HR Službeni list Europske unije L 135/53

UREDBA (EU) 2016/794 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA

od 11. svibnja 2016.

o Agenciji Europske unije za suradnju tijela za izvršavanje zakonodavstva (Europol) te zamjeni i stavljanju izvan snage odluka Vijeća 2009/371/PUP, 2009/934/PUP, 2009/935/PUP, 2009/936/PUP i 2009/968/PUP

EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 88.,

uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,

nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,

u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (1),

budući da:

(1) Europol je osnovan Odlukom Vijeća 2009/371/PUP (2) kao tijelo Unije financirano iz općeg proračuna Unije radi podupiranja i jačanja djelovanja nadležnih tijela država članica i njihove zajedničke suradnje u sprečavanju i suzbijanju organiziranog kriminaliteta, terorizma i drugih oblika teških kaznenih djela koji utječu na dvije ili više država članica. Odluka 2009/371/PUP zamijenila je Konvenciju zasnovanu na članku K.3 Ugovora o Europskoj uniji, o osnivanju Europskoga policijskog ureda (Konvencija o Europolu) (3).

(2) Člankom 88. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) predviđa se da Europol bude uređen uredbom koja će se usvojiti u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom. Njime se također zahtijeva uspostavljanje postupaka za nadzor aktivnosti Europola koji provodi Europski parlament zajedno s nacionalnim parlamentima u skladu s člankom 12. točkom (c) Ugovora o Europskoj uniji (UEU) i člankom 9. Protokola br. 1 o ulozi nacionalnih parlamenata u Europskoj uniji koji je priložen UEU-u i UFEU-u („Protokol br. 1”) s ciljem jačanja demokratske legitimnosti i odgovornosti Europola prema građanima Unije. Stoga bi Odluku 2009/371/PUP trebalo zamijeniti uredbom kojom se, između ostalog, utvrđuju pravila o parlamentarnom nadzoru.

(3) U programu pod nazivom „Stockholmski program – otvorena i sigurna Europa koja služi svojim građanima i štiti ih” (4) Europol se poziva da se razvije i postane središte razmjene informacija između tijela za izvršavanje zakonodavstva država članica, pružatelj usluga i platforma službi za izvršavanje zakonodavstva. Na osnovi procjene funkcioniranja Europola potrebno je daljnje poboljšanje njegove operativne učinkovitosti za postizanje tog cilja.

(4) Velike kriminalne i terorističke mreže predstavljaju značajnu opasnost za unutarnju sigurnost Unije te za sigurnost i egzistenciju njezinih građana. Dostupne procjene opasnosti pokazuju da se kriminalne skupine u svojim aktivnostima sve više bave s više vrsta kaznenih djela i preko granica jedne zemlje. Nacionalna tijela za izvršavanje zakonodavstva stoga trebaju bliskije surađivati sa svojim partnerima u drugim državama članicama. U tom smislu potrebno je opremiti Europol za bolju podršku državama članicama u sprečavanju kriminaliteta, analizi i istragama diljem Unije. To je bilo potvrđeno i u evaluaciji Odluke 2009/371/PUP.

(5) Cilj ove Uredbe jest izmijeniti i proširiti odredbe Odluke 2009/371/PUP kao i odluka Vijeća 2009/934/PUP (5), 2009/935/PUP (6), 2009/936/PUP (7) te 2009/968/PUP (8) kojima se provodi Odluka 2009/371/PUP. Budući da treba provesti velik broj izmjena i da su one opsežne, te bi odluke trebalo radi jasnoće zamijeniti u cijelosti s obzirom na države članice koje obvezuje ova Uredba. Europol uspostavljen ovom Uredbom trebao bi zamijeniti i preuzeti funkcije Europola uspostavljenoga Odlukom 2009/371/PUP, koja bi slijedom toga trebala biti stavljena izvan snage.

(6) Budući da se teška kaznena djela često vrše preko unutarnjih granica, Europol bi trebao podupirati i jačati aktivnosti država članica i njihovu međusobnu suradnju u sprečavanju i suzbijanju teških kaznenih djela koja utječu na dvije ili više država članica. Budući da je terorizam jedna od najznačajnijih opasnosti za sigurnost Unije, Europol bi trebao pomagati državama članicama u suočavanju s najčešćim izazovima u tom pogledu. Kao agencija Unije za izvršavanje zakonodavstva Europol bi trebao također podržavati i jačati aktivnosti i suradnju u suočavanju s onim oblicima kriminaliteta koji utječu na interese Unije. Organizirani kriminalitet, kao jedan od oblika kriminaliteta u nadležnosti Europola, i dalje će biti u okviru glavnih ciljeva Europola s obzirom na to da je zbog njegova opsega, važnosti i posljedica također potreban zajednički pristup država članica. Europol bi također trebao pružati podršku u sprečavanju i suzbijanju povezanih kaznenih djela počinjenih s ciljem pribavljanja sredstava za počinjenje djela koja su u nadležnosti Europola ili olakšavanja, počinjenja ili osiguravanja nekažnjivosti njihova počinjenja.

(7) Europol bi trebao pružati strateške analize i procjene opasnosti radi pružanja pomoći Vijeću i Komisiji pri utvrđivanju strateških i operativnih prioriteta Unije u borbi protiv kriminaliteta i u operativnoj provedbi tih prioriteta. Ako Komisija u skladu s člankom 8. Uredbe Vijeća (EU) br. 1053/2013 (9) to zatraži, Europol bi također trebao provoditi analize rizika, među ostalim u pogledu organiziranog kriminaliteta, ako ti rizici mogu ugroziti primjenu schengenske pravne stečevine u državama članicama. Osim toga, na zahtjev Vijeća ili Komisije Europol bi trebao prema potrebi pružati strateške analize i procjene opasnosti s ciljem doprinosa evaluaciji država koje su kandidatkinje za pristupanje Uniji.

(8) Napadi na informacijske sustave koji utječu na tijela Unije ili na dvije ili više država članica sve su veća prijetnja u Uniji, posebno s obzirom na njihovu brzinu, učinak i poteškoće pri utvrđivanju njihovih izvora. Prilikom razmatranja zahtjevâ Europola za pokretanje istrage o ozbiljnom napadu, za koji se sumnja da je kriminalnog podrijetla, na informacijske sustave koji utječu na tijela Unije ili na dvije ili više država članica, države članice trebale bi Europolu bez odgode pružiti odgovor, imajući u vidu činjenicu da je brzina odgovora jedan od glavnih čimbenika za uspješno suzbijanje računalnog kriminaliteta.

(9) Europol i Eurojust trebali bi, s obzirom na važnost međuagencijske suradnje, osigurati uspostavu potrebnih mjera radi poboljšanja svoje operativne suradnje, vodeći računa o svojim misijama i nadležnostima te interesima država članica. Konkretnije, Europol i Eurojust trebali bi se međusobno obavješćivati o svim aktivnostima koje uključuju financiranje zajedničkih istražnih timova.

(10) Prilikom uspostave zajedničkog istražnog tima trebalo bi mjerodavnim sporazumom odrediti uvjete koji se odnose na sudjelovanje osoblja Europola u timu. Europol bi trebao voditi evidenciju o sudjelovanju u tim zajedničkim istražnim timovima koji se bave suzbijanjem kriminalnih aktivnosti u okviru njegovih ciljeva.

(11) Europol bi trebao moći zatražiti od država članica da u određenim slučajevima, u kojima bi prekogranična suradnja dodala vrijednost, započnu, provedu ili koordiniraju kriminalističke istrage. Europol bi o takvim zahtjevima trebao obavijestiti Eurojust.

(12) Europol bi trebao biti središte za razmjenu informacija u Uniji. Informacije koje Europol prikuplja, pohranjuje, obrađuje, analizira i razmjenjuje uključuju kriminalističke obavještajne podatke koji se odnose na informacije o kaznenim djelima ili kriminalnim aktivnostima u okviru ciljeva Europola, s namjerom utvrđivanja jesu li počinjena konkretna kaznena djela te mogu li se ona počiniti u budućnosti.

(13) Kako bi se osigurala učinkovitost Europola kao središta za razmjenu informacija, trebalo bi odrediti jasne obveze država članica da dostavljaju Europolu potrebne podatke za ispunjenje njegovih ciljeva. Tijekom provedbe takvih obveza, države članice trebale bi obratiti posebnu pozornost na pružanje podataka bitnih za borbu protiv kaznenih djela koja se smatraju strateškim i operativnim prioritetima unutar bitnih instrumenata politike Unije, a posebno prioritetima koje je odredilo Vijeće u okviru ciklusa politike EU-a za borbu protiv organiziranog i teškog međunarodnog kriminaliteta. Države članice također bi trebale nastojati dostaviti Europolu primjerke bilateralnih i multilateralnih razmjena informacija s drugim državama članicama o kaznenim djelima obuhvaćenima ciljevima Europola. Prilikom pružanja potrebnih informacija Europolu države članice također bi trebale uključiti informacije o svim navodnim kibernapadima koji utječu na tijela Unije koja se nalaze na njihovom državnom području. Istovremeno bi Europol trebao osnažiti svoju podršku državama članicama s ciljem poboljšanja uzajamne suradnje i razmjene informacija. Europol bi trebao podnijeti godišnje izvješće Europskom parlamentu, Vijeću, Komisiji i nacionalnim parlamentima o informacijama koje mu dostavljaju pojedine države članice.

(14) Radi osiguranja učinkovite suradnje između Europola i država članica u svakoj bi državi članici trebala biti osnovana nacionalna jedinica („nacionalna jedinica”). Nacionalna bi jedinica trebala biti veza između nacionalnih nadležnih tijela i Europola te na taj način imati koordinacijsku ulogu u okviru suradnje država članica s Europolom, pomažući time osigurati postizanje ujednačenog načina odgovora svih država članica na zahtjeve Europola. Radi osiguranja kontinuirane i djelotvorne razmjene informacija između Europola i nacionalnih jedinica te olakšavanja njihove suradnje, svaka bi nacionalna jedinica trebala odrediti barem jednog časnika za vezu koji se raspoređuje u Europol.

(15) Vodeći računa o decentraliziranoj strukturi nekih država članica i potrebi za osiguravanjem brzih razmjena informacija Europolu bi trebalo biti dopušteno surađivati izravno s nadležnim tijelima u državama članicama pod uvjetima koje su definirale države članice, uz obavještavanje nacionalnih jedinica na zahtjev potonjih.

(16) Trebalo bi poticati osnivanje zajedničkih istražnih timova i u njima bi trebalo moći sudjelovati osoblje Europola. Kako bi se omogućilo takvo sudjelovanje u svim državama članicama, Uredba Vijeća (Euratom, EZUČ, EEZ) br. 549/69 (10) određuje da osoblje Europola ne ostvaruje pravo na imunitet za vrijeme sudjelovanja u zajedničkim istražnim timovima.

(17) Također treba poboljšati upravljanje Europolom težeći povećanju učinkovitosti i racionalizaciji postupaka.

(18) Komisija i države članice trebale bi imati predstavnike u upravnom odboru Europola („upravni odbor”) radi djelotvornog nadzora njegova rada. Članovi i zamjenici članova upravnog odbora trebali bi biti imenovani uzimajući u obzir njihove odgovarajuće upravljačke i administrativne vještine, vještine u pitanjima proračuna te znanje o suradnji tijela za izvršavanje zakonodavstva. Zamjenici bi trebali djelovati kao članovi u odsustvu člana.

(19) Sve strane zastupljene u upravnom odboru ulažu napore kako bi ograničile fluktuaciju svojih predstavnika radi osiguranja kontinuiteta rada upravnog odbora. Sve strane nastoje postići uravnoteženu zastupljenost muškaraca i žena u upravnom odboru.

(20) Upravni odbor trebao bi moći pozvati promatrače bez prava glasa čije mišljenje može biti važno za raspravu, uključujući predstavnika kojeg imenuje zajednička skupina za parlamentarni nadzor (JPSG).

(21) Upravni odbor trebao bi imati potrebne ovlasti, posebno radi određivanja proračuna, provjere njegova izvršenja, donošenja odgovarajućih financijskih pravila i dokumenata za planiranje, kao i usvajanja pravila za sprečavanje sukoba interesa u odnosu na svoje članove i upravljanje njima, određivanja transparentnih postupaka rada za donošenje odluka od strane izvršnog direktora Europola te donošenje godišnjeg izvješća o radu. Trebao bi se koristiti ovlastima tijela za imenovanje spram osoblja agencije, uključujući izvršnog direktora.

(22) Kako bi se osiguralo svakodnevno funkcioniranje Europola, izvršni direktor trebao bi biti njegov pravni zastupnik i upravitelj, obavljajući svoje dužnosti neovisno i osiguravajući da Europol izvršava zadaće predviđene ovom Uredbom. Izvršni direktor osobito bi trebao biti odgovoran za pripremu proračunskih i planskih dokumenata predanih upravnom odboru na odlučivanje te za provedbu višegodišnjeg programiranja i godišnjih programa rada Europola i drugih planskih dokumenata.

(23) Za potrebe sprečavanja i suzbijanja kriminaliteta u okviru njegovih ciljeva nužno je da Europol ima što je moguće potpunije i ažurnije informacije. Stoga bi Europol trebao moći obrađivati podatke dobivene od država članica, tijela Unije, trećih zemalja, međunarodnih organizacija i, pod strogim uvjetima utvrđenima u ovoj Uredbi, privatnih strana, kao i podatke iz javno dostupnih izvora, kako bi razvio razumijevanje pojave i trendova kriminaliteta, prikupljao informacije o kriminalnim mrežama i uočavao veze između različitih kaznenih djela.

(24) Europol bi se trebao služiti novim tehnologijama za obradu podataka kako bi poboljšao svoju djelotvornost u pružanju precizne kriminalističke analize nadležnim tijelima država članica. Europol bi trebao moći brzo uočavati poveznice između istraga i zajedničkih načina djelovanja različitih kriminalnih skupina, provjeravati podudarnosti podataka i imati jasan pregled trendova uz istovremeno jamčenje visoke razine zaštite osobnih podataka pojedinaca. Stoga bi baze podataka Europola trebale biti uspostavljene na način da omoguće Europolu odabir najučinkovitije strukture informacijske tehnologije. Europol bi također trebao moći djelovati kao pružatelj usluga, posebice osiguravanjem sigurne mreže za razmjenu podataka, kao što je mrežna aplikacija za sigurnu razmjenu informacija (SIENA), s ciljem omogućavanja razmjene informacije između država članica, Europola, drugih tijela Unije, trećih zemalja i međunarodnih organizacija. Kako bi se osigurala visoka razina zaštite podataka, potrebno je utvrditi svrhu operacija obrade i prava pristupa kao i određene dodatne zaštitne mjere. Pri obradi osobnih podataka posebno bi se trebala poštovati načela nužnosti i proporcionalnosti.

(25) Europol bi trebao osigurati da je svim osobnim podacima koji se obrađuju za operativne analize dodijeljena posebna svrha. Ipak, kako bi Europol ispunio svoju misiju, trebalo bi mu biti dopušteno da obrađuje sve primljene osobne podatke radi utvrđivanja poveznica među raznim područjima kriminaliteta i istragama, a ne ga ograničavati na utvrđivanje poveznica unutar samo jednog područja kriminaliteta.

(26) Radi poštovanja vlasništva nad podacima i zaštite osobnih podataka, države članice, tijela Unije, treće zemlje i međunarodne organizacije trebali bi moći odrediti svrhu ili svrhe u koje Europol smije obrađivati podatke koje oni dostavljaju i ograničiti prava pristupa. Ograničenje svrhe glavno je načelo obrade osobnih podataka; konkretnije, ono doprinosi transparentnosti, pravnoj sigurnosti i predvidljivosti i osobito je od velike važnosti u području suradnje u izvršavanju zakonodavstva prilikom koje ispitanici obično nisu svjesni da se njihovi osobni podaci prikupljaju i obrađuju te kada uporaba osobnih podataka može imati vrlo značajan utjecaj na živote i slobode pojedinaca.

(27) Kako bi se osiguralo da podacima pristupaju samo osobe koje trebaju pristup radi izvršavanja svojih zadataka, ova bi Uredba trebala utvrditi detaljna pravila o različitim stupnjevima prava pristupa podacima koje obrađuje Europol. Takva pravila ne bi trebala dovoditi u pitanje ograničenja pristupa koja postavlja pružatelj podataka, jer je potrebno poštovati načelo vlasništva nad podacima. Radi povećanja učinkovitosti u sprečavanju i suzbijanju kriminaliteta u okviru ciljeva Europola, Europol bi trebao obavijestiti države članice o informacijama koje se na njih odnose.

(28) Radi poboljšanja operativne suradnje među agencijama, a osobito radi uspostavljanja poveznica između podataka koje razne agencije već posjeduju, Europol bi trebao omogućiti Eurojustu i Europskom uredu za borbu protiv prijevara (OLAF) pristup podacima dostupnima u Europolu na temelju sustava ima/nema pogotka. Europol i Eurojust trebali bi moći sklopiti radni sporazum kojim se, uzajamno u okviru njihovih nadležnosti, osigurava pristup svim informacijama dostavljenima u svrhu unakrsne provjere te mogućnost njihova pretraživanja, u skladu s posebnim zaštitnim mjerama i jamstvima za zaštitu podataka iz ove Uredbe. Svaki pristup podacima dostupnima u Europolu trebao bi tehničkim sredstvima biti ograničen na informacije koje se nalaze u odgovarajućim nadležnostima tih tijela Unije.

(29) Europol bi trebao održavati odnose suradnje s drugim tijelima Unije, tijelima trećih zemalja, međunarodnim organizacijama te privatnim stranama do mjere potrebne za izvršavanje svojih zadaća.

(30) Radi osiguravanja operativne učinkovitosti Europol bi trebao moći razmijeniti sve značajne informacije, s iznimkom osobnih podataka, s drugim tijelima Unije, tijelima trećih zemalja te međunarodnim organizacijama do mjere potrebne za izvršavanje svojih zadaća. Budući da trgovačka društva, poduzeća, poslovna udruženja, nevladine organizacije i druge privatne strane posjeduju stručnost i informacije od izravne važnosti za sprečavanje i suzbijanje teških kaznenih djela i terorizma, Europol bi također trebao moći razmjenjivati takve informacije s privatnim stranama. Radi sprečavanja kiberkriminaliteta i borbe protiv njega, u vezi s incidentima povezanima sa sigurnošću mreža i informacija, Europol bi, u skladu s primjenjivim zakonodavnim aktom Unije kojim se utvrđuju mjere za osiguravanje visoke opće razine sigurnosti mreža i informacija diljem Unije, trebao surađivati i razmjenjivati informacije, uz iznimku osobnih podataka, s nacionalnim tijelima nadležnima za sigurnost mreže i informacijskih sustava.

(31) Europol bi trebao moći razmjenjivati značajne osobne podatke s drugim tijelima Unije u mjeri potrebnoj za ispunjavanje svojih ili njihovih zadaća.

(32) Teška kaznena djela i terorizam često imaju poveznice izvan teritorija Unije. Europol bi stoga trebao moći razmjenjivati osobne podatke s tijelima trećih zemalja i međunarodnim organizacijama poput Međunarodne organizacije kriminalističke policije – Interpola do mjere koja je potrebna za izvršenje njegovih zadaća.

(33) Sve države članice učlanjene su u Interpol. Kako bi ispunio svoju misiju, Interpol prima, pohranjuje i prosljeđuje podatke radi pružanja pomoći nadležnim tijelima za izvršavanje zakonodavstva u sprečavanju i suzbijanju međunarodnog kriminaliteta. Stoga je primjereno ojačati suradnju između Europola i Interpola poticanjem učinkovite razmjene osobnih podataka, osiguravajući pritom poštovanje temeljnih prava i sloboda u vezi s automatskom obradom osobnih podataka. Kada se osobni podaci prenose iz Europola u Interpol, trebala bi se primjenjivati ova Uredba, posebno odredbe o međunarodnim prijenosima.

(34) Kako bi se zajamčilo ograničenje svrhe, važno je osigurati da Europol može prenijeti osobne podatke tijelima Unije, trećim zemljama i međunarodnim organizacijama samo ako je to potrebno za sprečavanje i borbu protiv oblika kriminaliteta obuhvaćenih ciljevima Europola. Radi toga je potrebno prilikom prijenosa osobnih podataka osigurati da primatelj zajamči da će se podacima služiti primatelj ili da će se oni dalje prenijeti nadležnom tijelu treće zemlje isključivo u svrhu radi koje su izvorno preneseni. Daljnji prijenos podataka trebao bi se provesti u skladu s ovom Uredbom.

(35) Europol bi trebao moći prenijeti osobne podatke tijelu treće zemlje ili međunarodnoj organizaciji na osnovi odluke Komisije kojom se utvrđuje da dotična zemlja ili međunarodna organizacija osiguravaju prikladnu razinu zaštite podataka („odluka o prikladnosti”) ili, u slučaju nepostojanja odluke o prikladnosti, međunarodnog sporazuma koji je sklopila Unija prema članku 218. UFEU-a ili sporazuma o suradnji koji omogućuje razmjenu osobnih podataka, sklopljenog između Europola i te treće zemlje prije stupanja ove Uredbe na snagu. U smislu članka 9. Protokola br. 36 o prijelaznim odredbama priloženog UEU-u i UFEU-u, pravni učinci takvih sporazuma trebaju biti važeći sve dok se ti sporazumi ne stave izvan snage, ponište ili izmijene u provedbi Ugovorâ. Prema potrebi i u skladu s Uredbom (EZ) br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća (11) Komisija bi se trebala moći savjetovati s Europskim nadzornikom za zaštitu podataka prije i tijekom pregovora o međunarodnom sporazumu. Ako upravni odbor utvrdi operativnu potrebu za suradnjom s trećom zemljom ili međunarodnom organizacijom, trebao bi moći predložiti Vijeću da potonji Komisiji skrene pozornost na potrebu za odlukom o prikladnosti ili preporukom za otvaranje pregovora o međunarodnom sporazumu kako je navedeno gore.

(36) Kada se prijenos osobnih podataka ne može temeljiti na odluci o prikladnosti, međunarodnom sporazumu koji je sklopila Unija ili postojećem sporazumu o suradnji, upravnom odboru uz suglasnost Europskog nadzornika za zaštitu podataka trebalo bi omogućiti odobravanje skupa prijenosa, ako to zahtijevaju posebni uvjeti i uz uvjet da su osigurane prikladne zaštitne mjere. Izvršnom direktoru trebalo bi dopustiti da u iznimnim slučajevima, na osnovi svakog pojedinog slučaja, odobri prijenos podataka ako se takav prijenos zahtijeva, u skladu s posebno strogim uvjetima.

(37) Europol bi trebao moći obrađivati osobne podatke koji dolaze od privatnih strana i privatnih osoba samo ako je te podatke Europolu prenio netko od sljedećih: nacionalna jedinica u skladu sa svojim nacionalnim pravom; kontaktna točka treće zemlje ili međunarodne organizacije s kojima je uspostavljena suradnja putem sporazuma o suradnji koji omogućuje razmjenu osobnih podataka, sklopljenog u skladu s člankom 23. Odluke 2009/371/PUP prije stupanja ove Uredbe na snagu; tijelo treće zemlje ili međunarodne organizacije na koju se primjenjuje odluka o prikladnosti ili s kojom je Unija sklopila međunarodni sporazum prema članku 218. UFEU-a. Međutim, u slučajevima kada Europol primi osobne podatke izravno od privatnih strana, a nacionalnu jedinicu, kontaktnu točku ili dotično tijelo nije moguće utvrditi, Europol bi trebao moći obraditi te osobne podatke samo za potrebe identifikacije tih subjekata te bi se takvi podaci trebali izbrisati, osim ako ti subjekti ponovno dostave te osobne podatke u roku od četiri mjeseca nakon prijenosa. Europol bi trebao tehničkim sredstvima osigurati da tijekom tog razdoblja takvi podaci ne budu dostupni za obradu u bilo koju drugu svrhu.

(38) Uzimajući u obzir iznimnu i posebnu prijetnju unutarnjoj sigurnosti Unije koju predstavljaju terorizam i drugi oblici teških kaznenih djela, osobito oni koji se promiču, vrše ili je njihovo vršenje olakšano putem interneta, Komisija bi trebala do 1. svibnja 2019. evaluirati aktivnosti koje bi Europol trebao poduzeti na temelju ove Uredbe, a koje proizlaze iz njezine provedbe zaključaka Vijeća od 12. ožujka 2015. i poziva sa sastanka Europskog vijeća 23. travnja 2015., posebno u vezi s tim prioritetnim područjima, osobito uključujući odgovarajuću praksu izravnih razmjena osobnih podataka s privatnim stranama.

(39) Nijedna informacija koja je dobivena očiglednim kršenjem ljudskih prava ne bi trebala biti obrađena.

(40) Pravila o zaštiti podataka u Europolu trebalo bi ojačati i trebala bi počivati na načelima koja podupiru Uredbu (EZ) br. 45/2001 radi osiguravanja visoke razine zaštite pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka. Budući da Izjava br. 21 o zaštiti osobnih podataka u područjima pravosudne suradnje u kaznenim stvarima i policijske suradnje priložena UEU-u i UFEU-u prepoznaje specifičnost obrade osobnih podataka u kontekstu izvršavanja zakonodavstva, pravila za zaštitu podataka Europola trebala bi biti autonomna te istovremeno usklađena s drugim bitnim instrumentima za zaštitu podataka primjenjivima na području policijske suradnje u Uniji. Ti instrumenti osobito uključuju Direktivu (EU) 2016/680 Europskog parlamenta i Vijeća (12), kao i Konvenciju o zaštiti pojedinaca u vezi s automatskom obradom podataka Vijeća Europe i njegovu Preporuku br. R(87) 15 (13).

(41) Svaka obrada osobnih podataka koju provodi Europol trebala bi biti poštena i zakonita prema dotičnim ispitanicima. Prema načelu poštene obrade podataka zahtijeva se transparentnost obrade kojom se ispitanicima omogućuje da ostvare svoja prava u skladu s ovom Uredbom. Trebalo bi omogućiti da se pristup njihovim osobnim podacima ipak može odbiti ili ograničiti ako, vodeći računa o interesima dotičnih ispitanika, to odbijanje ili ograničavanje predstavlja potrebnu mjeru kojom se Europolu omogućuje da na odgovarajući način ispunjava svoje zadaće, zaštiti sigurnost i javni red ili spriječi kaznena djela, osigura da nijedna nacionalna istraga ne bude ugrožena ili zaštiti prava i slobode trećih strana. S ciljem poboljšanja transparentnosti Europol bi trebao staviti na raspolaganje javnosti dokument u kojem se na razumljiv način navode primjenjive odredbe u pogledu obrade osobnih podataka te sredstva koja su ispitanicima dostupna za ostvarivanje svojih prava. Europol bi također trebao objaviti na svojoj internetskoj stranici popis odluka o prikladnosti, sporazuma i administrativnih dogovora o prijenosima osobnih podataka trećim zemljama i međunarodnim organizacijama. Osim toga, kako bi se povećala transparentnost Europola prema građanima Unije i njegova odgovornost, Europol bi na svojoj internetskoj stranici trebao objaviti popis članova upravnog odbora i, prema potrebi, sažetke ishoda sastanaka upravnog odbora uz poštovanje zahtjeva o zaštiti podataka.

(42) Trebalo bi, koliko je moguće, razlikovati osobne podatke prema njihovom stupnju točnosti i pouzdanosti. Trebalo bi razlikovati činjenice od osobnih procjena kako bi se osigurale zaštita pojedinaca te kvaliteta i pouzdanost informacija koje obrađuje Europol. U slučaju informacija prikupljenih iz javno dostupnih izvora, posebno izvora s interneta, Europol bi trebao u najvećoj mogućoj mjeri s posebnom pažnjom procijeniti točnost takvih informacija i pouzdanost svojeg izvora kako bi ovladao rizicima povezanima s internetom s obzirom na zaštitu osobnih podataka i privatnosti.

(43) Osobni podaci povezani s različitim kategorijama ispitanika obrađuju se u području suradnje u izvršavanju zakonodavstva. Europol bi trebao raditi što je moguće jasnije razlike između osobnih podataka s obzirom na različite kategorije ispitanika. Osobito bi trebalo zaštititi osobne podatke u pogledu osoba kao što su žrtve, svjedoci i osobe koje posjeduju važne informacije, kao i osobne podatke u pogledu maloljetnika. Europol bi trebao obrađivati osjetljive podatke samo ako ti podaci dopunjuju druge osobne podatke koje je Europol već obradio.

(44) U svjetlu temeljnog prava na zaštitu osobnih podataka Europol ne bi trebao pohranjivati osobne podatke duže nego što je to potrebno za izvršavanje njegovih zadaća. Potrebu za daljnjom pohranom takvih podataka trebalo bi preispitati najkasnije tri godine nakon početka njihove prvotne obrade.

(45) Radi jamstva sigurnosti osobnih podataka Europol i države članice trebali bi provesti potrebne tehničke i organizacijske mjere.

(46) Svi ispitanici trebali bi imati pravo pristupa osobnim podacima koji ih se tiču, pravo na ispravak ako su ti podaci netočni te pravo na brisanje ili ograničavanje ako ti podaci više nisu potrebni. Troškovi u vezi s ostvarivanjem prava na pristup osobnim podacima ne bi smjeli predstavljati prepreku za učinkovito ostvarivanje tog prava. Prava ispitanika i korištenje njima ne bi smjeli utjecati na obveze Europola i trebali bi biti podložni ograničenjima utvrđenima u ovoj Uredbi.

(47) Zaštita prava i sloboda ispitanika zahtijeva jasno pripisivanje odgovornosti u skladu s ovom Uredbom. Države članice osobito bi trebale biti odgovorne za točnost podataka i za ažuriranje podataka koje su prenijele Europolu te za zakonitost takvih prijenosa podataka. Europol bi trebao biti odgovoran za točnost podataka i za ažuriranje podataka dobivenih od drugih pružatelja podataka ili koji proizlaze iz vlastitih analiza Europola. Europol bi trebao osigurati da obrada podataka bude poštena i zakonita te da se podaci prikupljaju i obrađuju za određenu svrhu. Europol bi također trebao osigurati da su podaci prikladni, bitni, da nisu prekomjerni u odnosu na svrhu u koju se obrađuju, da se ne pohranjuju dulje nego što je potrebno za tu svrhu te da se obrađuju na način koji osigurava odgovarajuću zaštitu osobnih podataka i povjerljivost obrade podataka.

(48) Europol bi trebao voditi evidenciju o prikupljanju, izmjenama, pristupu, otkrivanju, kombinaciji ili brisanju osobnih podataka u svrhu provjere zakonitosti obrade podataka, samonadzora i osiguravanja primjerene cjelovitosti i zaštite podataka. Europol bi trebao biti obvezan surađivati s Europskim nadzornikom za zaštitu podataka i na zahtjev staviti na raspolaganje zapise ili dokumentaciju kako bi ih se moglo koristiti za praćenje postupaka obrade.

(49) Europol bi trebao imenovati službenika za zaštitu podataka koji bi mu pomagao pri praćenju sukladnosti s ovom Uredbom. Službenik za zaštitu podataka trebao bi biti u stanju obavljati svoje dužnosti i zadaće neovisno i učinkovito te bi trebao imati na raspolaganju za to potrebna sredstva.

(50) Za zaštitu pojedinaca u odnosu na obradu osobnih podataka potrebne su samostalne, transparentne, odgovorne i učinkovite strukture nadzora, u skladu sa zahtjevima iz članka 8. stavka 3. Povelje Europske unije o temeljnim pravima. Nacionalna nadležna tijela za nadzor obrade osobnih podataka trebala bi pratiti zakonitost osobnih podataka koje države članice dostavljaju Europolu. Europski nadzornik za zaštitu podataka trebao bi pratiti zakonitost obrada podataka koje provodi Europol, izvršavajući svoje funkcije u potpunoj neovisnosti. U tom pogledu mehanizam za prethodno savjetovanje važna je zaštitna mjera za nove vrste postupaka obrade. To se ne bi trebalo primjenjivati na određene pojedinačne operativne aktivnosti, kao što su projekti operativne analize, već na uporabu novih informatičkih sustava za obradu osobnih podataka ili bilo koje znatne promjene s tim u vezi.

(51) Važno je osigurati pojačan i učinkovit nadzor nad Europolom te zajamčiti da se Europski nadzornik za zaštitu podataka može služiti odgovarajućim stručnim znanjem o zaštiti podataka u vezi s izvršavanjem zakonodavstva kada preuzima odgovornost za nadzor nad Europolom u pogledu zaštite podataka. Europski nadzornik za zaštitu podataka i nacionalna nadzorna tijela trebali bi međusobno blisko surađivati u vezi sa specifičnim pitanjima koja zahtijevaju nacionalno sudjelovanje te bi trebali osigurati usklađenu primjenu ove Uredbe diljem Unije.

(52) Ne dovodeći u pitanje neovisnost Europskog nadzornika za zaštitu podataka i njegovu odgovornost za nadzor nad Europolom u pogledu zaštite podataka, a s ciljem olakšavanja suradnje između Europskog nadzornika za zaštitu podataka i nacionalnih nadzornih tijela, oni bi se trebali redovito sastajati u okviru Odbora za suradnju koji bi, kao savjetodavno tijelo, trebao davati mišljenja, smjernice, preporuke i najbolje prakse u pogledu raznih pitanja koja zahtijevaju sudjelovanje na nacionalnoj razini.

(53) Budući da Europol obrađuje i neoperativne osobne podatke, nepovezane s kriminalističkim istragama, poput osobnih podataka koji se tiču osoblja Europola, pružatelja usluga ili posjetitelja, obrada takvih podataka trebala bi podlijegati Uredbi (EZ) br. 45/2001.

(54) Europski nadzornik za zaštitu podataka trebao bi rješavati i istraživati pritužbe koje podnose ispitanici. Istragu pokrenutu na temelju pritužbe treba provesti, podložno sudskom preispitivanju, u mjeri koja je za određeni slučaj primjerena. Nacionalno nadzorno tijelo trebalo bi u razumnom roku obavijestiti ispitanika o tijeku i ishodu pritužbe.

(55) Svaki bi pojedinac trebao imati pravo na pravosudno sredstvo protiv odluke Europskog nadzornika za zaštitu podataka koja ga se tiče.

(56) Europol bi trebao podlijegati općim pravilima o ugovornoj i izvanugovornoj odgovornosti primjenjivoj na institucije Unije, agencije i tijela, osim pravila o odgovornosti za nezakonitu obradu podataka.

(57) Pojedincu kojem je nanesena šteta zbog nezakonite obrade podataka može biti nejasno je li to posljedica djelovanja Europola ili pak države članice. Europol i država članica u kojoj se desio događaj koji je doveo do nastanka štete trebali bi stoga biti zajednički i pojedinačno odgovorni.

(58) Poštujući ulogu Europskog parlamenta zajedno s nacionalnim parlamentima u nadzoru aktivnosti Europola, nužno je da Europol u potpunosti bude odgovorna i transparentna unutarnja organizacija. U tu svrhu, u svjetlu članka 88. UFEU-a, Europski parlament zajedno s nacionalnim parlamentima trebao bi utvrditi postupke nadzora aktivnosti Europola. Takvi bi postupci trebali podlijegati članku 12. točki (c) UEU-a i članku 9. Protokola br. 1, prema kojima Europski parlament i nacionalni parlamenti zajedno trebaju utvrđivati organizaciju te promicanje učinkovite i redovne međuparlamentarne suradnje unutar Unije. Postupci koje treba utvrditi za nadzor aktivnosti Europola trebali bi uzeti u obzir potrebu da se osigura da su Europski parlament i nacionalni parlamenti ravnopravni, kao i potrebu da se zaštiti povjerljivost operativnih informacija. Međutim, način na koji nacionalni parlamenti nadziru svoje vlade kad je riječ o aktivnostima Unije predmet je posebnog ustavnog uređenja i prakse svake države članice.

(59) Pravilnik o osoblju za dužnosnike Europske unije („Pravilnik o osoblju”) i Uvjeti zaposlenja ostalih službenika Europske unije („Uvjeti zaposlenja ostalih službenika”) utvrđeni u Uredbi Vijeća (EEZ, Euratom, EZUČ) br. 259/68 (14) trebali bi se primjenjivati na osoblje Europola. Europol bi trebao moći zapošljavati osoblje iz nadležnih tijela država članica kao privremeno osoblje čiji je period službe ograničen radi održavanja načela rotacije, s obzirom na to da naknadna reintegracija tih članova osoblja u službu njihova nadležna tijela olakšava blisku suradnju između Europola i nadležnih tijela država članica. Države članice trebale bi poduzeti sve potrebne mjere kako bi osigurale da se članovi osoblja angažirani u Europolu kao privremeno osoblje na kraju svoje službe u Europolu mogu vratiti u nacionalnu javnu službu kojoj pripadaju.

(60) Uzimajući u obzir narav dužnosti Europola i ulogu izvršnog direktora, nadležni odbor Europskog parlamenta trebao bi moći na svoju sjednicu pozvati izvršnog direktora prije njegova imenovanja, kao i prije produljenja njegova mandata. Izvršni direktor trebao bi podnijeti i godišnje izvješće Europskom parlamentu i Vijeću. Nadalje, Europski parlament i Vijeće trebali bi imati mogućnost pozvati izvršnog direktora da ih izvijesti o obavljanju svojih dužnosti.

(61) Kako bi se mogla jamčiti potpuna samostalnost i neovisnost Europola, trebalo bi mu omogućiti samostalni proračun s prihodima koji ponajprije dolaze od doprinosa iz proračuna Unije. Trebao bi biti primjenjiv proračunski postupak Unije u pogledu doprinosa Unije i svih drugih subvencija koje se isplaćuju iz općeg proračuna Unije. Reviziju izvješća trebao bi provoditi Revizorski sud.

(62) Delegirana uredba Komisije (EU) br. 1271/2013 (15) trebala bi se primjenjivati na Europol.

(63) S obzirom na njihove posebne zakonske i administrativne ovlasti i njihove tehničke sposobnosti za provođenje prekograničnih aktivnosti razmjene informacija, operacija i istraga, među ostalim u zajedničkim istražnim timovima, te za osiguravanje objekata za osposobljavanje, nadležna tijela država članica trebala bi biti u mogućnosti od Europola dobiti bespovratna sredstva bez poziva za podnošenje prijedloga u skladu s člankom 190. stavkom 1. točkom (d) Delegirane uredbe Komisije (EU) br. 1268/2012 (16).

(64) Uredba (EU, Euratom) br. 883/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (17) trebala bi se primjenjivati na Europol.

(65) Europol obrađuje podatke za koje je potrebna posebna zaštita s obzirom na to da uključuju osjetljive neklasificirane informacije i klasificirane informacije EU-a. Europol bi stoga trebao izraditi propise o povjerljivosti i obradi takvih informacija. Propisi o zaštiti klasificiranih informacija EU-a trebali bi biti usklađeni s Odlukom Vijeća 2013/488/EU (18).

(66) Prikladno je redovito evaluirati primjenu ove Uredbe.

(67) Nužne odredbe u vezi smještaja Europola u Haagu, gdje on ima svoje sjedište, i specifična pravila primjenjiva na sve osoblje Europola i članove njihovih obitelji trebali bi biti utvrđeni u sporazumu o sjedištu. Nadalje, država članica domaćin trebala bi omogućiti potrebne uvjete za neometan rad Europola, uključujući višejezično i europski usmjereno školovanje te prikladne prometne veze kako bi se privukli ljudski resursi visoke kvalitete sa što je moguće šireg geografskog područja.

(68) Europol, kako je osnovan ovom Uredbom, zamjenjuje i nasljeđuje Europol osnovan Odlukom 2009/371/PUP. On bi stoga trebao biti pravni sljednik svih njegovih ugovora, uključujući ugovore o zapošljavanju, obveza i stečene imovine. Međunarodni sporazumi koje je sklopio Europol osnovan Odlukom 2009/371/PUP i sporazumi koje je sklopio Europol osnovan Konvencijom o Europolu prije 1. siječnja 2010. trebali bi ostati na snazi.

(69) Kako bi se omogućilo da Europol nastavi ispunjavati zadaće Europola osnovanog Odlukom 2009/371/PUP najbolje što može, trebalo bi utvrditi prijelazne mjere, osobito u vezi s upravnim odborom, izvršnim direktorom i osobljem zaposlenim na temelju ugovora na neodređeno vrijeme, kao lokalno osoblje, koji je sklopljen s Europolom kako je osnovan Konvencijom o Europolu, kojemu bi trebala biti ponuđena mogućnost zaposlenja kao privremeno ili ugovorno osoblje prema Uvjetima zaposlenja ostalih službenika.

(70) Akt Vijeća od 3. prosinca 1998. (19) o Pravilniku o osoblju Europola stavljen je izvan snage člankom 63. Odluke 2009/371/PUP. Međutim, trebao bi se nastaviti primjenjivati na osoblje zaposleno u Europolu prije stupanja na snagu Odluke 2009/371/PUP. Stoga bi prijelaznim odredbama trebalo osigurati da ugovori sklopljeni u skladu s tim pravilnikom o osoblju nastave biti uređeni njime.

(71) S obzirom na to da cilj ove Uredbe, odnosno uspostavu pravnog subjekta odgovornog za suradnju u vezi s izvršavanjem zakonodavstva na razini Unije, ne mogu dostatno ostvariti države članice, nego se zbog opsega i učinaka mjera on na bolji način može ostvariti na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti utvrđenim u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji. U skladu s načelom proporcionalnosti utvrđenim u tom članku, ova Uredba ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tog cilja.

(72) U skladu s člankom 3. i člankom 4.a stavkom 1. Protokola br. 21 o stajalištu Ujedinjene Kraljevine i Irske u pogledu područja slobode, sigurnosti i pravde, priloženog UEU-u i UFEU-u, Irska je objavila svoju želju za sudjelovanjem u donošenju i primjeni ove Uredbe.

(73) U skladu s člancima 1.i 2. te člankom 4.a stavkom 1. Protokola br. 21 o stajalištu Ujedinjene Kraljevine i Irske s obzirom na područje slobode, sigurnosti i pravde, priloženog UEU-u i UFEU-u i ne dovodeći u pitanje članak 4. tog Protokola, Ujedinjena Kraljevina ne sudjeluje u donošenju ove Uredbe te ona za nju nije obvezujuća niti se na nju primjenjuje.

(74) U skladu s člancima 1. i 2. Protokola br. 22 o stajalištu Danske koji je priložen UEU-u i UFEU-u, Danska ne sudjeluje u donošenju ove Uredbe te ona za nju nije obvezujuća niti se na nju primjenjuje.

(75) Provedeno je savjetovanje s Europskim nadzornikom za zaštitu podataka te je on donio mišljenje 31. svibnja 2013.

(76) Ovom Uredbom poštuju se temeljna prava i postupa se u skladu s načelima posebno priznatima Poveljom Europske unije o temeljnim pravima, osobito pravom na zaštitu osobnih podataka i pravom na privatnost koji su zaštićeni člancima 8. i 7. Povelje kao i člankom 16. UFEU-a,

DONIJELI SU OVU UREDBU:

POGLAVLJE I.

OPĆE ODREDBE, CILJEVI I ZADAĆE EUROPOLA

Članak 1.

Osnivanje Agencije Europske unije za suradnju tijela za izvršavanje zakonodavstva

1. Osniva se Agencija Europske unije za suradnju tijela za izvršavanje zakonodavstva (Europol) s ciljem pružanja potpore suradnji među tijelima za izvršavanje zakonodavstva u Uniji.

2. Europol osnovan ovom Uredbom zamjenjuje i nasljeđuje Europol osnovan Odlukom 2009/371/PUP.

Članak 2.

Definicije

Za potrebe ove Uredbe:

(a) „nadležna tijela država članica” sva su policijska tijela i druge službe za izvršavanje zakonodavstva koje postoje u državama članicama, a koje su prema nacionalnom zakonodavstvu odgovorne za sprečavanje i suzbijanje kaznenih djela. Nadležna tijela ujedno obuhvaćaju ostala javna tijela koja postoje u državama članicama, a koja su prema nacionalnom zakonodavstvu odgovorna za sprečavanje i suzbijanje kaznenih djela u nadležnosti Europola;

(b) „strateška analiza” znači sve metode i tehnike pomoću kojih se informacije prikupljaju, pohranjuju, obrađuju i procjenjuju s ciljem pružanja potpore i razvoja kaznene politike koja doprinosi učinkovitom i djelotvornom sprečavanju i suzbijanju kriminaliteta;

(c) „operativna analiza” znači sve metode i tehnike pomoću kojih se informacije prikupljaju, pohranjuju, obrađuju i procjenjuju s ciljem pružanja potpore kriminalističkim istragama;

(d) „tijela Unije” znači institucije, tijela, misije, uredi i agencije osnovane UEU-om i UFEU-om ili na temelju njih;

(e) „međunarodna organizacija” znači organizacija i njezina podređena tijela uređena međunarodnim javnim pravom ili bilo koje drugo tijelo koje su sporazumom ili na temelju sporazuma osnovale dvije ili više zemalja;

(f) „privatne strane” znači subjekti i tijela osnovana u skladu s pravom države članice ili treće zemlje, osobito trgovačka društva i poduzeća, poslovna udruženja, neprofitne organizacije i druge pravne osobe koje nisu obuhvaćene točkom (e);

(g) „privatne osobe” znači sve fizičke osobe;

(h) „osobni podaci” znači sve informacije koje se odnose na ispitanika;

(i) „ispitanik” znači fizička osoba koja je identificirana ili koja se može identificirati, pri čemu osoba koja se može identificirati jest osoba koja se može identificirati izravno ili neizravno, posebice uz pomoć identifikatora kao što je ime, identifikacijski broj, podaci o lokaciji, internetski identifikator ili uz pomoć jednog ili više čimbenika svojstvenih za fizički, fiziološki, genetski, mentalni, ekonomski, kulturni ili socijalni identitet te osobe;

(j) „genetski podaci” znači svi osobni podaci koji se odnose na genetska obilježja pojedinca koja su naslijeđena ili stečena i koja daju jedinstvenu informaciju o fiziologiji ili zdravlju tog pojedinca, a dobiveni su osobito analizom biološkog uzorka dotičnog pojedinca;

(k) „obrada” znači bilo koji postupak ili skup postupaka koji se provode nad osobnim podacima ili skupovima osobnih podataka, bilo automatiziranim sredstvima ili ne, kao što je prikupljanje, bilježenje, organiziranje, strukturiranje, pohrana, prilagođavanje ili mijenjanje, preuzimanje, obavljanje uvida, uporaba, otkrivanje prijenosom, širenje ili stavljanje na raspolaganje na drugi način, usklađivanje ili kombiniranje, ograničavanje, brisanje ili uništavanje;

(l) „primatelj” znači fizička ili pravna osoba, tijelo javne vlasti, agencija ili bilo koje drugo tijelo kojemu se priopćavaju podaci, bilo da jest ili nije treća strana;

(m) „prijenos osobnih podataka” znači priopćavanje osobnih podataka, koji se aktivno stavljaju na raspolaganje, između ograničenog broja identificiranih strana uz znanje ili namjeru pošiljatelja da primateljima pruži pristup osobnim podacima;

(n) „kršenje osobnih podataka” znači kršenje sigurnosti koje dovodi do slučajnog ili nezakonitog uništenja, gubitka, izmjene, neovlaštenog otkrivanja ili pristupa osobnim podacima koji su preneseni, pohranjeni ili na drugi način obrađivani;

(o) „ispitanikov pristanak” znači svako svojevoljno izričito, informirano i nedvosmisleno iskazivanje svojih želja kojim ispitanik, putem izjave ili jasne afirmativne radnje, naznačuje svoj pristanak za obradu podataka o sebi;

(p) „administrativni osobni podaci” znači svi podaci koje obrađuje Europol osim onih koji se obrađuju radi ispunjenja ciljeva utvrđenih u članku 3.

Članak 3.

Ciljevi

1. Europol podupire i jača djelovanje nadležnih tijela država članica i uzajamnu suradnju u sprečavanju i suzbijanju teškog kriminaliteta koji pogađa dvije ili više država članica, terorizma i oblika kriminaliteta koji utječu na zajednički interes obuhvaćen politikom Unije, kako su navedeni u Prilogu I.

2. Osim stavka 1., ciljevi Europola također obuhvaćaju povezana kaznena djela. Sljedeća kaznena djela smatraju se povezanim kaznenim djelima:

(a) kaznena djela počinjena s ciljem pribavljanja sredstava za počinjenje djela u nadležnosti Europola;

(b) kaznena djela počinjena radi omogućavanja ili počinjenja djela u nadležnosti Europola;

(c) kaznena djela počinjena radi osiguranja da počinitelji djela u nadležnosti Europola ostanu nekažnjeni.

Članak 4.

Zadaće

1. Europol obavlja sljedeće zadaće kako bi ostvario ciljeve iz članka 3.:

(a) prikupljanje, pohranu, obradu, analizu i razmjenu informacija, uključujući kriminalističke obavještajne podatke;

(b) obavješćivanje država članica bez odgode o svim informacijama i vezama između kaznenih djela koja ih se tiču putem nacionalnih jedinica osnovanih ili imenovanih na temelju članka 7. stavka 2.;

(c) koordinaciju, organizaciju i provedbu istražnih i operativnih radnji kako bi podržao i ojačao djelovanje nadležnih tijela država članica, koje se provode: i. zajedno s nadležnim tijelima država članica; ili ii. u kontekstu zajedničkih istražnih timova, u skladu s člankom 5., prema potrebi, u suradnji s s Eurojustom;

(d) sudjelovanje u zajedničkim istražnim timovima kao i predlaganje njihova osnivanja u skladu s člankom 5.;

(e) pružanje informacija i analitičke potpore državama članicama u vezi s većim međunarodnim događajima;

(f) pripremu procjene opasnosti, strateških i operativnih analiza i izvješća o općem stanju;

(g) razvoj, dijeljenje i promicanje stručnog znanja o metodama sprečavanja kriminaliteta, istražnim postupcima i tehničkim i forenzičkim metodama te savjetovanje država članica;

(h) potporu prekograničnim aktivnostima razmjene informacija, operacijama i istragama država članica, kao i zajedničkim istražnim timovima, između ostalog, pružanjem operativne, tehničke i financijske potpore;

(i) pružanje specijalističkog osposobljavanja i pomoći državama članicama pri organizaciji osposobljavanja, uključujući pružanje financijske potpore, u okviru svojih ciljeva i u skladu s brojem zaposlenih i financijskim sredstvima koja mu stoje na raspolaganju u suradnji s Agencijom Europske unije za osposobljavanje u području izvršavanja zakonodavstva (CEPOL);

(j) suradnju s tijelima Unije osnovanima na temelju glave V. UFEU-a i s OLAF-om, osobito putem razmjena informacija i pružajući im analitičku potporu u područjima koja potpadaju u njihovu nadležnost;

(k) pružanje informacija i potpore strukturama EU-a za upravljanje kriznim situacijama te misijama osnovanima na temelju UEU-a u okviru ciljeva Europola određenih u članku 3.;

(l) razvoj specijaliziranih stručnih centara Unije za suzbijanje određenih vrsta kriminaliteta koje potpadaju u okvir ciljeva Europola, osobito Europskog centra za kiberkriminalitet;

(m) potporu djelovanjima država članica u vezi sa sprečavanjem i suzbijanjem oblika kaznenih djela navedenih u Prilogu I. koji se promiču, čine ili je njihovo činjenje olakšano putem interneta, uključujući, u suradnji s državama članicama, utvrđivanje i prijavu internetskih sadržaja kojima se takve vrste kaznenih djela promiču, čine ili je njihovo činjenje olakšano pružateljima internetskih usluga radi njihova dobrovoljnog razmatranja kompatibilnosti utvrđenog i prijavljenog internetskog sadržaja s vlastitim uvjetima.

2. Europol pruža strateške analize i procjene opasnosti radi pružanja pomoći Vijeću i Komisiji pri utvrđivanju strateških i operativnih prioriteta Unije u borbi protiv kriminaliteta. Europol također pomaže pri operativnoj provedbi tih prioriteta.

3. Europol pruža strateške analize i procjene opasnosti kako bi pridonio učinkovitoj i djelotvornoj uporabi sredstava dostupnih na nacionalnoj razini i razini Unije za operativne aktivnosti te podupiranju tih aktivnosti.

4. Europol djeluje kao središnji ured za suzbijanje krivotvorenja eura u skladu s Odlukom Vijeća 2005/511/PUP (20). Europol također potiče koordinaciju mjera koje nadležna tijela država članica poduzimaju u borbi protiv krivotvorenja eura ili u kontekstu zajedničkih istražnih timova, prema potrebi u suradnji s tijelima Unije i tijelima trećih zemalja.

5. Europol ne primjenjuje mjere prisile pri izvršavanju svojih zadaća.

POGLAVLJE II.

SURADNJA IZMEĐU DRŽAVA ČLANICA I EUROPOLA

Članak 5.

Sudjelovanje u zajedničkim istražnim timovima

1. Osoblje Europola može sudjelovati u aktivnostima zajedničkih istražnih timova koji se bave kaznenim djelima obuhvaćenima ciljevima Europola. U sporazumu o osnivanju zajedničkog istražnog tima određuju se uvjeti koji se odnose na sudjelovanje osoblja Europola u timu, uključujući informacije o pravilima o odgovornosti.

2. Europol može, u okviru ograničenja zakonodavstava država članica u kojima djeluje zajednički istražni tim, pomagati u svim aktivnostima i razmjeni informacija sa svim članovima zajedničkog istražnoga tima.

3. Osoblje Europola koje sudjeluje u zajedničkom istražnom timu može, u skladu s ovom Uredbom, pružiti svim članovima tima potrebne informacije koje Europol obrađuje u svrhe utvrđene u članku 18. stavku 2. Europol istovremeno obavještava nacionalne jedinice država članica zastupljene u timu kao i onih država članica koje su dostavile informacije.

4. Europol može, uz pristanak i pod odgovornošću države članice koja je pružila informacije, obraditi informacije koje je primilo osoblje Europola, kao dio zajedničkog istražnog tima, u svrhe navedene u članku 18. stavku 2., pod uvjetima utvrđenima u ovoj Uredbi.

5. U slučaju kada Europol ima razloga vjerovati da bi osnivanje zajedničkog istražnoga tima istrazi dodalo vrijednost, može to predložiti dotičnim državama članicama i poduzeti mjere kako bi im pomogao osnovati zajednički istražni tim.

Članak 6.

Zahtjevi Europola za pokretanje kriminalističkih istraga

1. U određenim slučajevima kada Europol smatra da bi bilo potrebno pokrenuti kriminalističku istragu u pogledu kaznenog djela koje je u okviru njegovih ciljeva, on traži od nadležnih tijela dotičnih država članica putem nacionalnih jedinica da pokrenu, vode ili koordiniraju takvu kriminalističku istragu.

2. Nacionalne jedinice bez odgode obavješćuju Europol o odlukama nadležnih tijela država članica o svim zahtjevima na temelju stavka 1.

3. Ako nadležna tijela dotične države članice odluče da neće udovoljiti zahtjevu Europola na temelju stavka 1., ona obavješćuju Europol o razlozima svoje odluke bez nepotrebnog odlaganja, a po mogućnosti u roku od mjesec dana od zaprimanja zahtjeva. Međutim, razloge je moguće uskratiti ako bi njihovo otkrivanje:

(a) bilo u suprotnosti s osnovnim interesima sigurnosti dotične države članice; ili

(b) ugrozilo napredak istrage koja je u tijeku ili sigurnost pojedinaca.

4. Europol odmah obavješćuje Eurojust o svakom zahtjevu upućenom na temelju stavka 1. i o svim odlukama nadležnog tijela države članice na temelju stavka 2.

Članak 7.

Nacionalne jedinice Europola

1. Države članice i Europol međusobno surađuju pri obavljanju svojih zadaća navedenih u ovoj Uredbi.

2. Svaka država članica osniva ili imenuje nacionalnu jedinicu koja djeluje kao tijelo za vezu između Europola i nadležnih tijela država članica. Svaka država članica imenuje službenika za voditelja svoje nacionalne jedinice.

3. Svaka država članica osigurava da je njezina nacionalna jedinica prema nacionalnom pravu nadležna za ispunjavanje zadaća ovom Uredbom povjerenih nacionalnim jedinicama, a posebno da ima pristup nacionalnim podacima za izvršavanje zakonodavstva i drugim relevantnim podacima potrebnima za suradnju s Europolom.

4. Svaka država članica određuje organizaciju i osoblje nacionalne jedinice u skladu sa svojim nacionalnim pravom.

5. U skladu sa stavkom 2. nacionalna jedinica predstavlja tijelo za vezu između Europola i nadležnih tijela države članice. Ipak, u skladu s uvjetima koje utvrde države članice, uključujući prethodno uključivanje nacionalne jedinice, države članice mogu dopustiti izravne kontakte između svojih nadležnih tijela i Europola. Nacionalna jedinica istovremeno od Europola prima sve informacije razmijenjene tijekom izravnih kontakata između Europola i nadležnih tijela, osim ako nacionalna jedinica navede da ne treba primati takve informacije.

6. Svaka država članica putem svoje nacionalne jedinice ili, u skladu sa stavkom 5., putem nadležnog tijela, posebice:

(a) pruža Europolu informacije nužne za ispunjenje njegovih ciljeva, uključujući informacije koje se odnose na oblike kaznenih djela čiju prevenciju ili borbu protiv kojih Unija smatra prioritetima;

(b) osigurava djelotvornu komunikaciju i suradnju svih relevantnih nadležnih tijela s Europolom;

(c) podiže svijest o Europolovim aktivnostima;

(d) u skladu s člankom 38. stavkom 5. točkom (a), osigurava usklađenost s nacionalnim pravom kada dostavlja informacije Europolu.

7. Ne dovodeći u pitanje ispunjavanje obveza koje države članice imaju u odnosu na održavanje javnog reda i mira te zaštitu unutarnje sigurnosti, države članice nisu dužne ni u kojem slučaju dostavljati informacije u skladu sa stavkom 6. točkom (a) ako bi to:

(a) bilo u suprotnosti s osnovnim interesima sigurnosti dotične države članice;

(b) ugrožavalo uspjeh istrage u tijeku ili sigurnost pojedinca; ili

(c) otkrilo informacije u vezi s organizacijama ili posebnim obavještajnim aktivnostima u području nacionalne sigurnosti.

Međutim, države članice dužne su dostaviti informacije čim one izađu iz okvira prvog podstavka točaka (a), (b) ili (c).

8. Države članice osiguravaju da je njihovim financijsko-obavještajnim jedinicama uspostavljenima na temelju Direktive 2005/60/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (21) dopuštena suradnja s Europolom putem njihove nacionalne jedinice u vezi s analizama, u okviru njihova ovlaštenja i nadležnosti.

9. Voditelji nacionalnih jedinica redovito se sastaju, osobito kako bi raspravljali i rješavali probleme koji nastaju u kontekstu njihove operativne suradnje s Europolom.

10. Troškove nacionalnih jedinica za komunikaciju s Europolom snose države članice, te se, osim troškova povezivanja, ne naplaćuju Europolu.

11. Europol sastavlja godišnje izvješće o informacijama dobivenima od svake države članice prema stavku 6. točki (a) na temelju kvantitativnih i kvalitativnih kriterija za evaluaciju koje određuje upravni odbor. Godišnje se izvješće šalje Europskom parlamentu, Vijeću, Komisiji i nacionalnim parlamentima.

Članak 8.

Časnici za vezu

1. Svaka nacionalna jedinica određuje najmanje jednog časnika za vezu koji se raspoređuje u Europol. Osim ako je ovom Uredbom drukčije propisano, na časnike za vezu primjenjuje se nacionalno pravo države članice koja ih imenuje.

2. Časnici za vezu čine nacionalni ured za vezu pri Europolu, a njihove nacionalne jedinice upućuju ih da predstavljaju njihove interese u okviru Europola u skladu s nacionalnim pravom države članice koja ih imenuje te odredbama koje se primjenjuju na administraciju Europola.

3. Časnici za vezu pomažu u razmjeni informacija između Europola i svojih država članica.

4. Časnici za vezu, u skladu sa svojim nacionalnim pravom, pomažu u razmjeni informacija između svojih država članica i časnika za vezu drugih država članica, trećih zemalja i međunarodnih organizacija. Europolova infrastruktura može se, u skladu s nacionalnim pravom, koristiti za takve bilateralne razmjene kako bi se obuhvatila i kaznena djela koja se nalaze izvan okvira ciljeva Europola. Sve takve razmjene informacija u skladu su s primjenjivim pravom Unije i nacionalnim pravom.

5. Upravni odbor određuje prava i obveze časnika za vezu u odnosu na Europol. Časnici za vezu uživaju povlastice i imunitete potrebne za obavljanje svojih zadaća u skladu s člankom 63. stavkom 2.

6. Europol osigurava da su časnici za vezu potpuno obaviješteni o svim njegovim aktivnostima i povezani s njima u mjeri u kojoj je to potrebno radi izvršavanja njihovih zadaća.

7. Europol snosi trošak osiguravanja potrebnog prostora državama članicama u zgradi Europola i prikladne potpore časnicima za vezu za izvršavanje njihovih dužnosti. Sve druge troškove koji nastaju u vezi s imenovanjem časnika za vezu snosi država članica koja ih imenuje, uključujući i troškove opreme za časnike za vezu, osim ako Europski parlament i Vijeće na preporuku upravnog odbora odluče suprotno.

POGLAVLJE III.

ORGANIZACIJA EUROPOLA

Članak 9.

Administrativna i upravljačka struktura Europola

Administrativna i upravljačka struktura Europola sastoji se od:

(a) upravnog odbora;

(b) izvršnog direktora;

(c) prema potrebi, drugog savjetodavnog tijela koje je osnovao upravni odbor u skladu s člankom 11. stavkom 1. točkom (s).

ODJELJAK 1.

Upravni odbor

Članak 10.

Sastav upravnog odbora

1. Upravni odbor sastoji se od po jednog predstavnika svake države članice i jednog predstavnika Komisije. Svaki predstavnik ima pravo glasa.

2. Članove upravnog odbora imenuje se uzimajući u obzir njihovo znanje o suradnji u izvršavanju zakonodavstva.

3. Svaki član upravnog odbora ima svog zamjenika koji se imenuje uzimajući u obzir kriterij naveden u stavku 2. Zamjenik predstavlja člana tijekom njegova odsustva.

Načelo uravnotežene zastupljenosti spolova u upravnom odboru također se uzima u obzir.

4. Ne dovodeći u pitanje pravo država članica i Komisije da svaka okonča mandat svojeg člana i zamjenika člana, članstvo u upravnom odboru traje četiri godine. Taj se mandat može produžiti.

Članak 11.

Funkcije upravnog odbora

1. Upravni odbor:

(a) svake godine dvotrećinskom većinom svojih članova i u skladu s člankom 12. donosi dokument koji sadrži Europolovo višegodišnje programiranje i godišnji program rada za sljedeću godinu;

(b) dvotrećinskom većinom svojih članova donosi godišnji proračun Europola i izvršava druge funkcije u smislu proračuna Europola prema poglavlju X.;

(c) donosi konsolidirano godišnje izvješće o aktivnostima Europola i šalje ga, do 1. srpnja sljedeće godine, Europskom parlamentu, Vijeću, Komisiji, Revizorskom sudu i nacionalnim parlamentima. Konsolidirano godišnje izvješće o aktivnostima javno se objavljuje;

(d) donosi financijska pravila primjenjiva na Europol u skladu s člankom 61.;

(e) donosi unutarnju strategiju za borbu protiv prijevara koja je razmjerna rizicima od prijevare uzimajući u obzir troškove i koristi mjera koje treba provesti;

(f) usvaja pravila o sprječavanju sukoba interesa i upravljanju sukobima interesa svojih članova, među ostalim u vezi s njihovom izjavom o interesima;

(g) u skladu sa stavkom 2. u vezi s osobljem Europola izvršava ovlasti koje se Pravilnikom o osoblju dodjeljuju tijelu za imenovanja i ovlasti koje se Uvjetima zaposlenja ostalih službenika dodjeljuju tijelu ovlaštenom za sklapanje ugovora o radu s ostalim službenicima („ovlasti tijela nadležnog za imenovanja”);

(h) usvaja odgovarajuća provedbena pravila za davanje učinka Pravilniku o osoblju i Uvjetima zaposlenja ostalih službenika u skladu s člankom 110. Pravilnika o osoblju;

(i) usvaja unutarnja pravila u vezi s postupkom odabira izvršnog direktora, uključujući pravila o sastavu odbora za odabir kojima se osigurava njegova neovisnost i nepristranost;

(j) predlaže Vijeću uži izbor kandidata za mjesta izvršnog direktora i zamjenika izvršnog direktora te prema potrebi predlaže Vijeću da produlji njihove mandate ili ih razriješi dužnosti u skladu s člancima 54. i 55.;

(k) uspostavlja pokazatelje uspješnosti i nadgleda uspješnost izvršnog direktora, uključujući i provedbu odluka upravnog odbora;

(l) imenuje službenika za zaštitu podataka koji je funkcionalno neovisan u obavljanju svojih dužnosti;

(m) imenuje računovodstvenog službenika koji podliježe Pravilniku o osoblju i Uvjetima zapošljavanja ostalih službenika te je funkcionalno neovisan u izvršavanju svojih dužnosti;

(n) uspostavlja, prema potrebi, službu za unutarnju reviziju;

(o) osigurava prikladno praćenje rezultata i preporuka proizašlih iz izvješća unutarnje ili vanjske revizije te evaluacija, kao i iz istraga OLAF-a i Europskog nadzornika za zaštitu podataka;

(p) određuje kriterije za evaluaciju u godišnjem izvješću u skladu s člankom 7. stavkom 11.;

(q) usvaja smjernice u kojima se dodatno određuju postupci za obradu informacija koju provodi Europol u skladu s člankom 18. i nakon savjetovanja s Europskim nadzornikom za zaštitu podataka;

(r) odlučuje o sklapanju radnih i administrativnih dogovora u skladu s člankom 23. stavkom 4. odnosno člankom 25. stavkom 1.;

(s) odlučuje, uzimajući u obzir poslovne i financijske uvjete, o uspostavi unutarnje organizacije Europola, uključujući specijalizirane stručne centre Unije iz članka 4. stavka 1. točke l., na prijedlog izvršnog direktora;

(t) donosi svoj poslovnik, uključujući odredbe o zadaćama i funkcioniranju svojeg tajništva;

(u) donosi, prema potrebi, druga unutarnja pravila.

2. Ako upravni odbor to smatra potrebnim za obavljanje zadaća Europola, može predložiti Vijeću da Komisiji skrene pozornost na potrebu za odlukom o prikladnosti iz članka 25. stavka 1. točke (a) ili za preporukom za donošenje odluke o odobrenju otvaranja pregovora s ciljem sklapanja međunarodnog sporazuma iz članka 25. stavka 1. točke (b).

3. Upravni odbor u skladu s člankom 110. Pravilnika o osoblju donosi odluku na temelju članka 2. stavka 1. Pravilnika o osoblju i članka 6. Uvjeta zaposlenja ostalih službenika, kojom se navedene ovlasti tijela nadležnog za imenovanja delegiraju izvršnom direktoru i utvrđuju uvjeti pod kojima se to delegiranje ovlasti može suspendirati. Izvršni direktor ima pravo na daljnje delegiranje tih ovlasti.

Upravni odbor može u iznimnim okolnostima odlukom suspendirati delegiranje ovlasti tijela za imenovanja na izvršnog direktora i svako daljnje delegiranje tih ovlasti te ih izvršavati sam ili delegirati te ovlasti na jednog od svojih članova ili zaposlenika koji nije izvršni direktor.

Članak 12.

Višegodišnje programiranje i godišnji programi rada

1. Upravni odbor do 30. studenog svake godine donosi dokument koji obuhvaća Europolovo višegodišnje programiranje i godišnji program na temelju nacrta koji predlaže izvršni direktor, uzimajući u obzir mišljenje Komisije i, u pogledu višegodišnjeg programiranja, nakon savjetovanja s JPSG-om. Upravni odbor taj dokument prosljeđuje Vijeću, Komisiji i JPSG-u.

2. U višegodišnjem programiranju navodi se opće strateško programiranje, uključujući ciljeve, očekivane rezultate i pokazatelje uspješnosti. U njemu se također navodi planiranje resursa, uključujući višegodišnji proračun i osoblje. Njime je obuhvaćena strategija odnosa s trećim zemljama ili međunarodnim organizacijama.

Višegodišnje programiranje provodi se putem godišnjih programa rada te se prema potrebi ažurira u skladu s nalazima vanjskih i unutarnjih evaluacija. Zaključak tih evaluacija također se prema potrebi odražava na godišnji program rada za sljedeću godinu.

3. Godišnji program rada sadržava detaljne ciljeve, očekivane rezultate i indikatore uspješnosti. Također sadržava opis aktivnosti koje će se financirati i podatke o ljudskim i financijskim resursima dodijeljenima za svaku aktivnost, u skladu s načelima planiranja proračuna i upravljanja proračunom po aktivnostima. Godišnji program rada mora biti usklađen s višegodišnjim programiranjem. U njemu se jasno navode zadaće koje su dodane, promijenjene ili izbrisane u odnosu na prijašnju financijsku godinu.

4. Ako je, nakon donošenja godišnjeg programa rada, Europolu dodijeljena nova zadaća, Upravni odbor mijenja godišnji program rada.

5. Svaka značajna promjena godišnjeg programa rada usvaja se prema postupku jednakom onom koji se primjenjuje na donošenje početnog godišnjeg programa. Upravni odbor može izvršnom direktoru delegirati ovlast za donošenje nematerijalnih izmjena godišnjeg programa rada.

Članak 13.

Predsjednik i zamjenik predsjednika upravnog odbora

1. Upravni odbor bira predsjednika i zamjenika predsjednika unutar skupine od tri države članice koje zajedno pripremaju 18-mjesečni program Vijeća. Njihov mandat traje 18 mjeseci te odgovara po trajanju tom programu Vijeća. Međutim, ako članstvo predsjednika ili zamjenika predsjednika u upravnom odboru završi u bilo kojem trenutku tijekom njihova mandata predsjednika ili zamjenika predsjednika, njihov mandat automatski istječe u isto vrijeme.

2. Predsjednik i zamjenik predsjednika biraju se dvotrećinskom većinom članova upravnog odbora.

3. Ako je predsjednik spriječen u izvršavanju svojih dužnosti, automatski ga mijenja zamjenik predsjednika.

Članak 14.

Sastanci upravnog odbora

1. Predsjednik saziva sastanke upravnog odbora.

2. Izvršni direktor sudjeluje u vijećanju upravnog odbora.

3. Upravni odbor održava najmanje dva redovna sastanka godišnje. Uz to, sastaje se na inicijativu predsjednika ili na zahtjev Komisije ili najmanje jedne trećine svojih članova.

4. Upravni odbor može pozvati bilo koju osobu čije mišljenje može biti bitno za raspravu da prisustvuje sastanku u svojstvu promatrača bez prava glasa, uključujući, prema potrebi, predstavnika JPSG-a.

5. Članovima ili zamjenicima članova upravnog odbora, podložno njegovu Poslovniku, mogu na sastancima pomagati savjetnici ili stručnjaci.

6. Europol upravnom odboru osigurava tajništvo.

Članak 15.

Pravila glasovanja upravnog odbora

1. Ne dovodeći u pitanje članak 11. stavak 1. točke (a) i (b), članak 13. stavak 2., članak 50. stavak 2., članak 54. stavak 8. i članak 64., upravni odbor donosi odluke većinom glasova svojih članova.

2. Svaki član ima jedan glas. U odsutnosti člana s pravom glasa, pravo glasa ima njegov zamjenik.

3. Izvršni direktor ne sudjeluje u glasovanju.

4. Poslovnik upravnog odbora utvrđuje detaljnija pravila glasovanja, osobito okolnosti u kojima jedan član može djelovati u ime drugog člana te, prema potrebi, sve zahtjeve kvoruma.

ODJELJAK 2.

Izvršni direktor

Članak 16.

Odgovornosti izvršnog direktora

1. Izvršni direktor upravlja Europolom. Odgovoran je upravnom odboru.

2. Ne dovodeći u pitanje ovlasti Komisije ili upravnog odbora, izvršni direktor je u obavljanju svojih dužnosti neovisan i ne traži niti prima upute od bilo koje vlade ni bilo kojeg drugog tijela.

3. Vijeće može pozvati izvršnog direktora da ga izvijesti o svojem radu.

4. Izvršni direktor pravni je zastupnik Europola.

5. Izvršni direktor odgovoran je za provedbu zadaća dodijeljenih Europolu ovom Uredbom, a osobito za:

(a) svakodnevno upravljanje Europolom;

(b) davanje prijedloga upravnom odboru u pogledu uspostave unutarnje organizacije Europola;

(c) provođenje odluka koje je donio upravni odbor;

(d) pripremu nacrta višegodišnjeg programiranja i godišnjih programa rada te njihovo podnošenje upravnom odboru nakon savjetovanja s Komisijom;

(e) provedbu višegodišnjeg programiranja i godišnjih programa rada te izvještavanje upravnog odbora o njihovoj provedbi;

(f) usvajanje odgovarajućih provedbenih pravila za davanje učinka Pravilniku o osoblju i Uvjetima zaposlenja ostalih službenika u skladu s člankom 110. Pravilnika o osoblju;

(g) pripremu nacrta konsolidiranog godišnjeg izvješća o aktivnostima Europola i njegovo podnošenje upravnom odboru na usvajanje;

(h) pripremu plana djelovanja na temelju zaključaka izvješća o unutarnjoj ili vanjskoj reviziji i evaluacija, kao i izvješća o istragama i preporuka istraga OLAF-a i Europskog nadzornika za zaštitu podataka te izvješćivanje o napretku dva puta godišnje Komisiji i redovito upravnom odboru;

(i) zaštitu financijskih interesa Unije primjenom mjera za sprečavanje prijevare, korupcije i svih drugih nezakonitih aktivnosti i, ne dovodeći u pitanje istražnu nadležnost OLAF-a, učinkovitim provjerama, te, u slučaju otkrivanja nepravilnosti, povratom pogrešno uplaćenih iznosa i, po potrebi, učinkovitim, proporcionalnim i odvraćajućim administrativnim i financijskim kaznama;

(j) pripremu nacrta unutarnje strategije Europola za borbu protiv prijevara i njezino podnošenje upravnom odboru na usvajanje;

(k) pripremu nacrta unutarnjih pravila o sprečavanju sukoba interesa i upravljanju njima u pogledu članova upravnog odbora i podnošenje tih nacrta pravila upravnom odboru na usvajanje;

(l) pripremu nacrta financijskih pravila koja se primjenjuju na Europol;

(m) pripremu nacrta izjave Europola o procjeni prihoda i rashoda te izvršenje njegova proračuna;

(n) pomaganje predsjedniku upravnog odbora u pripremanju sastanaka upravnog odbora;

(o) redovito obavještavanje upravnog odbora o provedbi strategije Unije i operativnih prioriteta u borbi protiv kriminaliteta;

(p) obavljanje drugih zadaća na temelju ove Uredbe.

POGLAVLJE IV.

OBRADA INFORMACIJA

Članak 17.

Izvori informacija

1. Europol obrađuje isključivo informacije dobivene od:

(a) država članica u skladu s njihovim nacionalnim pravom i člankom 7.;

(b) tijela Unije, trećih zemalja i međunarodnih organizacija u skladu s poglavljem V.;

(c) privatnih strana i privatnih osoba u skladu s poglavljem V.

2. Europol može izravno prikupljati i obrađivati informacije, uključujući osobne podatke, iz javno dostupnih izvora, uključujući internet i javne podatke.

3. U mjeri u kojoj je Europol ovlašten da na temelju pravnih instrumenata Unije ili međunarodnih ili nacionalnih pravnih instrumenata ostvari računalni pristup podacima iz Unijinih ili međunarodnih ili nacionalnih informacijskih sustava, on može prikupljati i obrađivati informacije, uključujući osobne podatke, na takav način ako je to potrebno za obavljanje njegovih zadaća. Pristup Europola tim informacijama i njegova upotreba tih informacija uređuje se primjenjivim odredbama takvih pravnih instrumenta Unije ili međunarodnih ili nacionalnih pravnih instrumenata, ako se njima osiguravaju stroža pravila o pristupu i uporabi od onih utvrđenih ovom Uredbom. Pristup takvim informacijskim sustavima odobrava se samo propisno ovlaštenom osoblju Europola i to jedino ako je to potrebno i razmjerno za obavljanje njihovih zadaća.

Članak 18.

Svrhe aktivnosti obrade informacija

1. Ako je to potrebno za postizanje njegovih ciljeva kako je utvrđeno u članku 3., Europol može obrađivati informacije, uključujući osobne podatke.

2. Osobni podaci mogu se obrađivati samo u svrhe:

(a) unakrsne provjere s ciljem utvrđivanja poveznica ili drugih relevantnih poveznica između informacija u vezi s: i. osobama koje se sumnjiči za počinjenje kaznenog djela ili sudjelovanje u kaznenom djelu u nadležnosti Europola ili koje su osuđene za takvo kazneno djelo; ii. osobama u pogledu kojih postoje činjenične naznake ili osnovana sumnja da će počiniti kaznena djela u nadležnosti Europola;

(b) analiza strateške ili tematske naravi;

(c) operativnih analiza;

(d) olakšavanja razmjene informacija između država članica, Europola, ostalih tijela Unije, trećih zemalja i međunarodnih organizacija.

3. Obrada u svrhu operativnih analiza iz stavka 2. točke (c) provodi se putem projekata operativnih analiza u pogledu kojih se primjenjuju sljedeće posebne zaštitne mjere:

(a) izvršni direktor za svaki projekt operativne analize određuje posebnu svrhu, kategorije osobnih podataka i kategorije ispitanika, sudionike, trajanje pohrane te uvjete pristupa, prijenosa i uporabe dotičnih podataka te o tome obavješćuje upravni odbor i Europskog nadzornika za zaštitu podataka;

(b) osobni podaci mogu se prikupljati i obrađivati samo u svrhu određenog projekta operativne analize. Ako postane očito da osobni podaci mogu biti relevantni za drugi projekt operativne analize, daljnja obrada tih osobnih podataka dopušta se samo u mjeri u kojoj je takva daljnja obrada potrebna i razmjerna, a osobni podaci u skladu s odredbama iz točke (a) koje se primjenjuju na drugi projekt analize;

(c) samo ovlašteno osoblje može imati pristup podacima koji se odnose na relevantni projekt te ih obrađivati.

4. Obrada iz stavaka 2. i 3. provodi se u skladu s mjerama zaštite podataka predviđenima ovom Uredbom. Europol propisno vodi evidenciju o tim postupcima obrade. Dokumentacija se, na zahtjev, stavlja na raspolaganje službeniku za zaštitu podataka i Europskom nadzorniku za zaštitu podataka radi provjere zakonitosti postupaka obrade.

5. Kategorije osobnih podataka i kategorije ispitanika čiji se podaci mogu prikupljati i obrađivati za svaku svrhu iz stavka 2. navedene su u Prilogu II.

6. Europol može privremeno obraditi podatke radi utvrđivanja jesu li ti podaci relevantni za njegove zadaće te, ako je to slučaj, za koju od svrha iz stavka 2. Upravni odbor, na prijedlog izvršnog direktora i nakon savjetovanja s Europskim nadzornikom za zaštitu podataka, dodatno određuje uvjete vezane uz obradu takvih podataka, posebice u pogledu pristupa tim podacima i njihove uporabe, kao i rokova za pohranu i brisanje podataka koji ne smiju premašiti šest mjeseci, uvažavajući načela iz članka 28.

7. Upravni odbor, nakon savjetovanja s Europskim nadzornikom za zaštitu podataka, prema potrebi usvaja smjernice kojima se dodatno određuju postupci obrade informacija u svrhe navedene u stavku 2. u skladu s člankom 11. stavkom 1. točkom (q).

Članak 19.

Utvrđivanje svrhe i ograničenja obrade informacija od strane Europola

1. Država članica, tijelo Unije, treća zemlja ili međunarodna organizacija koja Europolu dostavlja informacije utvrđuju svrhu ili svrhe u koje se informacije obrađuju kako je navedeno u članku 18. Ako oni to ne učine, Europol u dogovoru s pružateljem dotičnih informacija obrađuje informacije kako bi odredio značaj tih informacija kao i svrhu ili svrhe u koje će se one dalje obrađivati. Europol može obrađivati informacije u svrhe različite od onih za koje su informacije dostavljene samo uz ovlaštenje pružatelja informacija.

2. Države članice, tijela Unije, treće zemlje i međunarodne organizacije mogu u trenutku dostavljanja informacija Europolu navesti sva općenita ili konkretna ograničenja pristupa ili uporabe, uključujući u pogledu njihova prijenosa, brisanja ili uništavanja. Ako potreba za takvim ograničenjima postane očita nakon dostavljanja informacija, oni o tome obavještavaju Europol. Europol se pridržava tih ograničenja.

3. U propisno opravdanim slučajevima Europol može dodijeliti državama članicama, tijelima Unije, trećim zemljama ili međunarodnim organizacijama ograničenja u odnosu na pristup informacijama prikupljenima iz javno dostupnih izvora ili na njihovu uporabu.

Članak 20.

Pristup država članica i osoblja Europola informacijama pohranjenima u Europolu

1. Države članice imaju, u skladu sa svojim nacionalnim pravom i člankom 7. stavkom 5., pristup svim informacijama koje su dostavljene za potrebe članka 18. stavka 2. točaka (a) i (b) te ih mogu pretraživati. Time se ne dovodi u pitanje pravo država članica, tijela Unije i trećih zemalja te međunarodnih organizacija da navedu bilo koja ograničenja u skladu s člankom 19. stavkom 2.

2. Države članice, u skladu sa svojim nacionalnim pravom i člankom 7. stavkom 5., imaju na temelju sustava ima/nema pogotka neizravan pristup informacijama dostavljenima u svrhu članka 18. stavka 2. točke (c). Time se ne dovodi u pitanje bilo koja ograničenja koja su navele države članice, tijela Unije i treće zemlje ili međunarodne organizacije koje su dostavile informacije, u skladu s člankom 19. stavkom 2.

U slučaju pogotka, Europol pokreće postupak kojim se informacija koja je dovela do pogotka može podijeliti, u skladu s odlukom pružatelja informacija Europolu.

3. U skladu s nacionalnim pravom države članice pristupaju informacijama iz stavaka 1. i 2. te ih dalje obrađuju samo u svrhu sprečavanja i suzbijanja:

(a) vrsta kaznenih djela u nadležnosti Europola; i

(b) drugih oblika teških kaznenih djela, kako je određeno u Okvirnoj odluci Vijeća 2002/584/PUP (22).

4. Osoblje Europola koje izvršni direktor propisno ovlasti ima pristup informacijama koje obrađuje Europol u mjeri koja je potrebna za izvršavanje njihovih dužnosti i ne dovodeći u pitanje članak 67.

Članak 21.

Pristup Eurojusta i OLAF-a informacijama koje pohranjuje Europol

1. Europol poduzima sve prikladne mjere kako bi omogućio Eurojustu i OLAF-u da unutar svojih nadležnosti imaju neizravan pristup na temelju sustava ima/nema pogotka koje su dostavljene za potrebe članka 18. stavka 2. točaka (a), (b) i (c), ne dovodeći u pitanje bilo koja ograničenja koja su naveli država članica, tijelo Unije, treća zemlje ili međunarodna organizacija koji pružaju informacije, u skladu s člankom 19. stavkom 2.

U slučaju pogotka, Europol pokreće postupak kojim se informacije koje su dovele do pogotka mogu podijeliti, u skladu s odlukom pružatelja informacije Europolu, i samo do mjere u kojoj su podaci koji su doveli do pogotka nužni za obavljanje zadaća Eurojusta ili OLAF-a.

2. Europol i Eurojust mogu sklopiti radni sporazum kojim se, uzajamno i u okviru njihovih nadležnosti, osigurava pristup svim informacijama koje su dostavljene u svrhu iz članka 18. stavka 2. točke (a) te mogućnost njihova pretraživanja. Time se ne dovodi u pitanje pravo država članica, tijela Unije, trećih zemalja te međunarodnih organizacija da navedu ograničenja pristupa tim podacima i njihove uporabe te je to u skladu s jamstvima za zaštitu podataka iz ove Uredbe.

3. Pretraživanja informacija u skladu sa stavcima 1. i 2. izvode se samo u svrhu utvrđivanja odgovaraju li informacije dostupne u Eurojustu ili OLAF-u informacijama koje se obrađuju u Europolu.

4. Europol dopušta pretraživanja u skladu sa stavcima 1. i 2. tek nakon što od Eurojusta dobije informacije o tome koji su nacionalni članovi, zamjenici, pomoćnici, kao i zaposlenici Eurojusta ovlašteni za obavljanje takvih pretraživanja te od OLAF-a o tome koji su zaposlenici OLAF-a ovlašteni za takva pretraživanja.

5. Ako tijekom Europolove obrade informacija u vezi s konkretnom istragom Europol ili država članica prepoznaju potrebu za koordinacijom, suradnjom ili potporom u skladu s nadležnošću Eurojusta ili OLAF-a, Europol ih obavještava o tome i pokreće postupak za dijeljenje informacija, u skladu s odlukom države članice koja je dostavila informaciju. U tom se slučaju Eurojust ili OLAF savjetuju s Europolom.

6. Eurojust, uključujući kolegij, nacionalne članove, zamjenike, pomoćnike, kao i zaposlenike Eurojusta i OLAF-a, poštuje sva općenita ili konkretna ograničenja pristupa ili uporabe koja su navela države članice, tijela Unije, treće zemlje ili međunarodne organizacije u skladu s člankom 19. stavkom 2.

7. Europol, Eurojust i OLAF međusobno se obavješćuju ako nakon uvida u međusobne podatke u skladu sa stavkom 2. ili kao rezultat pogotka u skladu sa stavkom 1. postoje naznake da bi podaci mogli biti netočni ili suprotni drugim podacima.

Članak 22.

Dužnost obavještavanja država članica

1. Europol, u skladu s člankom 4. stavkom 1. točkom (b), bez odgode obavješćuje državu članicu o svim informacijama koje se na nju odnose. Ako su te informacije podložne ograničenju pristupa sukladno članku 19. stavku 2. kojim se zabranjuje njihovo dijeljenje, Europol se savjetuje s pružateljem informacija koji je odredio ograničenje pristupa i traži njegovo odobrenje za njihovo dijeljenje.

U tom slučaju prijenos informacija nije dozvoljen bez izričitog pristanka pružatelja.

2. Bez obzira na bilo kakva ograničenja pristupa, Europol obavještava državu članicu o svim informacijama koje se na nju odnose ako je to apsolutno nužno u interesu sprečavanja neposredne životne opasnosti.

U tom slučaju Europol istodobno obavještava pružatelja informacija o dijeljenju informacija te opravdava svoju analizu te situacije.

POGLAVLJE V.

ODNOSI S PARTNERIMA

ODJELJAK 1.

Zajedničke odredbe

Članak 23.

Zajedničke odredbe

1. Ako je to potrebno za izvršavanje njegovih zadaća, Europol može uspostaviti i održavati odnose suradnje s tijelima Unije u skladu s ciljevima tih tijela, tijelima trećih zemalja, međunarodnim organizacijama i privatnim osobama.

2. Podložno svim ograničenjima na temelju članka 19. stavka 2. i ne dovodeći u pitanje članak 67., Europol može izravno razmjenjivati sve informacije, uz iznimku osobnih podataka, s pravnim osobama iz stavka 1. ovog članka u mjeri u kojoj je to bitno za izvršavanje zadaća Europola.

3. Izvršni direktor obavješćuje upravni odbor o svim redovitim odnosima suradnje koje Europol namjerava uspostaviti i održavati u skladu sa stavcima 1. i 2. te o razvoju tih odnosa kada oni budu uspostavljeni.

4. Za potrebe iz stavaka 1. i 2., Europol može sklapati radne dogovore sa subjektima iz stavka 1. Takvi radni dogovori ne dopuštaju razmjenu osobnih podataka i nisu obvezujući za Uniju ili za njezine države članice.

5. Europol može primiti i obraditi osobne podatke koji dolaze od subjekata navedenih u stavku 1. u mjeri u kojoj je to potrebno i razmjerno za zakonito obavljanje njegovih zadaća te sukladno odredbama iz ovog poglavlja.

6. Ne dovodeći u pitanje članak 30. stavak 5., Europol prenosi osobne podatke tijelima EU-a, trećim zemljama i međunarodnim organizacijama samo ako je to potrebno za sprečavanje i borbu protiv kaznenih djela obuhvaćenih ciljevima Europola i u skladu s ovom Uredbom te ako primatelj zajamči da će se podaci obrađivati isključivo u svrhu radi koje su preneseni. Ako je podatke koji se trebaju prenijeti dostavila država članica, Europol traži pristanak te države članice, osim ako je država članica dala prethodnu suglasnost za takve daljnje prijenose, načelno ili pod posebnim uvjetima. Takva se suglasnost može u bilo kojem trenutku povući.

7. Daljnji prijenosi osobnih podataka koje Europol ima u posjedu, a koje provode države članice, tijela Unije, treće zemlje i međunarodne organizacije zabranjeni su osim ako je Europol prethodno dao svoj izričit pristanak.

8. Europol osigurava vođenje detaljne evidencije o svim prijenosima osobnih podataka i razlozima za takve prijenose u skladu s ovom Uredbom.

9. Svaka informacija koja je dobivena očiglednim kršenjem ljudskih prava neće biti obrađena.

ODJELJAK 2.

Prijenos i razmjena osobnih podataka

Članak 24.

Prijenos osobnih podataka tijelima Unije

Podložno svim mogućim ograničenjima na temelju članka 19. stavaka 2. ili 3. i ne dovodeći u pitanje članak 67., Europol može izravno prenijeti osobne podatke tijelu Unije u onoj mjeri u kojoj je takav prijenos potreban za obavljanje njegovih zadaća ili zadaća tijela Unije koje prima podatke.

Članak 25.

Prijenos osobnih podataka trećim zemljama i međunarodnim organizacijama

1. Podložno svim mogućim ograničenjima na temelju članka 19. stavaka 2. ili 3. i članka 67. Europol može prenositi osobne podatke tijelu treće zemlje ili međunarodnoj organizaciji ako je takav prijenos potreban za izvršavanje zadaća Europola, na osnovi jednog od sljedećeg:

(a) odluke Komisije donesene u skladu s člankom 36. Direktive (EU) 2016/680 kojom se utvrđuje da treća zemlja ili područje ili sektor za obradu podataka u toj trećoj zemlji ili dotična međunarodna organizacija osigurava prikladnu razinu zaštite („odluka o prikladnosti”);

(b) međunarodnog ugovora sklopljenog između Unije i te treće zemlje ili međunarodne organizacije sukladno članku 218. UFEU-a čime se osiguravaju prikladne zaštitne mjere u odnosu na zaštitu privatnosti te temeljnih prava i sloboda pojedinaca;

(c) sporazuma o suradnji koji omogućuje razmjenu osobnih podataka, sklopljenog prije 1. svibnja 2017. između Europola i te treće zemlje ili međunarodne organizacije u skladu s člankom 23. Odluke 2009/371/PUP.

Europol može sklopiti administrativne dogovore za provedbu takvih sporazuma ili odluka o prikladnosti.

2. Izvršni direktor obavješćuje upravni odbor o razmjenama osobnih podataka na temelju odluka o prikladnosti, u skladu sa stavkom 1. točkom (a).

3. Europol na svojim internetskim stranicama objavljuje i ažurira popis odluka o prikladnosti, sporazuma, administrativnih dogovora i drugih instrumenata koji se odnose na prijenos osobnih podataka u skladu sa stavkom 1.

4. Do 14. lipnja 2021., Komisija mora ispitati odredbe iz sporazumâ o suradnji navedene u stavku 1. točki (c), posebno one koje se odnose na zaštitu podataka. Komisija obavješćuje Europski parlament i Vijeće o rezultatima tog ispitivanja i, ako je potrebno, može Vijeću podnijeti preporuku za donošenje odluke o odobrenju otvaranja pregovora o sklapanju međunarodnih sporazuma iz stavka 1. točke (b).

5. Odstupajući od stavka 1., izvršni direktor može odobriti prijenos osobnih podataka trećim zemljama ili međunarodnim organizacijama za svaki pojedini slučaj ako je prijenos:

(a) potreban da bi se zaštitili vitalni interesi ispitanika ili druge osobe;

(b) nužan da bi se zaštitili zakoniti interesi ispitanika kada je zakonodavstvom države članice ili treće zemlje koja obavlja prijenos osobnih podataka tako predviđeno;

(c) ključan za sprječavanje neposredne i ozbiljne prijetnje javnoj sigurnosti države članice ili treće zemlje;

(d) nužan u pojedinačnim slučajevima radi sprečavanja, istrage, otkrivanja ili progona kaznenih djela ili izvršavanja kaznenopravnih sankcija; ili

(e) nužan u pojedinačnim slučajevima radi uspostave, izvršenja ili obrane zakonskog prava u vezi sa sprečavanjem, istragom, otkrivanjem ili progonom posebnog kaznenog djela ili izvršavanjem posebne kaznenopravne sankcije.

Osobni podaci ne prenose se ako izvršni direktor utvrdi da temeljna prava i slobode dotičnog ispitanika imaju prevagu nad javnim interesom u kontekstu prijenosa iz točaka (d) i (e).

Odstupanja se ne mogu primjenjivati na sustavne, masovne i strukturne prijenose.

6. Odstupajući od stavka 1. upravni odbor može, u dogovoru s Europskim nadzornikom za zaštitu podataka, za razdoblje koje nije dulje od godine dana, uz mogućnost produljenja, odobriti skup prijenosa u skladu sa stavkom 5. točkama od (a) do (e) vodeći računa o postojanju odgovarajućih jamstava u odnosu na zaštitu privatnosti i temeljnih prava i sloboda pojedinaca. Takvo odobrenje mora biti primjereno obrazloženo i dokumentirano.

7. Izvršni direktor što je prije moguće obavješćuje upravni odbor i Europskog nadzornika za zaštitu podataka o slučajevima u kojima je primijenjen stavak 5.

8. Europol vodi detaljnu evidenciju o svim prijenosima provedenima na temelju ovog članka.

Članak 26.

Razmjene osobnih podataka s privatnim stranama

1. U mjeri u kojoj je to potrebno za obavljanje njegovih zadaća, Europol može obrađivati osobne podatke koji dolaze od pojedinaca pod uvjetom da su zaprimljeni putem:

(a) nacionalne jedinice u skladu s nacionalnim pravom;

(b) kontaktne točke treće zemlje ili međunarodne organizacije s kojom je Europol sklopio prije 1. svibnja 2017. sporazum o suradnji koji omogućuje razmjenu osobnih podataka u skladu s člankom 23. Odluke 2009/371/PUP; ili

(c) tijela treće zemlje ili međunarodne organizacije, na koje se primjenjuje odluka o prikladnosti iz članka 25. stavka 1. točke (a) ili s kojima je Unija sklopila međunarodni sporazum u skladu s člankom 218. UFEU-a.

2. U slučajevima kada Europol, unatoč navedenom, primi osobne podatke izravno od privatnih strana i ako nacionalnu jedinicu, kontaktnu točku ili dotično tijelo iz stavka 1. nije moguće utvrditi, Europol može obraditi te osobne podatke samo za potrebe takve identifikacije. Nakon toga, osobni podaci odmah se prosljeđuju nacionalnoj jedinici, kontaktnoj točki ili dotičnom tijelu i brišu se, osim ako nacionalna jedinica, kontaktna točka ili dotično tijelo ponovno dostave te osobne podatke u skladu s člankom 19. stavkom 1. u roku od četiri mjeseca nakon prijenosa. Europol tehničkim sredstvima osigurava da tijekom tog razdoblja predmetni podaci nisu dostupni za obradu u bilo koju drugu svrhu.

3. Nakon prijenosa osobnih podataka u skladu s ovim člankom stavkom 5. točkom (c) Europol može s tim u vezi primiti osobne podatke izravno od privatne strane, za koje ta privatna strana izjavi da joj je pravno dopušteno prenijeti ih u skladu s mjerodavnim pravom, s ciljem obrade takvih podataka radi obavljanja zadaće utvrđene u članku 4. stavku 1. točki (m).

4. Ako Europol primi osobne podatke od privatne strane u trećoj zemlji s kojom nije sklopljen sporazum, bilo na temelju članka 23. Odluke 2009/371/PUP ili na temelju članka 218. UFEU-a, ili na koju se ne primjenjuje odluka o prikladnosti iz članka 25. stavka 1. točke (a) ove Uredbe, Europol može te podatke proslijediti samo državi članici ili dotičnoj trećoj zemlji s kojom je takav sporazum sklopljen.

5. Europol ne smije prenositi osobne podatke privatnim stranama osim, na osnovi svakog pojedinog slučaja, ako je to izričito neophodno i podložno svim mogućim ograničenjima određenima u skladu s člankom 19. stavcima 2. ili 3. i ne dovodeći u pitanje članak 67.:

(a) prijenos je bez sumnje u interesu ispitanika te ili je dan ispitanikov pristanak ili okolnosti omogućuju jasnu pretpostavku takvog pristanka; ili

(b) prijenos podataka apsolutno je neophodan u interesu sprečavanja predstojećeg počinjenja kaznenog djela, među ostalim terorizma, za koje je nadležan Europol; ili

(c) prijenos, u slučaju osobnih podataka koji su javno dostupni, neophodan je strogo za izvršavanje zadaće iz članka 4. stavka 1. točke (m) i ispunjeni su sljedeći uvjeti: i. prijenos se odnosi na pojedinačan i poseban slučaj; i ii. temeljna prava i slobode dotičnih ispitanika nemaju prevagu nad javnim interesom koji iziskuje prijenos u dotičnom slučaju.

6. U pogledu ovog članka stavka 5. točaka (a) i (b), ako dotična privatna stranka nema poslovni nastan u Uniji ili u zemlji s kojom Europol ima sporazum o suradnji koji omogućuje razmjenu osobnih podataka, s kojom je Unija sklopila međunarodni sporazum u skladu s člankom 218. UFEU-a ili na koju se primjenjuje odluka o prikladnosti kako je navedeno u članku 25. stavku 1. točki (a) ove Uredbe, prijenos se odobrava samo ako je:

(a) potreban da bi se zaštitili vitalni interesi ispitanika ili druge osobe; ili

(b) potreban radi zaštite legitimnih interesa ispitanika; ili

(c) ključan da bi se spriječila neposredna i ozbiljna prijetnja javnoj sigurnosti države članice ili treće zemlje; ili

(d) potreban u pojedinačnim slučajevima radi sprečavanja, istrage, otkrivanja ili progona kaznenih djela za koja je nadležan Europol; ili

(e) potreban u pojedinačnim slučajevima radi uspostave, izvršenja ili obrane zakonskog prava u vezi sa sprečavanjem, istragom, otkrivanjem ili progonom posebnog kaznenog djela za koje je nadležan Europol.

7. Europol osigurava vođenje detaljne evidencije o svim prijenosima osobnih podataka i razlozima dotičnih prijenosa u skladu s ovom Uredbom te na zahtjev njihovo priopćavanje Europskom nadzorniku za zaštitu podataka u skladu s člankom 40.

8. Ako osobni podaci koji su primljeni ili trebaju biti preneseni utječu na interese države članice, Europol bez odgode obavješćuje nacionalnu jedinicu dotične države članice.

9. Europol ne uspostavlja kontakt s privatnim stranama radi prikupljanja osobnih podataka.

10. Komisija ocjenjuje praksu izravnih razmjena osobnih podataka s privatnim stranama do 1. svibnja 2019.

Članak 27.

Informacije od privatnih osoba

1. Ako je to neophodno radi izvršavanja njegovih zadaća, Europol može primati i obrađivati informacije koje dolaze od privatnih osoba. Osobne podatke koji dolaze od privatnih osoba Europol može obrađivati uz uvjet da su oni primljeni putem:

(a) nacionalne jedinice u skladu s nacionalnim pravom;

(b) kontaktne točke treće zemlje ili međunarodne organizacije s kojom je Europol prije 1. svibnja 2017. sklopio sporazum o suradnji koji omogućuje razmjenu osobnih podataka, u skladu s člankom 23. Odluke 2009/371/PUP; ili

(c) tijela treće zemlje ili međunarodne organizacije, na koje se primjenjuje odluka o prikladnosti iz članka 25. stavka 1. točke (a) ili s kojima je Unija sklopila međunarodni sporazum u skladu s člankom 218. UFEU-a.

2. Ako Europol primi informacije, uključujući osobne podatke, od privatne osobe koja boravi u trećoj zemlji s kojom nije sklopljen međunarodni ugovor, bilo na temelju članka 23. Odluke 2009/371/PUP ili na temelju članka 218. UFEU-a, ili na koju se ne primjenjuje odluka o prikladnosti iz članka 25. stavka 1. točke (a) ove Uredbe, Europol može samo proslijediti te informacije državi članici ili dotičnoj trećoj zemlji s kojom je sklopljen takav međunarodni ugovor.

3. Ako primljeni osobni podaci utječu na interese neke države članice, Europol bez odgode obavješćuje nacionalnu jedinicu dotične države članice.

4. Europol ne stupa u kontakt s privatnim osobama radi prikupljanja informacija.

5. Ne dovodeći u pitanje članke 36. i 37., Europol ne smije prenositi osobne podatke privatnim osobama.

POGLAVLJE VI.

JAMSTVA ZAŠTITE PODATAKA

Članak 28.

Opća načela zaštite podataka

1. Osobni podaci:

(a) obrađuju se pošteno i u skladu sa zakonom;

(b) prikupljaju se u posebne, izričite i zakonite svrhe te ih se dalje ne obrađuje na način koji bi bio nespojiv s tim svrhama. Daljnja obrada osobnih podataka u svrhe povijesnih, statističkih ili znanstvenih istraživanja ne smatra se nespojivom uz uvjet da Europol pruži prikladna jamstva, osobito kako bi se osiguralo da se ti podaci ne obrađuju u neke druge svrhe;

(c) prikladni su, relevantni i ograničeni na ono što je nužno u odnosu na svrhe obrade;

(d) točni su i ažurirani; potrebno je poduzeti sve razumne mjere kako bi se osobni podaci koji su netočni bez odgode izbrisali ili ispravili, uzimajući u obzir svrhu radi koje se obrađuju;

(e) čuvaju se u obliku koji omogućuje identifikaciju ispitanikâ, ne duže nego što je nužno u svrhe radi kojih se osobni podaci obrađuju; i

(f) obrađeni su na način koji osigurava odgovarajuću sigurnost osobnih podataka.

2. Europol stavlja na raspolaganje javnosti dokument u kojem se na razumljiv način navode odredbe u pogledu obrade osobnih podataka te sredstva koja su ispitanicima dostupna za ostvarivanje njihovih prava.

Članak 29.

Procjena pouzdanosti izvora i točnosti informacija

1. Pouzdanost izvora informacija koje potječu iz države članice procjenjuje koliko je to moguće država članica koja šalje informacije, pri čemu upotrebljava sljedeće oznake za ocjenu izvora:

(A): kada ne postoji sumnja u vjerodostojnost, pouzdanost i mjerodavnost izvora ili ako informacije pruža izvor koji se u svim slučajevima pokazao kao pouzdan;

(B): ako informacije pruža izvor koji se u većini slučajeva pokazao kao pouzdan;

(C): ako informacije pruža izvor koji se u većini slučajeva pokazao kao nepouzdan;

(X): kada se pouzdanost izvora ne može procijeniti.

2. Točnost informacija koje potječu iz države članice procjenjuje koliko je to moguće država članica koja šalje informacije, pri čemu upotrebljava sljedeće oznake za ocjenu informacija:

(1): informacije u čiju se točnost ne sumnja;

(2): informacije osobno poznate izvoru, ali ne i osobno poznate službeniku koji ih prosljeđuje;

(3): informacije osobno nepoznate izvoru, ali potvrđene drugim već zabilježenim informacijama;

(4): informacije osobno nepoznate izvoru koje se ne mogu potvrditi.

3. Kada Europol na temelju informacija koje već posjeduje zaključi da je potrebno ispraviti procjenu iz stavka 1. ili 2., on o tome obavješćuje dotičnu državu članicu i traži postizanje dogovora oko izmjene procjene. Europol ne mijenja procjenu bez takva dogovora.

4. Kada Europol primi informacije od države članice bez procjene u skladu sa stavcima 1. ili 2., nastoji procijeniti pouzdanost izvora ili točnost informacija na osnovi informacija koje već posjeduje. Procjena određenih podataka i informacija odvija se u dogovoru s državom članicom koja šalje podatke. Država članica također se može načelno dogovoriti s Europolom o procjeni određenih vrsta podataka i naznačenih izvora. Ako se u određenom slučaju ne postigne dogovor, ili dogovor općenito ne postoji, Europol procjenjuje informacije ili podatke i takvim informacijama ili podacima dodjeljuje oznake ocjene (X) i (4) iz stavka 1. odnosno 2.

5. Ovaj se članak primjenjuje mutatis mutandis kada Europol primi podatke ili informacije od tijela Unije, treće zemlje, međunarodne organizacije ili privatne strane.

6. Informacije iz javno dostupnih izvora procjenjuje Europol koristeći se oznakama ocjena navedenima u stavcima 1. i 2.

7. Ako su informacije rezultat analize Europola prilikom obavljanja njegovih zadaća, Europol procjenjuje te informacije u skladu s ovim člankom i u dogovoru s državama članicama koje sudjeluju u analizi.

Članak 30.

Obrada posebnih kategorija osobnih podataka i različitih kategorija ispitanikâ

1. Obrada osobnih podataka u pogledu žrtava kaznenih djela, svjedoka ili drugih osoba koje mogu pružiti informacije o kaznenim djelima ili u pogledu osoba mlađih od 18 godina dopuštena je ako je to izričito nužno i razmjerno radi sprečavanja ili suzbijanja kriminaliteta koji potpada pod ciljeve Europola.

2. Obrada osobnih podataka automatiziranim ili drugim načinima kojima se otkriva rasno ili etničko podrijetlo, politički stavovi, vjerska ili filozofska uvjerenja, članstvo u sindikatu i obrada genetskih podataka ili podataka vezanih za zdravlje ili spolni život zabranjena je osim ako je to izričito nužno i razmjerno radi sprečavanja ili suzbijanja vrsta kaznenih djela obuhvaćenih ciljevima Europola te ako ti podaci nadopunjavaju druge osobne podatke koje je Europol obradio. Zabranjeno je odabirati određene skupine osoba isključivo na temelju tih osobnih podataka.

3. Samo Europol ima izravan pristup osobnim podacima iz stavaka 1. i 2. Izvršni direktor propisno ovlašćuje ograničeni broj službenika Europola za takav pristup ako je to potrebno radi izvršavanja njihovih zadaća.

4. Ni jedna odluka nadležnog tijela koja proizvodi štetne pravne učinke u vezi s ispitanikom ne temelji se isključivo na automatskoj obradi podataka iz stavka 2., osim ako je ta odluka izričito odobrena prema nacionalnom zakonodavstvu ili zakonodavstvu Unije.

5. Osobni podaci iz stavaka 1. i 2. ne prenose se državama članicama, tijelima Unije, trećim zemljama ili međunarodnim organizacijama, osim ako je takav prijenos izričito neophodan i razmjeran u pojedinim slučajevima u vezi s kaznenim djelima koja su obuhvaćena ciljevima Europola i u skladu s poglavljem V.

6. Europol svake godine Europskom nadzorniku za zaštitu podataka dostavlja statistički pregled svih osobnih podataka iz stavka 2. koje je obradio.

Članak 31.

Rokovi za pohranjivanje i brisanje osobnih podataka

1. Osobne podatke koje obrađuje Europol pohranjuje samo onoliko dugo koliko je potrebno i razmjerno za svrhe radi kojih se podaci obrađuju.

2. Europol u svim slučajevima preispituje potrebu za daljnjim pohranjivanjem najkasnije tri godine od početka obrade osobnih podataka. Ako je daljnje pohranjivanje još uvijek nužno radi obavljanja njegovih zadaća, Europol može odlučiti o daljnjem pohranjivanju osobnih podataka do sljedećeg preispitivanja koje se obavlja nakon dodatnog razdoblja od tri godine. Razlozi za daljnje pohranjivanje opravdavaju se i bilježe. Ako se ne donese odluka o daljnjem pohranjivanju osobnih podataka, ti se podaci automatski brišu nakon tri godine.

3. Ako su osobni podaci iz članka 30. stavaka 1. i 2. pohranjeni dulje od pet godina, o tome se obavješćuje Europski nadzornik za zaštitu podataka.

4. Kada država članica, tijelo Unije, treća zemlja ili međunarodna organizacija u trenutku prijenosa u skladu s člankom 19. stavkom 2. naznače ograničenja u pogledu ranijeg brisanja ili uništenja osobnih podataka, Europol briše osobne podatke u skladu s tim ograničenjima. Ako se daljnje pohranjivanje podataka smatra nužnim, na temelju informacija koje su opsežnije od onih koje posjeduje pružatelj podataka, za obavljanje zadaća Europola, Europol traži odobrenje pružatelja podataka da nastavi čuvati podatke i pruža obrazloženje tog zahtjeva.

5. Kada država članica, tijelo Unije, treća zemlja ili međunarodna organizacija iz vlastitih datoteka izbrišu osobne podatke pružene Europolu, o tome obavješćuju Europol. Europol briše podatke osim ako se daljnje pohranjivanje smatra nužnim, na