PROVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) 2020/870

оd 24. lipnja 2020.

o uvođenju konačne kompenzacijske pristojbe i konačnoj naplati privremene kompenzacijske pristojbe uvedene na uvoz proizvoda od beskonačnih filamentnih staklenih vlakana podrijetlom iz Egipta i o uvođenju konačne kompenzacijske pristojbe na evidentirani uvoz proizvoda od beskonačnih filamentnih staklenih vlakana podrijetlom iz Egipta

EUROPSKA KOMISIJA,

uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,

uzimajući u obzir Uredbu (EU) 2016/1037 Europskog parlamenta i Vijeća od 8. lipnja 2016. o zaštiti od subvencioniranog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske unije (1) („osnovna uredba”, a posebno njezin članak 15. i članak 16. stavak 4.,

budući da:

1. POSTUPAK

1.1. Pokretanje postupka

(1) Europska komisija („Komisija”) pokrenula je 7. lipnja 2019. antisubvencijski ispitni postupak u pogledu uvoza u Europsku uniju („Unija”) proizvoda od beskonačnih filamentnih staklenih vlakana („ojačanja od staklenih vlakana”) podrijetlom iz Egipta na temelju članka 10. osnovne uredbe.

(2) Komisija je objavila Obavijest o pokretanju postupka u Službenom listu Europske unije (2) („Obavijest o pokretanju postupka”).

(3) Komisija je pokrenula ispitni postupak nakon što je Europsko udruženje proizvođača staklenih vlakana („podnositelj pritužbe” ili „APFE”) 24. travnja 2019. podnijelo pritužbu u ime proizvođača koji čine 71 % ukupne proizvodnje u Uniji.

(4) Tijekom ispitnog postupka Komisija je pronašla dodatne dokaze o relevantnim subvencijama, koji nisu bili u potpunosti uključeni u Obavijest o pokretanju postupka. Stoga je Komisija u skladu s člankom 10. stavkom 7. osnovne uredbe odlučila uključiti te subvencije u opseg aktualnog ispitnog postupka i u skladu s time izmijeniti Obavijest o pokretanju postupka.

(5) Komisija je 12. veljače 2020. objavila Obavijest o izmjeni Obavijesti o pokretanju postupka u Službenom listu Europske unije (3). S tim u vezi dodana je bilješka u spis te je egipatska vlada pozvana da održi konzultacije o tim dodatnim subvencijama.

1.2. Privremene mjere

(6) Komisija je 7. ožujka 2020. Provedbenom uredbom Komisije (EU) 2020/379 (4) („privremena uredba”) uvela privremenu kompenzacijsku pristojbu na uvoz u Uniju ojačanja od staklenih vlakana podrijetlom iz Egipta.

(7) Kako je navedeno u uvodnoj izjavi 27. privremene uredbe, ispitnim postupkom o subvencioniranju i šteti obuhvaćeno je razdoblje od 1. travnja 2018. do 31. ožujka 2019. („razdoblje ispitnog postupka” ili „RIP”), a ispitivanjem kretanja koja su važna za procjenu štete obuhvaćeno je razdoblje od 1. siječnja 2016. do kraja razdoblja ispitnog postupka („razmatrano razdoblje”).

1.3. Daljnji postupak

(8) Komisija je na temelju objave Obavijesti o izmjeni Obavijesti o pokretanju postupka u Službenom listu Europske unije (vidjeti uvodnu izjavu 4.) egipatskoj vladi, proizvođaču izvozniku i Vladi Narodne Republike Kine („kineska vlada”) poslala zahtjev za informacije.

(9) Zahtjev za informacije upućen egipatskoj vladi poslan je kako bi se u potpunosti ispitala suradnja između egipatske i kineske vlade u korist proizvođača izvoznika. S obzirom na uključenost kineske vlade u subvencioniranje ojačanja od staklenih vlakana podrijetlom iz Egipta („proizvod iz ispitnog postupka”) i blisku suradnju s egipatskom vladom u tom pogledu, Komisija je utvrdila da je kineska vlada zainteresirana strana u ispitnom postupku te joj je proslijedila zahtjev za informacije poslan egipatskoj vladi s pozivom na suradnju u ispitnom postupku. No kineska vlada nikad nije odgovorila na poziv Komisije i nije se registrirala kao zainteresirana strana u ispitnom postupku.

(10) Egipatska vlada je nakon objave Obavijesti o izmjeni Obavijesti o pokretanju postupka i primitka zahtjeva za informacije napomenula da se od nje ne može tražiti da dostavi informacije ili da koordinira odgovor subjekata, državnih ili privatnih, koji su izvan njezine nadležnosti.

(11) Egipatska vlada je kao drugo napomenula da informacije koje je Komisija zatražila nisu u njezinoj nadležnosti. Egipatska vlada smatrala je da joj je Komisija zahtjevom za dostavu informacija koje nisu potrebne za ispitni postupak nametnula nepotrebno opterećenje.

(12) Kao treće, egipatska vlada tvrdila je da je Komisija uključila Narodnu Republiku Kinu („NRK” ili „Kina”) u opseg tog ispitnog postupka, a da je prije pokretanja postupka nije pozvala na savjetovanje.

(13) Četvrto, egipatska vlada napomenula je da je u osnovnoj antisubvencijskoj uredbi određeno da subvencija postoji samo ako „postoji financijski doprinos vlade zemlje podrijetla ili izvoza”. Egipatska vlada napomenula je da se Obavijest o izmjeni Obavijesti o pokretanju postupka odnosila na subvencije koje je navodno dodijelila vlada NRK-a („kineska vlada”). Komisija je stoga Obaviješću o izmjeni Obavijesti o pokretanju postupka povrijedila osnovnu antisubvencijsku uredbu jer je u ispitni postupak uključila financijske doprinose koji se ne mogu smatrati subvencijama u okviru prava EU-a.

(14) Konačno, egipatska vlada tvrdila je da je zahtjev za informacije zapravo početni upitnik koji se šalje kineskoj vladi. Komisija je stoga, dajući 15 dana za odgovor umjesto 30, prekršila članak 12.1.1. Sporazuma o subvencijama i kompenzacijskim mjerama i članak 11. stavak 2. osnovne uredbe.

(15) Komisija se nije složila s mišljenjem egipatske vlade. U pogledu nenadležnosti egipatske vlade i de facto uključivanja kineske vlade u ispitni postupak kao zemlje izvoza Komisija je smatrala da se subvencije koje ispituje dodjeljuju u okviru suradnje između egipatske i kineske vlade. Stoga su se subvencije mogle pripisati Egiptu na temelju prihvaćanja i priznavanja mjera kineske vlade kao vlastitih. Zaključci u tom pogledu opširno su razrađeni u odjeljku 3.2.2. u nastavku.

(16) Komisija je usto napomenula da je od egipatske vlade zatražila da dostavi informacije o općem pravnom okviru bankarskog sektora u Kini i o financijskim institucijama u Kini jer se taj ispitni postupak odnosi na egipatsku vladu i te su im subvencije mogle biti pripisane kako je objašnjeno u odjeljku 3.2.2. u nastavku. Tako zatražene informacije stoga su bile potrebne kako bi Komisija utvrdila postojanje subvencioniranja.

(17) Osim toga, Komisija je kineskoj vladi izravno omogućila da se registrira kao zainteresirana strana i da izravno dostavi zatražene informacije o tim pitanjima. Kako je objašnjeno u uvodnim izjavama 96. i 97. u nastavku, egipatska vlada uspostavila je zajedno s kineskom vladom mehanizam upravljanja s tri administrativne razine na temelju članka 8. Sporazuma o sueskoj zoni gospodarske i trgovinske suradnje između Ministarstva trgovine NRK-a i Opće uprave za gospodarsku zonu Sueskog kanala Arapske Republike Egipat sklopljenog 2016. Taj je mehanizam među ostalim uspostavljen kako bi se riješila pitanja koja mogu utjecati na funkcioniranje zone suradnje (što uključuje uvođenje kompenzacijskih pristojbi na izvoz iz te zone).

(18) Komisija je stoga smatrala da je egipatska vlada mogla dobiti zatražene informacije od kineske vlade, čak i ako neke informacije nisu bile u njezinu posjedu.

(19) Osim toga, Komisija se nije složila s egipatskom vladom u pogledu kvalifikacije zahtjeva za informacije. Takav je zahtjev poslan nekoliko mjeseci nakon slanja početnog upitnika namijenjenog egipatskoj vladi. Zahtjev za informacije proizišao je iz potrebe Komisije da prikupi dodatne podatke koji su postali potrebni nakon što su tijekom ispitnog postupka prikupljeni dodatni dokazi. U tom je kontekstu Komisija napomenula da je egipatska vlada već primila početni upitnik i da joj je dan rok od 37 dana za odgovor.

(20) Komisija je osim toga napomenula da je stvarni sadržaj zahtjeva za podacima bio ograničen na druge relevantne subvencije utvrđene tijekom ispitnog postupka i da razina i količina zatraženih informacija nikako nisu usporedive s onima iz početnog upitnika. Konačno, Komisija je napomenula da je nakon podnošenja zahtjeva za produljenjem ukupno vrijeme dodijeljeno egipatskoj vladi za odgovor na dodatni zahtjev za informacije iznosilo 22 dana unatoč vrlo kasnoj fazi postupka.

(21) Komisija je usporedila vrijeme dodijeljeno egipatskoj vladi za odgovor na najopsežniji zahtjev za informacije iz početnog upitnika s razdobljem odobrenim za dodatni zahtjev za podacima i na temelju toga zaključila da je egipatskoj vladi dodijeljeno dovoljno vremena.

(22) Na temelju prethodno navedenih razmatranja te su tvrdnje egipatske vlade odbačene.

(23) Nakon objave bitnih činjenica i razmatranja na temelju kojih su uvedene privremene kompenzacijske mjere („privremena objava”), egipatska vlada i egipatski proizvođač izvoznik podnijeli su pisane podneske u kojima su iznijeli stajališta o privremenim nalazima.

(24) Egipatskoj vladi i egipatskom proizvođaču izvozniku omogućeno je da budu saslušani.

(25) Egipatska vlada imala je saslušanje i pred službenikom za saslušanja u trgovinskim postupcima.

(26) Komisija je razmotrila primjedbe zainteresiranih strana i odgovorila na njih kako je podrobno navedeno u ovoj Uredbi.

(27) Zbog opasnosti od prijenosa bolesti COVID-19 i posljedičnih mjera koje su poduzete za suočavanje s izbijanjem bolesti (5), Komisija nije mogla u potpunosti provjeriti podatke koje su dostavili proizvođač izvoznik i egipatska vlada. Budući da je do te situacije došlo u vrlo kasnoj fazi postupka i da više nije bilo moguće drugo rješenje (kao što je organiziranje daljinske unakrsne provjere dostavljenih podataka u usporedbi s drugim provjerljivim izvorima u skladu s Obavijesti Komisije o bolesti COVID-19), Komisija je iznimno upotrijebila informacije koje su te stranke dostavile za izračun subvencije, koji je provjeren na temelju svih dostupnih informacija.

1.4. Konačna objava

(28) Komisija je obavijestila sve zainteresirane strane o bitnim činjenicama i razmatranjima na temelju kojih je namjeravala uvesti konačnu kompenzacijsku pristojbu na uvoz u Uniju ojačanja od staklenih vlakana podrijetlom iz Egipta („konačna objava”).

(29) Nakon konačne objave, egipatska vlada, Jushi Group, podnositelji pritužbi i skupina europskih korisnika i distributera ojačanja od staklenih vlakana dostavili su pisane podneske u kojima su iznijeli stajališta o konačnim nalazima.

(30) Strankama koje su to zatražile omogućeno je da budu saslušane. Nakon konačne objave, službe Komisije održale su saslušanja s egipatskom vladom i društvom Jushi Group.

(31) Komisija je razmotrila primjedbe zainteresiranih strana podnesene nakon konačne objave i na njih odgovorila u ovoj Uredbi.

1.5. Razdoblje ispitnog postupka i promatrano razdoblje

(32) Budući da nije bilo primjedbi u pogledu razdoblja ispitnog postupka i razmatranog razdoblja, potvrđena je uvodna izjava 27. privremene uredbe.

2. PREDMETNI PROIZVOD I ISTOVJETNI PROIZVOD

2.1. Tvrdnje u pogledu opsega proizvoda

(33) Budući da nije bilo nikakvih primjedbi u pogledu opsega proizvoda, Komisija je potvrdila zaključke utvrđene u uvodnim izjavama 44. i 48. privremene uredbe.

3. SUBVENCIONIRANJE

3.1. Subvencije i programi subvencioniranja u okviru ovog ispitnog postupka

(34) Na temelju informacija sadržanih u pritužbi, Obavijesti o pokretanju postupka, Obavijesti o izmjeni Obavijesti o pokretanju postupka i odgovorâ na upitnik Komisije i na zahtjev za dodatnim informacijama ispitano je navodno subvencioniranje putem sljedećih subvencija egipatske vlade: (a) politika davanja povlaštenih zajmova, kreditne linije, ostalo financiranje, osiguranje i jamstva; (b) roba i usluge koje osigurava vlada uz manju naknadu od primjerene („LTAR”) — energija koju osigurava vlada uz naknadu manju od primjerene, — zemljište koje osigurava vlada uz naknadu manju od primjerene; (c) odricanje od prihoda u okviru programâ oslobođenja od izravnih poreza i smanjenja izravnih poreza — povlastice u pogledu poreza na dobit za poduzeća u posebnoj gospodarskoj zoni; (d) odricanje od prihoda u okviru programâ za neizravne poreze i uvozne carine — oslobođenja od plaćanja poreza na dodanu vrijednost („PDV”) i sniženja uvoznih carina za upotrebu uvezene opreme, — oslobođenja od plaćanja PDV-a i oslobođenja od uvoznih carina za uvezene ulazne elemente koji su upotrijebljeni u proizvodnji izvezenih gotovih proizvoda.

3.2. Sueska zona gospodarske i trgovinske suradnje

(35) Navodno subvencioniranje u Egiptu odnosi se na društvo u sueskoj zoni gospodarske i trgovinske suradnje između Kine i Egipta. Zona obuhvaća područje od 7,34 km2, koje je podijeljeno na početno područje od 1,34 km2 i razvojno područje od 6 km2.

(36) Tu su gospodarsku zonu zajedno uspostavili Kina i Egipat još 1990-ih. U to je vrijeme tadašnji egipatski predsjednik posjetio posebne gospodarske zone u Kini i izrazio želju da se osloni na iskustvo Kine u pogledu takvih zona kako bi se i u Egiptu uspostavio sličan sustav. Zbog toga su 1997. premijeri Kine i Egipta potpisali memorandum o razumijevanju prema kojem su te dvije zemlje „suglasne surađivati na razvoju slobodne gospodarske zone na sjeveru Sueskog kanala, dijeljenjem kineskog iskustva u uspostavi posebnih gospodarskih zona, sudjelovanjem u modernizaciji studija koje se odnose na tu zonu i poticanjem odgovarajućeg poslovnog sektora u Kini da pridonese projektima koji će se uspostaviti unutar zone” (6).

(37) Nakon tog sporazuma Kina je zadužila Tianjin Teda Investment Holding Co., Ltd. („Tianjin TEDA”), poduzeće u državnom vlasništvu u nadležnosti kineskog grada Tianjina, da preuzme zadatak na kineskoj strani. Društvo Tianjin TEDA zatim je zajedno s egipatskom Upravom Sueskog kanala, Nacionalnom bankom Egipta i još četirima egipatskim poduzećima u državnom vlasništvu osnovalo društvo Egypt China Joint Venture Company („ECJV”) radi razvoja i izgradnje gospodarske zone. Kineska strana posjedovala je 10 %, a egipatska strana 90 % dionica ECJV-a. Odgovarajuće zemljište u sjeverozapadnom dijelu sueske zone preneseno je 1998. iz Sueskog guvernorata u ECJV. No projekt nakon toga nekoliko godina nije puno napredovao (7).

(38) Šire područje od 20 km2 na kojem se nalazila sueska zona gospodarske i trgovinske suradnje u sjeverozapadnom dijelu gospodarske zone Sueskog kanala egipatska je vlada 2002. službeno klasificirala kao posebnu gospodarsku zonu. (8). Tako su se odredbe egipatskog Zakona br. 83/2002 o gospodarskim zonama posebnog karaktera („Zakon 83/2002”) sada primjenjivale i na suesku zonu gospodarske i trgovinske suradnje.

(39) Novi zamah započeo je 2006. kada je Kina odlučila dodatno potaknuti „globalnu politiku” za poticanje ulaganja kineskih društava u inozemstvu. U tom kontekstu kinesko ministarstvo trgovine („MOFCOM”) predložilo je uspostavu takozvanih „prekomorskih zona trgovine i suradnje”, a sueska zona gospodarske i trgovinske suradnje postala je jedna od prvih 18 službeno odobrenih zona (9). Na sastanku na vrhu u Pekingu o suradnji Kine i Afrike 2006. kineski predsjednik Hu Jintao najavio je da će se „u sljedeće tri godine uspostaviti tri do pet prekomorskih zona trgovinske i gospodarske suradnje u afričkim zemljama.” (10)

(40) MOFCOM je 2007. organizirao natječaj za odabir investitora za drugu skupinu službeno odobrenih prekomorskih zona trgovinske i gospodarske suradnje. Tianjin TEDA pobijedila je na natječaju za suesku zonu gospodarske i trgovinske suradnje. U listopadu 2008. Tianjin TEDA osnovala je zajednički pothvat s Kinesko-afričkim razvojnim fondom kako bi se uspostavio China-Africa TEDA Investment Co., Ltd. („China-Africa TEDA”) kao glavni kineski investicijski subjekt u zoni suradnje. China-Africa TEDA spojila se s ECJV-om radi osnivanja novog društva pod nazivom Egypt TEDA Investment Co. („Egypt TEDA”) kako bi se potaknuo razvoj sueske zone gospodarske i trgovinske suradnje u Egiptu. Tog je puta kineska strana posjedovala 80 %, a egipatska strana (koju predstavlja ECJV) 20 % dionica. Nakon što je društvo službeno osnovano 2008., rad u zoni brzo je napredovao. Tadašnji premijeri dviju zemalja 7. studenoga 2009. svečano su otvorili početnu zonu i naveli suesku zonu gospodarske i trgovinske suradnje kao važan projekt gospodarske i trgovinske suradnje između tih dviju zemalja (11). Do kraja 2011. dovršena je cjelokupna infrastruktura u početnoj zoni (12).

(41) Predsjednik Mursi je 2012., nakon građanskih nemira u Egiptu, posjetio Kinu i za vrijeme posjeta zonu opisao kao ključan projekt bilateralne suradnje između dviju zemalja te je izrazio nadu da će sve više kineskih poduzeća kroz zonu i u okviru budućih projekata ulagati u Egipat te tako sudjelovati u egipatskom programu oporavka (13).

(42) Egypt TEDA i egipatska tijela potpisali su 2013. ugovor za zemljište razvojnog područja od 6 km2. Od 2013. prekomorske zone trgovinske i gospodarske suradnje, kao što je sueska zona gospodarske i trgovinske suradnje, dalje su razvijene u okviru inicijative „Jedan pojas, jedan put”. Stoga su prekomorski parkovi postali važan temelj za ulaganja kineskih društava izvan Kine. Zbog toga je, osobito od 2013., sueska zona gospodarske i trgovinske suradnje uključena u gotovo sve važne tekstove o suradnji između dviju vlada (14).

(43) Egipat je 2014. pokrenuo „Razvojni plan za koridor Sueskog kanala”. U kontekstu tog plana posebna gospodarska zona 2015. službeno je uključena u širu gospodarsku zonu Sueskog kanala („gospodarska zona Sueskog kanala”), a obuhvaćala je cijelo područje oko Sueskog kanala od 461 km2. Cijelo se područje sada smatra „gospodarskim područjem posebnog karaktera” u skladu sa Zakonom 83/2002 i njegovim izmjenama (15).

(44) U prosincu 2015. predsjednik Sisi posjetio je Kinu i ondje izjavio da je Egipat prihvatio ponudu predsjednika Xi Jinpinga za suradnju na inicijativi „Jedan pojas, jedan put” i daljnji razvoj projekata u Egiptu. Dvojica su predsjednika 21. siječnja 2016. službeno otvorila projekt širenja sueske zone gospodarske i trgovinske suradnje na razvojnom području od 6 km2. Tijekom državnog posjeta Xi Jinpinga Egiptu dvije su vlade potpisale i „Sporazum o sueskoj zoni gospodarske i trgovinske suradnje između Ministarstva trgovine Narodne Republike Kine i Opće uprave za gospodarsku zonu Sueskog kanala Arapske Republike Egipat” od 21. siječnja 2016. („Sporazum o suradnji”). U Sporazumu o suradnji dodatno je pojašnjena važnost i pravni status sueske zone gospodarske i trgovinske suradnje (16).

(45) Glavna je svrha Sporazuma o suradnji bila pružiti jasan pisani okvir za tu suradnju te je formalizirati u okviru inicijative „Jedan pojas, jedan put”, uključujući potporu kineske vlade društvima u inozemstvu. No unatoč izričitim zahtjevima Komisije nisu dostavljene dodatne pojedinosti o pripremama za Sporazum o suradnji.

(46) Prema Sporazumu o suradnji, vlade zajednički razvijaju suesku zonu gospodarske i trgovinske suradnje. To čine u skladu s nacionalnim strategijama (s jedne strane inicijativa „Jedan pojas, jedan put” za Kinu i s druge strane „Razvojni plan za koridor Sueskog kanala” za Egipat). U tu svrhu egipatska vlada osigurava zemljište, radnu snagu i određene porezne olakšice, dok kineska društva koja djeluju u zoni upravljaju proizvodnim postrojenjem sa svojom imovinom i rukovoditeljima. Kako bi nadoknadila nedostatak egipatskih sredstava, kineska vlada podupire taj projekt i tako što društvu Egypt TEDA i kineskim društvima koja djeluju u sueskoj zoni gospodarske i trgovinske suradnje stavlja na raspolaganje potrebna financijska sredstva.

(47) Jushi Egypt, proizvođač ojačanja od staklenih vlakana koji djeluje u sueskoj zoni gospodarske i trgovinske suradnje, osnovan je u skladu s egipatskim pravom, a osnovalo ga je kinesko matično društvo Jushi Group. Matično društvo proizvođača ojačanja od staklenih vlakana u vlasništvu je Komisije za nadzor državne imovine i upravljanje njome („SASAC”). Dobilo je odobrenje od nadležnih tijela kineske vlade (17) za osnivanje društva kćeri u Egiptu. Društvo kći financira se sredstvima iz Kine, koristi se ulaznim elementima i opremom uvezenima iz Kine, njime upravljaju kineski rukovoditelji i koristi se kineskim znanjem i iskustvom. U Egiptu proizvodi ojačanja od staklenih vlakana koja se izvoze u EU iz sueske zone gospodarske i trgovinske suradnje.

(48) Kako bi se osigurala nesmetana provedba prethodno navedenog Sporazuma o suradnji, dvije su vlade uspostavile mehanizam savjetovanja na tri razine. U tom kontekstu, opća uprava za gospodarsku zonu Sueskog kanala Arapske Republike Egipta i Povjerenstvo grada Tianjina za trgovinu Narodne Republike Kine potpisali su „Sporazum o suradnji na osnivanju komisije za upravljanje sueskom zonom gospodarske i trgovinske suradnje između Kine i Egipta” za međuvladino savjetovanje na prvoj razini. Na drugoj je razini osnovan Odbor za upravljanje sueskom gospodarskom i trgovinskom suradnjom kako bi se osigurala komunikacija na tehničkoj razini između nadležnih odjela gradske uprave kineskog grada Tianjina i nadležnih odjela opće uprave za gospodarsku zonu Sueskog kanala. Sastanci tih povjerenstava redovito se održavaju od 2017. Na trećoj razini Egypt TEDA i relevantni egipatski partneri izvješćuju prethodno navedene razine vlasti o problemima i poteškoćama.

3.2.1. Djelomična nesuradnja i upotreba raspoloživih podataka o sueskoj zoni gospodarske i trgovinske suradnje

3.2.1.1. Primjena odredaba članka 28. stavka 1. osnovne uredbe u odnosu na egipatsku vladu

(49) Komisija je u upitniku, u zahtjevu za informacije i tijekom posjeta radi provjere od egipatske vlade zatražila da dostavi određene informacije o sueskoj zoni gospodarske i trgovinske suradnje u Egiptu. Ti su zahtjevi za informacije među ostalim uključivali pitanja o pravnom i institucijskom okviru i postojanju međuvladinih sporazuma između Kine i Egipta.

(50) Konkretno, Komisija je nakon izmjene Obavijesti o pokretanju postupka od egipatske vlade zatražila informacije o funkcioniranju sueske zone gospodarske i trgovinske suradnje i o pravnoj osnovi na kojoj se temelji, posebno u odnosu na suradnju između egipatske i kineske vlade u pogledu uspostave i oblikovanja sueske zone gospodarske i trgovinske suradnje kao poslovnog okruženja koje može privući ulagače iz Kine. Nadalje, Komisija je zatražila informacije o kontroli i upravljanju u sueskoj zoni gospodarske i trgovinske suradnje koje obavljaju Egypt-TEDA Investment Company, TEDA holding i zajednička radna skupina Egipta i Kine i o ulozi Kinesko-afričkog razvojnog fonda („CAD”) u kontekstu kineskih vanjskih ulaganja. Konačno, Komisija je od egipatske vlade zatražila i informacije o statusu sueske zone gospodarske i trgovinske suradnje kao prekomorske zone gospodarske suradnje koju je odobrio MOFCOM.

(51) Egipatska vlada je u odgovoru na zahtjev za informacije pružila samo neke od traženih informacija i nije odgovorila na znatan dio zahtjeva.

(52) Egipatska vlada dostavila je informacije o pravnoj osnovi za suesku zonu gospodarske i trgovinske suradnje dostavivši međunarodne sporazume između egipatske i kineske vlade koji čine pravnu osnovu za njihovu suradnju u korist društava s poslovnim nastanom u sueskoj zoni gospodarske i trgovinske suradnje, kao što je proizvođač izvoznik.

(53) No Komisija još uvijek nema informacije o bilo kakvim sporazumima, memorandumima o razumijevanju ili drugim dokumentima koje su potpisale kineska i egipatska vlada u pogledu sueske zone gospodarske i trgovinske suradnje. Na primjer, Komisija je pronašla javno dostupna upućivanja na petogodišnje provedbene smjernice za jačanje sveobuhvatnog strateškog partnerstva između NRK-a i Arapske Republike Egipta iz 2016.

(54) Osim toga, u travnju 2017. službeno je uspostavljen kinesko-egipatski odbor društva TEDA za zajedničko upravljanje sueskom zonom gospodarske i trgovinske suradnje između Kine i Egipta. U srpnju 2017. osnovan je međuvladin koordinacijski odbor i održan je njegov prvi zajednički sastanak. Komisija nije primila pisanu dokumentaciju o sastancima koji su se održali u okviru tih različitih mehanizama savjetovanja, osim jednog sastanka koji je održala Komisija za upravljanje.

(55) Budući da nije dobila te informacije, Komisija je smatrala da nije primila ključne informacije koje su relevantne za taj aspekt ispitnog postupka.

(56) Stoga je Komisija obavijestila egipatsku vladu da će možda morati upotrijebiti raspoložive podatke primjenom članka 28. stavka 1. osnovne uredbe pri ispitivanju postojanja i opsega navodnog subvencioniranja društava u sueskoj zoni gospodarske i trgovinske suradnje. Egipatska vlada prigovorila je na tu primjenu i naglasila da je u potpunosti surađivala s Komisijom. No Komisija je smatrala da su informacije o pojedinostima suradnje između dviju vlada u uspostavi sueske zone gospodarske i trgovinske suradnje i upravljanju njome ključne za pravnu ocjenu predmeta kako je objašnjeno u sljedećem odjeljku 3.2.2. Nažalost, primila je samo neke relevantne dokumente nakon odgovarajuće provjere, zbog čega nije mogla provjeriti njihovu autentičnost. Osim toga, nije se mogla uključiti ni u kakve daljnje rasprave s egipatskom vladom o važnim pojedinostima koje bi mogle razjasniti opseg i stupanj suradnje između dviju vlada u toj zoni.

(57) Na temelju prethodno navedenih razmatranja Komisija je primijenila članak 28. osnovne uredbe i oslonila se na raspoložive podatke povezane s njima.

3.2.2. Pravna ocjena

(58) Funkcioniranje sueske zone gospodarske i trgovinske suradnje temelji se na bliskoj suradnji između egipatske i kineske vlade koja se osobito očituje u zajedničkom pothvatu Egipta i Kine na državnom području zemlje izvoznice. Egipatska i kineska vlada udružile su resurse kako bi proizvođaču ojačanja od staklenih vlakana u sueskoj zoni gospodarske i trgovinske suradnje osigurale povoljne uvjete u kojima ostvaruje koristi. Udruživanje resursa kroz tako blisku suradnju služi zajedničkoj svrsi u korist zajedničkom korisniku Jushi Egypt.

3.2.3. Financijski doprinos vlade ili javnog tijela

(59) U skladu s člankom 3. stavkom 1. točkom (a) osnovne uredbe subvencija postoji ako postoji financijski doprinos vlade zemlje podrijetla ili izvoza. Slično tome, u članku 1. stavku 1. točki (a) prvom podstavku Sporazuma o subvencijama i kompenzacijskim mjerama navodi se da se smatra da subvencija postoji ako „postoji financijska pomoć vlade ili bilo kojeg državnog tijela”.

(60) Egipatska vlada osigurala je društvu Jushi Egypt zemljište i ponudila nekoliko poreznih olakšica. Egipatska vlada stoga upravlja tim subvencijama i izravno ih dodjeljuje.

(61) Međutim, otkad je 1997. sklopljen memorandum o razumijevanju, egipatska vlada aktivno je nastojala pružiti potporu zoni, ne samo izravno pružanjem zemljišta i poreznih olakšica nego i neizravno, putem dogovorene pomoći kineske vlade za razvoj sueske zone gospodarske i trgovinske suradnje na svojem državnom području. U skladu s uvjetima Memoranduma egipatska vlada izričito je „poticala relevantni poslovni sektor u Kini da pridonosi projektima koji se uspostavljaju u zoni”. Nakon posjeta predsjednika Mursija Kini u kolovozu 2012. sueska zona gospodarske i trgovinske suradnje primila je „dosad neviđenu pozornost i potporu egipatske vlade” (18). U skladu s člankom 1. Sporazuma o suradnji iz 2016. obje su se strane složile da će područje razvijati „u skladu s […] postojećim zakonima i propisima dviju zemalja”.

(62) U članku 1. zakona o provedbi Sporazuma o suradnji dodatno se pojašnjava da je „Odbor za upravljanje [odgovoran za koordinaciju i upravljanje svakodnevnim radom zone suradnje] osnovan u skladu s multilateralnim i bilateralnim sporazumima te postojećim zakonima i propisima koje su potpisale ili u kojima su sudjelovale Narodna Republika Kina i Arapska Republika Egipat”. U skladu s člankom 4. Sporazuma o suradnji obje se strane obvezuju „poduprijeti i olakšati izgradnju, poslovanje i funkcioniranje zone suradnje”. U tu svrhu Egipat je pristao da Kina zonu definira kao „prekomorsku zonu trgovine i suradnje”.

(63) Kina je u članku 4. stavku 1. Sporazuma o suradnji potvrdila da predmetna zona „ima pravo na odgovarajuću političku potporu i poticaje kineske vlade za prekomorske zone trgovinske i gospodarske suradnje”. Osim toga, u članku 5. Sporazuma o suradnji kineska vlada izričito je preuzela obvezu da „podupire” tu zonu tako što, među ostalim, „potiče relevantne financijske institucije da osiguraju financijski instrument” za društva i ulaganja u toj zoni.

(64) Nadalje, u skladu s člankom 2. stavkom IV. Sporazuma o suradnji na osnivanju odbora za upravljanje sueskom zonom gospodarske i trgovinske suradnje između Kine i Egipta odbor za upravljanje odgovoran je za „ulaganje najvećih napora za neometanu provedbu svih poticajnih politika iz kineskih i egipatskih zakona i propisa” i u skladu s člankom 2. točkom V. da „koordinira i potiče relevantne financijske institucije, uključujući, ali ne ograničavajući se na, bankarske institucije, institucije za osiguranje i razna sredstva koja pružaju kreditnu potporu za zonu suradnje i rezidentna poduzeća te da omogući zoni suradnje i rezidentnim poduzećima da iskoriste više kanala financiranja”. Konačno, u skladu s člankom 7. istog Sporazuma i egipatska i kineska vlada obvezale su se da će svi postojeći ili budući zakoni kojima se dodjeljuje povoljniji tretman u odnosu na Sporazum o suradnji imati prednost pred Sporazumom. Povlašteno financiranje kineske vlade proizvođača ojačanja od staklenih vlakana u zoni rezultat je tih obveza i treba ga tumačiti u tom kontekstu.

(65) Udruživanje snaga egipatske i kineske vlade imalo je više ciljeva.

(66) Za egipatsku stranu, kako je izjavljeno na najvišoj političkoj razini (19), cilj je bio privući kineska ulaganja, znanje i iskustvo i kapital radi promicanja gospodarskog razvoja gospodarske zone Sueskog kanala i otvaranja novih radnih mjesta. U skladu s egipatskim dugoročnim planom do 2022., koji je u studenome 2013. objavilo egipatsko ministarstvo planiranja, sueska zona gospodarske i trgovinske suradnje imat će važnu ulogu u modernizaciji egipatske industrije, ostvarivanju deviznih prihoda izvozom, oporezivanju i rješavanju problema nezaposlenosti (20).

(67) S kineske strane motivacija je bila drugačija. Iz perspektive samih društava Egipat ima određene prednosti u smislu nižih troškova rada i kraćeg vremena isporuke na glavna tržišta kao što je EU. Usto, kako je navedeno u prospektu obveznica koji je 2014. izdala Jushi Group: „uslijed trgovinskih ograničenja došlo je do povećanja tržišne cijene kineskog izvoza staklenih vlakana, što negativno utječe na izvoz staklenih vlakana društva Jushi Group. ... nakon osnivanja društva Jushi Egyptian Glass Fiber Co., Ltd. 2013., društvo Jushi Egypt pokrit će potražnju za proizvodom (21) za prethodno navedene tri regije. Navedene tri regije neće uvesti antidampinške pristojbe za proizvode društva Jushi Egypt i učinak antidampinških politika na društvo Jushi Group znatno će se smanjiti. Preliminarno načelo određivanja cijena proizvoda od staklenih vlakana proizvođača Jushi Egypt za kupce u prethodno navedenim trima regijama sastoji se u podjeli carinskih ušteda izdavatelja s kupcima i uživanju ušteda na antidampinškim pristojbama i troškovima otpreme u cijelosti”. Od 2011. (22) i kraja 2014. (23) uvoz ojačanja od staklenih vlakana podrijetlom iz Kine podliježe antidampinškim i kompenzacijskim pristojbama u EU-u i EU je jedna od „triju regija” iz prospekta obveznica.

(68) Iz perspektive kineske vlade, prema 13. petogodišnjem planu MOFCOM-a za razvoj vanjske trgovine, jedna je od glavnih zadaća u okviru tog plana poboljšati trgovinsku suradnju sa zemljama u okviru inicijative „Jedan pojas, jedan put” za promicanje i širenje izvoza, među ostalim, visokotehnoloških proizvoda poput ojačanja od staklenih vlakana. Plan sadrži sljedeću izjavu: „Stabilizirati izvoz proizvoda koji nam donose koristi kao što su radno intenzivni proizvodi, u prethodno navedene zemlje, iskoristiti mogućnosti izgradnje infrastrukture za takve zemlje i poticati izvoz velikih kompleta opreme, tehnologija, normi i usluga. Prilagoditi se trendu transformacije i modernizacije industrija tih zemalja i ubrzati izvoz elektromehaničkih i visokotehnoloških proizvoda. ... Intenzivirati širenje tržišta u nastajanju te nakon sveobuhvatnog razmatranja ekonomije razmjera, brzine rasta, dostupnih resursa, razine rizika i drugih čimbenika odabrati nekoliko tržišta u nastajanju za primarno širenje. Proširiti izvoz napredne tehničke opreme, promicati izvoz visokokvalitetnih, naprednih i razmjerno profitabilnih industrija i proizvoda”. Predviđene mjere za ostvarivanje tih zadaća uključuju „razvoj gospodarskih i tehnoloških razvojnih zona na razini države i različitih parkova”.

(69) Kako je navedeno u jednom članku: „Na temelju smjernica vlade u okviru inicijative ‚Jedan pojas, jedan put’ i u vezi sa strategijom zemlje domaćina na najvišoj razini, prekomorske zone suradnje postale su sredstvo za provedbu inicijative ‚Jedan pojas, jedan put’ i međunarodne suradnje u pogledu proizvodnih kapaciteta” (24).

(70) Kina stoga u prekomorskim zonama ostvaruje više strateških ciljeva. Prvo, mogle bi pridonijeti povećanju potražnje za strojevima i opremom kineske proizvodnje. Drugo, proizvodnjom u inozemstvu i izvozom u Europu ili Sjevernu Ameriku kineska društva mogla bi izbjeći trgovinske nesuglasice i ograničenja izvoza iz Kine. Treće, mogle bi pomoći u naporima Kine da poboljša restrukturiranje domaćeg sektora i da napreduje u domaćem lancu vrijednosti (25).

(71) Iz prethodno navedenog proizlazi da je egipatska vlada očekivala i prihvatila kinesko financiranje za blisku suradnju u sueskoj zoni gospodarske i trgovinske suradnje kako bi potaknula razvoj jedne od svojih najsiromašnijih regija. Kineska vlada nadala se da bi kineska društva mogla poslovati izvan kineskih teritorija i proširiti izvoz u okviru inicijative „Jedan pojas, jedan put” (možda radi izbjegavanja mjera za zaštitu trgovine).

(72) U tim okolnostima Komisija je smatrala da bi izraz „vlade” iz članka 3. stavka 1. točke (a) osnovne uredbe trebao uključivati ne samo mjere koje izravno potječu od egipatske vlade, već i mjere kineske vlade koje se mogu pripisati egipatskoj vladi na temelju dostupnih dokaza.

(73) Kao što je Žalbeno tijelo utvrdilo u predmetu SAD – Gasoline (26), pravo WTO-a ne može se tumačiti u „kliničkoj izolaciji” od općeg međunarodnog prava. Točnije, opća načela međunarodnog prava čine dio pravnog poretka WTO-a, koji nije samostalan (27). U skladu s člankom 3. stavkom 2. DSU-a i člankom 31. stavkom 3. točkom (c) Bečke konvencije o pravu međunarodnih ugovora („Bečka konvencija”) u ocjeni konteksta uvjeta ugovora treba voditi računa o „svakom mjerodavnom pravilu međunarodnog prava primjenjivom na odnose između stranaka”.

(74) Ta „pravila” uključuju međunarodno običajno pravo (28), koje je po definiciji obvezujuće za sve članice WTO-a, uključujući Egipat, Kinu i Europsku uniju. Važnu granu običajnog međunarodnog prava čine pravila o odgovornosti država, koja su kodificirana u Člancima Komisije za međunarodno pravo (ILC) o odgovornosti države za međunarodna protupravna postupanja („Članci ILC-a”) (29) u skladu s mandatom na temelju članka 13. stavka 1. točke (a) Povelje UN-a.

(75) I pravila iz Članaka ICL-a „mjerodavna” su u smislu članka 31. stavka 3. točke (c) Bečke konvencije jer pružaju smjernice za tumačenje pojma pripisivanja, tj. kada se određene radnje ili propusti mogu pripisati jednoj državi, čak i kada te radnje ili propusti ne potječu izravno od te države. U tom pogledu pojam pripisivanja postaje važan za tumačenje pojma „vlade” u uvodu članka 1. stavka 1. točke (a) prvog podstavka Sporazuma o subvencijama i kompenzacijskim mjerama, osobito radi utvrđivanja točnog pripisivanja postupanja u slučaju suradnje između dviju država u pogledu subvencija, kao u predmetnom slučaju (30).

(76) Stoga se Članci ILC-a mogu koristiti za tumačenje pojma „vlade” u uvodu članka 1. stavka 1. točke (a) prvog podstavka Sporazuma o subvencijama i kompenzacijskim mjerama kako bi se postupanje (dodjeljivanje subvencija) pripisalo egipatskoj vladi, čak i u slučajevima kada financijski doprinos nije izravno dala egipatska vlada.

(77) U tom pogledu Komisija je napomenula da se u članku 11. Članaka ILC-a posebno navodi da se „postupanje koje se ne može pripisati državi na temelju prethodnih članaka ipak smatra radnjom te države u skladu s međunarodnim pravom ako i u mjeri u kojoj država priznaje i prihvaća predmetno postupanje kao vlastito”. U komentaru ILC-a uz članak 11. objašnjava se da se „slučajevi primjene načela [pripisivanja državi kroz priznavanje i prihvaćanje radnje] mogu pronaći u sudskim odlukama i državnoj praksi” (31). Kako je navedeno u uvodnoj izjavi 6. istog komentara, potrebno je da država „utvrdi predmetno postupanje i prihvati ga kao vlastito”.

(78) Od početka projekta 1997. egipatska je vlada uključila kinesko financiranje društva Jushi Egypt u vlastitu politiku za zonu. Predsjednik Mursi javno je pozdravio kineska ulaganja i kapital tijekom posjeta Kini u kolovozu 2012., a egipatsko ministarstvo planiranja priznalo je u studenome 2013. da će sueska zona gospodarske i trgovinske suradnje, koju financira kineska vlada, imati veliku ulogu u modernizaciji industrije u Egiptu. Tijekom drugog posjeta Kini u prosincu 2014. predsjednik Sisi „izjavio je da je prijedlog predsjednika Xi Jinpinga o zajedničkoj uspostavi inicijative ‚Jedan pojas, jedan put’ pružio veliku priliku za oporavak Egipta i da je egipatska strana spremna za aktivno uključivanje i pružanje potpore. Egipatska strana željela je surađivati s Kinom na razvoju projekata za koridor Sueskog kanala, sueskoj zoni gospodarske i trgovinske suradnje i sl. i tako privući ulaganja kineskih poduzeća u Egipat” (32).

(79) Obilježja kineske inicijative „Jedan pojas, jedan put” poznata su javnosti. U člancima od 30. do 36. Smjernica Državnog vijeća o promicanju međunarodnog proizvodnog kapaciteta i suradnji u proizvodnji opreme od 13. svibnja 2015. navode se sve potpore politike koje mogu primiti društva koja „odlaze u inozemstvo”. One obuhvaćaju politike fiskalne i porezne potpore, povlaštene zajmove, financijsku potporu u obliku sindiciranih zajmova, izvoznih kredita i financiranja projekata, kapitalna ulaganja te osiguranje izvoznih kredita. Članak 31. odnosi se na „povlaštene zajmove” kojima se „podupire sudjelovanje poduzeća u izvozu velikih kompleta opreme, ugovaranju projekata i velikim investicijskim projektima”. Ta je politika u praksi dovela do brojnih povlaštenih financiranja od banaka ili iz posebno uspostavljenog „Fonda za Put svile” u skladu s člankom 35. Smjernica, kako je Komisija nedavno utvrdila u drugom predmetu (33).

(80) Budući da su predsjednici Egipta bez sumnje bili svjesni da kineska inicijativa „Jedan pojas, jedan put” uključuje opsežno državno financiranje putem povlaštenog financiranja i drugih financijskih instrumenata, postojao je jasan čin priznavanja i prihvaćanja na najvišoj političkoj razini takve financijske potpore kineske vlade kroz zajedničku uspostavu sueske zone gospodarske i trgovinske suradnje s Kinom.

(81) Činjenica da je Egipat priznao i prihvatio kinesko povlašteno financiranje dodatno je potkrijepljena tekstom Sporazuma o suradnji iz 2016. Kako je utvrđeno u članku 1. Sporazuma o suradnji, Egipat je izričito prihvatio da Kina može primijeniti svoje zakone u pogledu subjekata ili poslovanja u sueskoj zoni gospodarske i trgovinske suradnje. U tu se svrhu egipatska vlada složila i da Kina u skladu sa svojim zakonima odredi suesku zonu gospodarske i trgovinske suradnje kao „prekomorsko područje ulaganja”. Budući da su „prekomorska područja ulaganja” sredstvo inicijative „Jedan pojas, jedan put”, spomenute u uvodnoj izjavi 66., i da se u toj inicijativi kao alat koristi povlašteno financiranje, takvo određivanje u članku 4. Sporazuma o suradnji, u kojem je Kina također potvrdila da predmetna zona „ima pravo na odgovarajuću potporu i poticaje politike kineske vlade za prekomorske zone gospodarske i trgovinske suradnje”, dogodilo se da je Jushi Egypt stekao pravo na dobivanje povlaštenih zajmova od kineskih banaka za provedbu državne politike i na povlaštene uvjete osiguranja izvoza. Egipat je prihvatio i članak 5. prema kojem kineska vlada podupire zonu suradnje i tako što „potiče relevantne financijske institucije da osiguraju financijski instrument za ... projekte ulaganja koji se nalaze u zoni suradnje, pod uvjetom da su ispunjeni uvjeti kreditiranja i uvjeti upotrebe kredita”. Kao što je već utvrđeno u jednom prethodnom ispitnom postupku, kinesko povlašteno financiranje ne temelji se na jasnim programima financiranja sa strogim kriterijima prihvatljivosti, već se nekoliko industrija koje će poticati utvrđuju na najvišoj razini (34). Službeno određivanje sueske zone gospodarske i trgovinske suradnje u Egiptu kao prekomorskog područja ulaganja za kineska društva nakon sklapanja zajedničkog sporazuma između dvojice predsjednika i „poticanja” u članku 5. savršeno se uklapa u uobičajeni kineski uzorak aktiviranja povlaštenog financiranja banaka za provedbu državne politike.

(82) Egipat je stoga kineske povlaštene mjere u korist kineskih subjekata s poslovnim nastanom u Egiptu „utvrdio” i „prihvatio kao vlastite”.

(83) Nadalje, egipatski dužnosnici stalno su bili prisutni u mehanizmu provedbe na tri razine navedenom u uvodnoj izjavi 45. Zadaća mehanizma provedbe jest da „koordinira i potiče relevantne financijske institucije, uključujući, ali ne ograničavajući se na, bankarske institucije, institucije za osiguranje i razna sredstva koja pružaju kreditnu potporu za zonu suradnje i rezidentna poduzeća te da omogući zoni suradnje i rezidentnim poduzećima da iskoriste više kanala financiranja” u skladu s člankom 2. točkom V. Sporazuma o provedbi. U članku 2. stavku 4. istog dokumenta dužnosnicima se nalaže „da ulože najveće napore za neometanu provedbu svih poticajnih politika iz kineskih i egipatskih zakona i propisa”. Time se utvrđuje zajedničko razumijevanje Egipta i Kine da Kina ne osigurava novac po tržišnim stopama, koje bi Jushi Egypt mogao dobiti od međunarodnih ulagatelja na tržištu, nego proaktivno pruža državne poticaje, ili drugim riječima koristi ili povlastice.

(84) Provedbom te odredbe Egipat je također iskazao potpunu podršku kineskom povlaštenom financiranju u korist proizvođača ojačanja od staklenih vlakana u zoni. S obzirom na djelomičnu nesuradnju egipatske vlade u tom ključnom aspektu ispitnog postupka, Komisija u tom pogledu nije mogla utvrditi više pojedinosti, no dostupni dokazi upućuju na činjenicu da su dvije vlade surađivale kako je prethodno opisano u korist proizvođača izvoznika ojačanja od staklenih vlakana koji se nalazi u zoni.

(85) Iz dokaza proizlazi da se financijski doprinosi u obliku povlaštenog financiranja koje su kineska javna tijela omogućila društvu Jushi Egypt mogu pripisati egipatskoj vladi kao vladi države podrijetla ili izvoza u skladu s člankom 3. stavkom 1. točkom (a) osnovne uredbe. Dokazi su pokazali da je egipatska vlada podržala povlaštenu financijsku potporu proizvođaču ojačanja od staklenih vlakana u zoni u skladu s dogovorenim obvezama razvoja i podupiranja gospodarskih aktivnosti unutar zone.

(86) U tom kontekstu Komisija je nadalje napomenula da se mogućnost da vlade neizravno pružaju financijski doprinos privatnim tijelima ne kosi ni s osnovnom uredbom ni sa Sporazumom o subvencijama i kompenzacijskim mjerama (35). U slučajevima kada vlade povjeravaju zadaće privatnim tijelima ili ih usmjeravaju na određeno postupanje ključno je da mora postojati „dokaziva veza” između postupanja vlade i postupanja privatnog tijela (36). U ovom slučaju postoji jasna i izričita veza između pozitivnih radnji koje je poduzela Kina kako bi osigurala dogovorenu financijsku potporu proizvođaču izvozniku ojačanja od staklenih vlakana i egipatske vlade.

(87) Komisija je stoga smatrala da je povlašteno financiranje koje je kineska vlada dodijelila proizvođaču izvozniku ojačanja od staklenih vlakana u zoni jednako financijskom doprinosu egipatske vlade u smislu članka 3. stavka 1. točke (i) osnovne uredbe (37).

3.2.4. Korist

(88) Komisija je zatim razmotrila bi li Jushi Egypt kroz te financijske doprinose koji se mogu pripisati egipatskoj vladi ostvario korist u skladu s člankom 3. stavkom 2. osnovne uredbe. Podsjetila je da to društvo posluje u Egiptu i da je osnovano u skladu s egipatskim pravom. Stoga je u načelu bilo primjereno ispitati je li primatelj financiranja imao bolje uvjete od onih koje bi imao na egipatskom financijskom tržištu. Komisija je to provjerila i utvrdila da je u velikoj mjeri imao bolje uvjete.

(89) No Komisija je uzela u obzir i iznimne okolnosti ovog slučaja. Kako je navedeno u uvodnoj izjavi 44., proizvođač izvoznik u konačnici je u vlasništvu SASAC-a. Kineska javna tijela dodijelila su povlašteno financiranje nakon pregovora i potpisivanja relevantnih dokumenata u Kini, a primatelji su ga izravno ili neizravno primili putem svojeg matičnog društva u Kini (zajmovi između povezanih društava). Nadalje, kako je utvrđeno u članku 1. Sporazuma o suradnji, egipatska vlada prihvatila je da ti subjekti primaju povlaštenu potporu, uključujući jeftine zajmove u skladu s kineskim pravom, tj. pod kineskim uvjetima. Kineska javna tijela osigurala su takvo financiranje na temelju članka 5. Sporazuma o suradnji u skladu s politikama povlaštenog financiranja koje se provode u Kini. Kako je objašnjeno u prethodno navedenoj uvodnoj izjavi 42., tim je odredbama Sporazuma o suradnji kodificirana prethodno utvrđena praksa.

(90) Komisija je stoga zaključila da je egipatska vlada prihvaćanjem i priznavanjem financijskih doprinosa kineskih javnih tijela za Jushi Egypt prihvatila i element koristi. Stoga je utvrdila tržišne stope za povlašteno financiranje i u skladu s njima izračunala korist. Napomenula je da je taj razuman pristup doveo do nižih iznosa subvencija od onih dobivenih primjenom hipotetske egipatske referentne vrijednosti.

3.2.5. Specifičnost

(91) U pogledu treće točke o specifičnosti, Komisija je ispitala jesu li te subvencije bile specifične u skladu s člankom 4. stavcima od 2. do 4. osnovne uredbe.

(92) Egipatska je vlada kroz priznavanje i prihvaćanje postala davatelj potpore u odnosu na povlašteno financiranje. Konkretno, egipatska vlada priznala je i prihvatila da kineska vlada definira suesku zonu gospodarske i trgovinske suradnje kao prekomorsko područje ulaganja na temelju članka 4. Sporazuma o suradnji i podržala potpunu provedbu tog čina kroz, među ostalim, osiguravanje povlaštenog financiranja kineske vlade.

(93) Te subvencije dostupne su samo društvu Jushi Egypt jer posluje u gospodarskoj zoni Sueskog kanala (pri čemu je sueska zona gospodarske i trgovinske suradnje dio te zone). Stoga je Komisija zaključila da je riječ o regionalnim subvencijama u smislu članka 4. stavka 3. osnovne uredbe koje su u nadležnosti tijela koje dodjeljuje subvenciju u skladu s člankom 4. stavcima od 2. do 4. osnovne uredbe.

3.2.6. Zaključak

(94) Zaključno, Komisija je utvrdila da se i protiv subvencija koje je Egipat izravno dodijelio društvima koja djeluju u sueskoj zoni gospodarske i trgovinske suradnje (davanje zemljišta, porezne olakšice) i subvencija koje su im dodijeljene neizravno putem povlaštenog financiranja kineske vlade mogu uvesti kompenzacijske mjere na temelju članaka od 2. do 4. osnovne uredbe. Subvencije kineske vlade mogu se pripisati Egiptu na temelju priznavanja i prihvaćanja tih mjera kao vlastitih, primjerice kroz Sporazum o suradnji, blisku suradnju i različite razine mehanizama suradnje. Financijski doprinosi također su donijeli korist i bili su specifični. Komisija je sve relevantne subvencije detaljnije ispitala u nastavku.

(95) Nakon objave konačnih nalaza (38), egipatska vlada i proizvođač izvoznik osporili su te nalaze u pet točaka. Prvo, bilo je nemoguće na temelju međunarodnog prava pripisati egipatskoj vladi suvereno djelovanje kineske vlade. Drugo, Komisija je zanemarila svoju osnovnu uredbu prema kojoj tijelo koje dodjeljuje subvenciju mora biti subjekt smješten na državnom području zemlje podrijetla izvoza. Treće, pripisivanjem kineskog djelovanja Egiptu također se krši pravo WTO-a i to se nije moglo tumačiti u kontekstu članka 11. Članaka ILC-a o odgovornosti države. Četvrto, članak 11. Članaka ILC-a nije bio ni primjenjiv na dane činjenice. Peto, financijski doprinosi društvu Jushi nisu udovoljili zahtjevima specifičnosti iz članka 3. osnovne uredbe.

(96) Egipatska vlada i proizvođač izvoznik istaknuli su u prvoj točki načelo suverenosti u međunarodnom pravu. Iz njihove perspektive, djelovanje se može pripisati državi samo ako su za to djelovanje povjerene ovlasti te države. Prema tome, djelovanja subjekata kojima su povjerene kineske ovlasti mogu se pripisati samo kineskoj državi.

(97) Komisija je tu tvrdnju odbacila. Načelo suverene jednakosti u međunarodnom pravu, kako je sadržano u članku 2. stavku 1. Povelje UN-a, zabranjuje da jedna država izvršava svoje ovlasti na državnom području druge države protiv volje teritorijalne države. Međutim, države mogu odobriti djelovanje druge države unutar svojeg državnog područja. Tada se djelovanje pozvane države na državnom području države domaćina može pripisati državi domaćinu. Na primjer, to pravilo izravno proizlazi iz Rezolucije 3314 (XXIX) Opće skupštine UN-a iz 1974. o definiciji agresije, koja se općenito smatra kodifikacijom međunarodnog običajnog prava. Prema članku 3. točki (f) te rezolucije, agresija jedne države na drugu državu definira se ne samo kao izravni napadi putem njezinih državnih organa, već i „postupak države kojim ona dopušta da njezin teritorij, koji je stavila na korištenje drugoj državi, ta druga država upotrijebi za agresiju protiv treće”. Da je Kuba dopustila Sovjetskom Savezu da 1962. napadne Sjedinjene Države ruskim raketama s kubanskog državnog područja, jasno je da bi to podrazumijevalo međunarodnu odgovornost Kube za čin agresije na Sjedinjene Države. U skladu s tim, međunarodno pravo priznaje mogućnost pripisivanja djelovanja pozvane države državi domaćinu i zbog toga čak sankcionira državu domaćina, ako djelovanje pozvane države šteti trećoj državi.

(98) Drugo, egipatska vlada i proizvođač izvoznik tvrdili su da prema osnovnoj uredbi EU-a nije moguće pripisati postupanje kineske vlade Egiptu. Definicija „vlade” u skladu s člankom 2. točkom (b) osnovne uredbe bila je izričito povezana s državnim područjem tijela koje dodjeljuje subvenciju. Riječi „na državnom području” u toj odredbi usmjerene su na pružanje pravne sigurnosti i nisu se mogle tumačiti u svjetlu prava WTO-a ili međunarodnog prava.

(99) U tom je pogledu Komisija napomenula da je u članku 2. točki (b) osnovne uredbe propisano sljedeće: „‚Vlada‘ znači vlada ili bilo koje javno tijelo na državnom području zemlje podrijetla ili izvoza.” Komisija se složila da ta odredba obuhvaća djelovanje vlade s čijeg se državnog područja subvencionirani proizvodi izvoze u Europsku uniju. To je slučaj u ovom predmetu. Predmetni proizvod proizvodi se u Egiptu i iz Egipta se izvozi u Europsku uniju. Egipatska vlada, kao tijelo za dodjelu subvencija, nalazi se na državnom području Egipta.

(100) Međutim, člankom 2. točkom (b) osnovne uredbe ne uređuje se posebno pitanje koje djelovanje vlada može odobriti na vlastitom državnom području i priznati ga kao svoje. Baš kao i kod pojma „javno tijelo”, i pojam „vlada” podložan je tumačenjima, uzimajući u obzir njegov kontekst, cilj i svrhu. Dakle, djelovanja koja se mogu pripisati vladi zemlje podrijetla ili izvoza ne moraju biti samo postupanja koja izravno potječu od takve vlade, već i djelovanja koja se mogu pripisati takvoj vladi. To je dodatno potvrđeno izrazima iz članka 3. stavka 1. točke (a) osnovne uredbe kad se navodi financijski doprinos „vlade”. Iz istih razloga, argumenti u kojima se egipatska vlada poziva na nekoliko odredbi Sporazuma o subvencijama i kompenzacijskim mjerama (npr. članak 1. stavak 1. točka (a) podtočka (1), članak 13., članak 18. stavak 1. točka (a) i bilješka 63) nisu od koristi. Iako je istina da se osnovna uredba „mora tumačiti, koliko je to moguće, s obzirom na odgovarajuće odredbe Sporazuma o SCM-u” (39), te odredbe nisu protivne tvrdnji da financijski doprinos može pružiti druga država koju teritorijalna vlada priznaje i prihvaća kao vlastitu.

(101) Stoga je odbijena druga tvrdnja proizašla iz navodno strogog pojma teritorijalnosti iz članka 2. točke (b) osnovne uredbe i članka 1. stavka 1. točke (a) podočke (1) Sporazuma o subvencijama i kompenzacijskim mjerama.

(102) Treći prigovor odnosio se u tom pogledu na važnost Članaka ILC-a o odgovornosti države. Prema stajalištu egipatske vlade i proizvođača izvoznika, nije se moguće oslanjati na članak 11. Članaka ILC-a jer je Žalbeno tijelo u predmetu SAD – antidampinške i kompenzacijske pristojbe (Kina) (40) upućivalo samo na njegove članke 4., 5. i 8.

(103) Komisija je tu tvrdnju odbacila. Ne postoji osnova za tvrdnju da su za tumačenje pravila WTO-a relevantna samo određena načela međunarodnog običajnog prava, kako su utvrđena u člancima 4., 5. ili 8. Članaka ILC-a, ali ne i druga. Žalbeno tijelo WTO-a uvijek je primjenjivalo koncepte općeg običajnog prava koji su bili relevantni za ocjenu spornih činjenica. Uz pravila o dodjeli, dio pravnog poretka WTO-a također su, primjerice, načela estoppel ili dobre vjere. U ovom slučaju, egipatska vlada nije osporila činjenične okolnosti da je pozvala, priznala i olakšala provedbu kineskog povlaštenog financiranja društava koja posluju u Egiptu. Za taj se niz okolnosti smjernice o tumačenju mogu izvesti iz članka 11. Članaka ILC-a, na koji se upućivalo i u međunarodnog sudskoj praksi u području ulaganja (41). Stoga je članak 11. Članaka ILC-a relevantno pravilo međunarodnog prava u smislu članka 31. stavka 3. točke (c) Bečke konvencije o pravu međunarodnih ugovora za tumačenje pojma „vlade” u Sporazumu o subvencijama i kompenzacijskim mjerama.

(104) Prema četvrtom prigovoru, članak 11. Članaka ILC-a ne primjenjuje se na predmetne činjenice. Prema tom članku, država može preuzeti odgovornost za postupanje kao država sljednica nakon stjecanja zemljišta. Vlada može priznati i privatno postupanje svojih građana kao vlastito. Međutim, tim člankom nije predviđeno da država prihvaća djelovanje strane suverene države kao vlastito.

(105) Komisija je odbila i taj prigovor. Naslov članka 11. Članaka ILC-a glasi „postupanje koje država priznaje i prihvaća kao vlastito”, bez određenja subjekta prvotnog djelovanja. To pravilo izravno proizlazi iz Rezolucije 3314 (XXIX) Opće skupštine UN-a iz 1974. o definiciji agresije, koja se općenito smatra kodifikacijom običajnog međunarodnog prava. Prema članku 3. točki (f) te rezolucije, agresijom jedne države na drugu državu ne smatraju se samo izravni napadi putem njezinih državnih organa, već i kao „postupak države kojim ona dopušta da njezin teritorij, koji je stavila na korištenje drugoj državi, ta druga država upotrijebi za agresiju protiv treće”.

(106) Uz Opću skupštinu UN-a u Rezoluciji 3314 (XXIX) iz 1974. (vidjeti uvodnu izjavu 97.), i Međunarodni sud potvrdio je da države imaju slobodu prihvatiti tuđe djelovanje kao vlastito (42). Prema tome, međunarodna praksa ne podupire stajalište Egipta da je pripisivanje na temelju članka 11. Članaka ILC-a ograničeno na slučajeve teritorijalne sukcesije ili kad vlada prihvaća i priznaje privatne protupravne čine na vlastitom državnom području.

(107) U petom prigovoru egipatska vlada i proizvođač izvoznik tvrdili su da financijski doprinosi kineske vlade subjektima u Egiptu nisu bili specifični. Citirali su članak 4. stavak 2. osnovne uredbe, prema kojem primatelj financijskog doprinosa mora biti „u okviru nadležnosti tijela koje dodjeljuje subvenciju”. Prema njihovu stajalištu, izraz „tijelo koje dodjeljuje subvenciju” ne znači „tijelo koje prihvaća i priznaje”. Osim toga, u prijašnjim je ispitnim postupcima tijelo koje dodjeljuje subvenciju za kineske subjekte uvijek bila kineska vlada. Egipatska je vlada zaključila da financijski doprinos kineske vlade ne može biti specifičan, „jer društva smještena u Egiptu nisu pod nadležnošću Kine”.

(108) Komisija je ponovila da je egipatsku vladu smatrala tijelom koje dodjeljuje subvenciju zbog njezina priznanja i prihvaćanja kineskog davanja povlaštenih zajmova. S obzirom na to da Jushi Egypt posluje u posebnoj gospodarskoj zoni, i to je društvo bilo pod nadležnošću egipatske vlade. Primanje te financijske potpore bilo je posebno ograničeno na društva koja posluju u toj zoni, pa je stoga specifično.

(109) Čak i da je bilo potrebno dokazati da je kineska vlada ostvarivala nadležnost nad tim društvima prije nego što je egipatska vlada mogla samoinicijativno priznati kinesko postupanje, što nije bio slučaj, ishod se ne bi promijenio. Potpisavši članak 1. te članak 4. stavak 1. Sporazuma o suradnji, egipatska vlada pristala je na to da društva koja posluju u zoni primaju „odgovarajuću političku potporu i pomoć kineske vlade za prekomorske zone gospodarske i trgovinske suradnje” te da se zona razvije u skladu sa zakonima „obiju zemalja”. Uz ostvarivanje vlastite teritorijalne nadležnosti, egipatska je vlada Kini stoga omogućila i da pruža posebnu potporu društvima koja su smještena samo u „prekomorskim zonama gospodarske i trgovinske suradnje”. Stoga je ta tvrdnja odbijena.

(110) Zaključno, Komisija je potvrdila svoj nalaz da je egipatska vlada potporu za kapitalna ulaganja, zajmove za društvo Jushi Egypt i zemljište koje je osiguralo društvo TEDA Egypt priznala i prihvatila kao vlastite te je stoga dodijelila specifične subvencije u smislu članaka od 2. do 4. osnovne uredbe.

3.3. Povlašteno financiranje

3.3.1. Zajmovi banaka za provedbu državne politike društvu Jushi Egypt

3.3.1.1. Djelomična nesuradnja i upotreba raspoloživih podataka

Primjena odredaba članka 28. stavka 1. osnovne uredbe u odnosu na egipatsku vladu

(111) Kako je prethodno navedeno u uvodnoj izjavi 8., Komisija je egipatskoj vladi poslala zahtjev za informacije kako bi u potpunosti istražila suradnju između egipatske i kineske vlade u korist proizvođača izvoznika.

(112) Konkretno, dio zahtjeva za informacije odnosio se na postupanje kineskih financijskih institucija u državnom vlasništvu, osobito na njihovo postupanje kao javnih tijela u smislu članka 2. točke (b) osnovne uredbe u vezi s člankom 3. stavkom 1. točkom (a) podtočkom i. osnovne uredbe i u skladu s relevantnom sudskom praksom WTO-a pri davanju zajmova proizvođaču izvozniku u okviru suradnje kineske i egipatske vlade.

(113) U tu svrhu Komisija je od egipatske vlade zatražila informacije o pregledu kineskog financijskog sektora i ulozi banaka za provedbu državne politike kao što su Kineska razvojna banka („CDB”) i Kineska izvozno-uvozna banka („EXIM”) u odobravanju zajmova ili izvoznih kredita društvu Jushi Group. Komisija je od egipatske vlade zatražila da izravno ili putem kineske vlade navedenim bankama proslijedi Dodatak A zahtjevu za informacije.

(114) Egipatska vlada nije dostavila zatražene informacije te je tvrdila da nema nikakve informacije o subjektima koji se nalaze u Kini i pravilima primjenjivima u Kini i da nije nadležna za zahtijevanje takvih informacija. Prema mišljenju egipatske vlade Komisija je zahtijevanjem takvih informacija od egipatske vlade povrijedila pravo egipatske vlade na obranu i načelo suvereniteta država.

(115) Komisija se nije složila s tim stajalištem. Kako je prethodno navedeno, egipatska i kineska vlada odlučile su zajednički surađivati na uspostavi sueske zone gospodarske i trgovinske suradnje pa se subvencije kineske vlade mogu pripisati egipatskoj vladi. Komisija je nadalje napomenula da je egipatska vlada zajedno s kineskom vladom uspostavila mehanizam upravljanja s tri administrativne razine na temelju članka 8. Sporazuma o sueskoj zoni gospodarske i trgovinske suradnje između Ministarstva trgovine NRK-a i Opće uprave za gospodarsku zonu Sueskog kanala Arapske Republike Egipat sklopljenog 2016. Ta se odredba odnosi na dužnost suradnje u pogledu pitanja koja utječu na funkcioniranje zone (što može uključivati situacije u kojima se na izvoz iz te zone mogu primjenjivati kompenzacijske pristojbe trećih zemalja). Na temelju tog mehanizma egipatska je vlada mogla saznati tražene informacije od kineske vlade. Komisija je smatrala i da se u skladu s međunarodnim pravom (članak 27. Bečke konvencije o pravu međunarodnih ugovora iz 1969.) moglo smatrati da će kineska vlada u dobroj vjeri ispuniti obveze prema egipatskoj vladi i odgovoriti na zahtjev za informacije koje joj egipatska vlada proslijedila.

(116) Stoga je Komisija smatrala da je egipatska vlada mogla dobiti tražene informacije od kineske vlade, ali to nije učinila. Čak i ako je neke od traženih informacija mogla dostaviti samo kineska vlada, Komisija je smatrala da je nedostatak suradnje egipatske i kineske vlade u tom pogledu značio da je Komisija zaključke o tom aspektu ispitnog postupka mogla temeljiti samo na dostupnim informacijama. Ni egipatska vlada ni bilo koja zainteresirana strana (uključujući kinesku vladu) ne osporavaju činjenice na temelju kojih je Komisija donijela ocjenu (nego samo pravnu kvalifikaciju tih činjenica).

(117) Budući da nije dobila te informacije, Komisija je smatrala da nije primila ključne informacije koje su relevantne za taj aspekt ispitnog postupka.

3.3.1.2. Banke EXIM i CDB

(118) S obzirom na nesuradnju egipatske i kineske vlade kako je objašnjeno u odjeljku 3.2.1., Komisija je primijenila odredbe članka 28. osnovne uredbe kako bi ocijenila postupanje EXIM-a i CDB-a kao javnih tijela.

(119) U tom pogledu primjenjivi je test za utvrđivanje je li poduzeće u državnom vlasništvu javno tijelo sljedeći (43): „Važno je je li subjektu povjerena ovlast za izvršavanje javnih funkcija, a ne kako se to postiže. Postoje brojni različiti načini na koje bi vlada u užem smislu mogla subjektima dati ovlast. U skladu s tim različite vrste dokaza mogu biti relevantne kako bi se pokazalo da je ta ovlast dodijeljena konkretnom subjektu. Dokaz da subjekt, de facto, izvršava javne funkcije može služiti kao dokaz da posjeduje ili da su mu povjerene javne ovlasti, posebno ako se tim dokazom upućuje na stalnu i sustavnu praksu. Smatramo da iz toga proizlazi da dokaz da vlada provodi znatnu kontrolu nad subjektom i njegovim postupanjem može, u određenim okolnostima, poslužiti kao dokaz da odgovarajući subjekt ima javne ovlasti i te ovlasti izvršava pri obnašanju javnih funkcija. Međutim, naglašavamo da, osim izričite delegacije ovlasti u okviru pravnog instrumenta, postojanje samo službenih veza između subjekta i vlade u užem smislu vjerojatno nije dovoljno za utvrđivanje nužnog posjedovanja javnih ovlasti. Stoga se, na primjer, samom činjenicom da je vlada većinski dioničar subjekta ne dokazuje da vlada izvršava znatnu kontrolu nad ponašanjem tog subjekta, a još manje da mu je vlada dodijelila javne ovlasti. Međutim, u nekim slučajevima, kad dokazi upućuju na to da su formalni pokazatelji vladine kontrole višestruki te pritom postoje dokazi da se takva kontrola provodila u znatnoj mjeri, tada se na temelju tih dokaza može zaključiti da predmetni subjekt izvršava javne ovlasti.”

(120) Komisija je zatražila informacije o državnom vlasništvu te formalne pokazatelje vladine kontrole u bankama u državnom vlasništvu. Analizirala je i to je li se kontrola provodila u znatnoj mjeri. Komisija se u tu svrhu morala u potpunosti osloniti na raspoložive podatke zbog odbijanja egipatske vlade i banaka u državnom vlasništvu da dostave dokaze.

Vlasništvo i formalni pokazatelji kontrole

(121) U pogledu vlasništva i formalnih pokazatelja kontrole kineske vlade, Komisija je u prijašnjim antisubvencijskim ispitnim postupcima (44) utvrdila da je EXIM osnovan i djeluje u skladu s „Obaviješću o osnivanju Kineske izvozno-uvozne banke” koju je izdalo Državno vijeće te statutom EXIM-a. Prema statutu EXIM-a država izravno imenuje njegovu upravu. Državno vijeće imenuje nadzorni odbor u skladu s „Privremenim pravilnikom o nadzornim odborima u ključnim financijskim institucijama u državnom vlasništvu” (Dekret Državnog vijeća br. 282) i drugim zakonima i propisima te mu je nadzorni odbor odgovoran.

(122) U statutu se navodi i da partijski odbor EXIM-a ima vodeću i politički ključnu ulogu kako bi se osiguralo da EXIM provodi politike i glavne inicijative Partije i države. Vodstvo Partije uključeno je u sve aspekte korporativnog upravljanja. U statutu se nadalje navodi da je EXIM posvećen podupiranju razvoja vanjske trgovine i gospodarske suradnje, prekograničnim ulaganjima, inicijativi „Jedan pojas, jedan put”, suradnji u međunarodnom svojstvu i proizvodnji opreme. Njegov opseg poslovanja uključuje kratkoročne, srednjoročne i dugoročne zajmove, kako su odobreni u skladu s državnim politikama vanjske trgovine i ulaganja u inozemstvu, kao što su izvozni krediti, uvozni krediti, zajmovi za inozemne inženjerske usluge, zajmovi za prekomorska ulaganja, zajmovi kineske vlade za inozemnu pomoć i izvozni kupovni zajmovi.

(123) Osim toga, na internetskim stranicama EXIM-a (45) navodi se da je EXIM „banka sa statusom neovisnog pravnog subjekta u državnom vlasništvu koja se financira državnim sredstvima. Banka je pod izravnim vodstvom Državnog vijeća i posvećena je podupiranju kineske vanjske trgovine, ulaganja i međunarodne gospodarske suradnje”.

(124) U pogledu CDB-a Komisija je u prijašnjim antisubvencijskim ispitnim postupcima utvrdila da je ta banka u potpunom vlasništvu države (46). Budući da nisu dostavljene nikakve informacije u pogledu CDB-a koje bi upućivale na suprotno, Komisija je ostala pri istom zaključku i u ovom ispitnom postupku.

Provođenje znatne kontrole

(125) Komisija je nadalje zatražila informacije o tome je li kineska vlada provodila znatnu kontrolu nad bankom u državnom vlasništvu u pogledu njezine politika davanja zajmova i procjene rizika kada je davala zajmove industriji ojačanja od staklenih vlakana. Zbog nedostatka suradnje egipatske vlade Komisija se poslužila najboljim raspoloživim podacima, a posebno javno dostupnim informacijama i nalazima u prijašnjim antisubvencijskim ispitnim postupcima (47).

(126) U tom su pogledu u obzir uzeti sljedeći regulatorni dokumenti: — članak 34. Zakona NRK-a o poslovnim bankama („Zakon o bankama”), — članak 15. Općih pravila o zajmovima (koje provodi Narodna banka Kine („NBK”)), — Privremene odredbe o poticanju prilagodbe industrijske strukture (Odluka br. 40 Državnog vijeća iz 2005.) („Odluka br. 40”), — Provedbene mjere Kineskog bankarskog regulatornog tijela („CBIRC”) za pitanja izdavanja administrativnih odobrenja za poslovne banke s kineskim kapitalom (Uredba CBIRC-a [2017.] br. 1), — Provedbene mjere CBIRC-a za pitanja izdavanja administrativnih odobrenja koja se odnose na banke sa stranim kapitalom (Uredba CBIRC-a [2015.] br. 4), — Administrativne mjere za kvalifikacije direktora i viših službenika financijskih institucija u bankarskom sektoru (CBIRC [2013.] br. 3).

(127) Pregledom tih regulatornih dokumenata Komisija je utvrdila da financijske institucije u NRK-u posluju u općem pravnom okruženju u kojem ih se usmjerava da se pri donošenju financijskih odluka usklade s ciljevima industrijske politike kineske vlade zbog sljedećih razloga.

(128) Kad je riječ o EXIM-u, njegova je zadaća u području javne politike utvrđena u obavijesti o osnivanju Kineske uvozno-izvozne banke te u njegovu statutu.

(129) Općenito, člankom 34. Zakona o bankama, koji se primjenjuje na sve financijske institucije koje posluju u Kini, utvrđuje se da „poslovne banke odobravaju zajmove u skladu s potrebama nacionalnoga gospodarskog i socijalnog razvoja te industrijskim politikama države”. Iako se u članku 4. Zakona o bankama navodi da „poslovne banke, u skladu sa zakonom, posluju bez uplitanja bilo kojeg subjekta ili osobe te neovisno preuzimaju građanskopravnu odgovornost i odgovaraju svojom cijelom imovinom pravne osobe”, u ispitnom postupku pokazalo se da se članak 4. Zakona o bankama primjenjuje u skladu s člankom 34. Zakona o bankama, tj. kada država utvrdi javnu politiku, banke je provode i slijede državne upute.

(130) Osim toga, člankom 15. Općih pravila o zajmovima predviđa se sljedeće: „U skladu s državnom politikom relevantni odjeli mogu subvencionirati kamate na zajmove radi promicanja rasta određenih industrija i gospodarskog razvoja u određenim područjima.”

(131) Slično tome, Odlukom br. 40 sve se financijske institucije upućuju da kreditnu potporu posebno pruže poticanim projektima. Poglavlje III. Odluke br. 40. odnosi se na „Katalog smjernica za restrukturiranje industrije” koji se sastoji od triju vrsta sadržaja, odnosno sadržaja poticanih projekata, sadržaja ograničenih projekata i sadržaja isključenih projekata. U skladu s člankom XVII. Odluke, ako je „investicijski projekt dio poticanih projekata, sadržaj se ispituje, odobrava i evidentira u skladu s relevantnim nacionalnim propisima o ulaganjima; sve financijske institucije osiguravaju kreditnu potporu u skladu s načelima odobravanja kredita; oprema za samostalno korištenje koja se uvozi u ukupnom iznosu ulaganja, uz iznimku robe koja je popisana u Katalogu uvezene robe za strane projekte ulaganja koji nisu izuzeti od poreza (izmijenjen 2000.) koji je izdalo Ministarstvo financija, može se izuzeti od uvoznih carina i uvoznih poreza na dodanu vrijednost, osim ako postoje novi propisi o sadržaju investicijskih projekata koji se ne izuzimaju od plaćanja poreza. Druge preferirane politike u pogledu poticanih industrijskih projekata provode se u skladu s relevantnim nacionalnim propisima”.

(132) U Katalogu smjernica za restrukturiranje industrije (verzija iz 2011.) (izmjena iz 2013.) (48) navodi se sljedeće u odjeljku „Kategorija I. poticaja”: „XII. Građevinski materijali: […] 6. Razvoj tehnologije i proizvodnja staklenih vlakana bez alkalija izvlačenjem iz peći te staklenih vlakana i proizvoda visokih performansi u godišnjoj količini od 50 000 tona”.

(133) Projekti koji su povezani s proizvodnjom ojačanja od staklenih vlakana stoga su dio „poticane” kategorije.

(134) Odluka br. 40 dakle potvrđuje prethodni nalaz u pogledu Zakona o bankama da banke izvršavaju javne ovlasti u obliku aktivnosti povezanih s povlaštenim kreditima. Komisija je utvrdila i da Kinesko bankarsko regulatorno tijelo („CBIRC”) ima dalekosežne ovlasti u pogledu odobravanja svih aspekata upravljanja svim financijskim institucijama s poslovnim nastanom u NRK-u (uključujući financijske institucije u privatnom vlasništvu i u stranom vlasništvu), kao što su (49): — odobravanje imenovanja svih rukovoditelja financijskih institucija, na razini sjedišta i na razini lokalnih podružnica. — Odobrenje CBIRC-a zahtijeva se za zapošljavanje na svim razinama rukovodstva, od najviših rukovodećih položaja sve do rukovoditelja podružnica, a to uključuje čak i rukovoditelje koji se imenuju u prekomorskim podružnicama te rukovoditelje odgovorne za funkcije podrške (npr. rukovoditelji za informacijske tehnologije); i — vrlo dugačak popis administrativnih odobrenja, uključujući odobrenja za otvaranje podružnica, za pokretanje novih poslovnih linija ili prodaju novih proizvoda, za izmjenu statuta banke, za prodaju više od 5 % dionica banke, za povećanje kapitala, za promjene sjedišta, za promjene oblika organizacije itd.

(135) Na toj je osnovi Komisija zaključila da je kineska vlada stvorila normativni okvir kojeg se moraju pridržavati rukovoditelji i nadzornici koje imenuje kineska vlada i koji su odgovorni kineskoj vladi. Stoga se kineska vlada oslanjala na taj normativni okvir kako bi provodila znatnu kontrolu nad ponašanjem banke u državnom vlasništvu koja surađuje kad god je davala zajmove industriji ojačanja od staklenih vlakana.

(136) Osim općeg pravnog okvira, sljedeći pravni kontekst odnosio se na zajmove koje su EXIM i CDB dali društvu Jushi Egypt.

(137) China-Africa TEDA i EXIM potpisali su 6. studenoga 2009. memorandum o strateškoj suradnji, u kojem je predstavljen paket plana s ukupnim iznosom do 6 milijardi CNY za provedbu cjelokupne strateške suradnje u prekomorskim zonama trgovinske i gospodarske suradnje.

(138) Šest afričkih zona gospodarske i trgovinske suradnje, među kojima je i sueska zona gospodarske i trgovinske suradnje, potpisalo je 7. studenoga 2009. zajednički pakt između kineskih prekomorskih (afričkih) zona gospodarske i trgovinske suradnje i Kinesko-afričkog razvojnog fonda („CADF”), društva kćeri CDB-a.

(139) Nadalje, MOFCOM je 2013. izdao „Obavijest o aspektima povezanima s potporom Kineske razvojne banke uspostavi i razvoju prekomorskih zona gospodarske i trgovinske suradnje”. U skladu s tom Obavijesti MOFCOM i CDB će „pružiti potporu politikama za ulaganje i financiranje za poduzeća i poduzeća koja ulaze u zonu u prihvatljivim zonama suradnje”. CDB će „pojasniti osnovne uvjete za prioritetno financiranje u zoni suradnje u skladu sa zahtjevima Ministarstva trgovine i Ministarstva financija” i CDB će „selektivno podupirati projekte u izgradnji i projekte suradnje kojima je MOFCOM posvetio posebnu pozornost s vladama domaćinima zone suradnje”.

(140) U članku 4. Sporazuma o suradnji između Kine i Egipta iz 2016. navodi se da „kineska vlada utvrđuje zonu suradnje kao kinesku prekomorsku zonu gospodarske i trgovinske suradnje. Zona suradnje ... ima pravo na odgovarajuću političku potporu i poticaje kineske vlade za prekomorske zone trgovinske i gospodarske suradnje”. Osim toga, u skladu s člankom 5. kineska vlada podupire zonu suradnje i tako što „potiče relevantne financijske institucije da osiguraju financijski instrument za ... projekte ulaganja koji se nalaze u zoni suradnje, pod uvjetom da su ispunjeni uvjeti kreditiranja i uvjeti upotrebe kredita”.

(141) U članku 2. stavku IV. „Sporazuma o suradnji na osnivanju odbora za upravljanje sueskom zonom gospodarske i trgovinske suradnje između Kine i Egipta”, kojim se provodi prethodno navedeni sporazum, dodatno se pojašnjava da je odbor za upravljanje, uspostavljen između mjerodavnih funkcionalnih odjela Narodne vlade grada Tianjina i opće uprave za gospodarsku zonu Sueskog kanala, odgovoran za „ulaganje najvećih napora za neometanu provedbu svih poticajnih politika iz kineskih i egipatskih zakona i propisa” i u članku 2. točki V. dodaje se da „koordinira i potiče relevantne financijske institucije, uključujući, ali ne ograničavajući se na, bankarske institucije, institucije za osiguranje i razna sredstva koja pružaju kreditnu potporu za zonu suradnje i rezidentna poduzeća te da omogući zoni suradnje i rezidentnim poduzećima da iskoriste više kanala financiranja”.

(142) Komisija je utvrdila da su sve kineske financijske institucije u državnom vlasništvu, uključujući EXIM i CDB, provodile prethodno navedeni pravni okvir pri izvršavanju javnih funkcija u odnosu na sektor ojačanja od staklenih vlakana. One su stoga bile javna tijela u smislu članka 2. točke (b) osnovne uredbe, koji se tumači zajedno s člankom 3. stavkom 1. točkom (a) podtočkom i. osnovne uredbe i u skladu s relevantnom sudskom praksom WTO-a.

3.3.1.3. Banke u državnom vlasništvu koje djeluju kao javna tijela

(143) Komisija je u skladu sa zaključcima donesenima u prethodno navedenim uvodnim izjavama odlučila upotrijebiti raspoložive podatke kako bi utvrdila mogu li se te banke u državnom vlasništvu smatrati javnim tijelima.

(144) U prethodnim antisubvencijskim ispitnim postupcima (50) Komisija je utvrdila da su se sljedeće banke koje su davale zajmove proizvođačima izvoznicima u uzorku u predmetnim ispitnim postupcima nalazile u djelomičnom ili potpunom vlasništvu same države ili pravnih osoba u državnom vlasništvu: Kineska razvojna banka, Kineska banka za izgradnju, Industrijska i poslovna banka Kine, Komunikacijska banka, China Everbright Bank, Postal Savings Bank, China Merchants Bank, Razvojna banka Shanghai Pudong, Kineska industrijska banka, Shenyang Rural Commercial Bank, Šangajska banka, Ningbo Bank, China CITIC Bank, China Guangfa Bank, China Bohai Bank, Huaxia Bank, Hankou Bank, Hubei Bank, Huishang Bank, Dongying Bank, Bank of Tianjin, Bank of Kunlun, Shanghai Rural Commercial Bank, China Industrial International Trust Limited, Daye Trust Co., Ltd., Sinotruk Finance Co., Ltd. Budući da nisu dostavljene nikakve informacije koje bi upućivale na suprotno, Komisija je ostala pri istom zaključku i u ovom ispitnom postupku.

(145) Budući da predmetne financijske institucije nisu dostavile informacije koje bi upućivale na suprotno, Komisija je dodatno utvrdila, na temelju formalnih pokazatelja, da vlasništvo i kontrola pripadaju kineskoj vladi zbog istih razloga koji su navedeni u odjeljku 3.3.1.2. Konkretno, na temelju raspoloživih podataka čini se da rukovoditelje i nadzornike u bankama u državnom vlasništvu imenuje kineska vlada, kojoj su oni i odgovorni, na isti način kao i u EXIM-u.

(146) U pogledu provedbe znatne kontrole Komisija je smatrala da se normativni okvir analiziran u prethodno navedenom odjeljku 3.3.1.2. primjenjuje na njih na jednak način. U nedostatku dokaza o suprotnom i na temelju raspoloživih podataka može se ustvrditi da nije bilo konkretnih dokaza o procjeni njihove kreditne sposobnosti, pa se analiza o konkretnoj primjeni normativnog okvira iz odjeljka 3.3.1.2. primjenjuje na njih na jednak način.

(147) Na temelju toga Komisija je zaključila da su ostale banke u državnom vlasništvu koje daju zajmove društvima u uzorku javna tijela u smislu članka 2. točke (b) osnovne uredbe, koji se tumači zajedno s člankom 3. stavkom 1. točkom (a) podtočkom i. osnovne uredbe.

3.3.1.4. Zaključak o financijskim institucijama u državnom vlasništvu

(148) Na temelju prethodno navedenih razmatranja Komisija je utvrdila da su sve kineske financijske institucije u državnom vlasništvu koje su davale zajmove ili financijski leasing proizvođaču izvozniku ili njegovoj grupi javna tijela u smislu članka 2. točke (b) osnovne uredbe, koji se tumači zajedno s člankom 3. stavkom 1. točkom (a) podtočkom i. osnovne uredbe.

(149) Osim toga, čak i da se financijske institucije u državnom vlasništvu ne smatraju javnim tijelima, Komisija je utvrdila da bi se smatralo da im je kineska vlada povjerila funkcije koje se obično povjeravaju vladi i usmjeravala ih u njihovu izvršavanju u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke iv. osnovne uredbe zbog istih razloga koji su navedeni u uvodnim izjavama od 131. do 133. u nastavku. Stoga bi se njihovo postupanje u svakom slučaju pripisalo kineskoj vladi.

3.3.1.5. Povjeravanje zadaća privatnim financijskim institucijama i njihovo usmjeravanje

(150) Komisija je pozornost zatim usmjerila na preostale financijske institucije. Na temelju nalaza utvrđenih u prethodnim antisubvencijskim ispitnim postupcima (51), koji su dopunjeni javno dostupnim informacijama, za sljedeće financijske institucije smatralo se da se nalaze u privatnom vlasništvu: China Minsheng Bank, Sumitomo Mitsui Banking (China) Co., Ltd, Standard Chartered Bank i Ping An Bank. Komisija je analizirala je li kineska vlada tim financijskim institucijama povjerila dodjelu subvencija sektoru ojačanja od staklenih vlakana ili ih usmjeravala na to u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke iv. osnovne uredbe.

(151) Žalbeno tijelo WTO-a smatra da se „povjeravanje” pojavljuje kad vlada privatnom tijelu prenosi odgovornost, dok se „usmjeravanje” odnosi na situacije u kojima vlada nad privatnim tijelom provodi svoje ovlasti (52). U oba se slučaja vlada privatnim tijelom koristi kao posrednikom za davanje financijskog doprinosa i „u većini bi se slučajeva očekivalo da povjeravanje zadaće privatnom tijelu ili usmjeravanje privatnog tijela uključuje i određeni oblik prijetnje ili navođenja” (53). Istodobno, u skladu s točkom iv. članicama se ne dopušta uvođenje kompenzacijskih mjera za proizvode „kad vlada samo provodi svoje opće regulatorne ovlasti” (54) ili kad intervencija vlade „može ili ne mora dovesti do određene posljedice samo na temelju određenih činjeničnih okolnosti i na temelju prava sudionika na tom tržištu na slobodan izbor” (55). Povjeravanje i usmjeravanje podrazumijeva „aktivniju ulogu vlade od pukog poticanja” (56).

(152) Komisija je napomenula da se normativni okvir u pogledu industrije kako je navedeno u odjeljku 3.3.1.2. primjenjuje na sve financijske institucije u NRK-u, uključujući financijske institucije u privatnom vlasništvu. To je potkrijepljeno činjenicom da Zakon o bankama i različite uredbe CBIRC-a obuhvaćaju sve banke s kineskim kapitalom i banke sa stranim kapitalom kojima upravlja CBIRC.

(153) Budući da od privatnih financijskih institucija nisu primljene drugačije informacije, Komisija je zaključila da je vlada u pogledu industrije ojačanja od staklenih vlakana svim financijskim institucijama (uključujući privatne financijske institucije) koje djeluju u Kini pod nadzorom CBIRC-a povjerila da u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke iv. prve alineje osnovne uredbe slijede vladine politike i osiguravaju zajmove po povlaštenim stopama za industriju ojačanja od staklenih vlakana ili ih usmjeravala na to.

(154) Osim toga, kako je prethodno objašnjeno u uvodnoj izjavi 106., normativni okvir za sve banke u Kini znatno je opsežniji i ne obuhvaća samo te dvije uredbe kojima se uređuje CBIRC.

(155) U pogledu provedbe znatne kontrole Komisija je smatrala da se normativni okvir analiziran u prethodno navedenom odjeljku 3.3.1.2. primjenjuje na njih na jednak način. U nedostatku dokaza o suprotnom i na temelju raspoloživih podataka može se ustvrditi da nije bilo konkretnih dokaza o procjeni njihove kreditne sposobnosti, kao što ih nije bilo ni za banku u državnom vlasništvu koja surađuje, pa se analiza o konkretnoj primjeni normativnog okvira iz odjeljka 3.3.1.2. primjenjuje na njih na jednak način.

(156) Na temelju toga Komisija je zaključila da su ostale banke u državnom vlasništvu koje daju zajmove društvu Jushi Egypt javna tijela u smislu članka 2. točke (b) osnovne uredbe, koji se tumači zajedno s člankom 3. stavkom 1. točkom (a) podtočkom i. osnovne uredbe.

3.3.1.6. Kreditni rejtinzi

(157) Komisija je već u prijašnjim antisubvencijskim ispitnim postupcima (57) utvrdila da domaći kreditni rejtinzi dodijeljeni kineskim društvima nisu pouzdani, na temelju studije Međunarodnog monetarnog fonda (58), iz koje je vidljiva neusklađenost međunarodnih i kineskih kreditnih rejtinga, zajedno s nalazima ispitnog postupka koji se odnose na društva u uzorku. Naime, prema MMF-u, više od 90 % kineskih obveznica ima rejting od AA do AAA koji su dodijelile lokalne agencije za kreditni rejting. To nije usporedivo s drugim tržištima kao što su EU ili SAD. Primjerice, na tržištu SAD-a tako visoki rejting ima manje od 2 % poduzeća. Kineske agencije za kreditni rejting, dakle, jako naginju davanju najviših ocjena na ljestvici rejtinga. Imaju ljestvice s veoma širokim rasponom i sklone su uvrštavati obveznice sa znatno različitim rizicima od neplaćanja u jednu široku kategoriju rejtinga (59).

(158) Usto, kad ocjenjuju kineske obveznice izdane u inozemstvu, strane agencije za kreditni rejting kao što su Standard and Poor’s i Moody’s u pravilu povećavaju osnovni kreditni rejting izdavatelja na temelju procjene strateške važnosti društva za kinesku vladu i pouzdanosti svih implicitnih jamstava ako postoje (60). Primjerice, društvo Fitch jasno navodi da su ta jamstva, ako je primjenjivo, ključni element na kojima temelji kreditne rejtinge kineskih društava (61).

(159) Komisija je na temelju javno dostupnih informacija prvo utvrdila da država može u određenoj mjeri utjecati na tržište kreditnih rejtinga. Prema dvjema studijama objavljenima 2016. na kineskom tržištu poslovalo je približno 12 agencija za kreditni rejting, od čega je većina u državnom vlasništvu. Agencija za kreditni rejting u državnom vlasništvu ocijenila je ukupno 60 % svih ocijenjenih korporativnih obveznica u Kini (62).

(160) Kineska je vlada u prethodnim ispitnim postupcima (63) potvrdila da je na kineskom tržištu obveznica djelovalo 12 agencija za kreditni rejting, od čega su njih deset domaće agencije za kreditni rejting, uključujući Global Credit Rating Co. Ltd, Shanghai Brilliance Credit Rating & Investors Service Co. Ltd, Golden Credit Rating International Co. Ltd, China Chengxin Securities Rating Co. Ltd, Pengyuan Credit Rating Co. Ltd, Shanghai Fareast Credit Rating Co., Ltd, China Bond Rating Co. Ltd, China Securities Index Co. Ltd, Shanghai Credit Information Services Co. Ltd. Djelovala su i dva zajednička pothvata, odnosno kinesko-strane agencije za kreditni rejting: China Lianhe Credit Rating Co. Ltd. i China Chengxin International Credit Rating Co.,Ltd. U nedostatku informacija koje bi upućivale na suprotno, Komisija je smatrala da se situacija nije promijenila.

(161) Drugo, nema slobodnog ulaza na kinesko tržište kreditnih rejtinga. To je u načelu zatvoreno tržište jer Kinesko regulatorno tijelo za vrijednosne papire („CSRC”) ili NBK mora odobriti agencije za kreditni rejting prije nego što one mogu početi poslovati (64). NBK je sredinom 2017. najavio da će prekomorskim agencijama za kreditni rejting biti dopušteno dodjeljivanje kreditnog rejtinga na dijelu domaćeg tržišta obveznica pod određenim uvjetima. No tijekom razdoblja ispitnog postupka još nije bio dozvoljen rad nijednoj stranoj agenciji za kreditni rejting (65). Unatoč tome, u međuvremenu su strane agencije osnovale zajedničke pothvate s nekim lokalnim agencijama za kreditni rejting koje dodjeljuju kreditne rejtinge izdanjima domaćih obveznica. No ti rejtinzi dodjeljuju se prema kineskim ljestvicama rejtinga, stoga nisu potpuno usporedivi s međunarodnim rejtinzima kako je prethodno objašnjeno.

(162) Konačno, u studiji koju je nedavno proveo NBK potvrđuju se nalazi Komisije i u zaključcima se navodi da „ako se međunarodni rejting razine ulaganja u strane obveznice odredi kao BBB i iznad, tada se ulaganja u domaće obveznice mogu ocijeniti na razini AA i iznad, uzimajući u obzir razliku između prosječnog domaćeg rejtinga i međunarodnog rejtinga od 6 ili više stupnjeva” (66).

(163) S obzirom na situaciju opisanu u uvodnim izjavama od 137. do 142. Komisija je zaključila da kineski kreditni rejtinzi nisu pouzdana procjena kreditnog rizika odnosne imovine. Čak i ako je društvo ili grupa proizvođača izvoznika dobila dobar rejting od kineske agencije za kreditni rejting, Komisija je na temelju prethodno navedenoga zaključila da ti rejtinzi nisu pouzdani. Ti su rejtinzi narušeni i ciljevima politike za poticanje ključnih strateških industrija, kao što su ojačanja od staklenih vlakana.

3.3.1.7. Korist i izračun iznosa subvencije

(164) Kako je navedeno u uvodnoj izjavi 85., Komisija je smatrala da je u načelu za korisnika koji se nalazi u Egiptu bilo primjereno ispitati jesu li ti primatelji zajmova dobili bolje uvjete od onih koje bi dobili na egipatskom financijskom tržištu. Komisija je to provjerila i potvrdila da bi iznos subvencioniranja bio viši ako bi se primijenile usporedive stope zaduživanja u Egiptu (17,8 %) (67). No s obzirom na iznimne okolnosti navedene u uvodnoj izjavi 86., Komisija je izračunala iznos subvencije protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere, uzimajući u obzir činjenicu da su primatelji dobili povlašteno financiranje u Kini. Za taj je izračun Komisija procijenila korist za primatelje tijekom razdoblja ispitnog postupka. U skladu s člankom 6. točkom (b) osnovne uredbe smatra se da je korist za primatelje razlika između iznosa kamata koji društvo plaća na povlašteni zajam i iznosa koji bi društvo platilo za usporedivi komercijalni zajam koji bi moglo dobiti na tržištu.

(165) Komisija je odlučila utvrditi tržišne stope za povlaštene zajmove EXIM-a i CDB-a s obzirom na hipotetske referentne vrijednosti za kineske ulagatelje na tržištu u skladu s člankom 6. točkom (b) osnovne uredbe. Zbog nedostatka suradnje te banke nisu dostavile dodatne pojedinosti. Stoga je Komisija odlučila upotrijebiti istu metodologiju izračuna kao za ostale zajmove u stranim valutama koje su izdale kineske financijske institucije u NRK-u te je dodala premiju rizika povezanu s ulaganjem u Egiptu kako slijedi.

(166) Komisija je tako najprije utvrdila kreditni rejting društva Jushi Egypt, koji ukazuje na financijsko stanje društva. Komisija je napomenula da je kineska agencija za kreditni rejting različitim društvima grupe CNBM dodijelila rejtinge u rasponu od AA- do AA+. Uzevši u obzir činjenicu da je kineski kreditni rejting općenito iskrivljen, kako je navedeno u uvodnim izjavama od 137. do 143., Komisija je zaključila da taj rejting nije pouzdan.

(167) Komisija je stoga smatrala da opće financijsko stanje društva Jushi Group odgovara rejtingu BB, što je najviši rejting nakon kategorije „investicijski rejting”. S obzirom na postojanje revolving zajmova, Komisija je zaključila da bi upotreba korporativnih obveznica s rejtingom B u SAD-u (umjesto BB) bila prikladnija za utvrđivanje tržišne referentne vrijednosti.

(168) Stoga su u skladu s ostalim zajmovima u stranim valutama koje su izdale kineske financijske institucije u NRK-u za određivanje odgovarajuće referentne vrijednosti upotrijebljene korporativne obveznice s rejtingom B izdane u američkim dolarima. Jushi Egypt nalazi se u zemlji koja je bila izložena građanskim i političkim nemirima i različitim terorističkim napadima u vrijeme odobravanja zajmova te se stoga njegov kreditni rizik razlikuje od kineskih društava zbog vanjskih uvjeta koji vladaju u samoj zemlji. Zbog toga je Komisija dodala uvećanje na referentnu stopu kako bi se rizik zemlje uključio u tržišnu stopu.

(169) Premija povezana s rizikom zemlje utvrđena je na temelju klasifikacije rizika zemalja za izvozne kredite OECD-a i odgovarajuće minimalne premijske stope koju je odredio OECD (68). Rizik zemlje za zajmove banke EXIM utvrđen je u iznosu od 2,37 % i 2,44 % za zajmove CDB-a.

(170) Nakon konačne objave, društvo Jushi Egypt tvrdilo je da je Komisija kao referentnu vrijednost za izračun koristi od zajmova trebala koristiti dvije ponude koje je egipatska banka 2013. i 2016. dala društvu. Komisija je pregledala te ponude, ali je odlučila da nisu reprezentativne za usporedivi komercijalni zajam koji bi društvo stvarno moglo dobiti na tržištu.

(171) Komisija je utvrdila da ponude ne pružaju nikakav opis stvarnog financijskog proizvoda koji se nudio društvu, već se općenito odnose na kamatnu stopu za pružanje „kreditnih olakšica”. Komisiji je stoga nemoguće utvrditi odnosi li se ponuda zaista na zajam kao takav ili na druge financijske proizvode kao što su, na primjer, otvaranje kreditne linije, financiranje trgovine (akreditivi, mjenice, faktoring itd.). Čak i da se smatra da se ponuda odnosi na zajam, nedostaju druge ključne informacije kao što je trajanje navodnog zajma koji je banka ponudila i opseg ponuđenih kreditnih linija (tj. maksimalni iznos koji bi banka bila voljna odobriti društvu). U tom pogledu, Komisija je primijetila da su zajmovi koje su dali CDB i EXIM dugoročni zajmovi za velike projekte koji se odnose na dugotrajnu materijalnu imovinu u iznosu od nekoliko stotina milijuna USD. Stoga je Komisija smatrala da ne može koristiti zamjensku vrijednost koju je dostavilo društvo Jushi Egypt.

(172) Konačno, Komisija je primijetila da čak i ako bi uzela u obzir referentnu vrijednost koju je dostavilo to društvo, to ne bi bitno promijenilo izračun naknade, jer je predložena stopa egipatske banke bila u skladu s osnovnom stopom koju je Komisija utvrdila kao referentnu vrijednost, a koja odgovara zajmu u USD-u koji je kineska banka dala domaćem (kineskom) klijentu s rejtingom BB. Dakle, ako ništa drugo, ti su zajmovi potvrdili da Jushi Egypt doista ostvaruje korist od nižih kamatnih stopa u usporedbi s tržišnim referentnim vrijednostima. Stoga je ta tvrdnja društva odbačena.

3.3.2. Zajmovi banaka za provedbu državne politike društvu Jushi Egypt putem matičnog društva Jushi u Kini

(173) U razdoblju od 2014. do kraja razdoblja ispitnog postupka društvo Jushi (China) dalo je društvu Jushi Egypt niz zajmova između povezanih društava u ukupnom iznosu od oko 281,5 milijuna USD.

(174) No Komisija je utvrdila da je društvo Jushi (China) samo financiralo te zajmove između povezanih društava kroz vanjsko financiranje kineskih financijskih institucija. Drugim riječima, umjesto da društvo Jushi Egypt dobije zajmove izravno od kineskih banaka, društvo Jushi (China) dobilo je povlašteno financiranje od tih institucija i zatim je društvu Jushi Egypt dodijelilo korist od tih zajmova za proizvodne djelatnosti u Egiptu. Zajmovi koje izravno daju EXIM i CDB sami po sebi nisu dovoljni za osiguravanje ukupnog iznosa vanjskog financiranja potrebnog za razvoj proizvodnih djelatnosti u sueskoj zoni gospodarske i trgovinske suradnje. Stoga je bilo potrebno dodatno neizravno financiranje zajmovima između povezanih društava. Komisija nije mogla pronaći nijedan bankovni zajam izravno povezan s projektom u Egiptu. No društvo Jushi (China) izdalo je 2014. obveznicu kako bi zamijenilo različite bankovne zajmove u cilju poboljšanja strukture svog duga. U toj se obveznici na različite načine upućuje na potrebe za kapitalom za projekt u Egiptu i potvrđuje da je društvo Jushi (China) trebalo vanjsku financijsku pomoć za proizvodne djelatnosti u Egiptu. Stoga je Komisija smatrala da se temeljni povlašteni zajmovi koji se usmjeravaju kroz društvo Jushi (China) mogu pripisati i egipatskoj vladi na isti način kao i izravni zajmovi kineskih financijskih institucija društvu Jushi Egypt.

(175) Budući da se svi ti zajmovi u biti mogu izjednačiti sa zajmovima koje je kineska vlada dala kineskom društvu, koje zatim dodjeljuje koristi za proizvodne djelatnosti negdje drugdje, Komisija je te zajmove odlučila smatrati jednakima bilo kojem drugom domaćem kineskom zajmu kineskom proizvođaču ojačanja od staklenih vlakana. U tom kontekstu, kako je prethodno navedeno u uvodnoj izjavi 128., Komisija je utvrdila da su sve kineske financijske institucije u državnom vlasništvu koje su davale zajmove društvu Jushi (China) i društvu Jushi Egypt bile javna tijela u smislu članka 2. točke (b) osnovne uredbe, koji se tumači zajedno s člankom 3. stavkom 1. točkom (a) podtočkom i. osnovne uredbe, i u skladu s relevantnom sudskom praksom WTO-a.

(176) Komisija je zatim izračunala iznos subvencija protiv kojih se mogu uvesti kompenzacijske mjere. U tom pogledu Komisija je napomenula da je nominalna kamatna stopa koju je društvo Jushi (China) zaračunalo društvu Jushi Egypt iznosila 7,5 %. No nijedno financiranje dodijeljeno društvu Jushi (China) nije imalo tako visoku kamatnu stopu. Zapravo, prosječna kamatna stopa zaračunata društvu Jushi (China) tijekom razdoblja ispitnog postupka iznosila je oko 4 %. Komisija je stoga usporedila prosječnu kamatnu stopu koju Jushi (China) plaća na nepodmireni iznos zajma između povezanih društava tijekom razdoblja ispitnog postupka s iznosom koji bi društvo moralo platiti za usporedivi komercijalni zajam koji bi moglo dobiti na tržištu.

(177) Kako bi se uzela u obzir povećana izloženost banaka rizicima, koju dodatno naglašava postojanje revolving zajmova, Komisija je odlučila primijeniti nižu razinu na ljestvici procjene rizika i upotrijebiti korporativne obveznice s rejtingom B u SAD-u (umjesto BB) za utvrđivanje tržišne referentne vrijednosti.

(178) Svi elementi koji se odnose na financiranje, kako je prethodno opisano u ovom odjeljku, jasno pokazuju da je društvo Jushi (China) sve koristi od povlaštenog financiranja primljenog od kineskih financijskih institucija dodijelilo društvu Jushi Egypt. Zbog svih tih razloga tako izračunana korist pripisana je društvu Jushi Egypt.

(179) Nakon konačne objave, društvo Jushi Egypt tvrdilo je da Komisija nije smjela smanjiti kreditni rejting društva Jushi Egypt s AA na B na temelju činjenice da društvo Jushi Egypt nije poštovalo raspored otplate prema matičnom društvu ili da je u nekim slučajevima matično društvo društva Jushi Egypt otplatilo zajmove u njegovo ime. Činjenica da je grupa društava kojoj pripada Jushi Egypt odlučila da je bolje da drugi subjekt u grupi snosi troškove kako bi se u tom drugom subjektu očuvao novčani tok ne ukazuje na to da taj drugi subjekt ne bi ispunio svoju obvezu da je ta obveza bila prema bankovnoj instituciji.

(180) Prvo, Komisija je napomenula da nije pronašla ni jedan kreditni rejting koji je vanjska strana dodijelila društvu Jushi Egypt i da ni društvo Jushi Egypt nije pružilo nikakve dokaze u tu svrhu. Društvo Jushi Egypt stoga nikad nije imalo polazišni kreditni rejting „AA”. Komisija je stoga trebala utvrditi kreditni rejting društva Jushi Egypt koristeći raspoložive podatke u ovom predmetu. S obzirom na značajan iznos zajmova između povezanih društava koje je dalo matično društvo, kao i činjenicu da je društvo Jushi Group bilo jamac za zajmove CDB-a i EXIM-a, Komisija je utvrdila da je kreditni rejting društva Jushi Egypt bio usko povezan s rejtingom njegova matičnog društva, odnosno rejtingom „BB”, kako je navedeno u uvodnoj izjavi 168. Taj je kreditni rejting BB stoga bio polazište za Komisiju.

(181) Drugo, kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi 178., Komisija je odlučila sniziti stupanj na ljestvici rejtinga, tj. s B na BB, jer to društvo tijekom godina nije otplaćivalo svoje obveze. Naime, Komisija je napomenula da, iako su zajmovi CDB-u i EXIM-u otplaćeni prema rasporedu, ukupne obveze tog društva zapravo su se povećavale tijekom godina. Stoga je društvo Jushi Egypt zamijenilo vanjski dug dugom između povezanih društava, ali zapravo nije sâmo ispunilo obveze prema bankarskim institucijama. Suprotno izjavama društva Jushi Egypt, postoje i naznake da društvo ne bi bilo u stanju ispunjavati svoje obveze da su svi njegovi dužnici bile vanjske bankovne institucije. Na primjer, iako je to društvo 2015. i 2016. poslovalo s gubicima i 2016. imalo negativni kapital, ipak je u tim godinama otplatilo velik iznos glavnice CDB-u u ukupnom iznosu od 54 milijuna USD (oko 546 milijuna EGP-a). Društvo stoga ne bi bilo u mogućnosti izvršavati svoje vanjske obveze bez financijske potpore matičnog društva.

(182) S obzirom na prethodno navedene okolnosti, Komisija je odbacila te tvrdnje.

(183) Sve utvrđene subvencije uspostavljene su za ukupni promet društva. Iznos subvencije zatim je dodijeljen prometu predmetnog proizvoda prodanog Uniji.

(184) Iznosi subvencija utvrđeni za povlašteno financiranje zajmovima kineskih banaka za provedbu državne politike, izravno ili putem matičnog društva Jushi (China), za društvo Jushi Egypt iznosili su 6,46 %.

3.3.3. Potpora kapitalnim ulaganjima

(185) Osim izravnim zajmovima i zajmovima između povezanih društava, društvo Jushi Egypt trebalo je pokriti svoje financijske potrebe i povećanjem kapitala.

(186) U prethodnim ispitnim postupcima utvrđeno je da su na razini matičnih društava kineskih grupa primljene znatne subvencije za potporu stranim ulaganjima u okviru inicijative „Jedan pojas, jedan put” u obliku bespovratnih sredstava, povlaštenog financiranja i dokapitalizacije. To je osobito bio slučaj u nedavno zaključenom antisubvencijskom ispitnom postupku o gumama („predmet o gumama”) (69).

3.3.3.1. Pravna osnova

— 13. petogodišnji plan MOFCOM-a za razvoj vanjske trgovine, 26. prosinca 2016.,

— Smjernice Državnog vijeća o promicanju međunarodnog proizvodnog kapaciteta i suradnji u proizvodnji opreme, izdane 2015. („Smjernice”),

— Plan razvoja industrije građevinskih materijala od 2016. do 2020., Ministarstvo industrije i informacijske tehnologije, GXBG [2016.] br. 315,

— 13. petogodišnji plan za industriju vlakana i kompozitnih materijala,

— „Made in China 2025”, Državno vijeće, 7. srpnja 2015.

3.3.3.2. Primjena odredaba članka 28. stavka 1. osnovne uredbe u odnosu na grupu Jushi

(187) U zahtjevu za informacije iz uvodne izjave 8. Komisija je od društva Jushi Group među ostalim zatražila informacije o svim promjenama u strukturi kapitala, uključujući povećanja kapitala i promjene prava dioničara,društva Jushi Egypt i nizu izravnih i neizravnih matičnih društava