ODLUKA KOMISIJE (EU) 2019/1144

оd 17. prosinca 2018.

o državnoj potpori SA.36086 (2016/C) (ex 2016/NN) koju je provela Rumunjska za društvo Oltchim SA

(priopćeno pod brojem dokumenta C(2018) 8592)

(Vjerodostojan je samo tekst na rumunjskom jeziku)

(Tekst značajan za EGP)

EUROPSKA KOMISIJA,

uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 108. stavak 2. prvi podstavak,

uzimajući u obzir Sporazum o Europskom gospodarskom prostoru, a posebno članak 62. stavak 1. točku (a),

nakon što je pozvala zainteresirane strane da podnesu primjedbe u skladu s prethodno navedenim odredbama (1) te uzimajući u obzir njihove primjedbe,

budući da:

1. POSTUPAK

(1) Rumunjska tijela 17. srpnja 2009. prijavila su Komisiji planiranu konverziju javnog duga društva Oltchim S.A. („Oltchim”) u vlasnički kapital. Odlukom Komisije 2013/246/EU (2) u predmetu SA.29041 – Mjere potpore u korist društva Oltchim SA Râmnicu Vâlcea („odluka Komisije iz 2012.”) Komisija je 7. ožujka 2012. zaključila da konverzija duga u iznosu od 1 049 milijuna RON (231 milijun EUR) ne čini državnu potporu. Taj se zaključak temeljio na ozbiljnoj namjeri rumunjske vlade da društvo Oltchim u potpunosti privatizira, uključujući i cjelokupni udio koji bi pripadao javnim tijelima poslije konverzije duga.

(2) Nakon neuspjelog pokušaja privatizacije društva Oltchim rumunjska tijela u listopadu 2012. stupila su u kontakt s Komisijom kako bi pripremila službenu prijavu potpore za sanaciju društva Oltchim (registrirana pod oznakom SA.35558).

(3) U studenome 2012. mediji su izvijestili da su rumunjska tijela sklopila sporazum s bankama vjerovnicima društva Oltchim o financiranju nastavka proizvodnje društva Oltchim. U tom kontekstu Komisija je odlučila po službenoj dužnosti otvoriti predmet registriran kao SA.36086 te je dopisom od 18. siječnja 2013. od Rumunjske zatražila da dostavi informacije. Rumunjska je na taj zahtjev odgovorila 7. veljače 2013. Komisija je 18. veljače 2013. zatražila dodatne informacije, a Rumunjska je odgovorila 11. ožujka 2013. Rumunjska je na sastanku u lipnju 2013. i dopisom od 25. rujna 2013. dostavila dodatne informacije.

(4) Dopisima od 5. kolovoza 2014., 16. listopada 2014. i 3. ožujka 2015., Komisija je zatražila dodatne informacije, a Rumunjska joj je odgovorila 15. rujna 2014., 26. studenoga 2014., 26. ožujka 2015. odnosno 16. travnja 2015. Komisija je 11. svibnja 2015. zatražila dodatne informacije, koje je Rumunjska dostavila na sastanku 26. svibnja 2015. i dopisima od 10. lipnja 2015. i 25. lipnja 2015. Komisija je 3. rujna 2015. zatražila dodatne informacije, koje je Rumunjska dostavila 10. rujna 2015. Rumunjska je informacije spontano dostavila i 22. listopada 2015. te je zatražila sastanke, koji su održani 23. listopada 2015. i 22. siječnja 2016.

(5) Dopisom od 8. travnja 2016. Komisija je obavijestila Rumunjsku da je odlučila pokrenuti postupak utvrđen člankom 108. stavkom 2. UFEU-a u predmetu SA.36086. Odluka komisije o pokretanju postupka objavljena je u Službenom listu Europske unije (3). Komisija je pozvala zainteresirane strane da podnesu primjedbe o potpori.

(6) Komisija je početne primjedbe primila od Rumunjske (15. lipnja 2016.) i četiriju zainteresiranih strana. Primjedbe trećih strana proslijeđene su Rumunjskoj te joj je pružena prilika da se očituje na njih –– svoje je primjedbe dostavila u dopisu od 28. studenoga 2016.

(7) U dopisu od 29. srpnja 2016. Rumunjska je predložila izmjene postupka prodaje društva Oltchim radi postizanja diskontinuiteta poslovanja. Rumunjska tijela dostavila su dodatne informacije (14. rujna 2016., 4. studenoga 2016. i 5. prosinca 2016.) te su izmijenila uvjete početnog postupka prodaje.

(8) Nakon prethodno navedenih razmjena mišljenja konzultantsko društvo AT Kearney, u svojstvu predstavnika društva Oltchim („Prodavatelj”), dostavilo je sukcesivna izvješća o napretku prodaje imovine društva Oltchim 27. siječnja 2017., 4. travnja 2017., 25. srpnja 2017., 15. rujna 2017., 21. studenoga 2017., 18. siječnja 2018. i 16. srpnja 2018. (4)

(9) Tijekom postupka prodaje više trećih strana dostavilo je primjedbe, a rumunjska tijela očitovala su se o svim primjedbama.

(10) Rumunjskoj je 26. siječnja 2018. upućen dodatni zahtjev za dostavu informacija, a ona je na njega odgovorila 16. svibnja 2018.

2. KONTEKST

2.1 Korisnik

(11) Oltchim je jedno od najvećih društava u sektoru petrokemije u Rumunjskoj i jugoistočnoj Europi. Rumunjska država (trenutačno preko Ministarstva gospodarstva) u tom društvu drži kontrolni udio od 54,8 %.

(12) Društvo Oltchim pretežno proizvodi tekuću kaustičnu sodu (natrijev hidroksid), propilen oksid-poliole, plastifikatore i okso-alkohole. Najveći je proizvođač tekuće kaustične sode na europskom tržištu (2015. imalo je tržišni udio u EU-u od 41 %), jedini proizvođač perli od kaustične sode u središnjoj Europi te jedini proizvođač polivinil klorida i polietera u Rumunjskoj i treći po veličini u Europi. Više od 74 % proizvodnje izvozi u Europu i izvan nje (5).

(13) Društvo Oltchim najveći je industrijski poslodavac u regiji Vâlcea (rumunjska regija koja prima potporu u skladu s člankom 107. stavkom 3. točkom (a) UFEU-a). Oltchim je 2015. godine zapošljavao 2 208 zaposlenika, od čega 1 982 zaposlenika na lokaciji Râmnicu Vâlcea i 226 zaposlenika na lokaciji Pitești – Petrokemijski odjel Bradu.

2.2 Činjenice

2.2.1 Javni dug društva Oltchim i neuspjeli pokušaji privatizacije (1995.–2011.)

(14) Društvo Oltchim već je dugo u gospodarskim poteškoćama. U razdoblju od 1995. do 2000. ugovorilo je niz komercijalnih zajmova, za koje su dana državna jamstva. Društvo Oltchim nije bilo u stanju otplatiti te zajmove pa su banke naplatile državna jamstva. Ministarstvo financija 2002. prenijelo je dug društva Oltchim na temelju državnih jamstava na rumunjsku agenciju za privatizaciju („AAAS” (6)). Ministarstvo financija nastavilo je s plaćanjima na temelju državnih jamstava do prosinca 2006. te je opet na AAAS prenijelo sva potraživanja proizašla iz ostalih plaćanja izvršenih na temelju aktiviranih jamstava.

(15) U razdoblju od 2007. do 2012. financijska situacija društva Oltchim pogoršala se, a u njegovim financijskim izvješćima sustavno su se bilježili sve veći gubitak iz redovnog poslovanja, akumulirani gubici i negativni vlastiti kapital. U financijskom izvješću društva Oltchim od 31. prosinca 2012. (prije pokretanja postupka u slučaju nesolventnosti) zabilježeni su gubitak iz redovnog poslovanja od 62,9 milijuna EUR, neto gubitak od 127,8 milijuna EUR i akumulirani gubici od 383 milijuna EUR.

(16) Rumunjska je nekoliko puta pokušala privatizirati društvo Oltchim (2001., 2003., 2006., 2007. i 2008.), no nijedan pokušaj nije uspio.

(17) Konkretno, država je 2001. dogovorila i potpisala prodaju udjela od 53,2 % kanadskom rudarskom poduzeću Exall Resources. Budući da kupac nije uplatio vrijednost dionica (10 milijuna USD, odnosno otprilike 8,9 milijuna EUR (7)) te nije zajamčio obećana ulaganja u tehnologiju i zaštitu okoliša, od dogovora se odustalo (8). Država je 2002. godine odlučila raspisati novi poziv na podnošenje ponuda za privatizaciju, a dug AVAS-u (prethodnik AAAS-a) pretvorila je u vlasnički kapital. Međutim, rok za podnošenje ponuda dvaput je pomaknut, a s obzirom na protivljenje jednog potencijalnog ulagača i manjinskih dioničara, koji su među ostalim pokrenuli i predmet na sudu, ponuda je 2003. povučena (9). Poslije, nakon što je 2006. opozvana konverzija duga koja je prvotno odobrena 2003., rumunjska tijela 2006. i 2008. opet su pokušala privatizirati društvo Oltchim zajedno s dugom. Međutim, prema rumunjskim tijelima, nije bilo ulagača zainteresiranih za kupovinu društva Oltchim pod takvim uvjetima (10).

2.2.2 Odluka Komisije iz 2012.

(18) U odluci Komisije iz 2012. Komisija je zaključila da planirana konverzija duga prema AAAS-u u iznosu od 1 049 milijuna RON (11) (oko 231 milijun EUR) u vlasnički kapital ne čini državnu potporu. Ta se odluka temeljila na ozbiljnoj namjeri Rumunjske da privatizira cjelokupni javni udio nastao konverzijom duga najkasnije do kraja svibnja 2012., kako je to navedeno u dvama dopisima koja su uputili tadašnji predsjednici vlade (12).

(19) Komisija je to stajalište zauzela nakon što je kritički analizirala izvješća koja su izradili neovisni konzultanti (13) i koja su rumunjska tijela dostavila tijelom postupka. U tim su izvješćima uspoređeni prihodi od likvidacije društva Oltchim s prihodima od privatizacije. U scenariju likvidacije vrijednost imovine društva Oltchim procijenjena je na 692 055 000 RON (152,2 milijuna EUR), a čini je 264 119 000 RON za založenu imovinu i 427 936 000 RON za nezaloženu imovinu (14).

(20) Prema izvješću društva Raiffeisen iz 2011., u scenariju likvidacije AAAS bi naplatio oko 105,4 milijuna RON (oko 23 milijuna EUR), što bi bilo 12 % njegovih ukupnih potraživanja.

(21) Taj je iznos uspoređen s vrijednošću potraživanja AAAS-a u scenariju koji obuhvaća konverziju duga i privatizaciju. U tom scenariju, ovisno o metodi upotrijebljenoj za procjenu vrijednosti poduzetnika, procijenjeno je da tržišna vrijednost društva Oltchim iznosi između 28 milijuna EUR i 97 milijuna EUR. Nakon konverzije duga u vlasnički kapital i privatizacije AAAS bi dobio između 22,9 milijuna EUR i 79,5 milijuna EUR (15).

(22) S obzirom na tu usporedbu Komisija je zaključila sljedeće: „ako se društvo u cijelosti privatizira u kratkom roku nakon konverzije duga, prijavljena mjera (konverzija duga i zatim puna privatizacija) ne uključuje davanje prednosti društvu Oltchim jer ta mjera javnom vjerovniku AVAS-u [AAAS-u] omogućuje povrat većeg iznosa nego kad bi odlučio pokrenuti likvidaciju društva. U tom pogledu Komisija prima na znanje ozbiljnu namjeru koju su iznijela tadašnja rumunjska tijela da to društvo u cijelosti privatiziraju do 31. svibnja 2012.” (16)

(23) Međutim, društvo Oltchim nije provelo konverziju duga prema AAAS-u u vlasnički kapital kako je to odobreno odlukom Komisije iz 2012. U kolovozu 2012. prekinuta je proizvodnja nakon što je glavni opskrbljivač društva Oltchim električnom energijom, društvo Electrica S.A. („Electrica”), odbio pružati usluge bez plaćanja.

(24) Odmah nakon što je društvo Oltchim prestalo s proizvodnjom, rumunjska tijela počela su javnosti slati jasne signale da su spremna uložiti sve moguće napore kako bi spasila društvo Oltchim. Samo nekoliko dana prije datuma privatizacije tadašnji rumunjski ministar gospodarstva izjavio je da će se proizvodnja u društvu Oltchim nastaviti u roku od dva do četiri tjedna. Izjavio je da je „razgovarao s upravom kompleksa i da ona ima plan za ponovno pokretanje instalacija” (17).

(25) Postupak privatizacije propao je 22. rujna 2012., a pred nacionalnim sudovima u postupku je bilo nekoliko predmeta povezanih s njime (18).

2.2.3 Situacija društva Oltchim nakon neuspjele privatizacije 22. rujna 2012.

(26) Nakon neuspjele privatizacije financijska situacija društva Oltchim dodatno se pogoršala. U razdoblju neposredno nakon neuspjele privatizacije rumunjska tijela ponovno su istaknula da su spremna poduzeti sve što je potrebno kako bi spasila društvo Oltchim (19).

(27) Dana 1. listopada 2012. najavljena je nova strategija pripreme poslovanja društva Oltchim, uključujući financijsku potporu u obliku potpore za sanaciju. U novinskom članku objavljenom u to vrijeme tadašnji predsjednik rumunjske vlade objasnio je da je postupak privatizacije propao i dodao da „sada moramo objasniti pričuvni plan za ponovno pokretanje aktivnosti, spašavanje radnih mjesta i pripremu novog postupka privatizacije pod sasvim drukčijim, znatno boljim uvjetima.” (20) Osim toga, predsjednik vlade najavio je skorašnji dogovor s vjerovnicima u cilju spašavanja društva: „Plan za ponovno pokretanje društva Oltchim bit će predstavljen u četvrtak i uključivat će sljedeće korake koji će se poduzeti za pogon Vâlcea. […] Ministar gospodarstva, trgovine i poslovnog okruženja […] i ministar financija započet će službene razgovore sa svim glavnim vjerovnicima: AVAS-om, društvom Electrica i trima bankama koje su glavni vjerovnici društva Oltchim – BCR, Banca Transilvania i CEC. Zajedno s njima u četvrtak ćemo predstaviti plan za ponovno pokretanje proizvodnje u društvu Oltchim, u kojemu će biti jasno navedeni potrebni koraci koje mora poduzeti nova uprava društva Oltchim radi financiranja ponovnog pokretanja proizvodnje, razdoblja aktivnosti, plaćanja neisplaćenih plaća i priprema za privatizaciju koja će se najvjerojatnije provesti tijekom 2013., u drukčijim uvjetima od onih pod kojima se trenutačno odvija.” (21)

(28) Državni tajnik Ministarstva gospodarstva 17. listopada 2012. u medijima je izjavio da će neki dijelovi društva Oltchim biti ponovno otvoreni u roku od nekoliko dana i da vlada namjerava društvu Oltchim odobriti potporu za sanaciju u iznosu od 20 milijuna EUR. (22)

(29) Društvo Oltchim 24. listopada 2012. uspjelo je ponovno pokrenuti proizvodnju zahvaljujući promjeni u trgovinskim uvjetima koju su društvu Oltchim odobrila dva javna dobavljača (CET Govora i National Salt Company Salrom) (23): — Društvo CET Govora 15. rujna 2012. potpisalo je novi ugovor o prodaji električne energije s društvom Oltchim, nakon čega je pristalo povećati isporučene količine električne energije (25. listopada 2012. te 12. studenoga 2012.), a naposljetku je pristalo i nastaviti s opskrbom od 1. siječnja 2013. Čini se da su te promjene u ugovornim odnosima s društvom Oltchim poduzete u okviru provedbe nekoliko odluka (24) koje je donijelo vijeće okruga Vâlcea kako bi se osigurala opskrba društva Oltchim električnom energijom. — Društvo National Salt Company Salrom („Salrom”) prihvatilo je odgodu plaćanja za svoju robu.

(30) Ministar gospodarstva 15. studenoga 2012. dao je izjavu novinarima o namjeri vlade da spasi društvo Oltchim: „Mogućnost nesolventnosti ne dolazi u obzir ako postignemo dogovor s glavnim vjerovnicima. Zbog toga smo s velikim vjerovnicima društva Oltchim sklopili sporazum o reorganizaciji, odnosno kontroliranom restrukturiranju. To smo učinili kako se ne bi dogodilo da veliki vjerovnici – banke, privatni vjerovnici, trgovci, dobavljači sirovina – sutra zatraže da se društvo Oltchim proglasi nesolventnim. Naš je cilj da ovim sporazumom ponovno pokrenemo, spasimo i restrukturiramo Oltchim na kontroliran način, uz dogovor s vjerovnicima.” (25).

(31) Ministarstvo financija, Ministarstvo gospodarskih poslova, Ministarstvo prometa i infrastrukture, AAAS i OPSPI (26) potpisali su 23. studenoga 2012. Memorandum o razumijevanju („memorandum”) s vjerovnicima društva Oltchim, tj. s nizom banaka u privatnom i državnom vlasništvu te s poduzećima u državnom vlasništvu kao što su Electrica, Salrom i CFR Marfă SA. Stranke Memoranduma pristale su da će Ministarstvo gospodarstva i OPSPI najkasnije do 1. siječnja 2013. registrirati subjekt posebne namjene (SPV) u obliku društva bez dugova s isključivo državnim kapitalom (Oltchim SPV) kako bi banke mogle bez rizika pružiti potrebnu financijsku potporu za nastavak proizvodnje u društvu Oltchim. Vlada je zbog toga Hitnim vladinim rješenjem br. 59/2012 uputila Ministarstvo gospodarskih poslova da pokrene pravne postupke za uspostavu društva SPV.

(32) Međutim, iako su memorandum i njegovi ciljevi zadržani, Ministarstvo gospodarskih poslova privremeno je odustalo od planova za uspostavu kratkoročnog društva Oltchim SPV. Umjesto toga društvo Oltchim 30. siječnja 2013. na vlastiti je zahtjev ušlo u postupak u slučaju nesolventnosti u skladu sa Zakonom br. 85/2006 („zakon o nesolventnosti”).

2.2.4 Postupak društva Oltchim u slučaju nesolventnosti od 30. siječnja 2013.

2.2.4.1 Pravni okvir: rumunjski zakon o nesolventnosti

(33) U zakonu o nesolventnosti utvrđen je cjelokupni postupak koji obuhvaća obveze dužnika u uvjetima nesolventnosti.

(34) Nakon što društvo uđe u cjelokupni postupak u slučaju nesolventnosti, pravo odlučivanja nad aktivnostima upravljanja tim društvom prelazi s dioničara na posebnog upravitelja, koji treba djelovati u najboljem interesu društva (27). Nakon što se povuče pravo upravljanja, društvo predstavlja i vodi sudski imenovani stečajni upravitelj/likvidator, ovisno o odabranoj mogućnosti. Mandat posebnog upravitelja sužava se na zastupanje najboljih interesa dioničara.

(35) Glavna skupština dioničara društva imenuje stečajnog upravitelja, kojeg mora odobriti sud (tzv. sudski imenovani stečajni upravitelj). Unutar rokova koje odredi stečajni sudac (sudac s posebnim ovlastima u stečajnim postupcima i postupcima u slučaju nesolventnosti) sudski imenovani stečajni upravitelj ili likvidator priprema i stečajnom sucu podnosi izvješće o razlozima i okolnostima koji su doveli do nesolventnosti dužnika (28). U tom izvješću mora se navesti postoji li mogućnost za reorganizaciju poslovanja dužnika ili eventualne razloge zbog kojih njegova reorganizacija nije moguća. U potonjem slučaju sudski imenovani stečajni upravitelj treba predložiti pokretanje stečajnog postupka. Ako sudski imenovani stečajni upravitelj utvrdi da postoji mogućnost oporavka dužnikova poslovanja na temelju sudskog plana reorganizacije („plan reorganizacije” ili „plan”), odredit će tko će pripremiti plan reorganizacije (dužnik, ili sudski imenovani stečajni upravitelj sam ili zajedno s jednim ili više vjerovnika).

(36) Nakon pokretanja postupka obustavljaju se sva potraživanja vjerovnika, a nova se ne mogu pokrenuti (29). Pružatelj usluga (električna energija, plin, voda, telefonije) nema pravo promijeniti, odbiti ili privremeno prekinuti pružanje svojih usluga dužniku ako on ima status vezanog potrošača (30).

(37) Sudski imenovani stečajni upravitelj mora vjerovnike obavijestiti da prijave potraživanja od dužnika unutar zakonitog vremenskog roka utvrđenog odlukom stečajnog suca na početku postupka u slučaju nesolventnosti. Na temelju toga sudski imenovani stečajni upravitelj priprema takozvani preliminarni popis vjerovnika. Taj popis obuhvaća vjerovnike u dvije glavne kategorije: osigurani vjerovnici (vjerovnici s potraživanjima u vlasništvu subjekata koji imaju kolateral nad robom iz stečajne mase dužnika, bez obzira na to je li riječ o glavnom dužniku ili o trećoj strani koja je jamac osobama koje imaju kolateral) i neosigurani vjerovnici (vjerovnici s potraživanjima koji nemaju nikakva jamstva u odnosu na dužnikovu stečajnu masu). Ostale kategorije potraživanja koja se uključuju na popis jesu plaće i proračunski vjerovnici.

(38) Dužnik, vjerovnici i sve ostale zainteresirane strane imaju pravo uložiti žalbu stečajnom sucu na preliminarni popis vjerovnika (31). Nakon rješavanja svih žalbi sudski imenovani stečajni upravitelj priprema konačni popis vjerovnika, na kojemu su navedeni iznos, prioritet i stanje (osigurano ili neosigurano) svakog potraživanja, te ga šalje sudu na odobrenje. Nakon rješavanja svih žalbi popis postaje konačan.

(39) Zakon o nesolventnosti predviđa dva alternativna postupka: (a) sudsku reorganizaciju (članci od 94. do 105. zakona o nesolventnosti na koje se odnose pravila o općem postupku), čiji je cilj reorganizacija poslovanja dužnika kako bi se isplatila potraživanja u skladu s planom isplate potraživanja, ili (b) stečajni postupak (članci od 107. do 129. zakona o nesolventnosti na koje se odnose pravila o pojednostavnjenom postupku), u kojemu se poslovanje dužnika ograničava samo na korake nužne za likvidaciju kako bi se dugovi otplatili prodajom imovine i povratom potraživanja.

(40) Sudska reorganizacija postupak je koji se provodi nad dužnikom kako bi se otplatili njegovi dugovi nakon reorganizacije njegova poslovanja i u skladu s planom isplate. Taj postupak predviđa pripremu, odobrenje, provedbu i nadzor plana reorganizacije, što može uključivati, skupno ili zasebno: (a) operativno i/ili financijsko restrukturiranje dužnika; (b) korporativno restrukturiranje izmjenom strukture dioničkog kapitala; ili (c) ograničenje aktivnosti likvidacijom određene imovine.

(41) Sudski imenovani stečajni upravitelj priprema plan reorganizacije zajedno s popisom vjerovnika te ga šalje sudu na odobrenje. O planu se mora razgovarati s vjerovnicima i oni ga moraju odobriti. Zakon o nesolventnosti predviđa sljedeće posebne kategorije potraživanja, koje glasuju zasebno: (a) osigurana potraživanja, (b) potraživanja na temelju plaća, (c) proračunska potraživanja, (d) neosigurana potraživanja utvrđena u skladu s člankom 96. stavkom 1., tj. takozvani ključni dobavljači, (e) ostala neosigurana potraživanja (32).

(42) U skladu s člancima 100. i 101. zakona o nesolventnosti: (a) Plan se smatra usvojenim ako apsolutna većina kategorija vjerovnika glasuje za plan, pod uvjetom da barem jedna od kategorija u nepovoljnom položaju (33) prihvati plan. (b) Smatra se da je određena kategorija vjerovnika prihvatila plan ako ga u toj kategoriji prihvati apsolutna većina na temelju vrijednosti potraživanja koja pripadaju toj kategoriji. (c) Za svako potraživanje dodjeljuje se pravo glasa koje nositelj može iskoristiti za kategoriju potraživanja u koju njegovo potraživanje pripada. (d) Prema svim kategorijama vjerovnika u nepovoljnom položaju koje odbace plan postupat će se pošteno i pravično u okviru plana.

(43) U skladu s definicijom iz članka 3. stavka 21. zakona o nesolventnosti, izraz „kategorija vjerovnika u nepovoljnom položaju” znači kategorija potraživanja za koju je u planu reorganizacije predviđena barem jedna od sljedećih izmjena: (a) smanjenje iznosa potraživanja; (b) smanjenje vrijednosnih papira ili drugih dodataka, kao što je reprogramiranje isplata na štetu vjerovnika; (c) vrijednost ažurirana na temelju referentne kamatne stope Narodne banke Rumunjske, osim ako je u ugovoru koji se odnosi na to potraživanje ili u posebnim zakonima utvrđeno drukčije, niža je od vrijednosti navedene na konsolidiranom popisu potraživanja.

(44) Nakon što odluka o potvrđivanju plana stupi na snagu, poslovanje dužnika reorganizira se u skladu s njom, a potraživanja i prava vjerovnika i ostalih strana mijenjaju se kako je predviđeno u planu. Ako se plan ne potvrdi, stečajni sudac nalaže trenutačno pokretanje stečajnog postupka.

(45) Stečajni postupak znači likvidaciju imovine dužnika kako bi se naplatila potraživanja, nakon čega slijedi brisanje dužnika iz sudskog registra.

(46) U skladu s člankom 107. zakona o nesolventnosti dužnik ulazi u stečajni postupak u sljedećim slučajevima: (a) na vlastiti zahtjev, predajom stečajnom sucu izjave o izravnom pokretanju stečajnog postupka, ili (b) ako je prije toga izjavio da namjerava pokrenuti reorganizaciju, ali nije predložio plan reorganizacije ili predloženi plan nije prihvaćen i potvrđen.

(47) Tijekom stečajnog postupka postoje dvije kategorije imovine koje se prodaju (založena/osigurana imovina i nezaložena/neosigurana imovina), pa stoga postoje i dva načina za raspodjelu među vjerovnicima sredstava dobivenih prodajom (članak 121. za založenu imovinu, a članak 123. za nezaloženu imovinu i za eventualni višak preostao nakon prodaje založene imovine). Likvidacija započinje odmah nakon što likvidator dovrši popisivanje imovine iz stečajne mase dužnika. Imovinu je moguće prodati zajedno – kao operativnu skupinu – ili pojedinačno. Ovisno o okolnostima slučaja i ako je moguće, imovinu dužnika vrednuje se pojedinačno i skupno, kao funkcionalnu skupinu.

(48) Prema članku 121. zakona o nesolventnosti primjenjuje se sljedeći redoslijed raspodjele sredstava dobivenih prodajom založene imovine dužnika: 1. porezi, biljezi i drugi troškovi povezani s prodajom takve imovine, uključujući troškove nastale radi očuvanja takve imovine i upravljanja njome te naknade likvidatorima; i 2. potraživanja osiguranih vjerovnika.

(49) U slučaju da je iznos dobiven prodajom založene imovine nedovoljan za punu naplatu osiguranih vjerovnika, osigurani vjerovnici razliku će namiriti neosiguranim potraživanjima. Ako nakon isplate odgovarajućih iznosa osiguranim vjerovnicima ostane višak, raspodijelit će se neosiguranim vjerovnicima.

(50) Prema članku 123. zakona o nesolventnosti, potraživanja se isplaćuju kako slijedi: 1. porezi, biljezi i drugi troškovi povezani s postupkom, 2. potraživanja na temelju plaća, 3. zajmovi koje su kreditne institucije odobrile nakon pokretanja postupka te potraživanja nastala zbog očuvanja poslovanja dužnika nakon pokretanja postupka (tekući dugovi), 4. proračunska potraživanja, 5.–7. ostala potraživanja (kao što su dječji doplatak, obiteljski doplatak, bankovni zajmovi), 8. ostala neosigurana potraživanja.

2.2.4.2 Priprema i odobrenje Plana reorganizacije društva Oltchim

(51) Odlukom vjerovnika na sastanku 15. travnja 2013. društva Rominsolv S.p.r.l i B.D.O. – Business Restructuring S.p.r.l. („društvo R/BDO”) imenovani su stečajnim upraviteljima društva Oltchim („Konzorcij”). To je imenovanje sud potvrdio 13. svibnja 2013.

(52) Na sudskoj raspravi 19. lipnja 2013. društvo Oltchim izjavilo je da namjerava pokrenuti sudsku reorganizaciju i potraživanja isplatiti s pomoću plana reorganizacije. Taj je zahtjev utemeljen na „Izvješću o uzrocima nesolventnosti”, koje je izradio Konzorcij u skladu s člankom 59. stavcima od 1. do 3. zakona o nesolventnosti. U Izvješću o uzrocima nesolventnosti navedeno je da postoji realna mogućnost uspješne reorganizacije poslovanja dužnika na temelju plana reorganizacije pod nadzorom suda, a taj plan dužnik je namjeravao izraditi i podnijeti sudu.

(53) Sudski imenovani stečajni upravitelji imenovali su 3. lipnja 2013. godine društvo Winterhill S.r.l za procjenu tržišne vrijednosti i likvidacijske vrijednosti imovine društva Oltchim („izvješće društva Winterhill”), što je bio nužan korak za izradu plana isplate.

(54) Društvo Winterhill S.r.l. utvrdilo je tržišnu vrijednost imovine društva Oltchim i njezinu likvidacijsku vrijednost u skladu s međunarodnom normizacijom vrednovanja kako slijedi: (a) tržišna vrijednost: „Iznos za koji bi imovina mogla biti razmijenjena na dan procjene između voljnog kupca i voljnog prodavatelja u okviru transakcije s objektivno utvrđenom cijenom, nakon odgovarajućeg razdoblja marketinga, pri čemu su i prodavatelj i kupac dobro obaviješteni i postupaju razborito i bez prisile”; (b) likvidacijska vrijednost (ili vrijednost prisilne prodaje): „Iznos koji bi se mogao razumno dobiti prodajom imovine u kraćem vremenskom razdoblju od razdoblja marketinga potrebnog za usklađenost s utvrđenom tržišnom vrijednošću”.

(55) U izvješću društva Winterhill različite kategorije imovine društva Oltchim (34) procijenjene su s pomoću različitih metoda vrednovanja, ovisno o vrsti imovine (metoda tržišne usporedbe ili metoda neto troška zamjene).

(56) Kad je riječ o vrednovanju dugotrajne imovine (pogoni, oprema i strojevi), u izvješću društva Winterhill procijenjena je tzv. tržišna vrijednost in situ i tržišna vrijednost ex situ. Prema izvješću društva Winterhill tržišna vrijednost in situ podrazumijeva da je pogon u potpunosti operativan za daljnji rad na mjestu rada. U izračunu te vrijednosti uzimaju se u obzir troškovi ugradnje, električne i mehaničke, koji su kod takvih pogona veliki. Tržišna vrijednost ex situ podrazumijeva da pogon nije operativan pa se pojedinačna imovina vrednuje uzimajući u obzir njezino uklanjanje na trošak kupca. U slučaju društva Oltchim zaključeno je da električna i mehanička oprema nemaju znatnu vrijednost, nego da čak, ovisno o složenosti, mogu imati i negativan učinak na vrijednost imovine. Likvidacijska vrijednost dugotrajne imovine određena je u izvješću društva Winterhill kao tržišna vrijednost ex situ umanjena za procijenjene troškove rastavljanja i odnošenja te imovine iz industrijskog kompleksa. Ta je vrijednost uključivala procjenu troškova raščišćavanja i pripreme imovine za prodaju, za koje se u slučaju društva Oltchim očekivalo da će biti znatni jer su mnogi materijali koji su se koristili u pogonima bili onečišćujući i opasni. Uključivala je i sredstva za troškove marketinga, troškove prodaje, naknade prodavatelju i troškove uključenog osoblja.

(57) Društvo Winterhill S.r.l. vrednovanje je dovršilo 20. srpnja 2013. U izvješću društva Winterhill procijenjena je tržišna vrijednost društva Oltchim od 293,7 milijuna EUR (otprilike 1 270 milijuna RON) te likvidacijska vrijednost od 141 milijun EUR (636 milijuna RON), od čega 108 milijuna EUR (491 milijun RON) za osiguranu imovinu i oko 32 milijuna EUR (145 milijuna RON) za neosiguranu imovinu (35).

(58) Izvješće društva Winterhill predstavljeno je na sastanku vjerovnika 2. prosinca 2013., a odobreno je 4. prosinca 2013. AAAS je isprva osporavao procjenu iz izvješća društva Winterhill te je podnio žalbu na odluku vjerovnika o odobrenju izvješća. Stoga je sud odobrio ponovnu provjeru izvješća o vrednovanju i naposljetku je odbacio AAAS-ovu žalbu te je dodao da AAAS svoje glasovanje o planu nije uvjetovao rezultatima ponovne provjere tog izvješća (36).

(59) Na temelju izvješća društva Winterhill, sudski imenovani stečajni upravitelji izradili su u srpnju 2013. plan reorganizacije društva Oltchim. Glavna svrha plana bilo je pronaći novog ulagača koji će preuzeti imovinu/poslovanje društva Oltchim. Prodaja se mogla obaviti na jedan od tri predložena načina:

1. mogućnost – osnivanje novog subjekta (Oltchim SPV) i prijenos sve održive imovine društva Oltchim SA na njega; prodaja dionica društva Oltchim SPV:

(60) Društvo Oltchim SPV bilo bi društvo bez dugova. Društvo Oltchim SPV preuzelo bi funkcionalni dio društva Oltchim SA i on bi nastavio poslovati. (37) Društvo Oltchim SPV bilo bi u stopostotnom vlasništvu društva Oltchim SA, s ciljem da ga se za jednu do tri godine proda ulagaču. Prodajna cijena dionica društva Oltchim SPV procijenjena je na 306 milijuna EUR, a minimalna početna cijena odredila bi se na razini višoj od tog iznosa. Ta je cijena procijenjena u odnosu na tržišnu vrijednost od 293,7 milijuna EUR utvrđenu u izvješću društva Winterhill (38).

(61) Budući da je dio imovine prenesene na društvo Oltchim SPV bio stavljen pod hipoteku pojedinih vjerovnika društva Oltchim SA, predmet njihovih vrijednosnih papira zamijenio bi se dionicama koje bi društvo Oltchim SPV izdalo razmjerno iznosu njihovih vrijednosnih papira. Stoga bi osigurani vjerovnici imali pravo (u roku od deset dana nakon što stečajni sudac potvrdi plan reorganizacije) zatražiti brisanje postojećih vrijednosnih papira na imovinu nakon pune isplate cijene dionica društva Oltchim SPV.

(62) Vjerovnici društva Oltchim primili bi isplate u skladu s iznosima navedenima u planu isplate (vidjeti Tablicu 3.).

2. mogućnost – zamjena duga za vlasnički kapital:

(63) Vjerovnici društva Oltchim pretvorili bi svoje dugove u vlasnički kapital (dionice društva Oltchim SA) razmjerno i u skladu s iznosima navedenima u planu isplate (vidjeti Tablicu 3.); ili

3. mogućnost – zamjena duga za imovinu:

(64) Dio duga prema državi otplatio bi se besplatnim prijenosom imovine društva Oltchim SA, tj. zemljišta, zgrada.

(65) U planu su predviđena dva moguća scenarija za nastavak poslovanja društva Oltchim, i to: (a) scenarij A: poslovanje društva Oltchim nastavit će se ponovnim pokretanjem pogona za okso-alkohole, za što nisu potrebni vanjski izvori financiranja; (b) scenarij B: poslovanje društva Oltchim pojačat će se ponovnim pokretanjem pogona za anhidride ftalne kiseline-DOF korištenjem vanjskih izvora financiranja.

(66) U planu je utvrđeno razdoblje provedbe, koje traje tri godine nakon što sudac potvrdi plan. U tom razdoblju društvom Oltchim upravlja posebni upravitelj pod nadzorom sudski imenovanog stečajnog upravitelja.

(67) Nakon rješavanja svih žalbi sudski imenovani stečajni upravitelj 9. siječnja 2015. dovršio je i poslao sudu konačni popis vjerovnika društva Oltchim, s iznosima, prioritetom i stanjem – osigurano ili neosigurano – svakog potraživanja. Popis je sadržavao pet kategorija vjerovnika: 1. osigurani vjerovnici, 2. potraživanja na temelju plaća, 3. proračunski vjerovnici, 4. neosigurani vjerovnici u skladu s člankom 96. zakona o nesolventnosti (takozvani „ključni dobavljači”. i 5. ostali neosigurani vjerovnici, kako je navedeno u tablici 1.: Tablica 1. Popis vjerovnika kako je naveden u tablici potraživanja Kategorije vjerovnika Ukupni dug (RON) Ukupni dug (EUR) (*1) Udio (%) u kategoriji duga 1. Osigurani vjerovnici, od kojih 890 222 871 195 849 032 ALPHA Bank Romania 3 066 386 674 605 0,34 Areleco Power SRL 15 000 000 3 300 000 1,68 AAAS (*2) 9 445 548 2 078 021 1,06 Erste Group Bank AG 229 058 167 50 392 797 25,73 Banca Transilvania SA 159 957 116 35 190 566 17,97 Bancpost SA 2 494 327 548 752 0,28 Bulrom Gas Impex SRL 23 776 278 5 230 781 2,67 Calvi Trade Limited 23 724 237 5 219 332 2,66 CEC Bank 56 321 014 12 390 623 6,33 Chemimpex Ltd 26 012 5 723 0,003 DGFP Craiova 5 709 799 1 256 156 0,64 Electrica Furnizare SA 26 832 832 5 903 223 3,01 Electrica S.A. 200 951 974 44 209 434 22,57 Garanti Bank SA 1 382 676 304 189 0,16 Honeywell Romania Srl 7 056 360 1 552 399 0,79 ING bank N.V. 183 157 40 295 0,02 MFC Commodities GmbH 13 155 900 2 894 298 1,48 OMV Petrom S.A. 55 519 911 12 214 380 6,24 Polchem Societe Anonyme 23 714 748 5 217 245 2,66 National Salt Company i Rm Vâlcea Mining Company 15 750 820 3 465 180 1,77 Unicredit Tiriac Bank SA 17 095 609 3 761 034 1,92 2. Plaće 9 704 264 2 134 938 3. Proračunski vjerovnici, od kojih 1 274 807 584 280 457 668 AAAS 1 191 856 674 262 208 468 93,49 Uprava Fonda za zaštitu okoliša 59 205 056 13 025 112 4,64 Rumunjska nacionalna uprava za vode 872 967 192 053 0,07 DGFP Craiova 19 732 303 4 341 107 1,55 Rumunjsko regulatorno tijelo za energetiku 18 484 4 066 0,001 Gradska uprava Bradu 1 000 653 220 144 0,08 Gradska uprava Rm. Vâlcea 2 118 976 466 175 0,17 Gradska uprava Băbeni 2 471 544 0,0002 4. Neosigurani vjerovnici u skladu s člankom 96. zakona o nesolventnosti 150 384 370 33 084 561 CET Govora 136 899 919 30 117 982 91,03 Rumunjska nacionalna uprava za vode 13 484 451 2 966 579 8,97 5. Ostali neosigurani vjerovnici, od kojih (primjeri) 1 129 340 017 248 454 804 Electrica S.A. 457 583 381 100 668 344 40,52 Electrica Furnizare S.A. 29 700 994 6 534 219 2,63 Erste Group Bank 116 868 626 25 711 098 10,35 ING bank N.V. 13 431 574 2 954 946 1,19 CFR Marfă 115 293 055 25 364 472 10,21 National Salt Company i Rm Vâlcea Mining Company 15 076 968 3 316 933 1,34 MFC Commodities GmbH 149 703 788 32 934 833 13,26 Kronos Worldwide Limited 51 660 368 11 365 281 4,57 Ukupno 3 454 458 105 759 980 783

(68) Neplaćeni dugovi društva Oltchim prema državi i poduzećima u državnom vlasništvu iznosili su oko 519 milijuna EUR, od čega je oko 264 milijuna EUR dugovalo AAAS-u, oko 232 milijuna EUR raznim poduzećima u državnom vlasništvu (od čega oko 145 milijuna EUR društvu Electrica), oko 19 milijuna EUR državnim i regionalnim tijelima (na primjer, oko 13 milijuna EUR Upravi Fonda za zaštitu okoliša) te oko 12 milijuna EUR banci CEC, koja je u državnom vlasništvu. Tablica 2. Javni vjerovnici društva Oltchim Vjerovnik Ukupni dug (RON) Ukupni dug (EUR) Udio (%) u ukupnom dugu Proračunski vjerovnici AAAS 1 201 301 222 264 286 269 34,77 DGFP Craiova 25 442 102 5 597 262 0,73 Uprava Fonda za zaštitu okoliša 59 205 056 13 025 112 1,71 Rumunjska nacionalna uprava za vode 14 357 418 3 158 632 0,41 Rumunjsko regulatorno tijelo za energetiku 18 484 4 066 0,00054 Gradska uprava Bradu 1 000 653 220 144 0,028 Gradska uprava Rm. Vâlcea 2 118 976 466 175 0,06 Gradska uprava Băbeni 2 471 544 0,00007 Poduzeća u državom vlasništvu (primjeri) CEC Bank 56 321 014 12 390 623 1,63 National Salt Company 30 827 788 6 782 113 0,89 CET Govora 136 899 919 30 117 982 3,96 Electrica SA 658 535 355 144 877 778 19,06 Electrica Furnizare 56 533 826 12 437 442 1,63 CFR Marfă 115 293 055 25 364 472 3,33 Ukupno 2 357 857 339 518 728 615 68,25

(69) Sljedeći su vjerovnici imali najveća potraživanja od društva Oltchim: AAAS (oko 35 % ukupnog duga), Electrica (19 % ukupnog duga), Erste Group Bank AG (10 % ukupnog duga), MFC Commodities Gmbh (4,71 % ukupnog duga), Banca Transilvania S.A. (4,63 % ukupnog duga), CET Govora (3,96 % ukupnog duga), CFR Marfă (3,34 % ukupnog duga) i CEC Bank (1,63 % ukupnog duga).

(70) Sudski imenovani stečajni upravitelj uputio je sudu plan reorganizacije zajedno s popisom vjerovnika 4. veljače 2015. Na sastanku 9. ožujka 2015. vjerovnici su raspravili, a zatim i odobrili plan u skladu s člankom 101. zakona o nesolventnosti.

(71) Konkretnije, u skladu s odobrenim planom: (a) iznos dobiven prodajom društva Oltchim SPV (koji je u planu procijenjen na 306 milijuna EUR) prioritetno će se iskoristiti za plaćanje različitih administrativnih troškova povezanih s prijenosom imovine društva Oltchim SA na društvo Oltchim SPV, naknada sudski imenovanim stečajnim upraviteljima i poreza na prihod te za plaćanje tekućih dugova društva Oltchim SA nastalih nakon pokretanja postupka u slučaju nesolventnosti (39). (b) Nakon plaćanja obveza iz točke (a), ostatak (neto iznos) u iznosu od oko 212–231 milijun EUR upotrijebit će se za djelomičnu otplatu dugova društva Oltchim SA otprije, prema odobrenom planu isplate (vidjeti Tablicu 3.): Tablica 3. Plan isplate Kategorije vjerovnika Ukupni dug (EUR) Raspodijeljeni iznosi (EUR) Pokriće (%) najmanje najviše najmanje najviše 1. Osigurani vjerovnici 195 849 032 143 509 496 156 394 852 73 80 ALPHA Bank Romania SA 674 605 494 321 538 705 Arelco Power SRL 3 300 000 2 418 097 2 635 211 AAAS 2 078 021 1 522 522 1 659 225 Erste Group Bank AG 50 392 797 36 925 654 40 241 112 Banca Transilvania SA 35 190 566 25 786 119 28 101 387 Bancpost SA 548 752 402 102 438 205 Bulrom Gas Impex SRL 5 230 781 3 832 889 4 177 035 Calvi Trade Limited 5 219 332 3 824 500 4 167 892 CEC Bank 12 390 623 9 079 311 9 894 518 Chemimpex Ltd 5 723 4 193 4 570 DGFP Craiova 1 256 156 920 456 1 003 102 Electrica Furnizare SA 5 903 223 4 325 625 4 714 012 Electrica SA 44 209 434 32 394 743 35 303 395 Garanti Bank SA 304 189 222 896 242 909 Honeywell Romania Srl 1 552 399 1 137 531 1 239 667 ING Bank NV 40 295 29 526 32 177 MFC Commodities GmbH 2 894 298 2 120 816 2 311 238 OMV PETROM SA 12 214 380 8 950 168 9 753 780 Polchem SA 5 217 245 3 822 970 4 166 225 National Salt Company i Rm Vâlcea Mining Company 3 465 180 2 539 134 2 767 116 Unicredit Tiriac Bank SA 3 761 034 2 755 922 3 003 370 2. Plaće 2 134 938 2 134 938 2 134 938 100 100 3. Proračunski vjerovnici 280 457 668 49 485 271 55 007 562 18 20 AAAS 262 208 468 46 265 297 51 428 256 Uprava Fonda za zaštitu okoliša 13 025 112 2 298 212 2 554 680 Rumunjska nacionalna uprava za vode 192 053 33 887 37 668 DGFP Craiova 4 341 107 765 965 851 443 Rumunjsko regulatorno tijelo za energetiku 4 066 717 798 Gradska uprava Bradu 220 144 38 843 43 178 Gradska uprava Rm. Vâlcea 466 175 82 254 91 433 Gradska uprava Băbeni 544 96 107 4. Neosigurani vjerovnici u skladu s člankom 96. zakona o nesolventnosti 33 084 561 9 883 865 9 883 865 30 30 CET Govora 30 117 982 8 997 613 8 997 613 Rumunjska nacionalna uprava za vode 2 966 579 886 252 886 252 5. Ostali neosigurani vjerovnici, od kojih (primjeri) 248 454 804 0 0 0 0 Electrica S.A. 100 668 344 0 0 Electrica Furnizare S.A. 6 534 219 0 0 Erste Group Bank 25 711 098 0 0 ING bank N.V. 2 954 946 0 0 CFR Marfă 25 364 472 0 0 National Salt Company i Rm Vâlcea Mining Company 3 316 933 0 0 MFC Commodities GmbH 32 934 833 0 0 Kronos Worldwide Limited 11 365 281 0 0 Ukupno 759 980 783 205 013 570 223 421 217

(72) Prema prethodno navedenom planu isplate primjenjuje se sljedeće pokriće duga: (a) plaće – 100 % pokrića duga; (b) osigurani vjerovnici – 73–80 % pokrića duga; (c) ključni dobavljači (poduzeća u državnom vlasništvu: CET Govora i Rumunjska nacionalna uprava za vode) – 30 % pokrića duga; (d) proračunski vjerovnici (na primjer, AAAS, Uprava Fonda za zaštitu okoliša) – 18–20 % pokrića duga; (e) ostali neosigurani vjerovnici (na primjer, Electrica i Electrica Furnizare) – 0 % pokrića duga.

(73) Na temelju tog plana stoga se poništava znatan dio duga, posebice za proračunske vjerovnike kako je navedeno u tablicama 4. i 5. Tablica 4. Dugovi koji će se poništiti Kategorija vjerovnika Ukupni dug (RON) Ukupni dug (EUR) Dug koji će se poništiti na temelju plana (EUR) najmanje najviše 1. Osigurani vjerovnici, od kojih 890 222 871 195 849 032 39 453 960 52 339 316 ALPHA Bank Romania SA 3 066 386 674 605 135 900 180 284 Arelco Power SRL 15 000 000 3 300 000 664 789 881 903 AAAS 9 445 548 2 078 021 418 575 555 278 Erste Group Bank AG 229 058 167 50 392 797 10 151 685 13 467 143 Banca Transilvania SA 159 957 116 35 190 566 7 089 178 9 404 447 Bancpost SA 2 494 327 548 752 110 547 146 650 Bulrom Gas Impex SRL 23 776 278 5 230 781 1 053 747 1 397 892 Calvi Trade Limited 23 724 237 5 219 332 1 051 440 1 394 832 CEC Bank 56 321 014 12 390 623 2 496 105 3 311 312 Chemimpex Ltd 26 012 5 723 1 153 1 529 DGFP Craiova 5 709 799 1 256 156 253 054 335 699 Electrica Furnizare SA 26 832 832 5 903 223 1 189 211 1 577 598 Electrica SA 200 951 974 44 209 434 8 906 039 11 814 691 Garanti Bank SA 1 382 676 304 189 61 279 81 292 Honeywell Romania Srl 7 056 360 1 552 399 312 733 414 869 ING Bank NV 183 157 40 295 8 117 10 769 MFC Commodities GmbH 13 155 900 2 894 298 583 060 773 482 OMV PETROM SA 55 519 911 12 214 380 2 460 600 3 264 213 Polchem SA 23 714 748 5 217 245 1 051 020 1 394 274 National Salt Company 15 750 820 3 465 180 698 064 926 047 Unicredit Tiriac Bank SA 17 095 609 3 761 034 757 664 1 005 112 2. Plaće 9 704 264 2 134 938 0 0 3. Proračunski vjerovnici, od kojih 1 274 807 584 280 457 668 225 450 106 230 972 397 AAAS 1 191 856 674 262 208 468 210 780 213 215 943 171 Uprava Fonda za zaštitu okoliša 59 205 056 13 025 112 10 470 432 10 726 900 Rumunjska nacionalna uprava za vode 872 967 192 053 154 385 158 166 DGFP Craiova 19 732 303 4 341 107 3 489 664 3 575 141 Rumunjsko regulatorno tijelo za energetiku 18 484 4 066 3 269 3 349 Gradska uprava Bradu 1 000 653 220 144 176 966 181 300 Gradska uprava Rm. Vâlcea 2 118 976 466 175 374 742 383 921 Gradska uprava Băbeni 2 471 544 437 448 4. Neosigurani vjerovnici u skladu s člankom 96. zakona o nesolventnosti 150 384 370 33 084 561 23 200 696 23 200 696 CET Govora 136 899 919 30 117 982 21 120 370 21 120 370 Rumunjska nacionalna uprava za vode 13 484 451 2 966 579 2 080 327 2 080 327 5. Ostali neosigurani vjerovnici, od kojih (primjeri) 1 129 340 017 248 454 804 248 454 804 248 454 804 Electrica S.A. 457 583 381 100 668 344 100 668 344 100 668 344 Electrica Furnizare S.A. 29 700 994 6 534 219 6 534 219 6 534 219 Erste Group Bank 116 868 626 25 711 098 25 711 098 25 711 098 ING bank N.V. 13 431 574 2 954 946 2 954 946 2 954 946 CFR Marfă 115 293 055 25 364 472 25 364 472 25 364 472 National Salt Company i Rm Vâlcea Mining Company 15 076 968 3 316 933 3 316 933 3 316 933 MFC Commodities GmbH 149 703 788 32 934 833 32 934 833 32 934 833 Kronos Worldwide Limited 51 660 368 11 365 281 11 365 281 11 365 281 Ukupno 3 454 458 105 759 980 783 536 559 566 554 967 213 Tablica 5. Javni dugovi koji će se poništiti Vjerovnik Ukupni dug (EUR) Dugovi koji će se poništiti (EUR) Postotak duga koji će se poništiti (%) najmanje najviše najmanje najviše Proračunski vjerovnici AAAS 264 286 269 211 198 788 216 498 450 79,91 81,9 DGFP Craiova 5 597 262 3 742 718 3 910 841 66,87 69,8 Uprava Fonda za zaštitu okoliša 13 025 112 10 470 432 10 726 900 80,39 82,3 Rumunjska nacionalna uprava za vode 3 158 632 2 234 711 2 238 493 70,75 70,8 Rumunjsko regulatorno tijelo za energetiku 4 066 3 269 3 349 80,39 82,3 Gradska uprava Bradu 220 144 176 966 181 300 80,39 82,3 Gradska uprava Rm. Vâlcea 466 175 374 742 383 921 80,39 82,3 Gradska uprava Băbeni 544 437 448 80,37 82,3 Poduzeća u državom vlasništvu (primjeri) CEC Bank 12 390 623 2 496 105 3 311 312 20,15 26,7 National Salt Company 6 782 113 4 014 997 4 242 980 59,20 62,5 CET Govora 30 117 982 21 120 370 21 120 370 70,13 70,1 Electrica SA 144 877 778 109 574 383 112 483 035 75,63 77,6 Electrica Furnizare 12 437 442 7 723 430 8 111 816 62,10 65,2 CFR Marfă 25 364 472 25 364 472 25 364 472 100 100 Ukupno 518 728 615 398 495 819 408 577 686 77 78,7

(74) Vjerovnici su glasovali o tom planu. Prema zapisniku sa sastanka skupštine vjerovnika od 9. ožujka 2015. (napominjemo da su u nastavku navedeni samo glavni javni i privatni vjerovnici i zaposlenici), (a) AAAS je glasovao za plan i u kategoriji osiguranih dugova (njegovo potraživanje iznosilo je 1,061 % te kategorije) i u kategoriji proračunskih dugova (njegovo potraživanje iznosilo je 98,04 % te kategorije). Dakle AAAS je pristao na otpis 80 % do 82 % svih svojih potraživanja od društva Oltchim. (b) Društvo DGFP Craiova („DGFP”) (40) glasovalo je protiv plana i u kategoriji osiguranih dugova (njegovo potraživanje iznosilo je 0,64 % te kategorije) i u kategoriji proračunskih dugova (njegovo potraživanje iznosilo je 1,55 % te kategorije). Društvo DGFP glasovalo je protiv otpisa 67 % do 70 % svojih potraživanja od društva Oltchim. (c) Društvo CEC Bank glasovalo je za plan u kategoriji osiguranih dugova (njegovo potraživanje iznosilo je 6,33 % te kategorije). Društvo CEC Bank nije imalo potraživanja u drugim kategorijama. Dakle društvo CEC Bank pristalo je na otpis 20 % do 27 % svih svojih potraživanja od društva Oltchim. (d) Društvo Salrom glasovalo je za plan i u kategoriji osiguranih dugova i u kategoriji neosiguranih dugova (njegova potraživanja iznosila su 1,77 % u prvoj kategoriji i 1,34 % u drugoj kategoriji). Dakle društvo Salrom pristalo je otpisati 59 % do 62 % svih svojih potraživanja prema društvu Oltchim. (e) Društvo CET Govora i Rumunjska nacionalna uprava za vode glasovali su za plan u kategoriji neosiguranih dugova u skladu s člankom 96. zakona o nesolventnosti. Dakle društvo CET Govora i Rumunjska nacionalna uprava za vode pristali su otpisati 70 % do 71 % svojih potraživanja prema društvu Oltchim. (f) Društvo Electrica glasovalo je za plan i u kategoriji osiguranog duga i u kategoriji neosiguranog duga (njegova potraživanja iznosila su 22,5 % u prvoj kategoriji i 40,5 % u drugoj kategoriji). Dakle društvo Electrica pristalo je otpisati 76 % do 77 % svih svojih potraživanja prema društvu Oltchim. (g) Društvo Electrica Furnizare (41) glasovalo je protiv plana i u kategoriji osiguranih dugova i u kategoriji neosiguranog duga (njegova potraživanja iznosila su 3,01 % u prvoj kategoriji i 2,63 % u drugoj kategoriji). Društvo Electrica Furnizare glasovalo je protiv otpisa 62 % do 65 % svojih potraživanja prema društvu Oltchim. (h) Zaposlenici su glasovali za plan. Zaposlenicima je bilo zajamčeno da će im dug biti pokriven u iznosu od 100 %.

(75) Plan je odobren jer je bio u skladu s uvjetima iz zakona o nesolventnosti, i to: (a) apsolutna većina kategorija vjerovnika glasovala je za plan (od pet kategorija duga svih pet glasovalo je za); (b) u svakoj kategoriji plan je prihvatila apsolutna većina na temelju vrijednosti potraživanja koja pripadaju toj kategoriji; (c) Plan je prihvatila najmanje jedna kategorija u nepovoljnom položaju (zapravo su sve kategorije u nepovoljnom položaju (42) glasovale za plan).

(76) Na sudskoj raspravi 25. ožujka 2015. stečajni sudac zatražio je dostavu dodatnih pojašnjenja o planu te je raspravu odgodio za 22. travnja 2015. Na raspravi 22. travnja 2015. sud je podržao plan tako što je odobrio samo prvu mogućnost, tj. djelomična poništenja duga na koja su pristali vjerovnici te osnivanje novog subjekta (Oltchim SPV) i prijenos sve održive imovine društva Oltchim SA na taj subjekt. Prizivni sud u Piteștiju 24. rujna 2015. odbacio je žalbe koje su podnijeli ANAF (Agenția Națională de Administrare Fiscală) i društvo Electrica Furnizare na odluku kojom je odobren plan reorganizacije. Tom je presudom plan postao konačan.

2.2.4.3 Provedba Plana reorganizacije

(77) Tijekom postupka u slučaju nesolventnosti, a prije odobrenja plana reorganizacije, društvo Oltchim provelo je niz mjera za smanjivanje troškova, uključujući otpuštanje 918 zaposlenika u lipnju 2013. (do studenoga 2015. trebalo je biti otpušteno još 225 zaposlenika). U lipnju 2014. društvo Oltchim promijenilo je elektrolizator u glavnim proizvodnim pogonima (u ukupnoj vrijednosti od 800 000 EUR). Kako bi dodatno povećalo svoju dobit prije kamata, poreza i amortizacije (EBITDA), društvo Oltchim 9. rujna 2014. ponovno je pokrenulo pogon za okso-alkohole.

(78) Rumunjska tijela izvijestila su (43) da je društvo Oltchim poboljšalo svoje gospodarske i financijske rezultate. Njegov se promet 2015. povećao za 31 % u usporedbi s 2014. te za 59 % u usporedbi s 2013., što je bila posljedica porasta prodaje glavnih proizvoda (povećanje od 33 % za polieterske poliole, povećanje od 7 % za klor-alkalne proizvode). EBITDA se povećala za 109 milijuna RON u usporedbi s 2013.

(79) Novi pokušaji privatizacije društva započeli su u lipnju 2013., no propali su iste godine.

(80) Prema planu na koji su pristali vjerovnici, a koji je podržao sud (vidjeti Tablicu 5.), proračunski vjerovnici i poduzeća u državnom vlasništvu morali su poništiti ukupno 408,5 milijuna EUR duga (oko 216 milijuna EUR za AAAS, što je bilo 81,9 % njegova ukupnog potraživanja, te 174,3 milijuna EUR za poduzeća u državnom vlasništvu).

(81) Takozvani ključni dobavljači (tj. društvo CET Govora SA i Nacionalna uprava za vode) morali su poništiti 21,2 milijuna EUR odnosno 2,2 milijuna EUR duga, što je bilo 70 % do 71 % njihovih ukupnih potraživanja. Društvo Electrica moralo je poništiti 112 milijuna EUR, što je bilo 77,6 % njezina ukupnog potraživanja.

(82) Uzimajući u obzir iznose poništenja dugova za javne vjerovnike navedene u tablici 5., u tablici 6. navedeni su odgovarajući iznosi dugova koji bi se povratili u scenariju skupne prodaje društva Oltchim SPV predviđenom u planu reorganizacije kad bi se primijenio najveći odobreni otpis. Tablica 6. Javni vjerovnici (poništenje duga i povrat duga u skladu s planom) (EUR) Vjerovnik Ukupni dug Dugovi koji će se poništiti (najveći odobreni otpis) Najmanji predviđeni iznos povrata dugova nakon buduće prodaje društva Oltchim SPV Proračunski vjerovnici AAAS 264 286 269 216 498 450 47 787 819 DGFP Craiova 5 597 262 3 910 841 1 686 422 Uprava Fonda za zaštitu okoliša 13 025 112 10 726 900 2 298 212 Rumunjska nacionalna uprava za vode 3 158 632 2 238 493 920 139 Rumunjsko regulatorno tijelo za energetiku 4 066 3 349 717 Gradska uprava Bradu 220 144 181 300 38 843 Gradska uprava Rm. Vâlcea 466 175 383 921 82 254 Gradska uprava Băbeni 544 448 96 Poduzeća u državom vlasništvu (primjeri) CEC Bank 12 390 623 3 311 312 9 079 311 National Salt Company 6 782 113 4 242 980 2 539 134 CET Govora 30 117 982 21 120 370 8 997 613 Electrica SA 144 877 778 112 483 035 32 394 743 Electrica Furnizare 12 437 442 8 111 816 4 325 625 CFR Marfă 25 364 472 25 364 472 0 Ukupno 518 728 615 408 577 686 110 150 928

(83) Nakon prihvaćanja plana reorganizacije odmah je otpisan znatan iznosa duga. Rumunjska je u svojem podnesku iz listopada 2015. izvijestila da su u razdoblju od travnja do listopada 2015. poništeni dugovi u iznosu od oko 2,358 milijardi RON (518 milijuna EUR) (44).

(84) Rumunjska tijela izvijestila su i da je svim bilateralnim trgovinskim komorama u Rumunjskoj (u srpnju 2015.) i još 30 trgovinskih komora u svijetu (u rujnu 2015.) poslana ponuda za prodaju društva Oltchim SPV. Prvi sastanci s potencijalnim kupcima održani su u rujnu/listopadu 2015.

3. ODLUKA KOMISIJE O POKRETANJU SLUŽBENOG ISTRAŽNOG POSTUPKA

(85) Komisija je 8. travnja 2016. odlučila pokrenuti službeni istražni postupak. Komisija je izrazila sumnje u vezi s tri mjere potpore. (1) Mjera br. 1: nenaplata i daljnje akumuliranje dugova prema AAAS-u od rujna 2012. Unatoč ozbiljnoj namjeri koju su iznijela Komisiji 2012., rumunjska tijela akumulirani dug prema AAAS-u (1 049 milijuna RON, tj. oko 231 milijun EUR u to vrijeme) nisu pretvorila u vlasnički kapital i nisu privatizirala društvo Oltchim. Umjesto toga društvo Oltchim nastavilo je s poslovanjem te je akumuliralo još javnih dugova, među ostalim i prema AAAS-u (dug prema AAAS-u narastao je s 1 049 milijuna RON na 1 201 milijun RON, tj. s oko 231 milijun EUR na oko 264 milijuna EUR). AAAS nije naplatio svoje potraživanje od društva Oltchim nakon neuspjele privatizacije u rujnu 2012. Nije zatražio podmirenje potraživanja žurnom likvidacijom društva Oltchim, nego je čekao pretvaranje duga u vlasnički kapital bez obzira na to što privatizacija društva Oltchim ponovno nije uspjela. (2) Mjera br. 2 (45) : potpora društava CET Govora i Salrom poslovanju društva Oltchim u obliku nastavka opskrbe u razdoblju od rujna 2012. do siječnja 2013. Nakon neuspjele privatizacije u rujnu 2012. financijsko se stanje društva Oltchim pogoršalo te je proizvodnja prekinuta. Rumunjska tijela poduzela su niz mjera potpore kako bi društvu Oltchim omogućila da ponovno pokrene proizvodnju. Ponovno pokretanje proizvodnje ne bi bilo moguće bez odluke dobavljača društva Oltchim koji su u javnom vlasništvu – društava CET Govora i Salrom – da nastave opskrbljivati društvo Oltchim unatoč tome što nije plaćalo dugove. — Društvo CET Govora15. rujna 2012. potpisalo je novi ugovor o prodaji električne energije s društvom Oltchim, nakon čega je 25. listopada 2012. te 12. studenoga 2012. pristalo povećati isporučene količine električne energije, a naposljetku je pristalo i nastaviti s opskrbom od 1. siječnja 2013. Čini se da su te promjene u ugovornim odnosima s društvom Oltchim poduzete u okviru provedbe nekoliko odluka koje je donijelo vijeće okruga Vâlcea kako bi se osigurala opskrba društva Oltchim električnom energijom. — Društvo Salrom pristalo je na odgodu plaćanja za svoje isporuke te je stoga prihvatilo daljnje povećanje iznosa koji mu je društvo Oltchim dugovalo. (3) Mjera br. 3 (46) : pristanak AAAS-a i poduzećâ u državnom vlasništvu (47) na poništenje duga u skladu s Planom reorganizacije 2015. AAAS, Salrom, CET Govora, Nacionalna uprava za vode i Electrica glasovali su za Plan reorganizacije. Time je AAAS pristao poništiti 216 milijuna EUR svojih potraživanja prema društvu Oltchim u zamjenu za budući (nesiguran) povrat iznosa od 47 milijuna EUR. Društvo Salrom pristalo je poništiti 4,2 milijuna EUR duga, društvo CET Govora SA pristalo je poništiti 21,1 milijun EUR duga, Nacionalna uprava za vode pristala je poništiti 2,2 milijuna EUR duga, a društvo Electrica pristalo je poništiti 112 milijuna EUR duga. Ta su poduzeća u državnom vlasništvu zauzvrat očekivala povrat duga u sljedećem iznosu u slučaju uspješne prodaje: 2,5 milijuna EUR za društvo Salrom, 8,9 milijuna EUR za društvo CET Govora SA, 0,9 milijuna EUR za Nacionalnu upravu za vode i 32 milijuna EUR za društvo Electrica (vidjeti tablice 4. i 5.).

(86) U Odluci o pokretanju postupka Komisija je zauzela preliminarno stajalište da prethodno opisane mjere obuhvaćaju državna sredstva i da se mogu pripisati državi. Osim toga, s obzirom na malu vjerojatnost da bi racionalan privatni subjekt društvu Oltchim odobrio takve mjere, Komisija je zauzela i preliminarno stajalište da je tim mjerama društvu Oltchim pružena neopravdana prednost; takva bi prednost bila selektivna jer je društvo Oltchim bilo njezin jedini korisnik.

(87) Komisija je primijetila i da će mjere vjerojatno utjecati na trgovinu među državama članicama jer je društvo Oltchim bilo u tržišnom natjecanju s drugim proizvođačima kemijskih proizvoda iz drugih država članica i ostatka svijeta. Mjere su društvu Oltchim omogućile da nastavi s poslovanjem kako se, za razliku od drugih konkurenata, ne bi moralo suočiti s posljedicama koje bi inače imali njegovi loši financijskih rezultati.

(88) Komisija je izrazila sumnje i u vezi sa spojivošću tih mjera, osobito jer rumunjska tijela nisu navela moguće osnove za njihovu spojivost. Preliminarno stajalište Komisije bilo je da se društvo Oltchim može smatrati poduzećem u teškoćama u smislu Smjernica o državnim potporama za sanaciju i restrukturiranje nefinancijskih poduzetnika u teškoćama iz 2014. („Smjernice za sanaciju i restrukturiranje iz 2014.”) (48), osobito s obzirom na postupak u slučaju nesolventnosti pokrenut 30. siječnja 2013. Međutim, činilo se da nijedna mjera ne ispunjava kriterije za spojive potpore za sanaciju ili restrukturiranje koji su utvrđeni u Smjernicama za sanaciju i restrukturiranje. Bez dostavljenog plana restrukturiranja (rumunjska tijela nisu zatražila potvrdu dopustivosti mjera kao potpore za restrukturiranje) Komisija nije mogla ocijeniti sastavnice plana reorganizacije, uključujući mjere ulaganja i modernizacije, niti ocijeniti bi li se tim mjerama obnovila dugoročna održivost te bi li se one zadržale na najmanjoj mogućoj razini kako bi se izbjeglo neopravdano narušavanje tržišnog natjecanja.

(89) Na temelju prethodno navedenog preliminarno stajalište Komisije bilo je da se čini da mjere čine državnu potporu u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a. Također, budući da bi mjere bile odobrene u suprotnosti s obvezama izvješćivanja i mirovanja iz članka 108. stavka 3. UFEU-a, Komisija je navela da se čini da one čine nezakonitu državnu potporu. S obzirom na to da Komisiji nije dostavljen plan restrukturiranja, te mjere nisu mogle biti proglašene spojivima s unutarnjim tržištem.

4. PRIMJEDBE NA ODLUKU O POKRETANJU POSTUPKA

4.1 Podnesci Rumunjske

(90) U svojim primjedbama na Odluku Komisije o pokretanju postupka Rumunjska je dostavila niz opažanja o svakoj od tri prethodno opisane mjere.

4.1.1 Primjedbe Rumunjske o mjeri br. 1

(91) Rumunjska tvrdi da se u razdoblju od rujna 2012. do siječnja 2013. AAAS ponašao poput privatnog vjerovnika i da je AAAS-ova nenaplata potraživanja u tom kratkom razdoblju od pet mjeseci bila u potpunosti opravdana zbog pravnih i de facto ograničenja:

(92) Pravna ograničenja odnose se na učinke takozvanog postupka posebne uprave (članak 16. stavak 5. točka (c) rumunjskog zakona br. 137/2002), tijekom kojeg vjerovnici kojima dužnici duguju poreze i doprinose svoje dugove ne mogu naplatiti dok god je društvo spremno za privatizaciju. To je navodno spriječilo AAAS da zatraži žurnu naplatu svojih potraživanja u kontekstu postupka privatizacije koji je vodilo Ministarstvo gospodarstva, trgovine i poslovnog okruženja, čak i nakon neuspjeha privatizacije u rujnu 2012. Rumunjska tvrdi i da je manjak imovine koju se moglo prodati, a koja nije iskorištena kao kolateral za osigurane vjerovnike, de facto ograničio mogućnost AAAS-a da naplati svoja potraživanja, a to objašnjava i zašto ni privatni vjerovnici nisu naplatili svoja potraživanja. U tom kontekstu Rumunjska ističe primjer privatne banke Banca Comercială Română, koja nije pokrenula postupak prisilne naplate te je čak odobrila dodatno financiranje u ukupnom iznosu od otprilike 1 milijun EUR za ponovno pokretanje poliol-polieterskog odjela te za konzultantsku studiju o mogućnostima za ponovno pokretanje poslovanja društva Oltchim.

(93) Nadalje, Rumunjska tvrdi da je odluka AAAS-a o nepokretanju žurne naplate potraživanja bila motivirana i pokretanjem postupka u kojemu je Rumunjska Europskoj komisiji dostavila prethodnu obavijest o potpori za sanaciju (za nju je poslije utvrđeno da nije spojiva s „načelom jednokratne dodjele” iz Smjernica za sanaciju i restrukturiranje iz 2014.).

(94) Rumunjska ističe da bi, na temelju studije društva Raiffeisen, ne uzimajući u obzir odbitke koje bi trebalo oduzeti na temelju obveza povezanih s okolišem, AAAS u scenariju likvidacije naplatio 10 %, a ne 12 % svojeg duga jer je potraživanje AAAS-a prema društvu Oltchim bilo gotovo 1,2 puta veće od potraživanja koje je društvo Raiffeisen uzelo u obzir 2011. kad je trebalo usporediti tržišnu i likvidacijsku vrijednost društva Oltchim. U podnesku iz svibnja 2018. Rumunjska je dodala tvrdnju da bi u slučaju stečaja obveze povezane s okolišem koje bi se morale prioritetno platiti u slučaju društva Oltchim premašile očekivane ukupne prihode od prisilne prodaje iz scenarija likvidacije te je zaključila da bi iznos naplaćenog duga AAAS-a iznosio nula.

(95) Rumunjska tvrdi da se AAAS usredotočio na pribavljanje detaljnih informacija o tadašnjoj situaciji u društvu Oltchim kako bi mogao donijeti utemeljenu odluku i da je nekoliko mjeseci između neuspjeha privatizacije i pokretanja postupka u slučaju nesolventnosti bilo prihvatljivo trajanje razdoblja za razmišljanje.

(96) Naposljetku, Rumunjska ističe da je AAAS društvu Oltchim obračunavao kamate na tržišnoj razini sve do početka postupka u slučaju nesolventnosti. Rumunjska tvrdi da to dokazuje da nepokretanje žurne naplate potraživanja ne čini državnu potporu i da je to u skladu s pristupom iz odluke Komisije iz 2012., točke 98. i dalje. Rumunjska tvrdi i da jedini daljnji akumulirani dug proizlazi iz kamata na već postojeći dug, što je manje bitno ako je i povrat glavnice duga potpuno nerealan.

4.1.2 Primjedbe Rumunjske o mjeri br. 2

(97) Prema mišljenju Rumunjske, u odluci o nastavku opskrbe i o poboljšanju trgovinskih uvjeta društva CET Govora i Salrom „ponašala su se poput privatnih vjerovnika dok god su jamčila za (osiguravala) novostvoreni dug” i zato što su njihove odluke o isporuci sirovina potrebnih za ponovno pokretanje proizvodnje društva Oltchim bile slične odlukama koje su donijela i neka društva u privatnom vlasništvu. Ta odluka navodno proizlazi iz toga što je bilo vjerojatno da će se u slučaju ponovnog pokretanja poslovanja naplatiti veći iznos duga. Nadalje, Rumunjska tvrdi da su se, zbog svoje tehnološke međuovisnosti u pogledu isporuke industrijske odnosno demineralizirane vode društvu Oltchim, društva Salrom (iako malo manje) i CET Govora ponašala kao racionalni ključni dobavljači. Budući da je društvo Oltchim predstavljalo 14 % prometa društva Salrom 2015. i 39 % prihoda društva CET Govora, nije postojao praktičan način da se nadomjesti količina industrijske pare koju je društvo Oltchim kupovalo od društva CET Govora.

(98) Za društvo Salrom Rumunjska tvrdi da je ono, nakon što je društvo Oltchim postalo nesolventno, primilo ukupne uplate u iznosu većem od 33 milijuna RON zato što je daljnju opskrbu društva Oltchim nakon pokretanja postupka u slučaju nesolventnosti uvjetovalo plaćanjem unaprijed, a društvo Oltchim na taj je uvjet pristalo nakon pregovora te ga se i pridržavalo.

(99) Za opskrbu od strane društva CET Govora Rumunjska tvrdi da je prodajna cijena električne energije i pare društvu Oltchim sukladna tržištu i da je u potpunosti plaćena u razdoblju od 1. veljače 2013. do 31. ožujka 2016. (476 milijuna RON).

4.1.3 Primjedbe Rumunjske o mjeri br. 3

(100) Rumunjska tvrdi da je glasovanje AAAS-a i poduzeća u državnom vlasništvu za plan reorganizacije bilo sukladno načelu vjerovnika u tržišnom gospodarstvu kako je sažeto opisano u nastavku.

(101) Prvo, Rumunjska potvrđuje da je vrijednost scenarija stečaja društva Oltchim negativna. Kako bi potkrijepila svoje stajalište, Rumunjska navodi vrijednosti iz evaluacijskih izvješća društva Romcontrol iz veljače 2009. (– 281 milijun EUR) odnosno prosinca 2010. (– 407 milijuna EUR). Osim toga, navodi procjenu društva Winterhill o povratu u scenariju likvidacije, koji iznosi oko 108 milijuna EUR za osiguranu imovinu i 32 milijuna EUR za imovinu bez tereta (22,2 milijuna EUR od imovine bez tereta odbilo bi se za isplatu otpremnina otpuštenim zaposlenicima).

(102) Uz upućivanje na uvodnu izjavu 120. Odluke o pokretanju postupka Rumunjska dodaje da se obveze povezane s okolišem obuhvaćene izvješćem društva Winterhill odnose samo na čišćenje i pripremu imovine za prodaju te ne uključuju zatvaranje odlagališta neopasnog otpada i jame za opasni otpad ni razgradnju i rušenje opreme i zgrade te vraćanje tla i okoliša u početno stanje. Obveze povezane s okolišem koje je procijenilo društvo Oltchim iznose oko 464 milijuna EUR te bi stoga premašile prihode koje je društvo Winterhill procijenilo za neosigurane vjerovnike u postupku likvidacije.

(103) Stoga je vjerojatnost naplate od društva Oltchim za AAAS i poduzeća u državnom vlasništvu bila znatno veća u postupku reorganizacije.

(104) Drugo, Rumunjska tvrdi da AAAS i društvo Electrica dug nisu mogli naplatiti pokretanjem stečajnog postupka društva Oltchim jer zahtjevi iz članka 1. stavka 2. zakona o nesolventnosti u tom smislu nisu bili ispunjeni.

(105) Treće, Rumunjska tvrdi da, premda je AAAS-ova studija o načelu vjerovnika u tržišnom gospodarstvu izrađena prije nego što je plan reorganizacije odobren na sastanku vjerovnika 9. ožujka 2015., studija AAAS-a primjerena je i dovoljna da se odluka AAAS-a o prihvaćanju plana reorganizacije smatra sličnom postupanju privatnog vjerovnika. Odbacivanje plana dovelo bi do stečaja, što bi podrazumijevalo da se dugovi uopće ne bi naplatili jer je samo malen udio duga AAAS-u osiguran, a obveze povezane s okolišem u slučaju ekoloških radova na zemljištu s ciljem ekologizacije zemlje podrazumijevale bi velik trošak. Stoga je studija koju je AAAS proveo u tom smislu pokazala da bi AAAS u slučaju usvajanja plana reorganizacije naplatio više nego u slučaju likvidacije društva Oltchim, u kojemu bi obveze povezane s okolišem imale prioritet na temelju Pravilnika br. 195/2005.

(106) Rumunjska smatra da je u trenutku glasovanja procijenjena naplata 20 % duga AAAS-u nakon provedbe plana reorganizacije bila vjerodostojna.

(107) Četvrto, Rumunjska je istaknula da je zahtjev za odbijanje plana reorganizacije koji je podnijelo troje vjerovnika nacionalni sud odbacio Odlukom br. 892 od 22. travnja 2015. Ta je presuda potvrdila da je plan reorganizacije povoljniji za interese vjerovnika nego scenarij stečaja, prvenstveno na temelju procijenjenog iznosa prioritetnih obveza povezanih s okolišem od 464 milijuna EUR, što je znatno više od procjene društva Winterhill o naplati u scenariju likvidacije od oko 108 milijuna EUR za osiguranu imovinu i 32 milijuna EUR za imovinu bez tereta.

(108) Rumunjska tvrdi da su porezni i neosigurani vjerovnici i ostala poduzeća u državnom vlasništvu, kao što su AAAS i Electrica, djelovali kao subjekti u tržišnom gospodarstvu kad su se odlučili za plan reorganizacije umjesto likvidacije društva Oltchim – djelovali su kao i privatna društva, primjerice Erste Group Bank AG i Bulrom Gas Impex SRL, koja su imala i osigurani i neosigurani dug i koja su isto tako podržala plan. Rumunjska napominje i da je prije početka postupka u slučaju nesolventnosti društvo Salrom postavilo uvjet osiguranja imovinom kako bi postalo osigurani vjerovnik.

(109) Peto, Rumunjska je u svojem podnesku navela da je društvo Electrica poduzelo sve zakonski dopuštene mjere kako bi svoje potraživanje naplatilo u postupku u slučaju nesolventnosti da ne bi ovisilo o planu reorganizacije. Međutim, te su mjere odbacili rumunjski sudovi. Stoga je glasovanje za plan bilo posljednja dostupna mogućnost, što pokazuje da se društvo Electrica ponašalo poput subjekta u tržišnom gospodarstvu. Glasovanje za plan reorganizacije bilo je jedina mogućnost za povrat duga dostupna društvu Electrica, koje je bilo registrirano i kao osigurani i kao neosigurani vjerovnik.

(110) Rumunjska tvrdi da bi subjekt/vjerovnik u tržišnom gospodarstvu odabrao plan reorganizacije jer je to model koji, obično, u postupcima u slučaju nesolventnosti u Rumunjskoj i u postupcima poznatima društvu Electrica, nudi veće šanse za naplatu duga. Rumunjska naglašava da stečajni upravitelji zaduženi za razradu plana imaju zakonsku obvezu da ostvare najveću moguću vrijednost imovine dužnika te mogu snositi osobnu odgovornost ako ne ostvare najbolji rezultat za vjerovnike.

(111) Rumunjska je objasnila i da je izvješće koje je pratilo plan na uvjerljiv način ukazivalo da je jedina potencijalna šansa za društvo Electrica da naplati dio potraživanja bila kroz reorganizaciju. Prema mišljenju Rumunjske nerazborito je tvrditi da je društvo Electrica trebalo snositi visoke troškove posebne studije kako bi potvrdilo aspekte koje su iznijeli priznati stručnjaci, koje su potvrdili nacionalni sudovi i na koje ukazuje gospodarsko iskustvo – zbog troškova ispunjenja obveza društva Oltchim povezanih s okolišem u stečajnom postupku bilo bi manje vjerojatno, a možda i potpuno nemoguće, da će društvo Electrica od društva Oltchim naplatiti ikakav iznos potraživanja.

(112) Za usporedbu, potencijalna naplata 160 milijuna RON za društvo Electrica koja joj se nudila na temelju plana reorganizacije, čak i uz duži vremenski rok i određene rizike, nesumnjivo je bila prihvatljivije rješenje, što pokazuju i postupci drugih privatnih vjerovnika, kao što je Erste Group Bank AG.

(113) Rumunjska tvrdi da bi glasovanje društava Salrom i CET Govora protiv plana reorganizacije dovelo od nenaplate neosiguranog dijela njihova duga, stoga je za njih najbolja odluka bila odobriti plan restrukturiranja u kojemu su osigurani vjerovnici prihvatili otpise duga u zamjenu za djelomičnu naplatu neosiguranih dugova.

4.2 Primjedbe zainteresiranih trećih strana

(114) Četiri zainteresirane strane uputile su primjedbe na Odluku o pokretanju postupka – društvo PCC (manjinski dioničar u društvu Oltchim), društvo Electrica, konzorcij stečajnih upravitelja Rominsolv i BDO (zaduženi za stečajno upravljanje društvom Oltchim) i još jedna zainteresirana strana koja je željela ostati anonimna.

4.2.1 Rominsolv i BDO („R/BDO”, stečajni upravitelji društva Oltchim u postupku u slučaju nesolventnosti)

(115) Rominsolv i BDO stečajni su upravitelji društva Oltchim koji su pripremili plan reorganizacije, koji su poslije odobrili vjerovnici društva Oltchim. Podnijeli su niz argumenata u korist plana reorganizacije.

(116) Za mjeru br. 1 društva R/BDO tvrde: — Komisija je pogriješila oslanjanjem na likvidacijsku vrijednost iz izvješća društva Raiffeisen jer se to izvješće temelji na pretpostavci daljnjeg poslovanja i u njemu nisu uzete u obzir obveze povezane s okolišem koje bi proizašle iz scenarija likvidacije. Stoga je procjena Komisije da bi AAAS 2012. na temelju likvidacije društva Oltchim naplatio 12 % svojeg duga pogrešna. — Drugi načini za naplatu dugova (tj. postupci prisilne naplate) za AAAS nisu bili mogući jer nije imao ovršnu ispravu i nije je mogao pribaviti u tako kratkom vremenskom roku (od rujna 2012. do siječnja 2013.). — Nadalje, u rujnu 2012. nasljeđe društva Oltchim više nije uključivalo imovinu koju se moglo založiti u zamjenu za vrijednost duga. — Naposljetku, društva R/BDO navela su niz privatnih strana (49) koje su u tom razdoblju, unatoč sve lošijem financijskom položaju društva Oltchim, nastavile surađivati s društvom Oltchim i pružati mu potporu. Samo su dvije (50) od ukupno 205 strana registriranih na popisu vjerovnika društva Oltchim pokrenule mjere prisilne naplate protiv dužnika.

(117) Za mjeru br. 2 društva R/BDO tvrde: — Razina uključenosti društva CET Govora u nastavak poslovanja društva Oltchim bila je relativno ograničena, a akumulirani dug za opskrbu električnom energijom i parom dosegao je iznos od otprilike 25 milijuna RON (ukupni dug 31. kolovoza 2012. iznosio je 84,2 milijuna RON). Nadalje, društvo CET Govora obračunalo je kazne za kašnjenje u skladu sa sporazumima s društvom Oltchim na temelju dugova otprije, što ne treba smatrati dijelom potpore nastavku proizvodnje. — Razina uključenosti društva Salrom u nastavak poslovanja društva Oltchim također je bila relativno ograničena – akumulirani dug za račune za dostavljene proizvode iznosio je samo 1,8 milijuna RON. Ostatak od 13,2 milijuna RON čine kazne za kašnjenje obračunane u skladu sa sporazumima s društvom Oltchim na temelju duga otprije, što ne treba smatrati dijelom potpore nastavku proizvodnje.

(118) Naposljetku, društvo BDO tvrdi da je Komisija zanemarila važnost tehnološke međuovisnosti četiriju velikih subjekata (Oltchim, CET Govora, Uzinele Sodice Govora i Salrom), čije su djelatnosti tehnološki ovisne jer svako od tih društava istodobno opskrbljuje ostala društva i kupuje od njih.

(119) Za mjeru br. 3 društva R/BDO tvrde: — Komisija nije u primjerenoj mjeri dokazala pripisivost državi odluke više poduzeća u državnom vlasništvu (tj. CET Govora, Rumunjske vode, Salrom, Electrica) i AAAS-a da glasuju za plan reorganizacije. — Stečajni upravitelji koji su pripremili plan reorganizacije obvezani su načelima neovisnosti s ciljem osiguranja učinkovitosti postupka, ravnopravnog postupanja prema vjerovnicima, visoke razine transparentnosti i naplate najvećeg mogućeg iznosa potraživanja. Plan koji su pripremili zadovoljio je sve standarde predviđene rumunjskim zakonodavstvom, a odobrio ga je i sudac. Stoga je nerazborito očekivati da bi svaki pojedinačni vjerovnik uložio svoje vrijeme i resurse u izradu posebnih procjena naplate svojih potraživanja kako se čini da implicira Komisija. — Komisija je pogriješila kada je pretpostavila da su u procjenama likvidacijske vrijednosti društva Oltchim u izvješću društva Winterhill uzete u obzir sve obveze društva Oltchim povezane s okolišem. U izvješću su u obzir uzeti samo normalni troškovi rastavljanja opreme, ali ne i troškovi na temelju obveza povezanih s okolišem. Stoga je u planu reorganizacije ispravno pretpostavljeno da bi u slučaju stečaja (likvidacije) vrijednost naplativih potraživanja iznosila nula za sve vjerovnike. — Naposljetku, na temelju više gospodarskih pokazatelja koji pokazuju poboljšanje gospodarskog položaja društva Oltchim tijekom postupka u slučaju nesolventnosti, nije bilo nerazborito smatrati da se društvo Oltchim SPV može uspješno prodati na tržištu za procijenjenu cijenu od 306 milijuna EUR. — Konačno, društva R/BDO navode da je iznos od 306 milijuna EUR koji je društvo Winterhill procijenilo 2013. pogrešan, ali je ispravljen u izvješću podnesenom vjerovnicima uoči njihova sastanka 4. prosinca 2014., u kojemu je navedena očekivana prodajna cijena od 295 milijuna EUR.

4.2.2 Electrica

(120) Društvo Electrica tvrdi da se njegova odluka da glasuje za plan ne može pripisati državi. Kaže da je odluku o glasovanju o planu skupština dioničara prenijela na glavnog direktora društva Electrica SA, koji je bio jedina odgovorna osoba za glasovanje za plan. Društvo Electrica stoga tvrdi da se mjera br. 3 ne može pripisati državi.

(121) Nadalje, društvo Electrica tvrdi da je, čak i kada bi se moglo smatrati da je odluka posljedica ovlasti države, to bila ispravna poslovna odluka u skladu s načelom vjerovnika u tržišnom gospodarstvu. Društvo Electrica u osnovi smatra da odlukom o podupiranju plana društvu Oltchim nije dodijelilo nikakvu prednost – prema njegovu mišljenju, to potvrđuje slično ponašanje drugih privatnih vjerovnika u usporedivom položaju, koji su također glasovali za plan.

(122) Društvo Electrica navelo je i da nije provelo analizu vjerovnika u tržišnom gospodarstvu jer su društva R/BDO imala zakonsku obvezu savjetovati vjerovnike kako da ostvare najveće moguće prihode.

4.2.3 Povjerljiva [anonimna] zainteresirana treća strana

(123) Anonimna strana podupire sumnje Komisije. Ponovno je istaknula poremećaje koje su izazvale mjere potpore, osobito na tržištu klor-alkalnih proizvoda (kaustična soda). Anonimna strana vjeruje da je predloženo rješenje prodaje društva Oltchim uzaludno – opetovani neuspjeli pokušaji prodaje društva Oltchim pokazuju da na tržištu ne postoji interes za društvo Oltchim, a financijska izvješća društva Oltchim iz tog razdoblja pokazuju da je razina profitabilnosti daleko preniska da bi poslovanje bilo dugoročno održivo. U tom kontekstu jedino održivo rješenje za društvo Oltchim bilo bi potpuno restrukturiranje poslovanja u obliku zatvaranja pogona, smanjenja kapaciteta i mogućeg izlaska s tržišta.

(124) Anonimna strana ističe i da je znatan dio zarade koju je društvo Oltchim ostvarilo 2015. te očekivane zarade u 2016. ostvaren prodajom kaustične sode, čija je prodajna cijena ciklična i 2015. dosegnula je „vrh ciklusa”. Nadalje, stopa iskorištenosti kapaciteta društva Oltchim iznimno je niska (iskorišteno je 30 % ukupnih kapaciteta, što je vrlo nisko u usporedbi s prosječnim razinama od 80 % u klor-alkalnoj industriji u EU-u). Stoga bi svaki potencijalni kupac morao poduzeti vrlo znatna daljnja ulaganja, što je u suprotnosti s vrlo niskom razinom EBITDA-e društva Oltchim.

4.2.4 PCC

4.2.4.1 Primjedbe društva PCC o mjeri br. 1

(125) Prema mišljenju društva PCC, da se AAAS ponašao poput privatnog vjerovnika, zalagao bi se za naplatu svojih potraživanja od društva Oltchim nakon neuspjeha postupka privatizacije u rujnu 2012. – to bi AAAS-u omogućilo da naplati 12 % svojih potraživanja umjesto da čeka nesigurnu naplatu nakon provedbe postupka reorganizacije.

(126) Društvo PCC tvrdi da je, nakon neuspjele privatizacije u rujnu 2012., postalo još jasnije da na tržištu ne postoji interes za kupovinu društva Oltchim. Čekanje još nekoliko godina na razradu nekakvog plana restrukturiranja, a zatim i nekoliko dodatnih godina na njegovu provedbu predstavljalo je velik rizik za tržišnu vrijednost imovine društva Oltchim. S vremenom je imovina društva Oltchim postajala sve više zastarjela i beskorisna.

(127) Društvo PCC tvrdi da je AAAS trebao iskoristiti posebno rumunjsko zakonodavstvo o naplati javnih dugova akumuliranih prema Ministarstvu financija na temelju državnih jamstava (Pravilnik 29/2002), u kojemu je predviđeno da se sporazumi o naplati kojima se državna jamstva prenose s Ministarstva financija na AAAS zakonski priznaju kao ovršne isprave. Stoga je, prema mišljenju društva PCC, AAAS mogao iskoristiti te ovršne isprave bez dodatnih formalnosti. AAAS je na raspolaganju imao različite metode naplate potraživanja, kako je to predviđeno Hitnim vladinim pravilnikom br. 51/1998 o naplati državne imovine.

(128) Štoviše, čini se da među osiguranim državnim vjerovnicima AAAS nije morao zahtijevati ukidanje suspenzije prava na prisilnu naplatu u okviru postupka u slučaju nesolventnosti, za razliku od neuspjelog pokušaja društva Electrica da to učini. Prema tome AAAS nije upotrijebio sva pravna sredstva koja su mu bila na raspolaganju kako bi reagirao na neplaćanje od strane poduzetnika.

4.2.4.2 Primjedbe društva PCC o mjeri br. 2

(129) Društvo PCC smatra da se društva CET Govora i Salrom nisu ponašala kao subjekti u tržišnom gospodarstvu jer su nastavila opskrbljivati društvo Oltchim unatoč neplaćanju nepodmirenih dugova te smatra da se njihove odluke mogu pripisati državi.

(130) Za razliku od društava Electrica i Electrica Furnizare, društvo CET Govora doista je nastavilo opskrbljivati društvo Oltchim električnom energijom i industrijskom parom premda društvo Oltchim nije platilo svoj dug prema njemu te unatoč protivljenju svojih banaka. Ta je odluka 6. svibnja 2016. dovela do nesolventnosti društva CET Govora. Društvo PCC navodi da je, prema mišljenju stečajnog upravitelja društva CET Govora, društvo CET Govora subvencioniralo društvo Oltchim.

(131) Društvo PCC tvrdi da se odluka društva CET Govora o nastavku opskrbe društva Oltchim nakon neuspjele privatizacije u rujnu 2012. može pripisati državi. Društvo PCC smatra da je odluka društva CET Govora o nastavku opskrbe društva Oltchim donesena nakon povezanih odluka njegova vlasnika – Vijeća Okruga Vâlcea – iako je bilo općepoznato da društvo Oltchim to neće moći platiti. Osim toga, društvo PCC citiralo je stečajnog upravitelja društva CET Govora, koji je istaknuo da „odluka o isporuci električne energije društvu Oltchim nije bila gospodarski opravdana, nego motivirana političkim razlozima i odličan je primjer političkog uplitanja u upravljanje dužnikom […]”.

(132) Premda priznaje da je društvo Oltchim bilo važan klijent društva Salrom, društvo PCC tvrdi da subjekt u tržišnom gospodarstvu ne bi nastavio opskrbljivati društvo Oltchim s obzirom na njegovu financijsku situaciju. Potencijalna likvidacija društva Oltchim utjecala bi samo na jednu podružnicu društva Salrom i samo na 60 radnih mjesta. Stoga nijedan privatni vjerovnik u situaciji sličnoj situaciji društva Salrom ne bi prihvatio akumuliranje dugova, nego bi radije prihvatio smanjenje prometa kako bi društvo ostalo zdravo.

(133) Društvo PCC tvrdi da se odluka društva Salrom o ponovnoj opskrbi društva Oltchim nakon neuspjele privatizacije u rujnu 2012. može pripisati državi, koja kontrolira društvo Salrom. Doista, upravno vijeće društva Salrom nominira skupština dioničara, ali rumunjska država drži većinu (51 %) dionica društva Salrom i imenuje predstavnike države u upravnom vijeću.

4.2.4.3 Primjedbe društva PCC o mjeri br. 3

(134) Društvo PCC tvrdi da se, prihvaćanjem otpisa duga umjesto prisilne naplate potraživanja, AAAS, CET Govora i Electrica nisu ponašali kao subjekti u tržišnom gospodarstvu.

(135) Društvo PCC tvrdi da plan reorganizacije koji su odobrili vjerovnici ne sadrži elemente stvarnog restrukturiranja (51) te se zapravo ograničava samo na restrukturiranje i likvidaciju duga. Društvo PCC tvrdi da je plan reorganizacije koji su pripremili dioničari možda bila bolja mogućnost, ali nije proveden unatoč takvim prijedlozima, s obzirom na to da ga nisu odobrila rumunjska tijela.

(136) Bez dugoročnih mjera restrukturiranja temeljnog poslovanja društva Oltchim nije bilo izgleda da poslovanje društva Oltchim bude održivo i profitabilno.

Tržišna vrijednost

(137) S jedne strane, društvo PCC naglašava da je tržišna vrijednost koju je 2013. odredilo društvo Winterhill Romania bila vrlo neizvjesna i da je pažljivi subjekt u tržišnom gospodarstvu ne bi smatrao točnom pri zauzimanju stajališta o planu reorganizacije dvije godine poslije u travnju 2015.

(138) Prema mišljenju društva PCC, brojni prethodni neuspjeli pokušaji privatizacije društva Oltchim 2001., 2003., 2006., 2007., 2008. i 2012., bili su jasni pokazatelj da nije bilo ulagača koji bi bili zainteresirani za stjecanje dionica privatizacijom putem osnivanja SPV-a kako su to predložili stečajni upravitelji. Društvo PCC dodaje da cijena određena za privatizaciju nije utemeljena i da se ne može smatrati pouzdanom osnovom za odobravanje plana. Prema stajalištu društva PCC, taj je plan samo način da se održi poslovanje neprofitabilnog društva i odgodi stvarni stečaj društva Oltchim.

(139) Društvo PCC također tvrdi da bi se cijena za društvo Oltchim u razdoblju od 2013. do 2015. vrlo vjerojatno smanjila jer bi bilo nemoguće ponovno pokrenuti proizvodnju u postrojenjima koja nisu radila dvije godine. Stoga bi jedina vrijednost pogona Bradu bilo zemljište, neovisno o obvezama koje se odnose na okoliš.

(140) U prilog svojoj tvrdnji, društvo PCC navodi cijenu koju je u neuspjelom postupku privatizacije 2012. ponudila fizička osoba (g. Diaconescu) od otprilike 45 milijuna EUR, odnosno šest puta manje nego što je cijenu društva Oltchim procijenilo društvo Winterhill. Također, predstavnik društva Chimcomplex koje je 2016. podnijelo ponudu za kupnju aktivne imovine društva Oltchim naglasio je 2016. da je vrijednost društva Oltchim znatno niža od cijene koja je zatražena na temelju plana reorganizacije.

(141) Društvo PCC istaknulo je da su javni vjerovnici odluke donijeli u kontekstu u kojemu je društvo Oltchim i dalje bilo neprofitabilno jer nije postojao stvaran plan restrukturiranja; osim toga, dobit koju je registriralo društvo Oltchim generirana je umjetno otpisom dugova te nije bila pokazatelj poboljšanja financijske situacije društva Oltchim. Pozitivni rezultati u financijskim izvješćima bili bi samo rezultat primjene različitih računovodstvenih metoda. Prema neovisnom izvješću koje je naručilo društvo […] u ime društva PCC, društvo Oltchim kontinuirano je bilježilo gubitke u razdoblju od 1. siječnja 2013. do 30. lipnja 2016., nakon neutralizacije izvanrednih elemenata (kao što je otpis duga 2015.), zbog neaktivne imovine kao što su petrokemijski odjel Bradu, VCM i PVC. U tom se izvješću također zaključuje da je vrijednost materijalne dugotrajne imovine na dan 31. prosinca 2015., koja je predstavljala više od 84 % imovine društva Oltchim, trebala biti od 14 milijuna EUR do 128 milijuna EUR, ovisno o očekivanoj prodaji društva Oltchim SPV u razdoblju od prosinca 2013. do prosinca 2014., kao i u scenariju (A ili B) predviđenom u planu reorganizacije koji su pripremili sudski imenovani stečajni upravitelji (52), što je manje od likvidacijske vrijednosti koju je procijenilo društvo Winterhill (141 milijun EUR).

Likvidacijska vrijednost

(142) Prema mišljenju društva PCC, usporedba procijenjene tržišne vrijednosti društva Oltchim s njegovom likvidacijskom vrijednošću bila je manjkava iz sljedećih razloga.

(143) Prvo, postojale su i druge mogućnosti, kao što je postojeća prodaja društva Oltchim putem paketa imovine.

(144) Drugo, čini se da je iznos obveza povezanih s okolišem koje je izračunalo društvo Oltchim (463,7 milijuna EUR) u scenariju likvidacije preuveličan kako bi se podržao plan reorganizacije umjesto likvidacije društva Oltchim, s obzirom na to da se ne oslanjaju na vanjska i neovisna izvješća. Nema informacija o razlozima zašto stečajni upravitelji nisu naručili novu studiju. Takve obveze povezane s okolišem koje je procijenilo društvo Oltchim u scenariju likvidacije morao bi u svojoj ponudi uzeti u obzir i potencijalni kupac društva Oltchim SPV. Posljednje, društvo PCC podupire stajalište Komisije da bi u scenariju likvidacije velik dio imovine mogao kupiti kupac koji bi nastavio s industrijskim djelatnostima u pogonima društva Oltchim, čime bi se izbjeglo rušenje pogona, kako je predviđeno u toj procjeni. S druge strane, društvo PCC ističe neizvjesnosti u odnosu na obveze povezane s okolišem društva Oltchim u planu reorganizacije iz 2015.

Usporedba tržišne i likvidacijske vrijednosti

(145) Treće, u kontekstu u kojemu nova potraživanja nakon što je za društvo Oltchim pokrenut postupak u slučaju nesolventnosti postaju nadređeni dug u odnosu na dug koji postoji otprije, određenim vjerovnicima moglo je biti u interesu zatražiti da se započne likvidacija društva Oltchim, a ne čekati da se akumulira novi duga, čime bi se smanjili njihovi izgledi za naplatu duga. Društvo PCC tvrdi i da je dug društva Oltchim koji je nastao nakon što je pokrenut postupak u slučaju nesolventnosti možda podcijenjen. Ako je to točno, to bi umanjilo izglede za naplatu duga i stoga povećalo otpise duga za vjerovnike u scenariju plana reorganizacije.

Ostala opažanja o mjeri br. 3

(146) Nadalje, društvo PCC tvrdi da su državni vjerovnici trebali uzeti u obzir trajanje faze reorganizacije u usporedbi s trajanjem stečajnog postupka. Priprema održivog plana restrukturiranja i njegova provedba traju daleko duže od likvidacije društva Oltchim žurnom prodajom imovine.

(147) Osim toga, državni vjerovnici trebali su iskoristiti svoj položaj. — Prema rumunjskom zakonu o nesolventnosti (članak 94. stavak (c)), jedan ili više vjerovnika s najmanje 20 % svih potraživanja mogu predložiti plan reorganizacije. Budući da je AAAS sam imao 34,7 % svih potraživanja, mogao je predložiti drukčiji plan s boljim ishodom za AAAS i ostale državne vjerovnike. — Budući da je predstavljalo 91 % kategorije neosiguranih vjerovnika u skladu s člankom 96. zakona o nesolventnosti, društvo CET Govora bilo je u povlaštenom položaju da utječe na plan reorganizacije, ali čini se da to nije iskoristilo. — Društvo Salrom i Rumunjska nacionalna uprava za vode također su odobrili plan u dvjema kategorijama duga koje su imali, iako im je njihov položaj mogao omogućiti da prisilno naplate svoja potraživanja kao osigurani vjerovnik odnosno kao državni proračunski vjerovnik.

(148) Posljednje, društvo PCC ukazalo je da bi, premda su postojali neki privatni vjerovnici u sličnom položaju kao i državni koji su glasovali za plan reorganizacije, bilo pogrešno iz toga zaključiti da su državni vjerovnici uključujući AAAS bili u situaciji sličnoj razboritom subjektu u tržišnom gospodarstvu zbog pozitivnog glasovanja nekih privatnih vjerovnika o planu: za razliku od potonjih, koji su imali i osigurani i neosigurani dug, gotovo sav dug prema AAAS-u bio je neosiguran; nadalje, ti su privatni vjerovnici znali da će rumunjska država poduzeti sve potrebne mjere i korake kako bi svakako osigurala opstanak društva Oltchim te su se stoga odlučili „pridružiti” državi u tim naporima.

(149) Mišljenje je društva PCC da je mjera br. 3 pripisiva državi s obzirom na to da plan restrukturiranja ne bi mogao biti odobren bez pristanka državnih vjerovnika koji su imali većinu glasova (više od 50 %) u većini kategorija vjerovnika: država je doista kontrolirala odlučivanje u svim kategorijama vjerovnika uz iznimku kategorije osiguranih potraživanja i kategorije zaposlenika. Zbog toga, privatni vjerovnici koji su odobrili plan reorganizacije više su se ponašali kao sljedbenici odluke države nego kao zagovornici takvog plana reorganizacije. Društvo PCC nadalje iznosi da je „svjesno da postoje privatni vjerovnici koji su, kako se čini, odabrali isti pristup kao i država (tj. također su glasovali za plan premda to naizgled nije bilo u njihovu korist, s obzirom na to da su imali velike otpise duga).” Međutim, društvo PCC smatra da je „država stvorila tu 'tržišnu praksu', a ne obratno (da je država slijedila taj trend). Razlog je taj što je kontrolirala društvo Oltchim prije nesolventnosti, kontrolirala je glasovanje o planu reorganizacije, i s obzirom na to da je bilo očigledno ostalim vjerovnicima da bi država poduzela sve mjere kako bi svakako osigurala opstanak društva Oltchim.”

4.3 Primjedbe Rumunjske o opažanjima trećih strana (53)

4.3.1 Daljnje primjedbe Rumunjske o mjeri br. 1:

(150) Rumunjska smatra da je AAAS postupao poput „pravno ograničenog” privatnog vjerovnika time što je obračunavao kamate sve dok za društvo Oltchim nije započeo postupak u slučaju nesolventnosti te odbacuje navode društva PCC o tome da AAAS nije poduzimao mjere da naplati svoja potraživanja. Rumunjska tvrdi da su potpisivanje Memoranduma predložila ministarstva javnih financija i gospodarstva, trgovine i zaštite okoliša, kao i OPSPI. Što se de facto ograničenja tiče, Rumunjska objašnjava da AAAS nije mogao ovršiti bankovne račune (tj. zaplijeniti sredstva na njima) s obzirom na to da ih je već prije ovršilo društvo Electrica.

(151) Rumunjska kritizira logiku argumenta društva PCC da je AAAS trebao zatražiti naplatu svojih potraživanja: u takvim okolnostima, društvo Oltchim moralo bi pokrenuti postupak u slučaju nesolventnosti. Ta bi situacija onemogućila AAAS-u naplatu tijekom postupka koji predlaže društvo PCC.

(152) Rumunjska tvrdi da je stajalište društva PCC da je AAAS trebao zaplijeniti robu i imovinu društva Oltchim nerealistično, na temelju činjenice da privatni vjerovnici nisu tako postupili.

4.3.2 Daljnje primjedbe Rumunjske o mjeri br. 2:

(153) Kad je riječ o društvima CET Govora i Salrom, Rumunjska tvrdi da je nakon nesolventnosti društvo Oltchim plaćalo tekuće obveze bez odgode.

(154) Prema mišljenju Rumunjske, javna poduzeća ponašala su se kao privatna društva, kao što je društvo Bulrom Gas Impex (lokalni opskrbljivač društva Oltchim), pa je stoga njihovo ponašanje bilo sukladno s mjerilima za test privatnog vjerovnika i privatnog kupca.

4.3.3 Daljnje primjedbe Rumunjske o mjeri br. 3:

(155) Prvo, Rumunjska tvrdi da se rješenje o kojemu govori društvo PCC u svojem podnesku, o planu reorganizacije koji bi vodili dioničari, više nije moglo primijeniti u skladu sa zakonom o nesolventnosti, nakon što je pokrenut postupak sudske reorganizacije; prema mišljenju Rumunjske, proces reorganizacije koji je predložilo društvo PCC pogodovalo bi dioničarima na štetu vjerovnika pa ga stoga oni ne bi odobrili.

(156) Rumunjska osporava gledište društva PCC o financijskoj situaciji društva Oltchim, prema kojemu je ta situacija „ispod prihvatljivih mjerila […] i još uvijek stvara gubitke”, i ističe da je društvo Oltchim rangirano kao 63. od 100 poduzeća na ljestvici najprofitabilnijih poduzeća u jugoistočnoj Europi koju je sastavio SeeNews (54).

(157) U pogledu procjene vrijednosti imovine društva Oltchim koju je provelo društvo […], a o kojemu je izvijestilo društvo PCC, Rumunjska ne proturječi prilagodbi za potrebe normalizacije koju je provelo društvo […] u pogledu otpisa duga, ali izričito odbija primjenu metodologije diskontiranog novčanog toka za procjenu vrijednosti imovine društva Oltchim. Rumunjska upućuje na nastavne materijale sveučilišta Harvard i Stern u prilog činjenici da je ta metodologija namijenjena vrednovanju poduzeća, pa stoga nije primjerena za vrednovanje imovine.

(158) Rumunjska također odbacuje tvrdnju društva PCC da je na postupanje privatnih vjerovnika utjecao AAAS, s obzirom na to da su barem dvije banke potpisnice (točnije, Erste Bank AG i Banca Transilvania) ugledne, neovisne i globalne institucije.

(159) Rumunjska ističe da su privatni vjerovnici ti koji su u osnovi donosili ključne odluke o planu reorganizacije društva Oltchim, osobito zato jer su predstavljali 61,5 % osiguranih vjerovnika koji su imali ključnu ulogu u odobravanju djelomičnog otpisa, što je bilo nužno da plan odobre sve kategorije.

(160) Rumunjska tvrdi da je očekivana naplata javnih subjekata u okviru plana reorganizacije koji su predložili stečajni upravitelji iznosila 500 milijuna RON, tj. sedam puta više od potencijalne naplate od 72 milijuna RON u stečajnom postupku.

(161) Nadalje, prema tvrdnjama Rumunjske, AAAS je mogao naplatiti više od 18 % svojih ukupnih potraživanja u planu restrukturiranja u usporedbi sa samo 12 % u likvidaciji na temelju studije društva Raiffeisen.

(162) Rumunjska također tvrdi da bi, prema mišljenju stečajnih upravitelja društva Oltchim, u slučaju stečaja izbjegavanje ili podcjenjivanje troškova koji se odnose na okoliš značilo kaznenu odgovornost prema rumunjskom zakonodavstvu.

(163) Rumunjska tvrdi (55) da pravila o glasovanju podrazumijevaju da plan reorganizacije ne bi mogao biti prihvaćen bez odobrenja osiguranih vjerovnika kao kategorije u nepovoljnom položaju na temelju zakona. Stoga su ti privatni vjerovnici, koji su imali većinu u kategoriji osiguranih vjerovnika, inicirali i omogućili prihvaćanje plana; i zato nisu postupali kao sljedbenici državnih vjerovnika kako to tvrdi društvo PCC, s obzirom na to da je Rumunjska tvrdila da (56) osigurani vjerovnici bili kategorija u nepovoljnom položaju. Kao takvi, da su odbacili plan, uvjeti određeni člankom 101. stavkom 2. točkom (c) zakona o nesolventnosti ne bi bili ispunjeni, što bi onemogućilo ostale kategorije da prihvate plan.

(164) Rumunjska također ističe razliku između prethodnih neuspjelih pokušaja privatizacije i postupka vođenog 2012., koji se temeljio na prodaji imovine društva Oltchim prenesenih na SPV, što je značilo da kupac ne bi kupio cjelokupnu bilancu društva Oltchim, uključujući i obveze, nego samo njegovu imovinu.

(165) Rumunjska tvrdi da se vrijednost tekućih dugova smanjuje zbog toga što društvo Oltchim ostvaruje pozitivnu dobit prije kamata, poreza, deprecijacije i amortizacije.

(166) Osim toga, Rumunjska osporava gledište [anonimne strane] koja tvrdi da bi društvo Oltchim bilo „strukturno neprofitabilno”: Teškoće društva Oltchim uglavnom su nastale zbog loših odluka uprave.

(167) U svojem podneskom od 16. svibnja 2018., rumunjska tijela naglasila su sljedeće elemente, uz već navedene.

(168) Prvo, državni vjerovnici nisu društvu Oltchim dodijelili prednost jer se može smatrati da su postupali pari passu s privatnim vjerovnicima u svim kategorijama osiguranih vjerovnika, proračunskih vjerovnika, ključnih dobavljača i neosiguranih vjerovnika.

(169) Većina osiguranih vjerovnika glasovala je za plan jer su bili uvjereni da u scenariju likvidacije ne bi dobili iznos kojim bi u potpunosti naplatili svoja potraživanja. Sama činjenica da je AAAS imao potraživanja i u osiguranoj i u proračunskoj kategoriji ne bi utjecala na opažanje o pari passu, s obzirom na to da je AAAS mogao jedino očekivati da će dobiti više na temelju plana reorganizacije nego u scenariju likvidacije.

(170) Činjenica da su osigurani vjerovnici glasovali za plan i prihvatili otpis duga u okviru plana reorganizacije implicira da su potraživanja proračunskih vjerovnika bila bezvrijedna u scenariju likvidacije. Kako bi osigurali da potonji glasuju za plan, osigurani vjerovnici pristali su ograničiti svoj udio u prihodima (pristavši na de facto poništenje 20 % do 27 % svojih potraživanja) u korist podređenih kategorija koje u slučaju likvidacije ne bi dobile ništa.

(171) Pozitivno glasovanje većine neosiguranih vjerovnika (čijih je 40,5 % potraživanja imalo društvo Electrica) također pokazuje njihovo povjerenje u plan reorganizacije, premda je njihovo glasovanje imalo ograničenu važnost s obzirom na to da nisu mogli očekivati nikakvu naplatu ni u scenariju likvidacije ni u scenariju plana reorganizacije.

(172) Drugo, rumunjska tijela, kojima je Komisija dala priliku da dostave napomene o nacrtu testa subjekta u tržišnom gospodarstvu koji je Komisija izradila s gledišta osiguranih vjerovnika, proračunskih vjerovnika, ključnih dobavljača i neosiguranih vjerovnika na temelju u to vrijeme dostupnih dokaza (konačna verzija kojeg nalazi se u Prilogu I. ove odluke), dostavila su različite napomene o tome. Rumunjska tijela relativiziraju razliku između prodaje društva Oltchim SPV predviđenu planom reorganizacije i prodaje in situ koju je Komisija razmotrila kao jedan od tri moguća scenarija likvidacije. Rumunjska naglašava da se nije moglo očekivati da bi scenarij likvidacije donio veći prihode od plana reorganizacije. Posljednje, Rumunjska je dostavila i različita tehnička opažanja o načinu na koji bi vjerovnik u tržišnom gospodarstvu procijenio prihode i troškove u planu reorganizacije i u scenariju likvidacije, osim obveza povezanih s okolišem za koje Rumunjska osporava neutralizaciju.

(173) Treće, mogućnost za koju su se u cjelini odlučili vjerovnici, a to je glasovanje za plan, očigledno je bila njima u korist s obzirom na to da su prihodi dobiveni prodajom paketa aktivne imovine, čak i ako su iznosili samo 57 %, donosili daleko veću prednost od prosječnog scenarija u slučaju stečaja. Osim prethodno navedenog, dodatni iznosi mogli su se dobiti prodajom preostalih 43 % imovine, pa bi zbog toga njihova korist bila veća u postupku reorganizacije. Nadaje, predviđa se da bi društvo Oltchim platilo oko osam milijuna eura svojeg tekućeg duga u prvoj polovini 2018., što bi dovelo do smanjenja tekućeg duga i veće naplate vjerovnika u okviru postupka reorganizacije.

5. POSTUPAK PRODAJE IMOVINE DRUŠTVA OLTCHIM

(174) Komisija je u Odluci o pokretanju postupka (vidjeti uvodnu izjavu 85.) utvrdila da je postupak prodaje u prvotno odobrenom Planu restrukturiranja mogao dovesti do kontinuiteta poslovanja između društva Oltchim SA i mogućeg stjecatelja društva Oltchim SPV. Kako bi se spriječilo da se državna potpora za koju postoji mogućnost da je nespojiva prenese kupcima imovine društva Oltchim, rumunjska tijela odlučila su restrukturirati postupak prodaje kako bi osigurala diskontinuitet poslovanja između društva Oltchim i njegovih potencijalnih kupaca.

(175) Konkretno, društvo Oltchim provelo je u srpnju i kolovozu, uz pomoć savjetnika, analizu svoje imovine i identificiralo mogućnosti za etapnu ponudu imovine kako bi se ostvarila najveća moguća potencijalna ukupna prodajna cijena. To je dovelo do identifikacije devet paketa imovine (57). Nakon što je prodaja društva Oltchim javno objavljena u kolovozu 2016., informativna obavijest dostavljena je 23 ponuditeljima te je rok za podnošenje obvezujućih ponuda nekoliko puta produžen, uz dodatnu provedbu dubinske analize (uključujući terenske posjete i tehničku dubinsku analizu).

(176) Izmijenjeni plan koji je uključivao prodaju putem paketa imovine (a ne više putem SPV-a) službeno je prihvaćen na sjednici skupštine vjerovnika održanoj 6. ožujka 2017. Stečajni sudac potvrdio je 28. lipnja 2017. izmijenjeni Plan reorganizacije te je ta odluka postala pravomoćna 16. listopada 2017. (kada je viši sud odbacio žalbu koju je podnijela treća strana).

(177) Nakon što je zaprimio obvezujuće ponude, prodavatelj (društvo AT Kearney u ime društva Oltchim) definirao je sljedeće potencijalne kombinacije obvezujućih ponuda s najvišom ukupnom vrijednošću za vjerovnike: — društvo White Tiger Wealth Management za sve pakete imovine osim br. 2 i