5.

U dijelu I. glavi IV., poglavlje 2. (članci 66. do 123.) zamjenjuje se sljedećim: „POGLAVLJE 2. Povlašteno podrijetlo Članak 66. Za potrebe ovog poglavlja: (a) ‚izrada’ znači svaka obrada ili prerada, uključujući sklapanje ili posebne postupke; (b) ‚materijal’ znači svaki sastojak, sirovina, sastavnica ili dio itd., koji se koristi u izradi proizvoda; (c) proizvod’ znači proizvod koji se izrađuje, čak i ako je namijenjen za kasniju uporabu u nekom drugom postupku izrade; (d) ‚roba’ znači materijali i proizvodi; (e) ‚carinska vrijednost’ znači vrijednost određena u skladu sa Sporazumom o primjeni članka VII. Općeg sporazuma o carinama i trgovini iz 1994. (Sporazum Svjetske trgovinske organizacije o određivanju carinske vrijednosti); (f) ‚cijena franko tvornica’ u popisu iz Priloga 15. znači cijena plaćena za dobiveni proizvod u korist proizvođača u čijem je poduzeću obavljen posljednji postupak obrade ili prerade, pod uvjetom da ta cijena uključuje vrijednost svih upotrijebljenih materijala, umanjenu za sve domaće poreze koji podliježu ili bi mogli podlijegati povratu po obavljenom izvozu dobivenog proizvoda; (g) ‚vrijednost materijala’ u popisu iz Priloga 15. znači carinska vrijednost u trenutku uvoza upotrijebljenih materijala bez podrijetla ili, ako taj podatak nije poznat ili ga je nemoguće utvrditi, prva utvrdiva cijena plaćena za materijale u Zajednici ili zemlji korisnici u smislu članka 67. stavka 1. ili u republici korisnici u smislu članka 98. stavka 1. Ako je potrebno utvrditi vrijednost materijala s podrijetlom, ovaj se podstavak primjenjuje mutatis mutandis; (h) ‚poglavlja’ i ‚tarifni brojevi’ znači poglavlja i tarifni brojevi (četveroznamenkaste oznake) upotrijebljeni u nomenklaturi koja čini Harmonizirani sustav; (i) ‚razvrstan’ odnosi se na razvrstavanje proizvoda ili materijala u određeni tarifni broj; (j) ‚pošiljka’ znači proizvodi koje jedan izvoznik istodobno šalje jednom primatelju ili proizvode obuhvaćene jedinstvenom prijevoznom ispravom koja obuhvaća njihovu otpremu od izvoznika do primatelja, ili u nedostatku takve isprave, proizvode obuhvaćene jednim računom. Odjeljak 1. Opći sustav povlastica Pododjeljak 1. Definicija pojma proizvoda s podrijetlom Članak 67. 1. Za potrebe odredaba o općim carinskim povlasticama koje Zajednica dodjeljuje određenim proizvodima podrijetlom iz zemalja u razvoju (dalje u tekstu ‚zemlje korisnice’), smatra se da su sljedeći proizvodi podrijetlom iz zemlje korisnice: (a) proizvodi u cijelosti dobiveni u toj zemlji u smislu članka 68.; (b) proizvodi dobiveni u toj zemlji, ali za čiju izradu su upotrijebljeni i drugi proizvodi osim onih iz točke (a), pod uvjetom da su ti proizvodi prošli dostatnu obradu ili preradu u smislu članka 69. 2. Za potrebe ovog odjeljka, proizvodi podrijetlom iz Zajednice, u smislu stavka 3., koji su u zemlji korisnici podvrgnuti obradi ili preradi koja nadilazi postupke iz članka 70. smatraju se proizvodima podrijetlom iz te zemlje korisnice. 3. Stavak 1. primjenjuje se mutatis mutandis kako bi se odredilo podrijetlo proizvoda dobivenih u Zajednici. 4. Ako Norveška i Švicarska dodijele opće carinske povlastice proizvodima podrijetlom iz zemalja korisnica iz stavka 1. i primjenjuju određenje pojma o podrijetlu koje odgovara onome utvrđenom u ovome odjeljku, proizvodi podrijetlom iz Zajednice, Norveške ili Švicarske koji u zemlji korisnici podliježu obradi ili preradi koja nadilazi postupke iz članka 70. smatraju se proizvodima podrijetlom iz te zemlje korisnice. Odredbe prvog podstavka primjenjuju se samo na proizvode podrijetlom iz Zajednice, Norveške ili Švicarske (prema pravilima o podrijetlu koja se odnose na predmetne carinske povlastice) koji se izvoze izravno u zemlju korisnicu. Odredbe prvog podstavka ne primjenjuju se na proizvode iz poglavlja 1. do 24. Harmoniziranog sustava. Komisija u Službenom listu Europskih zajednica (serija C) objavljuje datum od kojeg se primjenjuju odredbe prvog i drugog podstavka. 5. Odredbe stavka 4. primjenjuju se pod uvjetom da Norveška i Švicarska odobre, po načelu uzajamnosti, jednaku obradu proizvodima Zajednice. Članak 68. 1. Smatra se da su sljedeći proizvodi u cijelosti dobiveni u zemlji korisnici ili Zajednici: (a) mineralni proizvodi koji su izvađeni iz njezinog tla ili s morskog dna te zemlje; (b) biljni proizvodi ondje ubrani ili požnjeveni; (c) žive životinje koje su ondje okoćene i uzgojene; (d) proizvodi proizvedeni od ondje uzgojenih živih životinja; (e) proizvodi dobiveni ondje obavljenim lovom ili ribolovom; (f) proizvodi morskog ribolova i drugi proizvodi koje su njezina plovila izvadila iz mora izvan teritorijalnih voda; (g) proizvodi izrađeni na njezinim brodovima tvornicama isključivo od proizvoda navedenih pod točkom (f); (h) rabljeni proizvodi ondje prikupljeni namijenjeni samo za recikliranje sirovina; (i) otpad i otpadni materijal nastali slijedom ondje obavljenih proizvodnih postupaka; (j) proizvodi koji su izvađeni s morskog dna ili podzemlja izvan njezinih teritorijalnih voda, pod uvjetom da imaju isključivo pravo na eksploataciju tog dna ili podzemlja; (k) roba ondje proizvedena isključivo od proizvoda koji su navedeni pod točkama (a) do (j). 2. Izrazi ‚njena plovila’ i ‚njenim brodovima tvornicama’ iz stavka 1. točke (f) i (g) primjenjuju se isključivo na plovila i brodove tvornice: — koji su registrirani ili upisani u zemlji korisnici ili u državi članici, — koji plove pod zastavom zemlje korisnice ili države članice, — koji se u omjeru od najmanje 50 % nalaze u vlasništvu državljana zemlje korisnice ili država članica ili trgovačkog društva sa sjedištem u toj zemlji ili u jednoj od tih država članica, čiji su direktor ili direktori, predsjednik uprave ili nadzornog odbora i većina članova te uprave ili odbora državljani te zemlje korisnice ili države članice, i čija, pored toga, u slučaju trgovačkih društava, najmanje polovica kapitala pripada toj zemlji korisnici ili državama članicama ili javnim tijelima odnosno državljanima te zemlje korisnice ili država članica, — čiji su zapovjednik i časnici državljani te zemlje korisnice ili država članica, i — čiju posadu čini najmanje 75 % državljana te zemlje korisnice ili država članica. 3. Izrazi ‚zemlja korisnica’ i ‚Zajednica’ također obuhvaćaju teritorijalne vode te zemlje ili država članica. 4. Plovila koja plove na otvorenom moru, uključujući brodove tvornice na kojima se ulovljena riba obrađuje ili prerađuje, smatraju se dijelom državnog područja zemlje korisnice ili države članice kojoj pripadaju, pod uvjetom da ispunjavaju uvjete iz stavka 2. Članak 69. Za potrebe članka 67. proizvodi koji nisu u cijelosti dobiveni u zemlji korisnici ili u Zajednici smatraju se dostatno obrađenima ili prerađenima ako su ispunjeni uvjeti koji su navedeni u popisu iz Priloga 15. Ti uvjeti označavaju, za sve proizvode obuhvaćene ovim, obradu ili preradu koja se mora izvršiti na materijalima bez podrijetla upotrijebljenim u izradi te se primjenjuju isključivo u vezi s takvim materijalima. Ako se proizvod koji je ispunjavanjem uvjeta navedenih u popisu stekao status proizvoda s podrijetlom upotrebljava u izradi nekog drugog proizvoda, na njega se ne primjenjuju uvjeti koji se primjenjuju na proizvod u koji je ugrađen, a materijal bez podrijetla, koji se možda upotrebljavao u njegovoj proizvodnji, ne uzima se u obzir. Članak 70. 1. Ne dovodeći u pitanje stavak 2. sljedeći se postupci smatraju obradom ili preradom nedostatnom za stjecanje statusa proizvoda s podrijetlom, neovisno jesu li zahtjevi iz članka 69. zadovoljeni ili ne: (a) postupci kojima se robu održava u dobrom stanju tijekom prijevoza i skladištenja (provjetravanje, prostiranje, sušenje, hlađenje, soljenje, stavljanje u sumporni dioksid ili druge vodene otopine, uklanjanje oštećenih dijelova i slični postupci); (b) jednostavni postupci koji se sastoje od uklanjanja prašine, prosijavanja ili prebiranja, sortiranja, razvrstavanja, raspoređivanja, slaganja (uključujući slaganje kompleta), pranja, bojenja, rasijecanja; (c) i. promjena pakiranja te rastavljanje i sastavljanje pošiljaka; ii. jednostavno pakiranje u staklenke, bočice, vreće, sanduke i kutije, pričvršćivanje na kartice ili ploče itd., te svi drugi jednostavni postupci pakiranja; (d) dodavanje oznaka, natpisa i drugih sličnih razlikovnih obilježja na proizvode ili njihova pakiranja; (e) jednostavno miješanje proizvoda, bilo iste ili različite vrste, ako jedna ili više sastavnica mješavine ne ispunjavaju uvjete propisane ovim odjeljkom, kako bi se mogli smatrati proizvodima podrijetlom iz zemlje korisnice ili iz Zajednice; (f) jednostavno sklapanje dijelova proizvoda kako bi se izradilo cjelovit proizvod; (g) kombinacija dvaju ili više postupaka navedenih pod točkama od (a) do (f); (h) klanje životinja. 2. Svi postupci koji se na određenom proizvodu obave ili u zemlji korisnici ili u Zajednici zajedno se uzimaju u obzir pri utvrđivanju može li se obrada ili prerada koju je prošao taj proizvod smatrati nedostatnom u smislu stavka 1. Članak 70.a 1. Kvalifikacijska jedinica za primjenu odredaba ovog odjeljka određeni je proizvod koji se smatra osnovnom jedinicom pri određivanju razvrstavanja uporabom nomenklature Harmoniziranog sustava. Iz tog slijedi: (a) kada se proizvod sastavljen od skupine ili sklopova predmeta razvrstava na temelju uvjeta iz Harmoniziranog sustava u jedan tarifni broj, cjelina čini kvalifikacijsku jedinicu; (b) kada se pošiljka sastoji od izvjesnog broja istovjetnih proizvoda razvrstanih u isti tarifni broj Harmoniziranog sustava, pri primjeni odredaba ovog odjeljka svaki se proizvod mora uzeti pojedinačno. 2. Ako je, u skladu s Općim pravilom 5. Harmoniziranog sustava, pakiranje uključeno uz proizvod radi razvrstavanja, ono se uključuje za potrebe utvrđivanja podrijetla. Članak 71. 1. Odstupajući od odredaba članka 69., materijali bez podrijetla mogu se upotrebljavati u proizvodnji određenog proizvoda pod uvjetom da njihova ukupna vrijednost ne prelazi 10 % tvorničke cijene tog proizvoda. Ako se na popisu navodi jedan ili više postotaka za najveću vrijednost materijala bez podrijetla, ti se postoci ne smiju premašiti primjenom prvog podstavka. 2. Stavak 1. ne primjenjuje na proizvode koji su obuhvaćeni poglavljima 50. do 63. Harmoniziranog sustava. Članak 72. 1. Odstupajući od odredaba članka 67., za potrebe određivanja je li proizvod, proizveden u zemlji korisnici koja je članica regionalne skupine, podrijetlom iz te zemlje u smislu tog članka, proizvodi podrijetlom iz bilo koje od zemalja članica te regionalne skupine i koji se koriste u daljnjoj izradi u drugoj zemlji članici te skupine smatraju se podrijetlom iz zemlje u kojoj se vrši daljnja izrada (regionalna kumulacija). 2. Zemlja podrijetla konačnog proizvoda određuje se u sukladno članku 72.a. 3. Regionalna kumulacija se primjenjuje na četiri odvojene regionalne skupine zemalja korisnica općeg sustava povlastica: (a) Udruženje zemalja jugoistočne Azije (ASEAN) (Bruneji Darussalam, Kambodža (9), Indonezija, Laos, Malezija, Filipini, Singapur, Tajland, Vijetnam); (b) Zajedničko tržište Srednje Amerike (CACM) (Kostarika, Honduras, Gvatemala, Nikaragva, Panama (10), El Salvador); (c) Andska zajednica (Bolivija, Kolumbija, Ekvador, Peru, Venezuela); (d) Južnoazijsko udruženje za regionalnu suradnju (SAARC) (Bangladeš, Butan, Indija, Maldivi, Nepal, Pakistan, Šri Lanka) (11). 4. Izraz ‚regionalna skupina’ znači ASEAN, CACM, Andsku zajednicu ili SAARC, ovisno o slučaju. Članak 72.a 1. Ako se roba podrijetlom iz zemlje koja je članica regionalne skupine obrađuje ili prerađuje u drugoj zemlji iste regionalne skupine, ima podrijetlo iz one zemlje regionalne skupine u kojoj je izvršena posljednja obrada ili prerada, pod uvjetom da: (a) je vrijednost dodana tamo, kao što je utvrđena u stavku 3., veća od najviše carinske vrijednosti upotrijebljenih proizvoda podrijetlom iz neke druge zemlje regionalne skupine; i (b) tamo izvršena obrada ili prerada prelazi obradu ili preradu iz članka 70. i, u slučaju tekstilnih proizvoda, također one radnje iz Priloga 16. 2. Ako uvjeti podrijetla iz stavka 1. točaka (a) i (b) nisu ispunjeni, proizvodi imaju podrijetlo iz one zemlje regionalne skupine kojoj pripada najveća carinska vrijednost proizvoda s podrijetlom koji dolaze iz drugih zemalja regionalne skupine. 3. ‚Vrijednost dodana’ znači cijenu proizvoda na paritetu isporučeno u tvornici umanjenu za carinsku vrijednost svih ugrađenih proizvoda podrijetlom iz druge zemlje regionalne skupine. 4. Dokaz o statusu s podrijetlom robe izvezene iz zemlje regionalne skupine u drugu zemlju iste skupine koja se upotrebljava u daljnjoj obradi ili preradi ili koja se ponovno izvozi ako nema daljnje obrade ili prerade, pruža se potvrdom o podrijetlu obrazac A sastavljenom u prvoj zemlji. 5. Dokaz o statusu s podrijetlom, koji je stečen ili zadržan na temelju uvjeta iz članka 72., ovog članka i članka 72.b, robe izvezene iz zemlje regionalne skupine u Zajednicu, pruža se izdanom potvrdom o podrijetlu obrazac A ili izjavom na računu sastavljenom u toj zemlji na temelju potvrde o podrijetlu obrazac A izdane u skladu s odredbama stavka 4. 6. Zemlja podrijetla označuje se u polju 12. potvrde o podrijetlu obrazac A ili na izjavi na računu, pri čemu je ta zemlja: — u slučaju proizvoda izvezenih bez daljnje obrade ili prerade u skladu sa stavkom 4., zemlja proizvodnje, — u slučaju proizvoda izvezenih nakon daljnje obrade ili prerade, zemlja podrijetla kako je određeno u skladu sa stavkom 1. Članak 72.b 1. Članci 72. i 72.a primjenjuju se samo ako: (a) su pravila koja uređuju trgovinu u okviru regionalne kumulacije, primjerice između zemalja regionalne skupine, jednaka pravilima utvrđenima ovom odjeljku; (b) se svaka zemlja regionalne skupine obvezala poštovati ili osigurati poštivanje uvjeta iz ovog odjeljka te osigurati upravnu suradnju potrebnu kako Zajednici, tako i ostalim zemljama regionalne skupine za osiguranje ispravnog izdavanja potvrda o podrijetlu obrazac A te provjeru potvrda o podrijetlu obrazac A i izjava na računu. Navedena obveza šalje se Komisiji putem Tajništva regionalne skupine. Tajništva su sljedeća: — Glavno tajništvo ASEAN-a (ASEAN General Secretariat), — Secretaría de Integración Económica Centroamericana (SIECA), — Junta del Acuerdo de Cartagena, — Tajništvo SAARC-a (SAARC Secretariat). 2. Komisija obavještava države članice kada su ispunjeni uvjeti iz stavka 1. za svaku regionalnu skupinu posebno. 3. Članak 78. stavak 1. točka (b) ne primjenjuje se na proizvode podrijetlom iz neke od zemalja regionalne skupine ako prolaze kroz državno područje neke druge zemlje iste regionalne skupine, neovisno o tome odvija li se tamo daljnja obrada ili prerada ili ne. Članak 73. Pribor, zamjenski dijelovi i alati koji se šalju s određenom opremom, strojem, uređajem ili vozilom, koji su dio redovite opreme i stoga uključeni u njihovu cijenu ili koji nisu zasebno fakturirani, smatraju se sastavnim dijelom te opreme, stroja, uređaja ili vozila. Članak 74. Setovi, kako su definirani Općim pravilom 3. Harmoniziranog sustava, smatraju se proizvodima s podrijetlom kada su sve njegove komponente proizvodi s podrijetlom. Međutim, ako se set sastoji od proizvoda s podrijetlom i proizvoda bez podrijetla, smatra se proizvodom s podrijetlom pod uvjetom da vrijednost proizvoda bez podrijetla ne prelazi 15 % cijene franko tvornice seta. Članak 75. Kako bi se utvrdilo je li određeni proizvod s podrijetlom, nije potrebno utvrditi podrijetlo onog što je možebitno uporabljeno u njegovoj izradi, kako slijedi: (a) energija i gorivo; (b) postrojenja i oprema; (c) strojevi i alati; (d) roba koja ne ulazi i koja nije namijenjena ulasku u konačni sastav proizvoda. Članak 76. 1. Odstupanja od odredaba ovog odjeljka dopuštena su u korist najmanje razvijenih zemalja korisnica općeg sustava povlastica, kada razvoj postojećih industrija ili stvaranje novih industrija to opravdava. Najmanje razvijene zemlje korisnice navedene su u Uredbama Vijeća EZ-a i Odluci EZUČ-a o primjeni općih carinskih povlastica. U tu svrhu predmetna zemlja Zajednici podnosi zahtjev za odstupanjem zajedno s razlozima za zahtjev u skladu sa stavkom 3. 2. Prilikom razmatranja zahtjeva posebno se uzima u obzir: (a) slučajevi gdje bi primjena postojećih pravila o podrijetlu značajno utjecala na sposobnost postojeće industrije u predmetnoj zemlji da nastavi izvoziti svoje proizvode u Zajednicu, a posebno ako bi to moglo rezultirati prekidom njezinih djelatnosti; (b) konkretni slučajevi gdje je moguće jasno dokazati da pravila o podrijetlu mogu odvratiti značajna ulaganja u neku industriju te gdje bi odstupanje koje potiče provedbu programa ulaganja omogućilo postupno ispunjavanje pravila; (c) gospodarski i društveni učinak odluke koja se donosi, posebno na zapošljavanje u zemljama korisnicama i u Zajednici. 3. Kako bi se olakšalo razmatranje zahtjeva za odstupanjem, zemlja koja podnosi zahtjev uz njega prilaže najpotpunije moguće informacije, koje posebno obuhvaćaju dolje navedene točke: — opis konačnog proizvoda, — prirodu i količinu materijala podrijetlom iz treće zemlje, — postupak izrade, — vrijednost dodanu, — broj zaposlenika u predmetnoj tvrtki, — očekivani opseg izvoza u Zajednicu, — ostale moguće izvore nabave sirovina, — razloge za zahtijevano vremensko razdoblje, — ostale primjedbe. 4. Komisija Odboru šalje zahtjev za odstupanjem. Odluka o zahtjevu donosi se u skladu s postupkom iz članka 249. Zakonika. 5. Ako se primjenjuje odstupanje, u polju 4. potvrde o podrijetlu obrazac A ili u izjavi na računu predviđenoj člankom 89. moraju se navesti sljedeće riječi: ‚Odstupanje - Uredba (EZ) br. …/…’. 6. Odredbe stavaka 1.do 5. primjenjuju se i na sva produljenja. Članak 77. Uvjeti za stjecanje statusa proizvoda s podrijetlom koji su navedeni u ovom odjeljku, moraju se neprekidno ispunjavati u zemlji korisnici ili u Zajednici. Ako se proizvodi s podrijetlom, koji su izvezeni iz zemlje korisnice ili iz Zajednice u neku drugu zemlju, u njih vrate, oni se moraju smatrati proizvodima bez podrijetla, osim ako se nadležnim tijelima ne pruže zadovoljavajući dokazi o tome: — da su vraćeni upravo oni proizvodi koji su bili izvezeni, i — da nisu bili podvrgnuti nikakvim postupcima, osim postupcima koji su bili prijeko potrebni kako bi se proizvodi očuvali u dobrom stanju dok su se nalazili u toj zemlji ili tijekom izvoza. Članak 78. 1. Za sljedeće se proizvode smatra da su prevezeni izravno iz zemlje korisnice u Zajednicu ili iz Zajednice u zemlju korisnicu: (a) proizvodi koji se prevoze bez prolaska kroz neku drugu zemlju, osim u slučaju državnog područja druge zemlje iz iste regionalne skupine kada se primjenjuje članak 72.; (b) proizvodi koji čine jednu pošiljku i koji se prevoze preko državnog područja zemalja koje nisu zemlja korisnica ili Zajednica, s, ako do tog dođe, pretovarom ili privremenim skladištenjem u tim zemljama, pod uvjetom da ti proizvodi ostaju pod nadzorom carinskih tijela u zemlji provoza ili skladištenja te da nisu podvrgnuti nikakvim postupcima osim istovara, ponovnog utovara ili nekog drugog postupka koji se obavlja kako bi se očuvali u dobrom stanju; (c) proizvodi koji se prevoze državnim područjem Norveške ili Švicarske te su naknadno ponovno izvezeni u cijelosti ili djelomično u Zajednicu ili u zemlju korisnicu, pod uvjetom da ti proizvodi ostaju pod nadzorom carinskih tijela u zemlji provoza ili skladištenja te da nisu podvrgnuti nikakvim postupcima osim istovara, ponovnog utovara ili bilo kojeg drugog postupka koji se obavlja kako bi se očuvali u dobrom stanju; (d) proizvodi koji se prevoze cjevovodom bez prekida preko državnog područja koje nije državno područje zemlje korisnice koja ih izvozi ili Zajednice. 2. Dokaz da su ispunjeni uvjeti iz stavka 1. točaka (b) i (c) podnosi se nadležnim carinskim tijelima predočenjem: (a) jedinstvene prijevozne isprave koja obuhvaća prolazak robe iz zemlje izvoznice kroz zemlju provoza; ili (b) potvrde koju izdaju carinska tijela zemlje provoza: — u kojoj se navodi točan opis proizvoda, — u kojoj se navode datumi istovara i ponovnog utovara proizvoda i, prema potrebi, nazivi brodova ili drugih upotrijebljenih prijevoznih sredstava, i — kojom se potvrđuju uvjeti pod kojima su proizvodi ostali u zemlji provoza; (c) ili, u nedostatku navedenoga, bilo kakvih isprava koje mogu poslužiti kao dokaz. Članak 79. 1. Za proizvode s podrijetlom koji su poslani iz zemlje korisnice radi izlaganja u drugoj zemlji i prodani radi uvoza u Zajednicu, prilikom uvoza imaju koristi od carinskih povlastica iz članka 67., pod uvjetom da proizvodi ispunjavaju zahtjeve iz ovog odjeljka koji im daju pravo da budu priznati kao proizvodi podrijetlom iz zemlje korisnice te pod uvjetom da se nadležnoj carinskim tijelima Zajednice podnesu zadovoljavajući dokazi o tome: (a) da je izvoznik te proizvode poslao iz zemlje korisnice izravno u zemlju u kojoj se izložba održava te da ih je tamo izložio; (b) da je taj izvoznik te proizvode prodao ili na koji drugi način ustupio nekoj osobi u Zajednici; (c) da su proizvodi poslani u Zajednicu za vrijeme izložbe ili neposredno nakon nje, upravo u stanju u kojem su bili upućeni; (d) da proizvodi, od trenutka kada su poslani na izložbu, nisu upotrijebljeni ni u koju drugu svrhu osim izlaganja na toj izložbi. 2. Potvrda o podrijetlu obrazac A podnosi se na uobičajen način carinskim tijelima Zajednice. Na potvrdi se naznačuje naziv i adresa izložbe. Prema potrebi može se zatražiti dodatna dokumentacija s dokazima o prirodi proizvoda te o uvjetima pod kojima su proizvodi bili izloženi. 3. Stavak 1. primjenjuje se na sve trgovačke, industrijske, poljoprivredne ili obrtničke izložbe, sajmove ili slične javne priredbe ili izlaganja koja se ne priređuju u privatne svrhe u prodavaonicama ili poslovnim prostorima radi prodaje stranih proizvoda i tijekom kojih proizvodi ostaju pod carinskom kontrolom. Pododjeljak 2. Dokaz o podrijetlu Članak 80. Na proizvode podrijetlom iz zemlje korisnice primjenjuju se carinske povlastice iz članka 67. po predočenju: (a) potvrde o podrijetlu obrazac A, čiji se uzorak nalazi u Prilogu 17.; ili (b) u slučajevima predviđenim člankom 89. stavkom 1., izjave čiji je tekst sadržan u Prilogu 18., i koju izvoznik daje na računu, dostavnici ili kakvoj drugoj komercijalnoj ispravi u kojoj se predmetni proizvodi opisuju dovoljno podrobno da bi se mogli jasno prepoznati (dalje u tekstu ‚izjava na računu’). (a) POTVRDA O PODRIJETLU OBRAZAC A Članak 81. 1. Proizvodi s podrijetlom u smislu ovog odjeljka imaju pravo, prilikom uvoza u Zajednicu, iskoristiti carinske povlastice iz članka 67. ako su prevezeni izravno u smislu članka 78., uz podnošenje potvrde o podrijetlu, obrazac A, koju su izdale ili carinska tijela ili druga državna tijela zemlje korisnice, pod uvjetom da navedena zemlja: — Komisiji dostavlja informacije iz članka 93., i — pomaže Zajednici tako da dopušta carinskim tijelima država članica da provjere vjerodostojnost isprava ili točnost podataka o pravom podrijetlu predmetnih proizvoda. 2. Potvrda o podrijetlu obrazac A izdaje se samo ako može poslužiti kao dokazna isprava za potrebe carinskih povlastica iz članka 67. 3. Potvrda o podrijetlu obrazac A izdaje se samo na temelju pisanog zahtjeva izvoznika ili njegovog ovlaštenog zastupnika. 4. Izvoznik ili njegov ovlašteni zastupnik uz svoj zahtjev prilaže sve odgovarajuće prateće isprave kojima dokazuje da proizvodi koji će se izvoziti ispunjavaju uvjete za izdavanje potvrde o podrijetlu obrazac A. 5. Potvrdu izdaje nadležno državno tijelo zemlje korisnice ako proizvodi namijenjeni izvozu mogu biti smatrati proizvodima s podrijetlom iz te zemlje u smislu Pododjeljka 1. Potvrda se daje na raspolaganje izvozniku čim se izvoz obavi ili je osiguran. 6. Za potrebe provjere je li uvjet iz stavka 5. ispunjen nadležno državno tijelo ima pravo zatražiti bilo koje dokazne isprave ili izvršiti sve preglede koje smatra primjerenima. 7. Nadležno državno tijelo zemlje korisnice odgovorno je osigurati da su potvrde i zahtjevi propisno popunjeni. 8. Popunjavanje polja 2. potvrde o podrijetlu obrazac A nije obvezno. Polje 12. propisno se popunjava navođenjem ‚Europske zajednice’ ili jedne od država članica. 9. Datum izdavanja potvrde o podrijetlu obrazac A navodi se u polju 11. Potpis koji se stavlja u to polje, koje namijenjeno nadležnom tijelu koje izdaje potvrdu, upisuje se rukom. Članak 82. Ako se, na zahtjev uvoznika te prema uvjetima koje određuju carinska tijela zemlje uvoznice, rastavljeni ili nesastavljeni proizvodi u smislu Općeg pravila 2. točke (a) Harmoniziranog sustava iz odjeljka XVI. ili XVII. ili tarifnih brojeva 7308 ili 9406 Harmoniziranog sustava, uvoze u više pošiljki, carinskim se tijelima podnosi jedinstveni dokaz o podrijetlu za te proizvode pri uvozu prve pošiljke. Članak 83. Budući da potvrda o podrijetlu obrazac A predstavlja dokaznu ispravu za primjenu odredaba o carinskim povlasticama iz članka 67., nadležno državno tijelo zemlje izvoznice odgovorno je za poduzimanje svih potrebnih mjera za provjeru podrijetla proizvoda i pregled drugih navoda na potvrdi. Članak 84. Dokazi o podrijetlu podnose se carinskim tijelima države članice uvoza u skladu s postupkom utvrđenim u članku 62. Zakonika. Navedena tijela mogu zatražiti prijevod dokaza o podrijetlu, te može zatražiti da uz uvoznu deklaraciju bude priložena i izjava uvoznika o tome da proizvodi ispunjavaju uvjete potrebne za primjenu ovog odjeljka. Članak 85. 1. Odstupajući od odredaba članka 81. stavka 5., potvrda o podrijetlu obrazac A može se iznimno izdati nakon izvoza proizvoda na koje se odnosi ako: (a) u trenutku izvoza nije izdana zbog greške, nenamjernog propusta ili posebnih okolnosti; ili (b) se nadležnom državnom tijelu pruže zadovoljavajući dokazi o tome da je potvrda o podrijetlu obrazac A izdana, ali da prilikom uvoza nije prihvaćena iz tehničkih razloga. 2. Nadležno državno tijelo može naknadno izdati potvrdu o podrijetlu obrazac A, ali tek nakon što provjeri odgovaraju li podaci navedeni u izvoznikovu zahtjevu onima koji se nalaze u odgovarajućim izvoznim ispravama te da potvrda o podrijetlu obrazac A koja zadovoljava odredbe ovog odjeljka nije bila izdana kada su predmetni proizvodi izvezeni. 3. Polje 4. potvrda o podrijetlu obrazac A koje su izdane naknadno sadrže napomenu ‚Délivré a posteriori’ ili ‚Issued retrospectively’. Članak 86. 1. U slučaju krađe, gubitka ili uništenja potvrde o podrijetlu, obrazac A izvoznik može podnijeti zahtjev za izdavanjem duplikata nadležnom državnom tijelu koje ga je izdalo na temelju izvoznih isprava koje se nalaze u njihovom posjedu. Polje 4. tako izdanog duplikata obrasca A sadržava riječ ‚Duplicata’ ili ‚Duplicate’, zajedno s datumom izdavanja te serijskim brojem izvorne potvrde. 2. Za potrebe članka 90.b. duplikat stupa na snagu datumom izvornika. Članak 87. 1. Kada su proizvodi s podrijetlom stavljaju pod nadzor neke carinarnice u Zajednici, moguće je izvorni dokaz o podrijetlu zamijeniti jednom ili više potvrda o podrijetlu obrazac A, radi slanja svih ili nekih od predmetnih proizvoda na druga mjesta u Zajednici ili u Švicarskoj ili u Norveškoj. Takvu zamjensku potvrdu (potvrde) o podrijetlu obrazac A izdaje carinarnica pod čiji su nadzor stavljeni ti proizvodi. 2. Zamjenska potvrda izdana na temelju stavka 1. ili članka 88. smatra se konačnom potvrdom o podrijetlu za proizvode na koje se odnosi. Zamjenska se potvrda izdaje na temelju pisanog zahtjeva ponovnog izvoznika. 3. Gornje desno polje zamjenske potvrde sadrži ime zemlje posrednice u kojoj je potvrda izdana. Polje 4. sadrži riječi ‚Replacement certificate’ ili ‚Certificat de remplacemen’, kao i datum izdavanja izvorne potvrde o podrijetlu te njezin serijski broj. Ime ponovnog izvoznika navodi se u polju 1. Ime konačnog primatelja može se navesti u polju 2. Sve pojedinosti o ponovo izvezenim proizvodima koje se nalaze na izvornoj potvrdi prenose se u polja 3 do 9. Veza s računom ponovnog izvoznika navodi se u polju 10. Carinska tijela koja su izdala zamjensku potvrdu ovjerava polje 11. Odgovornost tih tijela ograničava se na izdavanje zamjenske potvrde. Podaci u polju 12. o zemlji podrijetla i zemlju odredišta preuzimaju se iz izvorne potvrde. To polje potpisuje ponovni izvoznik. Ponovni izvoznik koji potpiše navedeno polje u dobroj vjeri nije odgovoran za točnost podataka navedenih u izvornoj potvrdi. 4. Carinarnica od koje je zatraženo da obavi postupak iz stavka 1. na izvornoj potvrdi bilježi mase, brojeve i vrstu proizvoda koji se prosljeđuju te na potvrdi navodi serijske brojeve odgovarajuće zamjenske potvrde ili potvrda. Izvorna potvrda se čuva najmanje tri godine. 5. Zamjenskoj potvrdi se smije priložiti preslika izvorne potvrde. 6. Za proizvode koji imaju koristi od carinskih povlastica iz članka 67., na temelju odstupanja dodijeljenog sukladno odredbama članka 76., postupak utvrđen u ovom članku primjenjuje se samo ako su ti proizvodi namijenjeni Zajednici. Članak 88. Proizvodi s podrijetlom u smislu ovog odjeljka prilikom uvoza u Zajednicu ostvaruju pravo na carinske povlastice iz članka 67. uz predočenje zamjenske potvrde o podrijetlu obrazac A koju su izdala carinska tijela Norveške ili Švicarske na temelju potvrde o podrijetlu obrazac A, koju su izdala nadležna državna tijela zemlje korisnice, pod uvjetom da su zadovoljeni uvjeti iz članka 78. te pod uvjetom da Norveška i Švicarska pomažu Zajednici tako da dopuštaju njezinim carinskim tijelima da provjere vjerodostojnost isprave i točnost izdanih potvrda. Postupak provjere utvrđen člankom 94. primjenjuje se mutatis mutandis. Rok iz članka 94. stavka 3. produljuje se na osam mjeseci. (b) IZJAVA NA RAČUNU Članak 89. 1. Izjavu na računu smije dati: (a) ovlašteni izvoznik iz Zajednice u smislu članka 90.; ili (b) bilo koji izvoznik pošiljke koja se sastoji od jednog ili više pakiranja proizvoda s podrijetlom, čija ukupna vrijednost ne prelazi 6 000EUR te pod uvjetom da se pomoć o kojoj iz članka 81. stavka 1. primjenjuje na taj postupak. 2. Izjavu na računu je moguće dati ako se predmetni proizvodi mogu smatrati proizvodima podrijetlom iz Zajednice ili zemlje korisnice te ako zadovoljavaju ostale zahtjeve ovog odjeljka. 3. Izvoznik koji izdaje izjavu na računu mora biti u svakom trenutku spreman na zahtjev carinskih ili drugih nadležnih državnih tijela zemlje izvoznice podnijeti sve odgovarajuće isprave kojima se dokazuje da predmetna roba ima status proizvoda s podrijetlom te da zadovoljava ostale zahtjeve ovog odjeljka. 4. Izvoznik daje izjavu na računu tako što na računu, otpremnici ili drugoj komercijalnoj ispravi na engleskom ili francuskom jeziku otipka ili otisne u pečatnom ili tiskanom obliku izjavu čiji se tekst navodi u Prilogu 18. Ako je izjava pisana rukom, mora biti napisana tintom i tiskanim slovima. 5. Izjave na računu moraju imati izvorni vlastoručni potpis izvoznika. Međutim, ovlašteni izvoznik u smislu članka 90. ne mora potpisati takve izjave pod uvjetom da se carinskim tijelima u pisanom obliku obveže da preuzima punu odgovornost za svaku izjavu na računu u kojoj se navodi kao da ju je sam vlastoručno potpisao. 6. U slučajevima iz stavka 1. točke (b) korištenje izjave na računu podliježe sljedećim posebnim uvjetima: (a) za svaku pošiljku ispunjava se jedna izjava na računu; (b) ako je roba u pošiljci već bila predmet provjere u zemlji izvoznici, pozivanjem na određenje pojma ‚proizvoda s podrijetlom’, izvoznik se može pozvati na tu provjeru u izjavi na računu. Odredbe prvog podstavka ne oslobađaju izvoznike obveze ispunjavanja svih drugih formalnosti koje proizlaze iz carinskih ili poštanskih uredbi. Članak 90. 1. Carinska tijela Zajednice mogu ovlastiti bilo kojeg izvoznika (dalje u tekstu ‚ovlašteni izvoznik’) koji često šalje pošiljke proizvoda podrijetlom iz Zajednice u smislu članka 67. stavka 2. i koji carinskim tijelima pruža sva zadovoljavajuća jamstva koja su potrebna za potvrđivanje da proizvodi imaju status proizvoda s podrijetlom te da zadovoljavaju ostale zahtjeve ovog odjeljka za davanje izjava na računu bez obzira na vrijednost predmetnih proizvoda. 2. Carinska tijela mogu odobriti status ovlaštenog izvoznika pod uvjetima koje smatra prikladnima. 3. Carinska tijela ovlaštenom izvozniku dodjeljuju broj carinskog ovlaštenja koji se navodi u izjavi na računu. 4. Carinska tijela prate i nadziru kako ovlašteni izvoznik koristi svoje ovlaštenje. 5. Carinska tijela mogu opozvati ovlaštenje u svakom trenutku. Ona to čini kada ovlašteni izvoznik više ne pruža jamstva iz stavka 1., kada više ne ispunjava uvjete iz stavka 2. ili na neki drugi način nepravilno koristi ovlaštenje. Članak 90.a 1. Status s podrijetlom proizvoda iz Zajednice u smislu članka 67. stavka 2. dokazuje se: (a) predočenjem potvrde o prometu robe EUR.1, čiji se ogledni primjerak nalazi u Prilogu 21.; ili (b) predočenjem izjave iz članka 89. 2. Izvoznik ili njegov ovlašteni zastupnik u polje 2. potvrde o prometu robe EUR.1 upisuju ‚GSP beneficiary countries’i ‚EC’ ili ‚Pays bénéficiaires du SPG’ i ‚CE’. 3. Odredbe ovog odjeljka o izdavanju, korištenju i naknadnoj provjeri potvrda o podrijetlu, obrazac A primjenjuju se mutatis mutandis na potvrde o prometu robe EUR. 1 te, osim odredaba o njihovom izdavanju, na izjave na računu. Članak 90.b 1. Dokaz o podrijetlu vrijedi 10 mjeseci od datuma izdavanja u zemlji izvoznici i u tom se roku mora podnijeti carinskim tijelima zemlje uvoznice. 2. Dokazi o podrijetlu koji se carinskim tijelima zemlje uvoznice podnesu nakon posljednjega roka za podnošenje, koji je naveden u stavku 1., mogu se prihvatiti za potrebe primjene carinskih povlastica iz članka 67. u slučaju da je do nepodnošenja tih dokumenata prije isteka krajnjeg roka došlo zbog izvanrednih okolnosti. 3. U ostalim slučajevima zakašnjelog predočenja isprava carinska tijela zemlje uvoznice mogu prihvatiti dokaze o podrijetlu ako im se proizvodi podnesu prije isteka navedenog krajnjeg roka. 4. Na zahtjev uvoznika i uzimajući u obzir uvjete koje su utvrdila carinska tijela države članice uvoznice, carinskim tijelima može se podnijeti jedinstveni dokaz o podrijetlu pri uvozu prve pošiljke ako je roba: (a) uvezena u okviru čestih i stalnih trgovinskih tokova značajne komercijalne vrijednosti; (b) predmet istog prodajnog ugovora, pri čemu su stranke tog ugovora osnovane u zemlji izvoznici ili u Zajednici; (c) razvrstana u istu oznaku (osmeroznamenkastu) kombinirane nomenklature; (d) došla isključivo od istog izvoznika, namijenjena je istom uvozniku i uvozne se formalnosti za nju obavljaju u istoj carinarnici u Zajednici. Ta procedura primjenjuje se na količinu i razdoblje koje određuju nadležna carinska tijela. Razdoblje ne može ni u kojem slučaju biti dulje od tri mjeseca. Članak 90.c 1. Proizvodi koje u malim paketima pojedinac šalje pojedincu ili koji čine osobnu prtljagu putnika prihvaćaju se kao proizvodi s podrijetlom koji koriste carinske povlastice iz članka 67. bez podnošenja potvrde o podrijetlu obrazac A ili izjave na računu, pod uvjetom da su takvi uvozi nekomercijalne naravi i da su deklarirani kao proizvodi koji zadovoljavaju uvjete za primjenu ovog odjeljka ako ne postoji sumnja u istinitost takve izjave. 2. Povremeni uvozi koji se sastoje isključivo od proizvoda za osobnu uporabu primatelja ili putnika ili članova njihovih obitelji ne smatraju se uvozom nekomercijalne naravi ako je iz naravi i količine proizvoda očito da se ne uvoze iz komercijalnih razloga. Nadalje, ukupna vrijednost takvih proizvoda ne smije prelaziti 500 EUR u slučaju malih paketa ili 1 200 EUR u slučaju proizvoda koji čine dio osobne prtljage putnika. Članak 91. 1. Kada se primjenjuje članak 67. stavak 2., 3. ili 4., nadležna tijela zemlje korisnice od kojih se zahtijeva izdavanje potvrde o podrijetlu obrazac A za proizvode u čijoj su izradi upotrijebljeni materijali podrijetlom iz Zajednice, Norveške ili Švicarske, oslanjaju se na potvrdu o prometu robe EUR.1 ili, prema potrebi, na izjavu na računu. 2. Polje 4. potvrde o podrijetlu obrazac A izdane u slučajevima iz stavka 1. sadrži napomenu ‚EC cumulation’, ‚Norway cumulation’, ‚Switzerland cumulation’ ili ‚Cumul CE’, ‚Cumul Norvège’, ‚Cumul Suisse’. Članak 92. Otkriće neznatnih odstupanja između navoda u potvrdi o podrijetlu obrazac A, u potvrdi o prometu robe EUR.1 ili u izjavi na računu i navoda u ispravama koje su podnesene carinarnici za potrebe obavljanja formalnosti za uvoz proizvoda ipso facto ne čine potvrdu ili izjavu ništavnom, pod uvjetom da se uredno utvrdi da se isprava odnosi na podnesene proizvode. Očite formalne pogreške, kao što su strojopisne pogreške na potvrdi o podrijetlu obrazac A, potvrdi o prometu robe EUR.1 ili izjavi na računu ne bi trebale prouzrokovati odbacivanje te isprave ako te pogreške nisu takve da stvaraju sumnju u točnost navoda u toj ispravi. Pododjeljak 3. Načini upravne suradnje Članak 93. 1. Zemlje korisnice obavješćuju Komisiju o nazivima i adresama državnih tijela koja se nalaze na njihovom državnom području, a ovlaštena su za izdavanje potvrde o podrijetlu obrazac A, zajedno s oglednim otiscima pečata koje navedena tijela koriste te nazivima i adresama odgovarajućih državnih tijela koja su odgovorna za kontrolu potvrda o podrijetlu, obrazac A, i izjava na računu. Pečati vrijede od datuma kada Komisija primi njihove ogledne otiske. Komisija te podatke prosljeđuje carinskim tijelima država članica. Ako se ti podaci šalju u okviru izmjena ranije dostavljenih podataka, Komisija navodi datum početka korištenja tih novih pečata prema uputama nadležnih tijela zemalja korisnica. Ti su podaci namijenjeni službenoj uporabi; međutim, ako se roba podnosi za puštanje u slobodni promet, dotična carinska tijela mogu uvozniku ili njegovom propisno ovlaštenom zastupniku dopustiti da pogledaju ogledne otiske pečata navedene u ovome stavku. 2. Komisija u Službenom listu Europskih zajednica (seriji C) objavljuje datum kada su zemlje korisnice iz članka 97. ispunile obveze iz stavka 1. 3. Komisija zemljama korisnicama šalje ogledne otiske pečata koje carinska tijela država članica koriste prilikom izdavanja potvrda o prometu robe EUR.1. Članak 93.a Za potrebe odredaba koje se odnose na carinske povlastice iz članka 67., svaka zemlja korisnica poštuje ili osigurava poštivanje pravila o podrijetlu proizvoda, ispunjavanju i izdavanju potvrda o podrijetlu obrazac A, uvjeta za korištenje izjava na računu te uvjeta u vezi s načinima upravne suradnje. Članak 94. 1. Naknadne provjere potvrda o podrijetlu obrazac A i izjava na računu obavljaju se nasumičnim odabirom ili kad god carinska tijela Zajednice ima osnovane razloge za sumnju u vjerodostojnost tih isprava, status podrijetla tih proizvoda ili ispunjavanje drugih uvjeta iz ovog odjeljka. 2. Za potrebe primjene odredaba stavka 1., carinska tijela Zajednice vraćaju potvrdu o podrijetlu, obrazac A i račun, ako im je dostavljen, izjavu na računu ili presliku tih isprava nadležnom državnom tijelu u zemlji korisnici koja izvozi predmetne proizvode navodeći, prema potrebi, razloge za provjeru. Uz zahtjev za provjeru šalju se i sve pribavljene isprave i informacije koje ukazuju da su podaci u dokazu o podrijetlu netočni. Ako navedena carinska tijela odluče privremeno suspendirati carinske povlastice iz članka 67. u očekivanju rezultata provjere, nude uvozniku mogućnost puštanja robe u promet vodeći računa o svim zaštitnim mjerama za koje prosude da su potrebne. 3. Ako je podnesen zahtjev za naknadnu provjeru sukladno stavku 1., ta se provjera izvršava i njezini se rezultati u roku od najviše šest mjeseci priopćavaju carinskim tijelima u Zajednici. Rezultati moraju biti takvi da se na temelju njih može utvrditi da li se predmetni dokaz o podrijetlu odnosi na stvarno izvezene proizvode i da li se ti proizvodi mogu smatrati proizvodima s podrijetlom iz zemlje korisnice ili iz Zajednice. 4. U slučaju potvrda o podrijetlu, obrazac A koje su izdane u skladu s člankom 91., odgovor sadrži preslik (preslike) potvrde (potvrda) o prometu robe EUR.1 ili, prema potrebi, odgovarajuću(-e) izjavu(-e) na računu. 5. Ako se u slučajevima osnovane sumnje ne dobije nikakav odgovor u roku od šest mjeseci iz stavka 3. ili ako odgovor ne sadrži dovoljno podataka za utvrđivanje vjerodostojnosti predmetne isprave ili stvarnog podrijetla proizvoda, šalje drugi upit nadležnim tijelima. Ako nakon drugog upita rezultati provjere nisu u roku od četiri mjeseca priopćeni tijelima koja su podnijela zahtjev ili ako ti rezultati ne omogućuju utvrđivanje vjerodostojnosti predmetne isprave ili stvarnog podrijetla proizvoda, tijela koja su podnijela zahtjev, osim u nepredvidivim okolnostima, odbijaju pravo na carinske povlastice. Odredbe prvog podstavka primjenjuju se između zemalja iste regionalne skupine za potrebe naknadne kontrole potvrda o podrijetlu obrazac A koje su izdane u skladu s ovim odjeljkom. 6. Ako postupak provjere ili bilo koji drugi raspoloživi podatak ukazuju na kršenje odredaba ovog odjeljka, zemlja korisnica izvoznica, na vlastitu inicijativu ili na zahtjev Zajednice, hitno izvršava odgovarajuće istražne radnje ili osigurava izvođenje tih istražnih radnji kako bi utvrdila i spriječila takva kršenja. U tu svrhu Zajednica smije sudjelovati u istražnim radnjama. 7. Za potrebe naknadne provjere potvrda o podrijetlu obrazac A, nadležna državna tijela zemlje korisnice izvoznice najmanje tri godine čuvaju primjerke potvrda, kao i svih izvoznih isprava koje se na njih odnose. Članak 95. Članak 78. stavak 1. točka (c) i članak 88. primjenjuju se samo ako Norveška i Švicarska u okviru carinskih povlastica koje one odobravaju za određene proizvode podrijetlom iz zemalja u razvoju primjenjuju odredbe slične odredbama Zajednice. Komisija obavješćuje carinska tijela država članica o tome da su Norveška i Švicarska donijele takve odredbe te o datumu od kojeg se počinju primjenjivati odredbe članka 78. stavka 1. točke (c) i članka 88. te slične odredbe koje su donijele Norveška i Švicarska. Te se odredbe primjenjuju pod uvjetom da Zajednica, Norveška i Švicarska sklope sporazum u kojem se, između ostalog, navodi da jedna drugoj pružaju potrebnu uzajamnu pomoć u pitanjima upravne suradnje. Pododjeljak 4. Ceuta i Melilla Članak 96. 1. Izraz ‚Zajednica’ koji se koristi u ovom odjeljku ne obuhvaća Ceutu i Melillu. Izraz ‚proizvodi podrijetlom iz Zajednice’ ne obuhvaća proizvode podrijetlom iz Ceute i Melille. 2. Ovaj odjeljak primjenjuje se mutatis mutandis pri utvrđivanju mogu li se proizvodi prilikom uvoza u Ceutu i Melillu smatrati proizvodima podrijetlom iz zemlje izvoznice koja koristi opći sustav povlastica ili proizvodima podrijetlom iz Ceute i Melille. 3. Ceuta i Melilla smatraju se jedinstvenim državnim područjem. 4. Odredbe ovog odjeljka o izdavanju, korištenju i naknadnoj provjeri potvrda o podrijetlu obrazac A primjenjuju se mutatis mutandis na proizvode podrijetlom iz Ceute i Melille. 5. Za primjenu ovog odjeljka u Ceuti i Melilli odgovorna su španjolska carinska tijela. Pododjeljak 5. Završne odredbe Članak 97. Ako je država ili državnom područje priznato ili ponovno priznato kao zemlja korisnica vezano za proizvode iz odgovarajućih Uredbi Vijeća ili Odluke EZUČ-a, roba podrijetlom iz te zemlje ili državnog područja smije imati koristi od općeg sustava povlastica pod uvjetom da je izvezena iz zemlje korisnice ili državnog područja korisnika na datum ili nakon datuma iz članka 93. stavka 2. Odjeljak 2. Republike Albanija, Bosna i Hercegovina te Hrvatska; bivša jugoslavenska republika Makedonija (za određena vina), Republika Slovenija (za određena vina) Pododjeljak 1. Definicija pojma proizvoda s podrijetlom Članak 98. 1. Za potrebe odredaba o carinskim povlasticama koje Zajednica dodjeljuje određenim proizvodima podrijetlom iz Republike Albanije, Bosne i Hercegovine te Hrvatske, iz bivše jugoslavenske republike Makedonije (za određena vina) te iz Republike Slovenije (za određena vina) (dalje u tekstu ‚republike korisnice’) sljedeći se proizvodi smatraju proizvodima podrijetlom iz republike korisnice: (a) proizvodi u cijelosti dobiveni u toj republici korisnici u smislu članka 99.; (b) proizvodi dobiveni u toj republici korisnici, za čiju izradu su upotrijebljeni i drugi proizvodi osim onih iz točke (a), pod uvjetom da su ti proizvodi prošli dostatnu obradu ili preradu u smislu članka 100. 2. Za potrebe ovog odjeljka, proizvodi podrijetlom iz Zajednice, u smislu stavka 3., koji su u republici korisnici obrađeni ili prerađeni više od onog što je opisano u članku 101. smatraju se proizvodima podrijetlom iz te republike korisnice. 3. Stavak 1. primjenjuje se mutatis mutandis u određivanju podrijetla proizvoda dobivenih u Zajednici. Članak 99. 1. Smatra se da su sljedeći proizvodi u cijelosti dobiveni u republici korisnici ili državnom području korisnika ili u Zajednici: (a) mineralni proizvodi koji su izvađeni iz njihovog tla ili s morskog dna te republike ili državnog područja; (b) biljni proizvodi ondje ubrani ili požnjeveni; (c) žive životinje koje su ondje okoćene i uzgojene; (d) proizvodi proizvedeni od ondje uzgojenih živih životinja; (e) proizvodi koji su dobiveni ondje obavljenim lovom ili ribolovom; (f) proizvodi morskog ribolova i drugi proizvodi koje su njihova plovila izvadila iz mora izvan njihovih teritorijalnih voda; (g) proizvodi izrađeni na njihovim brodovima tvornicama isključivo od proizvoda navedenih pod (f); (h) rabljeni proizvodi ondje prikupljeni namijenjeni samo za recikliranje sirovina; (i) otpad i otpadni materijal nastao slijedom ondje obavljenih proizvodnih postupaka; (j) proizvodi koji su izvađeni s morskog dna ili podzemlja izvan njihovih teritorijalnih voda, pod uvjetom da imaju isključivo pravo na eksploataciju tog dna ili podzemlja; (k) roba ondje proizvedena isključivo od proizvoda koji su navedeni pod točkama (a) do (j). 2. Izrazi ‚njihova plovila’ i ‚njihovim brodovima tvornicama’ iz stavka 1. točaka (f) i (g) primjenjuju se isključivo na plovila i brodove tvornice: — koji su registrirani ili upisani u republici korisnici ili u državi članici, — koji plove pod zastavom republike korisnice ili države članice, — koji se u omjeru od najmanje 50 % nalaze u vlasništvu državljana republike korisnice ili država članica ili trgovačkog društva sa sjedištem u toj republici ili u jednoj od država članica, čiji su direktor ili direktori, predsjednik uprave ili nadzornog odbora i većina članova te uprave ili odbora državljani te republike korisnice ili države članice i, pored svega navedenog, čija barem polovica kapitala, u slučaju trgovačkih društava, pripada toj republici korisnici ili državama članicama ili javnim tijelima, odnosno državljanima te republike korisnice ili država članica, — čiji su zapovjednik i časnici državljani republike korisnice ili država članica, i — čiju posadu čini najmanje 75 % državljana republike korisnice ili država članica. 3. Izrazi ‚republika korisnica’ i ‚Zajednica’ obuhvaćaju i teritorijalne vode te republike ili država članica. 4. Plovila koja plove na otvorenom moru, uključujući brodove tvornice na kojima se ulovljena riba obrađuje ili prerađuje, smatraju se dijelom državnog područja republike korisnice ili države članice kojoj pripadaju, pod uvjetom da ispunjavaju uvjete iz stavka 2. Članak 100. Za potrebe članka 98., proizvodi koji nisu u cijelosti dobiveni u republici korisnici ili u Zajednici smatraju se dostatno obrađenima ili prerađenima ako su ispunjeni uvjeti koji su navedeni u popisu iz Priloga 15. U slučaju svih proizvoda koji su obuhvaćeni ovim odjeljkom, naprijed navedeni uvjeti odnose se na vrstu obrade ili prerade kojoj se moraju podvrgnuti materijali bez podrijetla koji su upotrijebljeni u proizvodnji te se primjenjuju isključivo u vezi s takvim materijalom. Ako se određeni proizvod koji je ispunjavanjem uvjeta koji su navedeni u popisu stekao status proizvoda s podrijetlom upotrebljava u izradi nekog drugog proizvoda, na njega se ne primjenjuju uvjeti koji se primjenjuju na proizvod u koji je ugrađen, a materijal bez podrijetla, koji se možda upotrebljavao u njegovoj proizvodnji, ne uzima se u obzir. Članak 101. 1. Ne dovodeći u pitanje stavak 2., sljedeći postupci smatraju se obradom ili preradom nedostatnom za stjecanje statusa proizvoda s podrijetlom, neovisno jesu li zahtjevi iz članka 100. ispunjeni ili ne: (a) postupci kojima se robu održava u dobrom stanju tijekom prijevoza i skladištenja (provjetravanje, prostiranje, sušenje, hlađenje, soljenje, stavljanje u sumporni dioksid ili druge vodene otopine, uklanjanje oštećenih dijelova i slični postupci); (b) jednostavni postupci kao što su uklanjanje prašine, prosijavanje ili prebiranje, sortiranje, raspoređivanje, razvrstavanje, slaganje (uključujući slaganje kompleta), pranje, bojenje, rasijecanje; (c) i. promjene pakiranja te rastavljanje i sastavljanje pošiljaka; ii. jednostavno pakiranje u staklenke, bočice, vreće, sanduke i kutije, pričvršćivanje na kartice ili ploče itd. te svi drugi jednostavni postupci pakiranja; (d) dodavanje oznaka, natpisa, logotipova i drugih sličnih razlikovnih obilježja na proizvode ili njihova pakiranja; (e) jednostavno miješanje proizvoda, bilo iste ili različite vrste, ako jedna ili više sastavnica mješavine ne ispunjavaju uvjete propisane ovim odjeljkom, kako bi se mogli smatrati proizvodima podrijetlom iz republike korisnice ili iz Zajednice; (f) jednostavno sklapanje dijelova proizvoda radi dobivanja cjelovitog proizvoda; (g) kombinacija dvaju ili više postupaka navedenih pod točkama (a) do (f); (h) klanje životinja. 2. Svi postupci koji se na određenom proizvodu obave u republici korisnici ili u Zajednici zajedno se uzimaju u obzir pri utvrđivanju može li se obrada ili prerada koju je prošao taj proizvod smatrati nedostatnom u smislu stavka 1. Članak 101.a 1. Kvalifikacijska jedinica za primjenu odredaba ovog odjeljka određeni je proizvod koji se smatra osnovnom jedinicom pri određivanju razvrstavanja uporabom nomenklature Harmoniziranog sustava. Iz tog slijedi: (a) kada se proizvod sastavljen od skupine ili sklopova predmeta razvrstava na temelju uvjeta Harmoniziranog sustava u jedan tarifni broj, cjelina čini kvalifikacijsku jedinicu; (b) kada se pošiljka sastoji od izvjesnog broja istovjetnih proizvoda razvrstanih u isti tarifni broj Harmoniziranog sustava, pri primjeni odredaba ovog odjeljka svaki se proizvod mora uzeti pojedinačno. 2. Ako je, u skladu s Općim pravilom 5. Harmoniziranog sustava, pakiranje uključeno uz proizvod radi razvrstavanja, ono se uključuje za potrebe utvrđivanja podrijetla. Članak 102. 1. Odstupajući od odredaba članka 100., materijali bez podrijetla mogu se upotrebljavati u proizvodnji određenog proizvoda pod uvjetom da njihova ukupna vrijednost ne prelazi 10 % tvorničke cijene tog proizvoda. Ako se na popisu navodi jedan ili više postotaka za najveću vrijednost materijala bez podrijetla, ti se postoci ne smiju premašiti primjenom prvog podstavka. 2. Stavak 1. ne primjenjuje se na proizvode koji su obuhvaćeni poglavljima 50. do 63. Harmoniziranog sustava. Članak 103. Pribor, zamjenski dijelovi i alati koji se šalju s određenom opremom, strojem, uređajem ili vozilom, koji su dio redovite opreme i stoga uključeni u njihovu cijenu ili koji nisu zasebno fakturirani, smatraju se sastavnim dijelom te opreme, stroja, uređaja ili vozila. Članak 104. Setovi, kako su definirani Općim pravilom 3. Harmoniziranog sustava, smatraju se proizvodima s podrijetlom kada su sve njegove komponente proizvodi s podrijetlom. Međutim, ako se set sastoji od proizvoda s podrijetlom i proizvoda bez podrijetla, smatra se proizvodom s podrijetlom pod uvjetom da vrijednost proizvoda bez podrijetla ne prelazi 15 % cijene franko tvornice. Članak 105. Kako bi se utvrdilo je li određeni proizvod s podrijetlom, nije potrebno utvrditi podrijetlo onog što je možebitno uporabljeno u njegovoj izradi, kako slijedi: (a) energija i gorivo; (b) postrojenja i oprema; (c) strojevi i alati; (d) roba koja ne ulazi i koja nije namijenjena ulasku u konačni sastav proizvoda. Članak 106. Uvjeti za stjecanje statusa proizvoda s podrijetlom koji su navedeni u ovom odjeljku, moraju se neprekidno ispunjavati u republici korisnici ili u Zajednici. Ako se proizvodi s podrijetlom, koji su izvezeni iz republike korisnice ili iz Zajednice u neku drugu zemlju, u njih vrate, oni se moraju smatrati proizvodima bez podrijetla, osim ako se nadležnim tijelima ne pruže zadovoljavajući dokazi o tome: — da su vraćeni upravo oni proizvodi koji su bili izvezeni, i — da nisu bili podvrgnuti nikakvim postupcima, osim postupcima koji su bili prijeko potrebni kako bi se proizvodi očuvali u dobrom stanju dok su se nalazili u toj zemlji ili tijekom izvoza. Članak 107. 1. Za sljedeće se proizvode smatra da su prevezeni izravno iz republike korisnice u Zajednicu ili iz Zajednice u republiku korisnicu: (a) proizvodi koji se prevoze bez prolaska preko državnog područja neke druge zemlje; (b) proizvodi koji čine jednu pošiljku i koji se prevoze preko državnog područja zemalja koje nisu republika korisnica ili Zajednica, s, ako do tog dođe, pretovarom ili privremenim skladištenjem u tim zemljama, pod uvjetom da ti proizvodi ostaju pod nadzorom carinskih tijela u zemlji provoza ili skladištenja te da nisu podvrgnuti nikakvim postupcima osim istovara, ponovnog utovara ili bilo kojeg drugog postupka koji se obavlja kako bi se očuvali u dobrom stanju; (c) proizvodi koji se prevoze cjevovodima bez prekida preko državnog područja koje nije državno područje republike korisnice koja ih izvozi ili Zajednice. 2. Dokaz da su ispunjeni uvjeti iz stavka 1. točke (b) podnosi se nadležnim carinskim tijelima predočenjem: (a) jedinstvene prijevozne isprave koja obuhvaća prolazak robe iz zemlje izvoznice kroz zemlju provoza; ili (b) potvrde koju izdaju carinska tijela zemlje provoza: — u kojoj se navodi točan opis proizvoda, — u kojoj se navode datumi istovara i ponovnog utovara proizvoda i, prema potrebi, nazivi brodova ili drugih upotrijebljenih prijevoznih sredstava, i — kojom se potvrđuju uvjeti pod kojima su proizvodi ostali u zemlji provoza; (c) ili, u nedostatku navedenoga, bilo kakvih isprava koje mogu poslužiti kao dokaz. Članak 108. 1. Proizvodi s podrijetlom koji su poslani iz republike korisnice radi izlaganja u drugoj zemlji i nakon izložbe prodani radi uvoza u Zajednicu, imaju koristi pri uvozu od carinskih povlastica iz članka 98., pod uvjetom da proizvodi ispunjavaju zahtjeve iz ovog odjeljku koji im daju pravo da budu priznati kao proizvodi podrijetlom iz republike korisnice te pod uvjetom da se nadležnim carinskim tijelima Zajednice podnesu zadovoljavajući dokazi o tome: (a) da je izvoznik te proizvode poslao iz republike korisnice izravno u zemlju u kojoj se izložba održava te da ih je tamo izložio; (b) da je predmetni izvoznik te proizvode prodao ili na koji drugi način ustupio nekoj osobi u Zajednici; (c) da su proizvodi poslani u Zajednicu za vrijeme izložbe, ili neposredno nakon nje, upravo stanju u kojem su bili upućeni; (d) da proizvodi, od trenutka kada su poslani na izložbu, nisu upotrijebljeni ni u koju drugu svrhu osim izlaganja na toj izložbi. 2. Potvrda o prometu robe EUR.1 podnosi se na uobičajen način carinskim tijelima Zajednice. Na potvrdi se naznačuje naziv i adresa izložbe. Prema potrebi se može zatražiti dodatna dokumentacija s dokazima o prirodi proizvoda te o uvjetima pod kojima su proizvodi bili izloženi. 3. Stavak 1. primjenjuje se na sve trgovačke, industrijske, poljoprivredne ili obrtničke izložbe, sajmove ili javne slične priredbe ili izlaganja koje se ne priređuju u privatne svrhe u prodavaonicama ili poslovnim prostorima radi prodaje stranih proizvoda i tijekom kojih proizvodi ostaju pod carinskom kontrolom. Pododjeljak 2. Dokaz o podrijetlu Članak 109. Proizvodi podrijetlom iz republike korisnice imaju koristi od carinskih povlastica iz članka 98. po predočenju: (a) potvrde o prometu robe EUR.1 čiji se uzorak nalazi u Prilogu 21.; ili (b) u slučajevima predviđenim člankom 116. stavkom 1., izjave čiji je tekst naveden u Prilogu 22. i koju izvoznik daje na računu, dostavnici ili kakvoj drugoj komercijalnoj ispravi u kojoj se predmetni proizvodi opisuju dovoljno podrobno da bi se mogli jasno prepoznati (dalje u tekstu ‚izjava na računu’). (a) POTVRDA O PROMETU ROBE EUR.1 Članak 110. 1. Proizvodi s podrijetlom u smislu ovog odjeljka imaju pravo, prilikom uvoza u Zajednicu, koristiti carinske povlastice iz članka 98. ako su prevezeni izravno u smislu članka 107., uz podnošenje potvrde o prometu robe EUR.1, koju su izdale carinska tijela ili druga državna tijela Albanije, Bosne i Hercegovine, Hrvatske, bivše jugoslavenske republike Makedonije ili Slovenije, pod uvjetom da te republike korisnice: — Komisiji dostave informacije iz članka 121., i — pomažu Zajednici tako da dopuštaju carinskim tijelima država članica da provjere vjerodostojnost isprava ili točnost podataka o pravom podrijetlu predmetnih proizvoda. 2. Potvrda o prometu robe EUR.1 izdaje se samo ako može poslužiti kao dokazna isprava za potrebe carinskih povlastica iz članka 98. 3. Potvrda o prometu robe EUR.1 izdaje se samo na temelju pisanog zahtjeva izvoznika ili njegovog ovlaštenog zastupnika. Taj se zahtjev podnosi na obrascu iz Priloga 21., koji se popunjava u skladu s odredbama ovog pododjeljka. Nadležna tijela republike korisnice koja izvozi robu ili države članice moraju čuvati zahtjeve za izdavanje potvrde o prometu robe EUR.1 najmanje tri godine. 4. Izvoznik ili njegov ovlašteni zastupnik uz zahtjev prilaže sve odgovarajuće prateće isprave kojima dokazuje da proizvodi koji će se izvoziti ispunjavaju uvjete za izdavanje potvrde o prometu robe EUR.1. Izvoznik se obvezuje da će na zahtjev nadležnih tijela dostaviti sve dodatne dokaze koje oni budu zahtijevali u svrhu utvrđivanja točnosti statusa podrijetla proizvoda koji ispunjavaju uvjete za povlašteno postupanje, te da će pristati na svaki pregled svojih poslovnih knjiga i omogućiti tim tijelima da provjere okolnosti u kojima su proizvodi dobiveni. 5. Potvrdu o prometu robe EUR.1 izdaje nadležno državno tijelo republike korisnice ili carinska tijela države članice izvoznice, ako proizvodi namijenjeni izvozu mogu biti smatrani proizvodima s podrijetlom u smislu ovog odjeljka. 6. Budući da potvrda o prometu robe EUR.1 čini dokaznu ispravu za primjenu povlaštenih rješenja iz članka 98., nadležna državna tijela republike korisnice ili carinska tijela države članice izvoznice odgovorna su za poduzimanje svih mjera potrebnih za provjeru podrijetla proizvoda i ostalih navoda na potvrdi. 7. Za potrebe provjere je li uvjet iz stavka 5. ispunjen, nadležno državno tijelo republike korisnice ili carinska tijela države članice izvoznice imaju pravo zatražiti bilo koje dokazne isprave ili izvršiti bilo koji pregled koji smatraju primjerenim. 8. Nadležno državno tijelo republike korisnice ili carinska tijela države članice izvoznice odgovorno je osigurati da su obrasci iz stavka 1. propisno popunjeni. 9. Datum izdavanja potvrde o prometu robe EUR.1 navodi se u onom dijelu potvrde namijenjenom carinskim tijelima. 10. Potvrdu o prometu robe EUR.1 izdaje nadležno državno tijelo republike korisnice ili izdaju carinska tijela države članice izvoznice pri izvozu proizvoda na koje se odnosi. Potvrda se stavlja na raspolaganje izvozniku čim se izvoz obavi ili je osiguran. Članak 111. Ako se, na zahtjev uvoznika te prema uvjetima koje određuju carinska tijela zemlje uvoznice, rastavljeni ili nesastavljeni proizvodi u smislu Općeg pravila 2. točke (a) Harmoniziranog sustava iz odjeljka XVI. ili XVII. ili tarifnih brojeva 7308 ili 9406 Harmoniziranog sustava, uvoze u više pošiljki, carinskim se tijelima podnosi jedinstveni dokaz o podrijetlu za te proizvode pri uvozu prve pošiljke. Članak 112. Dokazi o podrijetlu podnose se carinskim tijelima države članice uvozna u skladu s postupkom utvrđenim u članku 62. Zakonika. Navedena tijela mogu zatražiti prijevod dokaza o podrijetlu, te može zatražiti da uz uvoznu deklaraciju bude priložena izjava uvoznika o tome da proizvodi zadovoljavaju uvjete potrebne za primjenu ovog odjeljka. Članak 113. 1. Odstupajući od članka 110. stavka 10., potvrda o prometu robe EUR.1 može se iznimno izdati nakon izvoza proizvoda na koje se odnosi ako: (a) u trenutku izvoza nije izdana zbog greške, nenamjernog propusta ili posebnih okolnosti; ili (b) se nadležnim tijelima pruže zadovoljavajući dokazi o tome da je potvrda o prometu robe EUR.1 izdana, ali da prilikom uvoza nije prihvaćena iz tehničkih razloga. 2. Nadležna tijela mogu naknadno izdati potvrdu o prometu robe EUR.1, ali tek nakon što provjeri odgovaraju li podaci navedeni u izvoznikovu zahtjevu onima koji se nalaze u odgovarajućim izvoznim ispravama te da potvrda o prometu robe EUR.1 koja zadovoljava odredbe ovog odjeljka nije bila izdana kada su predmetni proizvodi izvezeni. 3. Naknadno izdane potvrde o prometu robe EUR.1 sadrže jednu od ovih napomena: — ‚EXPEDITO A POSTERIORI’; — ‚UDSTEDT EFTERFØLGENDE’; — ‚NACHTRÄGLICH AUSGESTELLT’; — ‚ΕΚΔΟΘΕΝ ΕΚ ΤΩΝ ΥΣΤΕΡΩΝ’; — ‚ISSUED RETROSPECTIVELY’; — ‚DÉLIVRÉ A POSTERIORI’; — ‚RILASCIATO A POSTERIORI’; — ‚AFGEGEVEN A POSTERIORI’; — ‚EMITIDO A POSTERIORI’; — ‚ANNETTU JÄLKIKÄTEEN’; — ‚UTFÄRDAT I EFTERHAND’. 4. Napomena iz stavka 3. unosi se u polje ‚Napomene’ na potvrdi o prometu robe EUR.1. Članak 114. 1. U slučaju krađe, gubitka ili uništenja potvrde o prometu robe EUR.1, izvoznik može podnijeti zahtjev za izdavanjem duplikata nadležnom tijelu koje ju je izdalo na temelju izvoznih isprava koje se nalaze u njihovom posjedu. 2. Tako izdan duplikat sadrži jednu od ovih oznaka: — ‚DUPLICADO’; — ‚DUPLIKAT’; — ‚DUPLIKAT’; — ‚ΑΝΤΙΓΡAΦΟ’; — ‚DUPLICATE’; — ‚DUPLICATA’; — ‚DUPLICATO’; — ‚DUPLICAAT’; — ‚SEGUNDA VIA’; — ‚KAKSOISKAPPALE’; — ‚DUPLIKAT’. 3. Napomena iz stavka 2. unosi se u polje ‚Napomene’ na potvrdi o prometu robe EUR.1. 4. Duplikat na kojem je naznačen datum izdavanja izvorne potvrde o prometu robe EUR.1, stupa na snagu s tim datumom. Članak 115. Kada se proizvodi s podrijetlom stavljaju pod kontrolu carinarnice u Zajednici, moguće je izvorni dokaz o podrijetlu zamijeniti jednom ili više potvrda o prometu robe EUR.1 radi slanja svih ili nekih od predmetnih proizvoda na druga mjesta u Zajednici. Zamjensku potvrdu (potvrde) o prometu robe EUR.1 izdaje carinarnica pod čiju su kontrolu ti proizvodi stavljeni. (b) IZJAVA NA RAČUNU Članak 116. 1. Izjavu na računu smije dati: (a) ovlašteni izvoznik iz Zajednice u smislu članka 117.; ili (b) bilo koji izvoznik pošiljke koja se sastoji od jednog ili više pakiranja proizvoda s podrijetlom, čija ukupna vrijednost ne prelazi 6 000EUR, i pod uvjetom da se pomoć iz članka 110. stavka 1. primjenjuje na taj postupak. 2. Izjavu na računu je moguće dati ako se predmetni proizvodi mogu smatrati proizvodima podrijetlom iz Zajednice ili zemlje korisnice, te ako zadovoljavaju ostale zahtjeve ovog odjeljka. 3. Izvoznik koji izdaje izjavu na računu mora biti u svakom trenutku spreman na zahtjev carinskih ili drugih nadležnih državnih tijela zemlje izvoznice podnijeti sve odgovarajuće isprave kojima se dokazuje da predmetna roba ima status proizvoda s podrijetlom te da zadovoljava ostale zahtjeve ovog odjeljka. 4. Izvoznik daje izjavu na računu tako što na računu, otpremnici ili drugoj komercijalnoj ispravi otipka ili otisne u pečatnom ili tiskanom obliku izjavu čiji se tekst navodi u Prilogu 22., pri čemu je dužan uporabiti jednu od jezičnih inačica iz tog Priloga, a u skladu s odredbama domaćih zakona zemlje izvoznice. Ako je izjava pisana rukom, mora biti napisana tintom i tiskanim slovima. 5. Izjave na računu moraju imati izvorni vlastoručni potpis izvoznika. Međutim, ovlašteni izvoznik u smislu članka 117. ne mora potpisati takve izjave pod uvjetom da se carinskim tijelima u pisanom obliku obveže da preuzima punu odgovornost za svaku izjavu na računu u kojoj se navodi kao da ju je sam vlastoručno potpisao. 6. U slučajevima iz stavka 1. točke (b) korištenje izjave na računu podliježe sljedećim posebnim uvjetima: (a) za svaku pošiljku ispunjava se jedna izjava na računu; (b) ako je roba u pošiljci već bila predmet provjere u zemlji izvoznici, pozivanjem na određenje pojma ‚proizvoda s podrijetlom’, izvoznik se može pozvati na tu provjeru u izjavi na računu. Odredbe prvog podstavka ne oslobađaju izvoznike obveze ispunjavanja svih drugih formalnosti koje proizlaze iz carinskih ili poštanskih uredbi. Članak 117. 1. Carinska tijela Zajednice mogu ovlastiti bilo kojega izvoznika, dalje u tekstu ‚ovlašteni izvoznik’, koji često šalje pošiljke proizvoda podrijetlom iz Zajednice u smislu članka 98. stavka 2. i koji carinskim tijelima pruža sva zadovoljavajuća jamstva koja su potrebna za potvrđivanje da proizvodi imaju status proizvoda s podrijetlom te da zadovoljavaju ostale zahtjeve ovog odjeljka za davanje izjava na računu bez obzira na vrijednost predmetnih proizvoda. 2. Carinska tijela mogu odobriti status ovlaštenog izvoznika pod uvjetima koje smatra prikladnima. 3. Carinska tijela ovlaštenomu izvozniku dodjeljuju broj carinskog ovlaštenja koji navodi u izjavi na računu. 4. Carinska tijela prate i nadziru kako ovlašteni izvoznik koristi svoje ovlaštenje. 5. Carinska tijela mogu opozvati ovlaštenje u svakom trenutku. Ona to čine kada ovlašteni izvoznik više ne pruža jamstva iz stavka 1., kada više ne ispunjava uvjete iz stavka 2. ili na drugi način nepravilno koristi ovlaštenje. Članak 118. 1. Dokaz o podrijetlu vrijedi četiri mjeseci od datuma izdavanja u zemlji izvoznici i u tom se roku mora podnijeti carinskim tijelima zemlje uvoznice. 2. Dokazi o podrijetlu koji se carinskim tijelima zemlje uvoznice podnesu nakon krajnjeg roka za predočenje iz stavka 1., mogu se prihvatiti za potrebe primjene carinskih povlastica iz članka 98. ako isprave nisu podnesene do krajnjeg roka zbog nepredvidivih okolnosti. 3. U ostalim slučajevima zakašnjelog podnošenja isprava carinska tijela zemlje uvoznice mogu prihvatiti dokaze o podrijetlu ako im se proizvodi podnesu prije isteka navedenog krajnjeg roka. 4. Na zahtjev uvoznika, a imajući u vidu uvjete koje su utvrdila carinska tijela države članice uvoznice, carinskim tijelima može se podnijeti jedinstveni dokaz o podrijetlu pri uvozu prve pošiljke, ako je roba: (a) uvezena u okviru čestih i stalnih trgovinskih tokova značajne komercijalne vrijednosti; (b) predmet istog prodajnog ugovora, pri čemu su stranke tog ugovora osnovane u zemlji izvoznici ili u Zajednici; (c) razvrstana pod istu (osmeroznamenkastu) oznaku kombinirane nomenklature; (d) došla isključivo od istog izvoznika, namijenjena je istom uvozniku i uvozne se formalnosti za nju obavljaju u istoj carinarnici u Zajednici. Ovaj se postupak primjenjuje na količine i na rok koji odrede nadležna carinska tijela. Taj rok ni pod kojim okolnostima ne smije biti dulji od tri mjeseca. Članak 119. 1. Proizvodi koje u malim paketima pojedinac šalje pojedincu ili koji čine osobnu prtljagu putnika prihvaćaju se kao proizvodi s podrijetlom koji imaju koristi od carinskih povlastica iz članka 98. bez podnošenja potvrde o prometu robe EUR.1 ili izjave na računu, pod uvjetom da su takvi uvozi nekomercijalne naravi i da su deklarirani kao proizvodi koji zadovoljavaju uvjete za primjenu ovog odjeljka ako postoji sumnja u istinitost takve izjave. 2. Povremeni uvozi koji se sastoje isključivo od proizvoda za osobnu uporabu primatelja ili putnika ili članova njihovih obitelji ne smatraju se uvozom nekomercijalne naravi, ako je iz naravi i količine proizvoda očito da se ne uvoze iz komercijalnih razloga. Nadalje, ukupna vrijednost takvih proizvoda ne smije prelaziti 500 EUR u slučaju malih paketa ili 1 200 EUR u slučaju proizvoda koji čine dio osobne prtljage putnika. Članak 120. Otkriće neznatnih odstupanja između navoda u dokazu o podrijetlu i navoda u ispravama koje su podnesene carinarnici za potrebe obavljanja uvoznih formalnosti za uvoz proizvoda ipso facto ne čine dokaz o podrijetlu ništavnim, ako se uredno utvrdi da se isprava odnosi na podnesene proizvode. Očite formalne pogreške, kao što su strojopisne pogreške na dokazu o podrijetlu, ne bi trebale prouzrokovati odbacivanje te isprave ako te pogreške nisu takve da stvaraju sumnju u točnost navoda u toj ispravi. Pododjeljak 3. Načini upravne suradnje Članak 121. 1. Republike korisnice obavješćuju Komisiju o nazivima i adresama državnih tijela koja se nalaze na njihovom području, a koja su ovlaštena za izdavanje potvrda o prometu robe EUR.1, zajedno s oglednim otiscima pečata koje navedena tijela koriste te nazivima i adresama odgovarajućih državnih tijela koja su odgovorna za kontrolu potvrda o prometu robe EUR.1 i izjava na računu. Pečati vrijede od datuma kada Komisija primi njihove ogledne otiske. Komisija te podatke prosljeđuje carinskim tijelima država članica. Ako se ti podaci šalju u okviru izmjena ranije dostavljenih podataka, Komisija navodi datum početka korištenja tih novih pečata prema uputama nadležnih tijela republika korisnica. Ti su podaci namijenjeni službenoj uporabi; međutim, ako se roba podnosi za puštanje u slobodni promet, predmetna carinska tijela mogu uvozniku ili njegovom propisno ovlaštenom zastupniku dopustiti da pogledaju ogledne otiske pečata navedene u ovome stavku. 2. Komisija republikama korisnicama šalje ogledne otiske pečata koje carinskim tijelima država članica koriste prilikom izdavanja potvrda o prometu robe EUR.1. Članak 122. 1. Naknadne provjere potvrda o prometu robe EUR.1 i izjava na računu obavljaju se nasumičnim odabirom ili kad god carinska tijela države članice uvoznice ili nadležna državna tijela republika korisnica imaju osnovane razloge za sumnju u vjerodostojnost tih isprava, status podrijetla tih proizvoda ili ispunjavanje drugih uvjeta iz ovog odjeljka. 2. Za potrebe provedbe odredaba stavka 1., nadležna tijela države članice uvoznice ili republike korisnice vraćaju nadležnim tijelima republike korisnice ili države članice koja izvozi predmetne proizvode potvrdu o prometu robe EUR.1 i račun, ako im je dostavljen, izjavu na računu ili kopiju tih isprava te, prema potrebi, navode razloge za provjeru. Uz zahtjev za provjeru šalju se i sve pribavljene isprave i informacije koje ukazuju da su podaci u dokazu o podrijetlu netočni. Ako carinska tijela države članice uvoznice odluče privremeno suspendirati carinske povlastice iz članka 98. u očekivanju rezultata provjere, nude uvozniku mogućnost puštanja robe u promet vodeći računa o svim zaštitnim mjerama za koje prosudi da su potrebne. 3. Ako je podnesen zahtjev za naknadnom provjerom sukladno stavku 1., ta se provjera izvršava i njezini se rezultati u roku od najviše šest mjeseci priopćavaju carinskim tijelima države članice uvoznice ili nadležnim državnim tijelima republike korisnice uvoznice. Rezultati moraju biti takvi da se na temelju njih može utvrditi da li se predmetni dokaz o podrijetlu odnosi na stvarno izvezene proizvode i da li se proizvodi mogu smatrati proizvodima podrijetlom iz republike korisnice ili iz Zajednice. 4. Ako se u slučajevima osnovane sumnje ne dobije nikakav odgovor u roku od šest mjeseci iz stavka 3. ili ako odgovor ne sadrži dovoljno podataka za utvrđivanje vjerodostojnosti predmetne isprave ili stvarnog podrijetla proizvoda, šalje se drugi upit nadležnim tijelima. Ako se u roku od četiri mjeseca nakon drugog upita rezultati provjere ne priopće tijelima koja su ih zahtijevala ili ako ti rezultati ne omogućuju utvrđivanje vjerodostojnosti predmetne isprave ili stvarnog podrijetla proizvoda, tijela koja su podnijela zahtjev, osim u nepredvidivim okolnostima, odbijaju pravo na carinske povlastice. 5. Ako postupak provjere ili bilo koji drugi raspoloživi podatak ukazuje na kršenje odredaba ovog odjeljka, republika korisnica izvoznica, na vlastitu inicijativu ili na zahtjev Zajednice, hitno izvršava odgovarajuće istražne radnje ili osigurava izvođenje tih istražnih radnji kako bi utvrdila i spriječila takva kršenja. U tu svrhu Zajednica smije sudjelovati u istražnim radnjama. 6. Za potrebe naknadne provjere potvrda o prometu robe EUR.1, nadležna državna tijela republike korisnice izvoznice ili carinska tijela države članice izvoznice najmanje tri godine čuvaju primjerke potvrda i svih izvoznih isprava koje se na njih odnose. Pododjeljak 4. Ceuta i Melilla Članak 123. 1. Izraz ‚Zajednica’ koji se koristi u ovom odjeljku ne obuhvaća Ceutu i Melillu. Izraz ‚proizvodi podrijetlom iz Zajednice’ ne obuhvaća proizvode podrijetlom iz Ceute i Melille. 2. Ovaj odjeljak primjenjuje se mutatis mutandis pri utvrđivanju mogu li se proizvod prilikom uvoza u Ceutu i Melillu smatrati proizvodima podrijetlom iz republike korisnice izvoznice koja koristi povlastice ili proizvodima podrijetlom iz Ceute i Melille. 3. Ceuta i Melilla smatraju se jedinstvenim državnim područjem. 4. Odredbe ovog odjeljka o izdavanju, korištenju i naknadnoj provjeri potvrda o prometu robe EUR.1 primjenjuju se mutatis mutandis na proizvode podrijetlom iz Ceute i Melille. 5. Za primjenu ovog odjeljka u Ceuti i Melilli odgovorna su španjolska carinska tijela.”