4.

Članak 45. mijenja se kako slijedi: (a) stavak 2. zamjenjuje se sljedećim: „2. Na zemlji na ugaru nema poljoprivredne proizvodnje. Države članice utvrđuju razdoblje tijekom kojeg zemlja mora biti na ugaru u određenoj kalendarskoj godini. To razdoblje ne smije biti kraće od šest mjeseci. Odstupajući od članka 4. stavka 1. točke (h) Uredbe (EU) br. 1307/2013 zemlja koja je na ugaru u cilju postizanja ekološki značajne površine više od pet godina ostaje obradiva zemlja.” (b) stavci 4. i 5. zamjenjuju se sljedećim: „4. Obilježja krajobraza na raspolaganju su poljoprivredniku i mogu biti ona koja su zaštićena u okviru GAEC 7, SMR 2 ili SMR 3 kako je navedeno u Prilogu II. Uredbi (EU) br. 1306/2013 i/ili jedno od sljedećih obilježja ili više njih: (a) živica, šumski pojasevi ili drvoredi; (b) izolirana stabla; (c) poljsko grmlje, uključujući drveće, grmlje ili kamenje; (d) bare. Spremnici od betona ili plastike ne smatraju se ekološki značajnom površinom; (e) jarci, uključujući otvorene vodotoke za navodnjavanje ili odvodnju. Kanali s betonskim zidovima ne smatraju se ekološkom značajnom površinom. (f) tradicionalni kameni zidovi. Države članice mogu odlučiti ograničiti odabir obilježja krajobraza na obilježja u okviru GAEC 7, SMR 2 ili SMR 3 kako je navedeno u Prilogu II. Uredbi (EU) br. 1306/2013 i/ili na jednu ili više točaka (a) do (f) iz prvog podstavka. Za živice, šumske pojaseve ili drvorede te jarke iz prvog podstavka točke (a) odnosno (e) širina površine koja će se smatrati ekološki značajnom površinom može biti najviše 10 metara. Za poljsko grmlje i bare iz prvog podstavka točke (c) odnosno (d) veličina površine koja će se smatrati ekološki značajnom površinom može biti najviše 0,3 metara. U smislu prvog podstavka točke (d) države članice mogu odrediti najmanju veličinu bara. Ako postoji pojas s obalnom vegetacijom duž vode, odgovarajuća površina uzima se u obzir za potrebe izračuna ekološki značajne površine. Države članice mogu utvrditi kriterije kako bi osigurale da bare imaju prirodnu vrijednost, uzimajući u obzir značaj koji prirodne bare imaju za očuvanje staništa i vrsta. U smislu prvog podstavka točke (f) države članice uspostavljaju minimalne kriterije temeljene na nacionalnim ili regionalnim posebnostima, uključujući ograničenja dimenzija visine i širine. 5. Granični pojasevi i rubovi polja mogu biti bilo koji granični pojasevi i rubovi polja, uključujući granične pojaseve duž vodotoka kako je propisano u okviru GAEC 1, SMR 1 ili SMR 10 iz Priloga II. Uredbi (EU) br. 1306/2013 ili rubovi polja koji su zaštićeni u okviru GAEC 7, SMR 2 ili SMR 3 iz tog Priloga. Države članice ne ograničuju odabir graničnih pojaseva i rubova polja na one propisane u skladu s pravilima višestruke sukladnosti iz prvog podstavka. Države članice za potrebe ekološki značajnih površina utvrđuju najmanju širinu graničnih pojaseva i rubova polja koja nije manja od 1 metra. Obalna vegetacija duž vodotoka uzima se u obzir za potrebe izračuna ekološki značajne površine. Na graničnim pojasevima i rubovima polja nema poljoprivredne proizvodnje. Za granične pojaseve i rubove polja koji nisu propisani ili zaštićeni u okviru GAEC 1, GAEC 7, SMR1, SMR2, SMR 3 ili SMR 10 iz Priloga II. Uredbi (EU) br. 1306/2013 širina površine koja će se smatrati ekološki značajnom površinom može biti najviše 20 metara.” (c) umeće se sljedeći stavak 5.a: „5.a Za potrebe članka 46. stavka 2. drugog podstavka druge rečenice Uredbe (EU) br. 1307/2013 površine iz stavaka 4. i 5. ovog članka smatraju se susjednim površinama ili obilježjima ako se nalaze pokraj ekološki značajne površine koja se nalazi u neposrednom susjedstvu obradivog zemljišta gospodarstva.” (d) stavci od 7. do 10. zamjenjuju se sljedećim; „7. U pogledu pojaseva prihvatljivih hektara duž rubova šuma, države članice mogu odlučiti hoće li dopustiti poljoprivrednu proizvodnju ili utvrditi zahtjev da nema poljoprivredne proizvodnje ili predvidjeti obje mogućnosti za poljoprivrednike. Države članice utvrđuju najmanju širinu tih pojaseva koja nije manja od 1 metra. Širina površine koja će se smatrati ekološki značajnom površinom može biti najviše 10 metara ako države članice odluče dopustiti poljoprivrednu proizvodnju i 20 metara ako države članice odluče ne dopustiti poljoprivrednu proizvodnju. 8. Za područja s kulturom kratkih ophodnji bez uporabe mineralnog gnojiva i/ili sredstava za zaštitu bilja države članice utvrđuju popis vrsta koje se mogu koristiti u tu svrhu odabirući s popisa utvrđenoga u skladu s člankom 4. stavkom 2. točkom (c) Uredbe (EU) br. 1307/2013 vrste koje su najprikladnije iz ekološke perspektive, isključujući tako vrste koje očito nisu autohtone. Države članice utvrđuju i zahtjeve u pogledu uporabe mineralnih gnojiva i/ili sredstava za zaštitu bilja ako države članice odobre njihovu upotrebu, imajući na umu ciljeve ekološki značajnih površina posebice radi zaštite i unapređenja bioraznolikosti. 9. Površine pod postrnim usjevima ili zelenim pokrovom uključuju površine utvrđene u skladu sa zahtjevima u okviru SMR 1 iz Priloga II. Uredbi (EU) br. 1306/2013 kao i druge površine pod postrnim usjevima ili zelenim pokrovom, pod uvjetom da su uspostavljene sjetvom mješavine vrsta usjeva ili podusjevom trave ili mahunastih usjeva u glavnom usjevu. Države članice utvrđuju popis mješavina vrsta usjeva koje treba upotrebljavati te na nacionalnoj, regionalnoj, podregionalnoj razini ili na razini gospodarstva određuju razdoblje tijekom kojeg na određenim površinama moraju postojati površine pod postrnim usjevima i zelenim pokrovom uspostavljene sjetvom mješavine vrsta usjeva. To razdoblje ne smije biti kraće od osam tjedana. Države članice mogu utvrditi dodatne uvjete posebice u pogledu metoda proizvodnje. Površine pod postrnim usjevima ili zelenim pokrovom ne uključuju površine pod zimskim usjevima koji se obično siju u jesen za žetvu ili ispašu. Ona također ne uključuju površine pokrivene istovrijednim praksama navedenima u točki I.3. i 4. Priloga IX. Uredbi (EU) br. 1307/2013. 10. Na površinama s usjevima koji vežu dušik poljoprivrednici uzgajaju usjeve koji vežu dušik koji su uvršteni na popis koji je utvrdila država članica. Taj popis sadržava usjeve koji vežu dušik za koje država članica smatra da pridonose cilju poboljšanja bioraznolikosti i može uključivati mješavine usjeva koji vežu dušik s ostalim usjevima uz uvjet da prevladavaju vrste usjeva koji vežu dušik. Ti su usjevi prisutni tijekom sezone rasta. Države članice mogu utvrditi dodatne uvjete posebice u pogledu metoda proizvodnje, a osobito uzimajući u obzir potrebu za ispunjivanjem ciljeva Direktive 91/676/EEZ i Direktive 2000/60/EZ, s obzirom na potencijal usjeva koji vežu dušik da povećaju rizik od otjecanja u jesen. Površine s usjevima koji vežu dušik ne uključuju površine pokrivene istovrijednim praksama navedenima u točki I.3. i 4. Priloga IX. Uredbi (EU) br. 1307/2013.” (e) umeću se sljedeći stavci 10.a, 10.b i 10.c: „10.a Za potrebe stavaka 2., 5. i 7. ‚da nema poljoprivredne proizvodnje’ znači da nema poljoprivredne djelatnosti kako je definirana u članku 4. stavku 1. točki (c) podtočki i. Uredbe (EU) br. 1307/2013, ne dovodeći u pitanje zahtjeve definirane u okviru GAEC 4 iz Priloga II. Uredbi (EU) br. 1306/2013. Dopuštena su djelovanja usmjerena na stvaranje zelenog zemljišnog pokrova u cilju bioraznolikosti, uključujući sijanje mješavina sjemena divljeg cvijeća. Međutim, odstupajući od zahtjeva za nikakvu poljoprivrednu proizvodnju, za potrebe stavaka 5. i 7. države članice mogu dopustiti košnju trave ili ispašu na graničnim pojasevima i rubovima te na pojasevima prihvatljivih hektara duž rubova šuma bez proizvodnje uz uvjet da se pojas nakon toga može razlikovati od susjednog poljoprivrednog zemljišta. 10b. Upotreba sredstava za zaštitu bilja zabranjena je na svim površinama iz stavaka 2., 9. i 10. te na površinama s poljoprivrednom proizvodnjom iz stavka 7. 10c. Na područjima iz stavka 9. dobivenima podusjevom trave ili mahunastih usjeva u glavnom usjevu ta se zabrana primjenjuje od trenutka žetve glavnog usjeva najmanje osam tjedana ili do sjetve sljedećeg glavnog usjeva.”