C 403/1

PREPORUKA EUROPSKOG ODBORA ZA SISTEMSKE RIZIKE

оd 24. rujna 2020.

o identifikaciji pravnih osoba

(ESRB/2020/12)

(2020/C 403/01)

OPĆI ODBOR EUROPSKOG ODBORA ZA SISTEMSKE RIZIKE,

uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,

uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 1092/2010 Europskog parlamenta i Vijeća od 24. studenoga 2010. o makrobonitetnom nadzoru financijskog sustava Europske unije i osnivanju Europskog odbora za sistemske rizike (1), a posebno njezin članak 3. stavak 2. točke (b), (d) i (f) te članke od 16. do 18.,

uzimajući u obzir Odluku ESRB/2011/1 Europskog odbora za sistemske rizike od 20. siječnja 2011. o donošenju Poslovnika Europskog odbora za sistemske rizike (2), a osobito njezin članak 15. stavak 3. točku (e) i članke od 18. do 20.,

budući da:

(1) Globalno gospodarstvo temelji se na zamršenoj, čvrsto povezanoj i izuzetno složenoj mreži financijskih transakcija stvorenih velikim brojem prekograničnih ugovora s učincima koji sežu širom svijeta. Ova mreža obuhvaća ne samo financijske institucije, već i sve subjekte koji imaju odnose između sebe i s financijskim tržištima. Slom bilo kojeg presudnog čvorišta u ovoj mreži može uzrokovati raspad velikih dijelova cjeline, sa značajnim globalnim implikacijama. Jasna definicija pojedinih subjekata i veza između njih ključni je zahtjev za sastavljanje pouzdane mape globalnog i gospodarskog okruženja, koja je neophodna kako bi se smanjila financijska zaraza.

(2) Financijska zaraza nastaje jer su financijski i nefinancijski subjekti povezani financijskim transakcijama te financijskom imovinom i obvezama. Kanali zaraze stvaraju se izravnom izloženošću putem veza između financijskog i nefinancijskog sektora, kao i neizravnom izloženošću kada subjekti čine dio iste skupine. Zaraza između financijskih i nefinancijskih subjekata može se proširiti u oba smjera i pokazuje se u dramatičnijem obliku tijekom kriza. Dakle, financijska kriza se može proširiti iz financijskog na nefinancijski sektor, što je pokazala propast investicijske banke Lehman Brothers 2008. godine; gospodarska kriza može se proširiti iz nefinancijskog u financijski sektor, što može nastati, na primjer, prezaduženošću nefinancijskih subjekata ili bilo kojom ozbiljnom krizom ponude ili potražnje. Gospodarski i financijski učinci krize uzrokovane pandemijom koronavirusa (COVID-19) pružaju primjer uskih međusobnih veza između financijskog i nefinancijskog sektora. Omogućavanje ispravne identifikacije nefinancijskih subjekata stoga je jednako važno kao i ispravna identifikacija financijskih subjekata, kako bi se osigurala financijska stabilnost.

(3) Velike financijske skupine, poput skupine globalnih sistemski važnih institucija (GSV institucije), imaju vrlo složene pravne strukture koje koncentriraju brojne obveze, uključujući mnoge velike. GSV institucije često imaju značajan broj društava kćeri i/ili međunarodnih podružnica i povezuju se s brojnim glavnim ugovornim stranama. Neuspjeh jedne ili više takvih GSV institucija negativno bi utjecao na financijski sustav u mnogim zemljama i, šire, na globalno gospodarstvo. Uspostavljene su politike kako bi se smanjila vjerojatnost propasti GSV institucija i utjecaja takve propasti. Potonji cilj mogao bi se postići poboljšanjem globalnih mjera oporavka i sanacije. Što je struktura grupe složenija, to su veći troškovi i vrijeme potrebni da se oporavi i sanira. Identificiranje takvih grupa, kao i njihovih pravnih osoba i ukupne strukture stoga je presudno za osiguravanje financijske stabilnosti.

(4) G20 je u 2012. odobrio preporuke Odbora za financijsku stabilnost (FSB) u pogledu okvira za razvoj globalnog sustava identifikacijske oznake pravnog subjekta (LEI) za stranke u financijskim transakcijama i potaknuo globalno usvajanje oznake LEI za podršku tijelima i sudionicima na tržištu u prepoznavanju i upravljanju financijskim rizikom (3). Od njezinog uvođenja, oznaku LEI je usvojilo više od milijun subjekata u više od 200 zemalja. Korištenje jedinstvene, isključive i univerzalne identifikacijske oznake pravnog subjekta povećalo je sposobnost tijela da procjenjuju sistemske rizike i rizike koji se razvijaju te da usvoje korektivne mjere. Posebno, jasna identifikacija ugovornih strana u mreži globalnih financijskih ugovora koji se elektronički obrađuju vrlo velikom brzinom omogućuje tijelima da koriste postojeće tehnologije za analizu međusobne povezanosti, prepoznavanje potencijalnih lanaca zaraze i praćenje zlouporabe tržišta u svrhu financijske stabilnosti. Oznaka LEI je također postala kritična za povezivanje postojećih skupova granularnih podataka o subjektima iz više izvora.

(5) Čelnici G20 pozdravili su 2017. preporuke za promicanje uporabe zajedničkih identifikacijskih oznaka, posebno LEI za subjekte (4). Međutim, u 2019. u tematskoj provjeri o provedbi oznake LEI, Odbor za financijsku stabilnost je naveo niz izazova s kojima se sustav LEI još uvijek suočava (5). Oni uključuju nisku stopu usvajanja oznake LEI od strane subjekata izvan tržišta vrijednosnih papira i izvedenica kojima se trguje izvan burze (OTC izvedenice); jednokratne nalete izdavanja nakon usvajanja propisa Unije kao što su Uredba (EU) br. 648/2012 Europskog parlamenta i Vijeća (6) (uobičajeno se naziva „EMIR“) i Uredba (EU) br. 600/2014 Europskog parlamenta i Vijeća (7) (uobičajeno se naziva „MiFIR“) bez održivog rasta tijekom vremena; nedovoljna razina dobrovoljnog usvajanja oznake LEI; te ograničeno usvajanje oznake LEI od strane nefinancijskih subjekata. Štoviše, dok većina matičnih subjekata grupa GSV institucija ima oznake LEI, pokrivenost se općenito ne odnosi na sva međunarodna društva kćeri i podružnice, niti na sve druge ugovorne strane.

(6) Europski odbor za sistemske rizike (ESRB) odgovoran je za makrobonitetni nadzor financijskog sustava u Uniji. U izvršenju svojih zadaća, ESRB bi trebao pridonijeti osiguranju financijske stabilnosti te smanjenju negativnih učinaka na unutarnje tržište i realno gospodarstvo. U te svrhe dostupnost i široko prihvaćanje jedinstvenog svjetskog identifikatora za nedvosmislenu identifikaciju subjekata koji sudjeluju u financijskim transakcijama od ključne je važnosti. Niska stopa usvajanja gore spomenute oznake LEI čini faktor koji može otežati pouzdanost analize financijske stabilnosti, što otežava preciznu procjenu i usporedbu rizika na nacionalnim tržištima. Stoga bi trebalo riješiti postojeće praznine u usvajanju oznake LEI.

(7) Svrha ove Preporuke je pridonijeti, u skladu s mandatom ESRB-a, sprječavanju i ublažavanju sistemskih rizika po financijsku stabilnost u Uniji uspostavljanjem sustavne upotrebe LEI-a od strane subjekata koji sudjeluju u financijskim transakcijama. Da bi se postigao ovaj cilj, ovom se Preporukom traži uvođenje pravnog okvira Unije za jedinstveno identificiranje pravnih osoba koje sudjeluju u financijskim transakcijama oznakom LEI te za korištenje oznake LEI na sustavniji način u pogledu nadzornog izvješćivanja i javne objave. Uzimajući u obzir vremenski okvir za usvajanje takvog okvira Unije, ESRB preporučuje da nadležna tijela nastave ulagati i sistematizirati svoje napore na promicanju usvajanja i upotrebe oznake LEI, koristeći u tu svrhu različite regulatorne ili nadzorne ovlasti koje su im dodijeljene nacionalnim pravom ili pravom Unije.

(8) Prvi cilj Preporuke usmjeren je na osiguravanje da sve pravne osobe osnovane u Uniji koje su uključene u financijske transakcije ishode i održavaju oznaku LEI. Usvajanje oznake LEI u Uniji uglavnom je pokrenuto regulatornim zahtjevima utvrđenim u zakonodavstvu kao što su Uredba (EU) br. 648/2012, Uredba (EU) br. 600/2014 Uredba (EU) 2015/2365 Europskog parlamenta i Vijeća (8) te Uredba (EU) br. 909/2014 Europskog parlamenta i Vijeća (9). Ti se zahtjevi primjenjuju na subjekte koji sudjeluju u transakcijama OTC izvedenicama, u transakcijama izvedenicama i drugim financijskim instrumentima kojima se trguje na mjestima trgovanja i u transakcijama financiranja vrijednosnim papirima, kao i na izdavatelje vrijednosnih papira. Ostali zakonodavni i nezakonodavni akti, kao što su Uredba (EU) br. 575/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (10) - primjenjivi na kreditne i financijske institucije - i Preporuka Europskog nadzornog tijela (EBA) o korištenju identifikacijske oznake pravnog subjekta (LEI) (11), kao i Smjernice Europskog nadzornog tijela za osiguranje i strukovno mirovinsko osiguranje (EIOPA) o upotrebi identifikacijske oznake pravnog subjekta (LEI) (12), također zahtijevaju ili preporučuju upotrebu oznake LEI. Međutim, ne postoji jedinstveni pristup na svim tržištima, a upotreba oznake LEI trenutačno se ne odnosi na nefinancijske sektore, što ostavlja pokrivenost oznake LEI usitnjenom i isključuje važne sektore. Pravni okvir Unije koji uređuje upotrebu oznake LEI u Uniji postigao bi dosljednu provedbu u svim sektorima gospodarstva, povećavajući na taj način koristi koje proizlaze iz uporabe oznake LEI. U međuvremenu, i dok se takav okvir ne usvoji, subjekte nadzirane u Uniji trebalo bi poticati da ishode oznaku LEI, a tijela koja ih nadziru trebala bi, u mjeri u kojoj je dopušteno zakonom, zahtijevati da imaju oznaku LEI.

(9) Kako bi se izbjegao dodatni teret trebalo bi primijeniti načelo proporcionalnosti. Na primjer, zakonodavstvo Unije moglo bi izuzeti manje subjekte koji nisu dio šire skupine od zahtjeva za ishođenjem oznake LEI, ili zahtijevati da im se oznaka LEI osigura bez ikakvih troškova. Rješavanje troškovnih aspekata oznake LEI proporcionalnim pristupom vrlo je važno s obzirom na to da se metode identificiranja pravnih osoba razlikuju u različitim nadležnostima. Unutar Unije postoje nacionalni i drugi identifikatori koji se koriste za pokrivanje specifičnih potreba. Na primjer, Europska jedinstvena identifikacijska oznaka (EUID) se koristi u sustavu međusobnog povezivanja poslovnih registara kako bi se osigurala interoperabilnost među poslovnim registrima država članica. Unatoč tome, oznaka LEI kao globalna identifikacijska oznaka koja ima za cilj univerzalno pokrivanje i obraća se velikom broju aplikacija, prikladnija je u svrhu praćenja financijske stabilnosti, s obzirom na važne međusobne veze koje postoje između subjekata u Uniji i trećim zemljama. ESRB smatra da bi poslovni registri u cijeloj Uniji mogli imati ulogu u dodjeli oznake LEI, zajedno s nacionalnim identifikacijskim oznakama i oznakama EUID.

(10) Otkako je oznaka LEI postala dostupna, nacionalna nadzorna tijela i Europska nadzorna tijela snažno promiču oznaku LEI i njegovu upotrebu u vezi sa zahtjevima za izvješćivanjem. Međutim, na ovom području i dalje postoje praznine. Stoga je drugi cilj preporuke osigurati sustavnu i sveobuhvatnu upotrebu oznake LEI za identifikaciju subjekata u izvještavanju o financijskim informacijama. Kao prvo, ako subjekt koji podliježe obvezi izvješćivanja mora imati oznaku LEI kako bi se identificirao, to bi omogućilo tijelima vlasti da jedinstveno identificiraju subjekte u različitim izvještajnim okvirima. Kao drugo, oznaka LEI bi se trebala koristiti na sistematičniji i sveobuhvatniji način za identificiranje drugih subjekata za koje izvještajno tijelo također mora izvještavati informacije. Takvi subjekti uključuju - no nisu ograničeni na - izdavatelje financijskih instrumenata, druge ugovorne strane u financijskim transakcijama i povezane subjekte.

(11) Subjekt za koji se moraju izvještavati financijski podaci možda neće imati oznaku LEI. To će biti slučaj, na primjer, kada je subjekt sa sjedištem u Uniji izuzet po načelu proporcionalnosti ili ako subjekt sa sjedištem u trećoj zemlji nije stekao oznaku LEI. Već su doneseni razni zakoni kojima se ograničava pristup subjekata bez oznake LEI financijskim tržištima u Uniji. Pravilo prema Uredbi (EU) br. 600/2014 koje je poznato kao pravilo „nema oznake LEI, nema trgovanja“ bilo je od presudne važnosti za usvajanje oznake LEI u Uniji zahtijevajući oznaku LEI kao preduvjet za pristup tržištima Unije. (13) U slučajevima kada nedostatak oznake LEI nije opravdan, ESRB potiče adresate ove Preporuke da usvoje sličan pristup pravilu „nema oznake LEI, nema trgovanja“, prema potrebi.

(12) Otkako je oznaka LEI postala dostupna, nacionalna statistička tijela, nacionalna nadzorna tijela i Europska nadzorna tijela također promiču oznaku LEI i njegovu upotrebu u vezi s javnom objavom. Oznaka LEI je dobrovoljno korištena ili se zahtijeva da se koristi u određenim javnim registrima, prilikom objavljivanja rezultata testiranja otpornosti na stres i ostalih obveznih ili dobrovoljnih otkrivanja podataka. Unatoč tome, oznaka LEI se još uvijek ne koristi sustavno, jer to nije postalo obvezno u svim slučajevima, bilo prema pravu Unije ili nacionalnom pravu. Kako bi doprinijeli trećem cilju ove Preporuke - to jest, promicati svijest i upotrebu oznake LEI od strane šire javnosti i olakšati pristup javnosti informacijama o trgovačkom društvu kroz upotrebu oznake LEI, nadležna tijela bi trebala dodatno poboljšati i sistematizirati upućivanja na oznaku LEI u svojim objavama informacija o subjektima.

(13) Ova Preporuka pripremljena je uzimajući u obzir tekuće međunarodne i europske inicijative u tom području uključujući, na primjer, prijedloge Odbora za financijsku sigurnost u svojoj tematskoj provjeri 2019. o provedbi gore spomenute oznake LEI.

(14) Ova Preporuka je bez utjecaja na ovlasti u području monetarne politike središnjih banaka u Uniji.

(15) Preporuke ESRB-a objavljuju se nakon što su adresati obaviješteni i nakon što Opći odbor obavijesti Vijeće Europske unije o svojoj namjeri objavljivanja preporuka te omogući Vijeću da reagira,

DONIO JE OVU PREPORUKU:

ODJELJAK 1.

PREPORUKE

Preporuka A - Uvođenje okvira Unije o upotrebi identifikacijske oznake pravnog subjekta

1. Komisiji se preporučuje da predloži da zakonodavstvo Unije uključi zajednički pravni okvir Unije koji uređuje identifikaciju pravnih osoba osnovanih u Uniji koje su uključene u financijske transakcije pomoću identifikacijske oznake pravne osobe (LEI), vodeći računa o načelu proporcionalnosti, uzimajući u obzir potrebu za sprečavanjem ili ublažavanjem sistemskog rizika za financijsku stabilnost u Uniji i time postizanje ciljeva unutarnjeg tržišta.

2. Komisiji se preporučuje da predloži da zakonodavstvo Unije koje pravnim osobama nameće obvezu izvještavanja o financijskim podacima, uz dužno poštovanje načela proporcionalnosti, kako je izraženo u Preporuci A(1), uključi obvezu identificiranja putem oznake LEI: (a) pravne osobe koja podliježe izvještajnoj obvezi; i (b) bilo koje druge pravne osobe o kojoj se podaci moraju prijaviti i koja ima oznaku LEI.

3. Komisiji se preporučuje da predloži da zakonodavstvo Unije uključi obvezu tijela da putem svoje oznake LEI identificira svaku pravnu osobu o kojoj javno otkrivaju podatke i koja ima oznaku LEI, poštujući pri tome načelo proporcionalnosti, kako je izraženo u Preporuci A(1).

Preporuka B - Upotreba identifikacijske oznake pravnog subjekta do mogućeg uvođenja zakonodavstva Unije

Do svake akcije koju poduzme Komisija u skladu s Preporukom A i mogućeg uvođenja odgovarajućeg zakonodavstva Unije, preporučuje se da u mjeri u kojoj to dopušta zakon i u skladu s načelom proporcionalnosti:

1. nadležna tijela zahtijevaju ili, ako je primjenjivo, nastave zahtijevati da sve pravne osobe uključene u financijske transakcije u okviru svojih nadzornih ovlasti imaju oznaku LEI;

2. tijela prilikom izrade, nametanja ili izmjene obveza financijskog izvještavanja uključe ili, ako je primjenjivo, nastave uključivati u takve obveze, obvezu identificiranja putem oznake LEI: (a) pravne osobe koja podliježe izvještajnoj obvezi; i (b) bilo koje druge pravne osobe o kojoj se podaci moraju prijaviti i koja ima oznaku LEI;

3. Vlasti identificiraju ili, prema potrebi, nastavljaju identificirati putem svoje oznake LEI bilo koju pravnu osobu o kojoj javno otkrivaju podatke i koja ima oznaku LEI.

ODJELJAK 2.

PROVEDBA

1. Definicije

Za potrebe ove Preporuke primjenjuju se sljedeće definicije:

(a) „nadležna tijela“ znače: (i) Nacionalna nadležna ili nadzorna tijela kako je navedeno u aktima Unije iz članka 1. stavka 2. Uredbe (EU) br. 1093/2010 Europskog parlamenta i Vijeća (14), Uredbe (EU) br. 1094/2010 Europskog parlamenta i Vijeća (15) i Uredbe (EU) br. 1095/2010 Europskog parlamenta i Vijeća (16); (ii) ESB, na temelju članka 9. stavka 1. Uredbe Vijeća (EU) br. 1024/2013 (17); (iii) imenovana tijela u skladu s glavom VII. poglavljem 4. Direktive 2013/36/EU Europskog parlamenta i Vijeća (18) ili člankom 458. stavkom 1. Uredbe (EU) br. 575/2013; (iv) makrobonitetna tijela s ciljevima, mehanizmima, zadaćama, ovlastima, instrumentima, zahtjevima za odgovornost i drugim značajkama iz Preporuke ESRB/2011/3 (19); (v) sanacijska tijela koja su odredile države članice prema Direktivi 2014/59-7EU Europskog parlamenta i Vijeća (20);

(b) „tijela“ znače: (i) odgovarajuća tijela; (ii) Europsko nadzorno tijelo za bankarstvo; (iii) Europsko nadzorno tijelo za osiguranje i strukovno mirovinsko osiguranje; (iv) Europsko nadzorno tijelo za vrijednosne papire i tržišta kapitala; (v) Jedinstveni sanacijski odbor;

(c) „identifikacijska oznaka pravnog subjekta“ (LEI) znači referentna oznaka od 20 znakova za jedinstveno identificiranje pravno različitih subjekata koji sudjeluju u financijskim transakcijama i pripadajućim referentnim podacima i koji se temelji na ISO standardu 17442 koji je razvila Međunarodna organizacija za standardizaciju;

(d) „pravna osoba“ znači subjekt koji ispunjava uvjete za oznaku LEI u skladu sa standardom ISO17442 i smjernicama o prihvatljivosti za oznaku LEI koje je objavio Regulatorni nadzorni odbor za globalni sustav identifikacijske oznake pravnog subjekta;

(e) „financijska transakcija“ znači, u skladu sa stavkom 1.66(c) Priloga A Uredbi (EU) br. 549/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (21), neto stjecanje financijske imovine ili neto preuzimanje obveza za svaku vrstu financijskog instrumenta.

2. Kriteriji za provedbu

Prilikom provedbe Preporuke trebalo bi uzeti u razmatranje načelo proporcionalnosti, uzimajući u obzir cilj i sadržaj svake preporuke.

3. Vremenski raspored za praćenje

U skladu s člankom 17. stavkom 1. Uredbe (EU) br. 1092/2010, od adresata se zahtijeva da izvješćuju o poduzetim radnjama kao odgovor na ovu Preporuku ili na odgovarajući način opravdavaju svako nečinjenje, u skladu sa sljedećim rokovima:

1. Preporuka A Do 30. lipnja 2023. Komisija je obvezna dostaviti Europskom parlamentu, Vijeću i ESRB-u izvješće o provedbi Preporuke A.

2. Preporuka B Do 31. prosinca 2021. od adresata Preporuke B se zahtijeva da Europskom parlamentu, Vijeću, Komisiji i ESRB-u dostave izvješće o provedbi Preporuke B.

4. Praćenje i procjena

1. Tajništvo ESRB-a će: (a) pružiti pomoć adresatima, osiguravanjem usklađivanja izvješćivanja i dostavljanjem odgovarajućih obrazaca te pojašnjavanjem, prema potrebi, postupka i vremenskog rasporeda daljnjeg postupanja, s ciljem ograničavanja tereta izvješćivanja adresatima; (b) provjeravati daljnje postupanje od strane adresata, pružati pomoći na njihov zahtjev te podnositi izvješća o daljnjem postupanju Općem odboru putem Upravljačkog odbora.

2. Opći odbor će procijeniti radnje i opravdanja o kojima adresati podnose izvješća i, prema potrebi, može utvrditi da se nije postupilo u skladu s ovom Preporukom i da adresat nije dao odgovarajuće obrazloženje za svoje nepostupanje.

Sastavljeno u Frankfurtu na Majni 24. rujna 2020. Voditelj Tajništva ESRB-a, u ime Općeg odbora ESRB-a Francesco MAZZAFERRO

(1) SL L 331, 15.12.2010., str. 1.

(2) SL C 58, 24.2.2011., str. 4.

(3) Vidjeti ‘G20 Leaders’ Declaration’, dostupno na mrežnim stranicama G20 https://g20.org/en/g20/Documents/2012-Mexico-Leaders-Declaration0619-loscabos.pdf

(4) Vidjeti „Annex to G20 Leaders’ Declaration: G20 Hamburg Action Plan“ dostupno na mrežnim stranicama G20 https://www.g20germany.de/Content/DE/_Anlagen/G7_G20/2017-g20-hamburg-action-plan-en___blob=publicationFile&v=4.pdf

(5) Vidjeti „Thematic Review on Implementation of the Legal Entity Identifier“, dostupno na mrežnim stranicama https://www.fsb.org/wp-content/uploads/P280519-2.pdf

(6) Uredba (EU) br. 648/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 4. srpnja 2012. o OTC izvedenicama, središnjoj drugoj ugovornoj strani i trgovinskom repozitoriju (SL L 201, 27.7.2012., str. 1.).

(7) Uredba (EU) br. 600/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. svibnja 2014. o tržištima financijskih instrumenata i izmjeni Uredbe (EU) br. 648/2012 (SL L 173, 12.6.2014., str. 84.).

(8) Uredba (EU) 2015/2365 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. studenoga 2015. o transparentnosti transakcija financiranja vrijednosnih papira i ponovne uporabe te o izmjeni Uredbe (EU) br. 648/2012 (SL L 337, 23.12.2015., str. 1.).

(9) Uredba (EU) br. 909/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 23. srpnja 2014. o poboljšanju namire vrijednosnih papira u Europskoj uniji i o središnjim depozitorijima vrijednosnih papira te izmjeni direktiva 98/26/EZ i 2014/65/EU te Uredbe (EU) br. 236/2012 (SL L 257, 28.8.2014., str. 1.).

(10) Uredba (EU) br. 575/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o bonitetnim zahtjevima za kreditne institucije i investicijska društva i o izmjeni Uredbe (EU) br. 648/2012 (SL L 176, 27.6.2013., str. 1.).

(11) Preporuka o korištenju idntifikacijske oznake pravnog subjekta (LEI) (EBA/REC/2014/01), dostupno na mrežnim stranicama EBA https://eba.europa.eu/regulation-and-policy/supervisory-reporting/consultation-paper-draft-recommendation-on-the-use-of-legal-entity-identifier-lei-

(12) Preporuka o korištenju identifikacijske oznake pravnog subjekta (LEI) (EIOPA-BoS-14-026), dostupno na mrežnim stranicama EIOPA https://www.eiopa.europa.eu/sites/default/files/publications/eiopa_guidelines/lei_gls_en_ori.pdf

(13) Vidjeti članak 13. stavak 2. Delegirane uredbe Komisije (EU) 2017/590 od 28. srpnja 2016. o dopuni Uredbe (EU) br. 600/2014 Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu regulatornih tehničkih standarda za izvješćivanje nadležnih tijela o transakcijama (SL L 87, 31.3.2017., str. 449.), koji predviđa da „Investicijsko društvo ne pruža usluge kojima se aktivira obveza dostave izvješća o transakciji za transakciju sklopljenu u ime klijenta koji ima pravo na identifikacijsku oznaku pravne osobe prije no što od to klijenta pribavi identifikacijsku oznaku pravne osobe“.

(14) Uredba (EU) br. 1093/2010 Europskog parlamenta i Vijeća od 24. studenoga 2010. o osnivanju europskog nadzornog tijela (Europskog nadzornog tijela za bankarstvo), kojom se izmjenjuje Odluka br. 716/2009/EZ i stavlja izvan snage Odluka Komisije 2009/78/EZ (SL L 331, 15.12.2010., str. 12.).

(15) Uredba (EU) br. 1094/2010 Europskog parlamenta i Vijeća od 24. studenoga 2010. o osnivanju Europskog nadzornog tijela (Europsko nadzorno tijelo za osiguranje i strukovno mirovinsko osiguranje), o izmjeni Odluke br. 716/2009/EZ i o stavljanju izvan snage Odluke Komisije 2009/79/EZ (SL L 331, 15.12.2010., str. 48.).

(16) Uredba (EU) br. 1095/2010 Europskog parlamenta i Vijeća od 24. studenoga 2010. o osnivanju europskog nadzornog tijela (Europsko nadzorno tijelo za vrijednosne papire i tržišta kapitala) kojom se izmjenjuje Odluka br. 716/2009/EZ i stavlja izvan snage Odluka Komisije 2009/77/EZ (SL L 331, 15.12.2010., str. 84.).

(17) Uredba Vijeća (EU) br. 1024/2013 od 15. listopada 2013. o dodjeli određenih zadaća Europskoj središnjoj banci u vezi s politikama bonitetnog nadzora kreditnih institucija (SL L 287, 29.10.2013., str. 63.).

(18) Direktiva 2013/36/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o pristupanju djelatnosti kreditnih institucija i investicijskih društava, izmjeni Direktive 2002/87/EZ te stavljanju izvan snage direktiva 2006/48/EZ i 2006/49/EZ (SL L 176, 27.6.2013., str. 338.).

(19) Preporuka ESRB/2011/3 Europskog odbora za sistemske rizike od 22. prosinca 2011. o makrobonitetnim ovlaštenjima nacionalnih tijela (SL C 41, 14.2.2012., str. 1.).

(20) Direktiva 2014/59/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 15. svibnja 2014. o uspostavi okvira za oporavak i sanaciju kreditnih institucija i investicijskih društava te o izmjeni Direktive Vijeća 82/891/EEZ i direktiva 2001/24/EZ, 2002/47/EZ, 2004/25/EZ, 2005/56/EZ, 2007/36/EZ, 2011/35/EU, 2012/30/EU i 2013/36/EU, te uredbi (EU) br. 1093/2010 i (EU) br. 648/2012 Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 173, 12.6.2014, str. 190).

(21) Uredba (EU) br. 549/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 21. svibnja 2013. o Europskom sustavu nacionalnih i regionalnih računa u Europskoj uniji (SL L 174, 26.6.2013., str. 1.).