HR Službeni list Europske unije 8

32001L0034



SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE 28.05.2001.

DIREKTIVA 2001/34/EZ EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA

od 28. svibnja 2001.

o uvrštenju vrijednosnih papira u službenu kotaciju burze te o informacijama koje treba objaviti o tim vrijednosnim papirima

SADRŽAJ

UVODNE IZJAVE

GLAVA I. DEFINICIJE I PODRUČJE PRIMJENE

Poglavlje I. Definicije

Članak 1

Poglavlje II. Područje primjene

Članak 2

Članak 3

Članak 4

GLAVA II. OPĆE ODREDBE KOJE SE ODNOSE NA SLUŽBENU KOTACIJU VRIJEDNOSNIH PAPIRA

Poglavlje I. Opći uvjeti za uvrštenje

Članak 5

Članak 6

Članak 7

Poglavlje II. Stroži ili dodatni uvjeti i obveze

Članak 8

Poglavlje III. Odstupanja

Članak 9

Članak 10

Poglavlje IV. Ovlasti nacionalnih nadležnih tijela

Odjeljak 1. Odluka o uvrštenju

Članak 11

Članak 12

Članak 13

Članak 14

Članak 15

Odjeljak 2. Informacije koje traže nadležna tijela

Članak 16

Odjeljak 3. Mjere protiv izdavatelja koji ne ispunjava obveze koje proizlaze iz uvrštenja

Članak 17

Odjeljak 4. Privremena obustava i isključenje iz kotacije

Članak 18

Odjeljak 5. Pravo obraćanja sudu u slučaju odbijanja uvrštenja ili isključenja iz kotacije

Članak 19

GLAVA III. POSEBNI UVJETI KOJI SE ODNOSE NA SLUŽBENE KOTACIJE VRIJEDNOSNIH PAPIRA

Poglavlje I. Objavljivanje prospekta radi uvrštenja

Odjeljak 1. Opće odredbe

Članak 20

Članak 21

Članak 22

Odjeljak 2. Djelomično ili potpuno izuzeće od obveze objavljivanja prospekta

Članak 23

Odjeljak 3. Dopušteno izostavljanje određenih informacija iz prospekta

Članak 24

Odjeljak 4. Sadržaj prospekta u posebnim slučajevima

Članak 25

Članak 26

Članak 27

Članak 28

Članak 29

Članak 30

Članak 31

Članak 32

Članak 33

Članak 34

Odjeljak 5. Provjera i distribucija prospekta

Članak 35

Članak 36

Odjeljak 6. Određivanje nadležnog tijela

Članak 37

Odjeljak 7. Uzajamno priznavanje

Članak 38

Članak 39

Članak 40

Poglavlje 8. Sporazumi s državama koje nisu članice

Članak 41

Poglavlje II. Specifični uvjeti za uvrštenje dionica

Odjeljak 1. Uvjeti koji se odnose na društva za čije se dionice traži uvrštenje u službenu kotaciju

Članak 42

Članak 43

Članak 44

Odjeljak 2. Uvjeti koji se odnose na dionice čije se uvrštenje traži

Članak 45

Članak 46

Članak 47

Članak 48

Članak 49

Članak 50

Članak 51

Poglavlje III. Posebni uvjeti koji se odnose na uvrštenje u službenu kotaciju dužničkih vrijednosnih papira koje je izdalo poduzeće

Odjeljak 1. Uvjeti koji se odnose na poduzeća za čije se dužničke vrijednosne papire traži uvrštenje u službenu kotaciju

Članak 52

Odjeljak 2. Uvjeti koji se odnose na dužničke vrijednosne papire za koje se traži uvrštenje u službenu kotaciju

Članak 53

Članak 54

Članak 55

Članak 56

Članak 57

Odjeljak 3. Ostali uvjeti

Članak 58

Članak 59

Poglavlje IV. Posebni uvjeti koji se odnose na uvrštenje u službenu kotaciju dužničkih vrijednosnih papira koje je izdala država, njezina regionalna ili lokalna tijela ili javno međunarodno tijelo

Članak 60

Članak 61

Članak 62

Članak 63

GLAVA IV. OBVEZE KOJE SE ODNOSE NA VRIJEDNOSNE PAPIRE UVRŠTENE U SLUŽBENU KOTACIJU

Poglavlje I. Obveze društava čije su dionice uvrštene u službenu kotaciju

Odjeljak 1. Kotiranje novoizdanih dionica istoga roda

Članak 64

Odjeljak 2. Postupanje prema dioničarima

Članak 65

Odjeljak 3. Izmjena osnivačkog akta ili statuta

Članak 66

Odjeljak 4. Godišnji financijski izvještaji i godišnje izvješće

Članak 67

Odjeljak 5. Dodatne informacije

Članak 68

Odjeljak 6. Istovjetnost informacija

Članak 69

Odjeljak 7. Informacije koje treba objavljivati periodično

Članak 70

Članak 71

Odjeljak 8. Objavljivanje i sadržaj polugodišnjih izvješća

Članak 72

Članak 73

Članak 74

Članak 75

Članak 76

Članak 77

Poglavlje II. Obveza izdavatelja čiji su dužnički vrijednosni papiri uvršteni u službenu kotaciju

Odjeljak 1. Dužnički vrijednosni papiri koje je izdalo poduzeće

Članak 78

Članak 79

Članak 80

Članak 81

Članak 82

Odjeljak 2. Dužnički vrijednosni papiri koje je izdala država, njezina regionalna ili lokalna tijela ili javno međunarodno tijelo

Članak 83

Članak 84

Poglavlje III. Obveze koje se odnose na informacije koje treba objaviti pri stjecanju ili otpuštanju većinskog udjela u nekome društvu iz kotacije

Odjeljak 1. Opće odredbe

Članak 85

Članak 86

Članak 87

Članak 88

Odjeljak 2. Informacije u slučaju stjecanja ili otpuštanja većinskoga udjela

Članak 89

Članak 90

Članak 91

Odjeljak 3. Utvrđivanje glasačkih prava

Članak 92

Odjeljak 4. Izuzeća

Članak 93

Članak 94

Članak 95

Odjeljak 5. Nadležna tijela

Članak 96

Odjeljak 6. Sankcije

Članak 97

GLAVA V. OBJAVA I PRIOPĆAVANJE INFORMACIJA

Poglavlje I. Objava i priopćavanje prospekta radi uvrštenja vrijednosnih papira u službenu kotaciju

Odjeljak 1. Postupci i rokovi objave prospekta i njegovih dopuna

Članak 98

Članak 99

Članak 100

Odjeljak 2. Prethodno priopćavanje načina objave nadležnim tijelima

Članak 101

Poglavlje II. Objavljivanje i priopćavanje informacija nakon uvrštenja u kotaciju

Članak 102

Poglavlje III. Jezici

Članak 103

Članak 104

GLAVA VI. NADLEŽNA TIJELA I SURADNJA IZMEĐU DRŽAVA ČLANICA

Članak 105

Članak 106

Članak 107

GLAVA VII. ODBOR ZA KONTAKTE

Poglavlje I. Sastav, rad i zadaci Odbora

Članak 108

Poglavlje II. Prilagodba iznosa tržišne kapitalizacije dionica

Članak 109

GLAVA VIII. ZAVRŠNE ODREDBE

Članak 110

Članak 111

Članak 112

Članak 113

Prilog I. – Shema prospekta za uvrštenje vrijednosnih papira u službenu kotaciju burze

Prilog II. – Dio A. Direktive stavljene izvan snage i njihove uzastopne izmjene (iz članka 111.)

Prilog II. – Dio B. Rokovi za prenošenje u nacionalno zakonodavstvo (iz članka 111.)

Prilog III. – Korelacijska tablica

EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske ekonomske zajednice, a posebno njegove članke 44. i 95.,

uzimajući u obzir prijedlog Komisije,

uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i socijalnog odbora (1),

u skladu s postupkom utvrđenim u članku 251. Ugovora (2),

budući da:

(1) Direktiva Vijeća 79/279/EEZ od 5. ožujka 1979. o usklađivanju uvjeta za uvrštenje vrijednosnih papira u službenu kotaciju burze (3), Direktiva Vijeća 80/390/EEZ od 17. ožujka 1980. o usklađivanju zahtjeva za sastavljanje, provjeru i distribuciju pojedinosti koje treba objaviti radi uvrštenja vrijednosnih papira u službenu kotaciju burze (4), Direktiva Vijeća 82/121/EEZ od 15. veljače 1982. o informacijama koje društva, čije su dionice uvrštene u službenu kotaciju burze, moraju redovito objavljivati (5) i Direktiva Vijeća 88/627/EEZ od 12. prosinca 1988. o informacijama koje se moraju objavljivati pri stjecanju ili otpuštanju većinskoga udjela u društvu iz kotacije (6), nekoliko su puta bile znatno izmijenjene. U interesu jasnoće i racionalnosti, navedene Direktive treba kodificirati tako da budu udružene u jedinstveni tekst.

(2) Usklađivanje uvjeta za uvrštenje vrijednosnih papira u službenu kotaciju na burzi čije je sjedište ili koja posluje u državama članicama vjerojatno bi pružilo jednaku zaštitu ulagateljima na razini Zajednice, što će zbog ujednačenijih jamstava danih ulagateljima u raznim državama članicama olakšati uvrštenje vrijednosnih papira iz drugih država članica u službenu kotaciju burze u svakoj državi članici, a isto tako i uvrštenje u kotaciju bilo kojeg vrijednosnog papira na više burzi u Zajednici; stoga će pridonijeti većem prožimanju nacionalnih tržišta vrijednosnih papira uklanjanjem onih prepreka koje se mogu razborito ukloniti i prema tome pridonijeti budućoj uspostavi Europskog tržišta kapitala.

(3) Takvo usklađivanje mora se, dakle, primijeniti na vrijednosne papire, bez obzira na pravni status njihovih izdavatelja, i mora se, prema tome, također primijeniti na vrijednosne papire koje izdaju države koje nisu članice, njihova regionalna ili lokalna tijela ili međunarodna javna tijela; ova Direktiva stoga obuhvaća pravne osobe koje nisu obuhvaćene odredbama članka 48. drugog stavka Ugovora.

(4) Trebala bi postojati mogućnost prava obraćanja sudovima protiv odluka nadležnih nacionalnih tijela u vezi s primjenom ove Direktive, o uvrštenju vrijednosnih papira u službenu kotaciju, iako se ne smije dopustiti da to pravo ograniči slobodu odlučivanja tih tijela.

(5) U početku bi to usklađivanje uvjeta za uvrštenje vrijednosnih papira u službenu kotaciju trebalo biti dovoljno fleksibilno da omogući uzimanje u obzir postojećih razlika u strukturama tržišta vrijednosnih papira u državama članicama i da omogući da države članice povedu računa o svim specifičnim situacijama s kojima se mogu suočiti.

(6) Zbog toga bi se usklađivanje najprije trebalo ograničiti na uspostavu minimalnih uvjeta za uvrštenje vrijednosnih papira u službenu kotaciju na burzama čije je sjedište ili koje posluju u državama članicama, bez priznavanja izdavateljima bilo kakvoga prava na uvrštenje u kotaciju.

(7) To djelomično usklađivanje uvjeta za uvrštenje u službenu kotaciju predstavlja prvi korak prema kasnijem preciznijem ujednačavanju pravila država članica na tom području.

(8) Tržište na kojemu poduzeća posluju proširilo se i obuhvaća cijelu Zajednicu, a to proširenje uključuje i odgovarajući porast njihovih financijskih potreba te proširenje tržišta kapitala na kojima ispunjavaju svoje potrebe; uvrštenje u službenu kotaciju na burzama država članica vrijednosnih papira koje su poduzeća izdala predstavlja važan način pristupa tim tržištima kapitala; štoviše, ograničenja pri kupnji vrijednosnih papira kojima se trguje na burzama druge države članice uklonjena su u sklopu liberalizacije kretanja kapitala.

(9) U većini država članica čija poduzeća nude svoje vrijednosne papire javnosti zahtijeva se očuvanje zaštite interesa postojećih i potencijalnih ulagatelja, bilo u trenutku njihova izdavanja ili u trenutku uvrštenja u službenu kotaciju burze; takve zaštitne mjere zahtijevaju pružanje dostatnih i što je moguće objektivnijih informacija u pogledu financijskog položaja izdavatelja te pojedinosti o vrijednosnim papirima za koje se zahtijeva uvrštenje u službenu kotaciju; oblik u kojem se traže te informacije obično podrazumijeva objavljivanje prospekta.

(10) Zahtijevane zaštitne mjere se razlikuju između pojedinih država članica, kako u pogledu sadržaja i izgleda prospekta, tako i u pogledu učinkovitosti, metoda i vremenskog usklađivanja provjere informacija koje on sadrži; te razlike ne samo da otežavaju poduzećima uvrštenje vrijednosnih papira u službenu kotaciju na burzama u više država članica, nego također sprečavaju ulagatelje iz jedne države članice da steknu vrijednosne papire uvrštene na burzama drugih država članica, čime se onemogućava financiranje poduzeća i ulaganje diljem Zajednice.

(11) Te bi razlike trebalo ukloniti usklađivanjem pravila i propisa, bez potrebe da ih se potpuno ujednači, kako bi se postigao primjeren stupanj jednakosti zaštitnih mjera koje se zahtijevaju u svakoj državi članici radi osiguranja pružanja dostatnih i što je moguće objektivnijih informacija postojećim i potencijalnim imateljima vrijednosnih papira.

(12) Takvo se usklađivanje mora primijeniti na vrijednosne papire neovisno o pravnom statusu poduzeća koje ih izdaje; ova se Direktiva odnosi na pravne osobe koje nisu spomenute u članku 48. drugom stavku Ugovora.

(13) Uzajamno priznavanje prospekta koji se objavljuje radi uvrštenja vrijednosnih papira u službenu kotaciju predstavlja važan korak prema stvaranju unutarnjeg tržišta Zajednice.

(14) S tim u vezi, potrebno je navesti koja su tijela nadležna za provjeru i odobravanje prospekta koji se treba objaviti radi uvrštenja vrijednosnih papira u službenu kotaciju u slučaju istodobnih zahtjeva za uvrštenje u službenu kotaciju u dvjema državama članicama ili više njih.

(15) U članku 21. Direktive Vijeća 89/298/EEZ od 17. travnja 1989. o usklađivanju zahtjeva za sastavljanje, provjeru i distribuciju prospekta koji se treba objaviti kad su prenosivi vrijednosni papiri ponuđeni javnosti (7) predviđeno je da se, u slučajevima u kojima su javne ponude izvršene istodobno ili u kratkim vremenskim razmacima u dvjema državama članicama ili više njih, prospekt za javnu ponudu koji je sastavljen i odobren u skladu s člancima 7., 8. ili 12. te Direktive mora priznati kao prospekt za javnu ponudu i u ostalim državama članicama kojih se to tiče na temelju uzajamnog priznavanja.

(16) Također je poželjno omogućiti priznavanje prospekta za javnu ponudu kao prospekta za uvrštenje u službenu kotaciju burze ako se uvrštenje u službenu kotaciju burze zahtijeva u kratkome vremenskome razdoblju poslije javne ponude.

(17) Uzajamno priznavanje prospekta za javnu ponudu i prospekta za uvrštenje u službenu kotaciju samo po sebi ne podrazumijeva pravo na uvrštenje.

(18) Preporučljivo je, putem sporazuma koje će Zajednica sklapati s državama nečlanicama, osigurati proširenje priznavanja prospekta za uvrštenje u službenu kotaciju iz tih država na temelju načela uzajamnosti.

(19) Čini se primjerenim dati državi članici u kojoj se traži uvrštenje u službenu kotaciju mogućnost da u određenim slučajevima dopusti djelomično ili potpuno izuzeće od obveze objave prospekta za uvrštenje u službenu kotaciju onim izdavateljima čiji su vrijednosni papiri već uvršteni u službenu kotaciju burze u nekoj drugoj državi članici.

(20) Društva koja su već neko vrijeme uvrštena u kotacije u Zajednici i koja imaju visoku kvalitetu i međunarodni ugled najvjerojatniji su kandidati za prekogranično uvrštenje u kotacije. Ta su društva obično dobro poznata u većini država članica, a informacije o njima lako su dostupne i raspoložive.

(21) Cilj je ove Direktive osigurati da ulagatelji dobiju dovoljno informacija; kad društvo traži da se njegovi vrijednosni papiri uvrste u kotaciju u državi članici domaćinu, ulagatelji koji posluju na tržištu te države bit će dovoljno zaštićeni i ako dobiju samo sažete informacije, a ne cjeloviti prospekt.

(22) Države članice mogu smatrati korisnim utvrđivanje nediskriminirajućih minimalnih kvantitativnih kriterija, kao što je tekuća tržišna kapitalizacija dionica, koje izdavatelji moraju ispuniti kako bi se mogli koristiti mogućnošću izuzeća utvrđenoga u ovoj Direktivi; s obzirom na sve veće ujedinjavanje tržišta vrijednosnih papira, trebalo bi također omogućiti nadležnim tijelima da slično postupaju prema manjim društvima.

(23) Mnoge burze imaju sekundarna tržišta za trgovanje dionicama društava koje nisu uvrštene u službenu kotaciju; u nekim slučajevima ta su sekundarna tržišta uređena i nadziru ih tijela koja su priznala javna tijela koja od društava zahtijevaju obavješćivanje istovjetno onome koje se zahtijeva i od društava uvrštenih u službenu kotaciju; načelo iz članka 23. ove Direktive moglo bi se također primijeniti kada takva društva traže da njihovi vrijednosni papiri budu uvršteni u službenu kotaciju.

(24) Radi zaštite ulagatelja, dokumenti koji se namjeravaju učiniti dostupnim javnosti moraju se najprije poslati nadležnim tijelima države članice u kojoj se traži uvrštenje u službenu kotaciju, na državi članici je da odluči hoće li te dokumente provjeriti njezina nadležna tijela te da odredi, ako je potrebno, opseg i način obavljanja te provjere.

(25) U slučaju vrijednosnih papira koji su uvršteni u službenu kotaciju burze, zaštita ulagatelja zahtijeva da oni redovito dobivaju odgovarajuće informacije tijekom cjelokupnog razdoblja u kojemu su vrijednosni papiri uvršteni u kotaciju; usklađivanje zahtjeva za tim redovitim informacijama ima ciljeve slične onima koji su predviđeni za prospekt, tj. poboljšavanje takve zaštite i da ona bude što ujednačenija kako bi se olakšalo uvrštenje vrijednosnih papira u kotacije više od jedne burze na području Zajednice i time pridonijelo uspostavljanju istinskog tržišta kapitala Zajednice omogućavanjem snažnijeg međusobnog prožimanja tržišta vrijednosnih papira.

(26) Prema ovoj Direktivi, društva iz kotacije moraju u najkraćem roku ulagateljima učiniti dostupnim svoje godišnje financijske izvještaje i godišnje izvješće pružajući im informacije o poslovanju društva za cijelu poslovnu godinu; s obzirom na to da je Četvrta Direktiva Vijeća 78/660/EEZ (8) uskladila zakone i druge propise država članica koji se odnose na godišnje financijske izvještaje određenih vrsta društava.

(27) Društva bi također, barem jednom tijekom svake poslovne godine, trebala učiniti dostupnim ulagateljima izvješća o svojem poslovanju; ova se Direktiva može ograničiti na usklađivanje sadržaja i distribuciju jedinstvenog izvješća koji obuhvaća prvih šest mjeseci poslovne godine.

(28) Međutim, u slučaju običnih dužničkih vrijednosnih papira, zbog prava koja prenose na njihove imatelje, zaštita ulagatelja putem objave polugodišnjih izvješća nije važna; na temelju ove Direktive konvertibilni ili zamjenjivi dužnički vrijednosni papiri te dužnički vrijednosni papiri s varantima mogu se uvrstiti u službenu kotaciju samo ako su pripadajuće dionice već uvrštene u kotaciju iste burze ili na drugom uređenom, priznatom i otvorenom tržištu koje redovito posluje ili ako se uvrštavaju istodobno; države članice mogu odstupiti od tog načela samo ako su njihova nadležna tijela sigurna da njihovi imatelji raspolažu svim informacijama nužnim za stvaranje mišljenja o vrijednosti dionica na koje se ti dužnički vrijednosni papiri odnose; slijedom toga, redovite informacije treba uskladiti samo u slučaju društava čije su dionice uvrštene u službenu kotaciju burze.

(29) Polugodišnja izvješća moraju omogućiti ulagateljima na informacijama temeljenu procjenu općeg razvoja poslovanja društva u razdoblju koje je obuhvaćeno izvještajima; međutim, ta izvješća trebaju sadržavati samo bitne pojedinosti o financijskom položaju i općem napretku poslovanja društva o kojemu je riječ.

(30) Kako bi se osigurala djelotvorna zaštita ulagatelja i pravilno poslovanje burzi, pravila koja se odnose na redovite informacije koje trebaju objavljivati društva čije su dionice uvrštene u službenu kotaciju burze unutar Zajednice moraju se primjenjivati ne samo na društva iz država članica, nego i na društva iz država koje nisu članice.

(31) Politika primjerenog informiranja ulagatelja u području prenosivih vrijednosnih papira vjerojatno će poboljšati zaštitu ulagatelja, povećati povjerenje ulagatelja u tržišta vrijednosnih papira i time osigurati da tržišta vrijednosnih papira pravilno funkcioniraju.

(32) Ujednačavanjem takve zaštite, usklađivanje te politike na razini Zajednice vjerojatno bi pridonijelo većem međusobnom prožimanju tržišta prenosivih vrijednosnih papira država članica i time pomoglo uspostavljanju istinskog Europskog tržišta kapitala.

(33) S tim ciljem ulagatelje treba informirati o većinskim udjelima i promjenama u tim udjelima u društvima unutar Zajednice čije su dionice uvrštene u službenu kotaciju burzi čije je sjedište ili koje posluju unutar Zajednice.

(34) Treba donijeti usklađena pravila o sadržaju i načinu ispunjavanja tog zahtjeva.

(35) Društva čije su dionice uvrštene u službenu kotaciju burze unutar Zajednice mogu informirati javnost o promjenama u većinskim udjelima samo ako su ih o takvim promjenama izvijestili imatelji tih udjela.

(36) Većina država članica ne postavlja imateljima takav zahtjev kao uvjet, a ako takav zahtjev i postoji, postoje i znatne razlike u postupcima za njegovu primjenu, usklađena pravila na tom području treba usvojiti na razini Zajednice.

(37) Ova Direktiva ne smije utjecati na obveze država članica u pogledu krajnjih rokova za prenošenje u nacionalno zakonodavstvo iz Priloga II. dijela B,

DONIJELI SU OVU DIREKTIVU:

GLAVA I.

DEFINICIJE I PODRUČJE PRIMJENE

POGLAVLJE I.

Definicije

Članak 1.

Za potrebe ove Direktive:

(a) „izdavatelji” znači društva, druge pravne osobe i bilo koje poduzeće čiji su vrijednosni papiri predmet zahtjeva za uvrštenje u službenu kotaciju na burzi;

(b) „subjekti za zajednička ulaganja koji nisu zatvorenog tipa” znači otvorene investicijske fondove i društva za investicije: i. čiji je cilj zajedničko ulaganje sredstava prikupljenih od javnosti i koji posluju prema načelu razdiobe rizika, i ii. čiji se udjeli, na zahtjev imatelja udjela, otkupljuju ili isplaćuju, izravno ili neizravno, iz imovine tih subjekata. Radnje koje takvi subjekti poduzimaju kako bi osigurali da tržišna vrijednost njihovih udjela ne odstupa znatno od njihove neto vrijednosti imovine smatrat će se ekvivalentnima takvom otkupu ili isplati;

(c) Za potrebe ove Direktive „društva za investicije koja nisu zatvorenog tipa” znači društva za investicije: i. čiji je cilj zajedničko ulaganje sredstava prikupljenih od javnosti i koja posluju prema načelu razdiobe rizika, i ii. čije se dionice, na zahtjev njihovih imatelja, otkupljuju ili isplaćuju, izravno ili neizravno, iz imovine tih društava. Radnje koje takva društva poduzimaju kako bi osigurala da tržišna vrijednost njihovih dionica ne odstupa znatno od njihove neto vrijednosti imovine smatrat će se ekvivalentnima takvom otkupu ili isplati;

(d) „kreditna institucija” znači društvo čija je djelatnost primanje depozita ili drugih povratnih sredstava od javnosti i odobravanje kredita za svoj račun;

(e) „udjeli u subjektima za zajednička ulaganja” znači vrijednosne papire koje izdaje subjekt za zajednička ulaganja na osnovi kojeg imatelj udjela stječe prava nad imovinom u takvom subjektu;

(f) „sudjelujući udjel” znači prava u kapitalu drugih poduzeća, bez obzira na to jesu li materijalizirana u obliku potvrda ili nisu, koja su, na temelju trajne povezanosti s tim poduzećima, stečena s namjerom da pridonose poslovanju poduzeća koje ima ta prava;

(g) „neto prihod” obuhvaća iznose koje potječu od prodaje proizvoda i pružanja usluga u okviru redovnog poslovanja poduzeća, nakon odbitka rabata od prodaje i poreza na dodanu vrijednost te ostalih poreza koji su izravno povezani s prometom;

(h) „godišnji financijski izvještaji” obuhvaćaju bilancu, račun dobiti i gubitka te bilješke uz financijske izvještaje. Ti dokumenti čine jednu cjelinu.

POGLAVLJE II.

Područje primjene

Članak 2.

1. Članci od 5. do 19., od 42. do 69. i od 78. do 84. odnose se na vrijednosne papire uvrštene u službenu kotaciju ili su predmet zahtjeva za uvrštenje u službenu kotaciju na burzi čije je sjedište ili koja posluje u državi članici.

2. Države članice mogu odlučiti da ne primjenjuju odredbe stavka 1. na:

(a) udjele koje izdaju subjekti za zajednička ulaganja koji nisu zatvorenog tipa;

(b) vrijednosne papire koje izdaje država članica ili njezina regionalna ili lokalna tijela.

Članak 3.

1. Članci od 20. do 41., kao i Prilog I., primjenjuju se na vrijednosne papire koji su predmet zahtjeva za uvrštenje u službenu kotaciju na burzi čije je sjedište ili koja posluje u državi članici.

2. Odredbe iz stavka 1. ne primjenjuju se na:

(a) udjele koje izdaju subjekti za zajednička ulaganja koji nisu zatvorenog tipa;

(b) vrijednosne papire koje izdaje država članica ili njezina regionalna ili lokalna tijela.

Članak 4.

1. Članci od 70. do 77. odnose se na društva čije su dionice uvrštene u službenu kotaciju burze čije je sjedište ili koja posluje u državi članici, bez obzira na to radi li se o uvrštenju samih dionica ili potvrda o deponiranim dionicama i bez obzira na datum njihova uvrštenja.

2. Unatoč tome, odredbe iz stavka 1. ne odnose se na subjekte za zajednička ulaganja koji nisu zatvorenog tipa.

3. Države članice mogu isključiti središnje banke iz područja primjene odredaba iz stavka 1.

GLAVA II.

OPĆE ODREDBE KOJE SE ODNOSE NA SLUŽBENU KOTACIJU VRIJEDNOSNIH PAPIRA

POGLAVLJE I.

Opći uvjeti za uvrštenje

Članak 5.

Države članice osiguravaju da:

(a) se vrijednosni papiri ne mogu uvrstiti u službenu kotaciju bilo koje burze čije je sjedište ili koja posluje na njihovom području ako uvjeti navedeni u ovoj Direktivi nisu ispunjeni; i

(b) izdavatelji vrijednosnih papira koji su uvršteni u službenu kotaciju, bez obzira na datum njihova uvrštenja, podliježu obvezama koje su predviđene ovom Direktivom.

Članak 6.

1. Uvrštenje vrijednosnih papira u službenu kotaciju podliježe uvjetima iz članaka od 42. do 51. ili od 52. do 63., ovisno o tome je li riječ o dionicama ili o dužničkim vrijednosnim papirima.

2. Izdavatelji vrijednosnih papira uvršteni u službenu kotaciju moraju ispunjavati obveze iz članaka od 64. do 69. ili od 78. do 84., ovisno o tome je li riječ o dionicama ili o dužničkim vrijednosnim papirima.

3. Potvrde o deponiranim dionicama mogu biti uvrštene u službenu kotaciju samo ako izdavatelj dionica koje oni predstavljaju ispunjava uvjete iz članaka od 42. do 44. i obveze navedene u člancima od 64. do 69. te ako potvrde ispunjavaju uvjete navedene u člancima od 45. do 50.

Članak 7.

Države članice ne mogu uvjetovati uvrštenje u službenu kotaciju vrijednosnih papira koje su izdala društva ili druge pravne osobe sa sjedištem u drugoj državi članici prethodnim uvrštavanjem tih vrijednosnih papira u službenu kotaciju burze čije je sjedište ili koja posluje u nekoj od država članica.

POGLAVLJE II.

Stroži ili dodatni uvjeti i obveze

Članak 8.

1. Poštujući zabrane predviđene odredbama članka 7. i članaka od 42. do 63., države članice mogu uvjetovati uvrštenje vrijednosnih papira u službenu kotaciju ispunjavanjem uvjeta strožih od onih navedenih u člancima od 42. do 63. ili dodatnim uvjetima, pod uvjetom da se stroži i dodatni uvjeti primjenjuju na sve izdavatelje ili na neke kategorije izdavatelja te da su objavljeni prije nego što je podnesen zahtjev za uvrštenje takvih vrijednosnih papira.

2. Države članice mogu uvjetovati uvrštenje izdavatelja vrijednosnih papira u službenu kotaciju strožim obvezama od onih navedenih u člancima od 64. do 69. i od 78. do 84. ili dodatnim obvezama, pod uvjetom da se te strože i dodatne obveze primjenjuju na sve izdavatelje ili na neke kategorije izdavatelja.

3. Države članice mogu, pod istim uvjetima navedenima u članku 9., odobriti odstupanje od primjene dodatnih ili strožih uvjeta i obveza iz stavaka 1. i 2.

4. Države članice mogu, u skladu s odgovarajućim nacionalnim pravilima, zahtijevati od izdavatelja vrijednosnih papira uvrštenih u službenu kotaciju da redovito izvješćuju javnost o svojem financijskom položaju i općem tijeku svojeg poslovanja.

POGLAVLJE III.

Odstupanja

Članak 9.

Svako odstupanje od uvjeta za uvrštenje vrijednosnih papira u službenu kotaciju koje se može dopustiti u skladu s odredbama članaka od 42. do 63. mora se primjenjivati na sve izdavatelje ako su okolnosti koje opravdavaju takva odstupanja slične.

Članak 10.

Države članice mogu odlučiti da ne primjenjuju uvjete iz članaka od 52. do 63. i obveze navedene u članku 81. stavcima 1. i 3. u vezi sa zahtjevima za uvrštenje u službenu kotaciju dužničkih vrijednosnih papira koje su izdala društva i druge pravne osobe sa sjedištem u državi članici, a koja su osnovana, podliježu ili njihovo poslovanje uređuje neki poseban zakon prema kojem otplatu glavnice ili plaćanje kamata u vezi s tim vrijednosnim papirima jamči država članica ili neka od njezinih saveznih država.

POGLAVLJE IV.

Ovlasti nacionalnih nadležnih tijela

Odjeljak 1.

Odluka o uvrštenju

Članak 11.

1. Nadležna tijela iz članka 105. odlučuju o uvrštenju vrijednosnih papira u službenu kotaciju burze čije je sjedište ili koja posluje na njihovom području.

2. Ne dovodeći u pitanje druge ovlasti koje su im dane, nadležna tijela mogu odbiti zahtjev za uvrštenje vrijednosnog papira u službenu kotaciju ako je, prema njihovom mišljenju, situacija u kojoj se nalazi izdavatelj takva da bi uvrštenje bilo štetno za interese ulagatelja.

Članak 12.

Odstupajući od članka 8., države članice mogu, jedino u interesu zaštite ulagatelja, dati nadležnim tijelima ovlasti da uvjetuju uvrštenje nekog vrijednosnog papira u službenu kotaciju bilo kojim posebnim uvjetom koji nadležna tijela smatraju primjerenim i o kojem su izričito obavijestile podnositelja zahtjeva.

Članak 13.

1. Ako zahtjeve za uvrštenje istih vrijednosnih papira u službenu kotaciju burzi čije je sjedište ili koje posluju u više od jedne države članice treba podnijeti istodobno ili u kratkim vremenskim razmacima ili je podnesen zahtjev za uvrštenje vrijednosnih papira koji su već u burzovnoj kotaciji u drugoj državi članici, nadležna tijela će međusobno razmjenjivati informacije i sklapati sporazume koji su potrebni da se postupak ubrza i što je više moguće pojednostavne formalnosti i bilo kakvi dodatni uvjeti potrebni za uvrštenje vrijednosnih papira o kojima je riječ.

2. Kako bi se olakšao rad nadležnih tijela, u svakom zahtjevu za uvrštenje vrijednosnih papira u službenu kotaciju na burzu čije je sjedište ili koja posluje u državi članici mora se navesti podnosi li se sličan zahtjev ili je već podnesen u drugoj državi članici ili će biti podnesen uskoro.

Članak 14.

Nadležna tijela mogu odbiti uvrštenje u službenu kotaciju vrijednosnog papira koji već službeno kotira u drugoj državi članici ako njezin izdavatelj ne ispunjava obveze koje proizlaze iz uvrštenja u toj državi članici.

Članak 15.

Ako se zahtjev za uvrštenje u službenu kotaciju odnosi na potvrde o deponiranim dionicama, takav će se zahtjev razmotriti samo ako nadležna tijela smatraju da izdavatelj potvrda jamči primjerenu zaštitu ulagatelja.

Odjeljak 2.

Informacije koje traže nadležna tijela

Članak 16.

1. Izdavatelj čiji su vrijednosni papiri uvršteni u službenu kotaciju mora dostaviti nadležnim tijelima sve informacije koje ta tijela smatraju primjerenima za zaštitu ulagatelja i osiguranje nesmetanog funkcioniranja tržišta.

2. Ako zaštita ulagatelja ili nesmetano funkcioniranje tržišta to zahtijevaju, nadležna tijela mogu tražiti od izdavatelja da objavi takve informacije u obliku i u vremenskim rokovima koje smatraju primjerenima. Ako izdavatelj ne ispuni taj zahtjev, nadležna tijela mogu sama objaviti takve informacije nakon što ih saznaju od izdavatelja.

Odjeljak 3.

Mjere protiv izdavatelja koji ne ispunjava obveze koje proizlaze iz uvrštenja

Članak 17.

Ne dovodeći u pitanje bilo koje druge mjere ili sankcije koje mogu razmatrati u slučaju da izdavatelj ne izvršava obveze koje proizlaze iz uvrštenja u službenu kotaciju, nadležna tijela mogu objaviti činjenicu da izdavatelj ne izvršava svoje obveze.

Odjeljak 4.

Privremena obustava i isključenje iz kotacije

Članak 18.

1. Nadležna tijela mogu donijeti odluku o privremenoj obustavi kotacije vrijednosnog papira ako je, ili bi moglo biti, privremeno ugroženo nesmetano funkcioniranje tržišta ili to zahtijeva zaštita ulagatelja.

2. Nadležna tijela mogu donijeti odluku o isključenju vrijednosnog papira iz kotacije ako su uvjerena da, zbog posebnih okolnosti, uobičajeno redovito trgovanje tim vrijednosnim papirom više nije moguće.

Odjeljak 5.

Pravo obraćanja sudu u slučaju odbijanja uvrštenja ili isključenja iz kotacije

Članak 19.

1. Države članice osiguravaju da odluke nadležnih tijela u slučaju odbijanja uvrštenja vrijednosnih papira u službenu kotaciju ili u slučaju isključenja iz kotacije podliježu pravnom lijeku.

2. Podnositelj zahtjeva obavješćuje se o odluci u vezi sa svojim zahtjevom za uvrštenje u službenu kotaciju u roku šest mjeseci od zaprimanja zahtjeva ili, budu li nadležna tijela zahtijevala još informacija u tom razdoblju, u roku šest mjeseci od dana kada podnositelj zahtjeva dostavi takvu informaciju.

3. Ako odluka ne bude donesena u roku iz stavka 2., smatra se da je zahtjev odbijen. Takvo odbijanje otvara mogućnost pravnog lijeka u skladu s odredbama stavka 1.

GLAVA III.

POSEBNI UVJETI KOJI SE ODNOSE NA SLUŽBENE KOTACIJE VRIJEDNOSNIH PAPIRA

POGLAVLJE I.

Objavljivanje prospekta radi uvrštenja

Odjeljak 1.

Opće odredbe

Članak 20.

Države članice osiguravaju da uvrštenje vrijednosnih papira u službenu kotaciju na burzi čije je sjedište ili koja posluje na njihovom području bude uvjetovano objavljivanjem informativnog materijala, dalje u tekstu „prospekta”, u skladu s odredbama glave V. poglavlja I.

Članak 21.

1. Prospekt sadrži informacije koje su, u skladu sa specifičnim značajkama izdavatelja i vrijednosnih papira za koje se podnosi zahtjev za uvrštenje, potrebne kako bi ulagatelji i njihovi investicijski savjetnici mogli izvršiti na informacijama temeljenu procjenu imovine i obveza, financijskog položaja, dobiti i gubitaka te očekivanja izdavatelja i prava danih takvim vrijednosnim papirima.

2. Države članice osiguravaju da obveza iz stavka 1. obvezuje osobe koje su odgovorne za prospekt u skladu s navedenim u točki 1.1. popisa A i B Priloga I.

Članak 22.

1. Ne dovodeći u pitanje obvezu navedenu u članku 21., države članice osiguravaju da, ovisno o mogućnosti izuzeća u skladu s odredbama članaka 23. i 24., prospekt sadrži, u jednostavno analizirajućem i razumljivom obliku, barem informacije koje su predviđene u popisima A, B ili C Priloga I., ovisno o tome radi li se o dionicama, dužničkim vrijednosnim papirima ili potvrdama o deponiranim dionicama.

2. U posebnim slučajevima iz članaka od 25. do 34., prospekt se sastavlja u skladu s pojedinostima iz tih članaka, uz mogućnosti izuzeća u skladu s odredbama članaka 23. i 24.

3. Ako se neke točke u popisima A, B i C Priloga I. čine neprimjerenima za područje poslovanja ili pravni oblik izdavatelja, prilagodbom tih rubrika sastavlja se prospekt koji pruža odgovarajuće informacije.

Odjeljak 2.

Djelomično ili potpuno izuzeće od obveze objavljivanja prospekta

Članak 23.

Ne dovodeći u pitanje odredbe članka 39. stavka 1., države članice mogu dopustiti nadležnim tijelima odgovornima za provjeru prospekta u skladu s odredbama ove Direktive da predvide djelomično ili potpuno izuzeće od obveze objavljivanja prospekta u sljedećim slučajevima:

1. ako su vrijednosni papiri za koje je podnesen zahtjev za uvrštenje u službenu kotaciju: (a) vrijednosni papiri koji su predmet javne ponude; ili (b) vrijednosni papiri izdani u vezi s ponudom za preuzimanje; ili (c) vrijednosni papiri izdani u vezi sa spajanjem koje uključuje pripajanje drugoga društva ili osnivanje novoga društva, podjelu društva, prijenos ukupne ili dijela imovine i obveza poduzeća ili kao naknada za nenovčani prijenos imovine; i ako je, ne više od 12 mjeseci prije uvrštenja vrijednosnih papira u službenu kotaciju, u istoj državi članici objavljen neki dokument za koji nadležna tijela smatraju da sadrži informacije istovjetne onima koje sadrži prospekt predviđen ovom Direktivom. Objavljuju se i podaci o svim bitnim izmjenama nastalima od dana sastavljanja toga dokumenta. Dokument mora biti učinjen dostupnim javnosti u registriranom sjedištu izdavatelja i u službenim prostorijama financijskih organizacija koje djeluju kao platni agenti, a sve pojedinosti o bitnim promjenama moraju biti objavljene u skladu s odredbama članka 98. stavka 1. i članka 99. stavka 1.;

2. ako su vrijednosni papiri za koje je podnesen zahtjev za uvrštenje u službenu kotaciju: (a) dionice dodijeljene besplatno imateljima dionica koje već kotiraju na istoj burzi; ili (b) dionice koje nastaju konverzijom konvertibilnih dužničkih vrijednosnih papira ili dionice koje nastaju nakon zamjene za zamjenjive dužničke vrijednosne papire, ako dionice društva čije su dionice ponuđene putem konverzije ili zamjene već kotiraju na istoj burzi; ili (c) dionice koje nastaju izvršavanjem prava koja su dana varantima, ako dionice društva čije su dionice ponuđene imateljima varanata već kotiraju na istoj burzi; ili (d) dionice izdane u zamjenu za dionice koje su već uvrštene na istoj burzi, ako izdavanje takvih novih dionica ne uključuje bilo kakvo povećanje temeljnog kapitala društva; i, u slučajevima kad je to moguće, informacije predviđene u poglavlju 2. popisa A Prilogu I. objavljuju se u skladu s odredbama članka 98. stavka 1. i članka 99. stavka 1.;

3. ako su vrijednosni papiri za koje je podnesen zahtjev za uvrštenje u službenu kotaciju: (a) dionice čiji broj ili procijenjena tržišna vrijednost ili nominalna vrijednost ili, ako ne postoji nominalna vrijednost, knjigovodstvena nominalna vrijednost, iznosi manje od 10 % od broja ili odgovarajuće vrijednosti dionica istog roda koje kotiraju na istoj burzi; ili (b) dužnički vrijednosni papiri koje su izdala društva ili druge pravne osobe sa sjedištem u državi članici i koja: i. pri svojem poslovanju imaju korist od državnog monopola; i ii. osnovana su ili podliježu nekom posebnom zakonu ili posluju u skladu s takvim zakonom, ili za čija zaduživanja bezuvjetno i neopozivo jamči država članica ili neka od njezinih saveznih država; ili (c) dužnički vrijednosni papiri koje su izdale pravne osobe, koje nisu društva, a imaju sjedište u državi članici; i i. koja su osnovana prema posebnom zakonu; i ii. čije poslovanje podliježe tom zakonu, a sastoji se jedino od: — prikupljanja sredstava pod državnom kontrolom putem izdavanja dužničkih vrijednosnih papira, i — financiranja proizvodnje s pomoću sredstava koja su prikupila i sredstava koje je osigurala država članica,;i iii. čiji se dužnički vrijednosni papiri, za potrebe uvrštenja u službenu kotaciju, prema nacionalnom zakonodavstvu, smatraju dužničkim vrijednosnim papirima koje je izdala ili za koje jamči država; ili (d) dionice koje su dodijeljene zaposlenicima, ako su dionice istoga roda već uvrštene u službenu kotaciju na istoj burzi; dionice koje se međusobno razlikuju jedino prema datumu prava na prvu isplatu dividende ne smatraju se dionicama različitih rodova; ili (e) vrijednosni papiri koji su već uvršteni u službenu kotaciju na drugoj burzi u istoj državi članici, ili (f) dionice izdane kao naknada za djelomično ili potpuno odricanje rukovodstva komanditnoga društva od njihovih statutarnih prava na dobit, ako su dionice istoga roda već uvrštene u službenu kotaciju na istoj burzi; dionice koje se međusobno razlikuju jedino prema datumu prava na prvu isplatu dividende ne smatraju se dionicama različitih rodova; ili (g) dodatne potvrde o deponiranim dionicama izdane u zamjenu za originalne vrijednosne papire, ako izdavanje takvih novih potvrda nije prouzročilo nikakvo povećanje temeljnog kapitala društva i pod uvjetom da potvrde o deponiranim dionicama već kotiraju na istoj burzi, i ako: — u slučaju iz točke (a), izdavatelj je ispunio burzovne zahtjeve za objavu koje nameću nacionalna tijela i izradio godišnje financijske izvještaje te izvješća za razdoblja tijekom godine koje su ta tijela smatrala primjerenima, — u slučaju iz točke (e), je prospekt u skladu s ovom Direktivom već objavljen, i — u svim slučajevima koji se spominju u točkama od (a) do (g) informacije koje se odnose na broj i vrstu vrijednosnih papira koji bi trebali biti uvršteni u službenu kotaciju i okolnosti pod kojima su takvi vrijednosni papiri izdani objavljene su u skladu s odredbama članka 98. stavka 1. i članka 99. stavka 1.;

4. ako: (a) su vrijednosni papiri ili dionice izdavatelja ili potvrde o deponiranim dionicama uvrštene u službenu kotaciju u drugoj državi članici ne manje od tri godine prije podnošenja zahtjeva za uvrštenje u službenu kotaciju; (b) su na zadovoljstvo nadležnih tijela države članice u kojoj se traži uvrštenje u službenu kotaciju nadležna tijela države članice ili država članica u kojima su vrijednosni papiri izdavatelja uvršteni u službenu kotaciju potvrdila da je tijekom prethodne tri godine ili tijekom cjelokupnog razdoblja za vrijeme kojega su vrijednosni papiri izdavatelja u službenoj kotaciji, ako je to manje od tri godine, izdavatelj ispunjavao sve zahtjeve u pogledu informacija i uvrštenja u kotaciju koje moraju poštovati društva čiji su vrijednosni papiri uvršteni u službenu kotaciju na temelju ove Direktive; (c) je sve niže navedeno objavljeno na način koji je propisan u članku 98. i članku 99. stavku 1. i. dokument koji sadrži sljedeće informacije: — izjavu da je podnesen zahtjev za uvrštenje vrijednosnih papira u službenu kotaciju. U slučaju da je riječ o dionicama, u izjavi se također navodi broj i rod tih dionica te podroban opis pripadajućih prava. U slučaju potvrda o deponiranim dionicama u izjavi se također navode prava koja pripadaju originalnim vrijednosnim papirima i daju informacije koje se tiču mogućnosti konverzije potvrda u originalne vrijednosne papire te postupka za takvu konverziju. U slučaju dužničkih vrijednosnih papira u izjavi se također navodi nominalni iznos zaduženja (ako taj iznos nije fiksni, sastavlja se izjava u tom smislu) te uvjeti i rokovi toga zaduženja; osim u slučaju stalnih izdanja, cijena izdanja i otkupna cijena te nominalna kamatna stopa (ako je predviđeno nekoliko kamatnih stopa, naznaka o uvjetima promjene stope); u slučaju konvertibilnih dužničkih vrijednosnih papira, zamjenjivih dužničkih vrijednosnih papira, dužničkih papira s varantima ili varanata, u izjavi se također navodi vrsta dionica koje su ponuđene putem konverzije, zamjene ili upisa, iz toga pripadajuća prava, uvjeti i postupci za konverziju, zamjenu ili upis, kao i pojedinosti o okolnostima pod kojima oni mogu biti izmijenjeni, — pojedinosti o bilo kojoj značajnoj promjeni ili razvoju događaja do kojeg je došlo od datuma na koji se odnose dokumenti koji su navedeni u točkama ii. i iii., — informacije koje su specifične za tržište u državi u kojoj se traži uvrštenje, osobito u pogledu sustava poreza na dohodak, platnih agenata izdavatelja i načina na koji se objavljuju obavijesti za ulagatelje, i — izjavu osoba koje su odgovorne za informaciju pružene u skladu s prvim trima alinejama da takva informacija odgovara činjenicama te da nije izostavljeno ništa što bi moglo utjecati na značenje dokumenta; ii. posljednje godišnje izvješće, posljednji revidirani godišnji financijski izvještaji (ako izdavatelj sastavlja i pojedinačne i konsolidirane godišnje financijske izvještaje, dostavit će obje skupine izvještaja. Nadležna tijela mogu, međutim, dopustiti izdavatelju da dostavi ili pojedinačne ili konsolidirane financijske izvještaje pod uvjetom da izvještaji koje ne dostavi ne sadrže nikakve značajne dodatne informacije) te izdavateljeva posljednja polugodišnja izvješća za tekuću godinu ako su već objavljena; iii. sve kotacijske pojedinosti, prospekt ili ekvivalentni dokument koji je izdavatelj objavio tijekom 12 mjeseci prije podnošenja zahtjeva za uvrštenje u službenu kotaciju; i iv. sljedeće informacije ako već nisu pružene u dokumentima navedenima pod i., ii. i iii.: — sastav upravnih, rukovodećih i nadzornih tijela društva te funkcije koje obavljaju pojedini članovi, — opće informacije o kapitalu, — trenutačna situacija na temelju najnovijih informacija priopćenih izdavatelju prema odredbama članaka od 85. do 97., i — bilo kakva izvješća ovlaštenih revizora koja se tiču posljednjih objavljenih godišnjih financijskih izvještaja u skladu s odredbama nacionalnoga zakonodavstva države članice na čijem se području nalazi registrirano sjedište izdavatelja; (d) se u obavijestima, oglasima, posterima i dokumentima koji najavljuju uvrštenje vrijednosnih papira u službenu kotaciju i naznačuju bitne značajke tih vrijednosnih papira, kao i u svim ostalim dokumentima u vezi s njihovim uvrštenjem koje objavljuje izdavatelj ili se objavljuju u njegovo ime, navode informacije iz točke (c) te naznačuje trenutačno ili buduće objavljivanje na način propisan u članku 98.; i (e) su informacije iz točke (c) te obavijesti, oglasi, posteri i dokumenti iz točke (d) poslani nadležnim tijelima prije nego što su stavljeni na raspolaganje javnosti;

5. ako društva čijim se dionicama trguje najmanje dvije prethodne godine na sekundarnom tržištu, koje je uređeno i nadziru ga tijela priznata od strane javnih tijela, traže da im se vrijednosni papiri uvrste u službenu kotaciju u istoj državi članici, a po mišljenju nadležnih tijela, informacije koje su istovjetne onima koje zahtijeva ova Direktiva dostupne su ulagateljima prije datuma na koji uvrštenje u službenu kotaciju stupa na snagu.

Odjeljak 3.

Dopušteno izostavljanje određenih informacija iz prospekta

Članak 24.

Nadležna tijela mogu dopustiti da se iz prospekta izostave određene informacije koje predviđa Direktiva ako smatraju da:

(a) je takva informacija manje važna i da kao takva neće utjecati na procjenu imovine i obveza, financijskog položaja, dobiti i gubitaka te očekivanja izdavatelja; ili

(b) bi objava takve informacije bilo suprotna javnom interesu ili bi ozbiljno naštetila izdavatelju, pod uvjetom, u posljednjem slučaju, da je malo vjerojatno da bi takvo izostavljanje dovelo javnost u zabludu s obzirom na činjenice i okolnosti čije je poznavanje bitno za procjenu vrijednosnih papira o kojima je riječ.

Odjeljak 4.

Sadržaj prospekta u posebnim slučajevima

Članak 25.

1. Ako se zahtjev za uvrštenje u službenu kotaciju odnosi na dionice koje su ponuđene dioničarima izdavatelja na temelju prava prvokupa, a dionice izdavatelja već kotiraju na istoj burzi, nadležna tijela mogu dopustiti da prospekt sadrži samo informacije iz popisa A Prilogu I.:

(a) u poglavlju 1.;

(b) u poglavlju 2.;

(c) u poglavlju 3., točke 3.1.0., 3.1.5., 3.2.0., 3.2.1., 3.2.6., 3.2.7., 3.2.8. i 3.2.9.;

(d) u poglavlju 4., točke 4.2., 4.4., 4.5., 4.7.1. i 4.7.2.;

(e) u poglavlju 5., točke 5.1.4., 5.1.5. i 5.5.;

(f) u poglavlju 6., točke 6.1., 6.2.0., 6.2.1., 6.2.2., 6.2.3.; i

(g) u poglavlju 7.

Ako su dionice iz prvog podstavka deponirane uz potvrdu, prospekt mora sadržavati, barem, prema odredbama članka 33. stavaka 2. i 3., osim informacija koje su spomenute u tom podstavku, i one koje su predviđene u popisu C Prilogu I:

(a) u poglavlju 1., točke 1.1., 1.3., 1.4., 1.6. i 1.8.; i

(b) u poglavlju 2.

2. Ako se zahtjev za uvrštenje u službenu kotaciju odnosi na konvertibilne dužničke vrijednosne papire, zamjenjive dužničke vrijednosne papire ili dužničke vrijednosne papire s varantima koji su ponuđeni na temelju prava prvokupa dioničarima izdavatelja i ako dionice izdavatelja već kotiraju na istoj burzi, nadležna tijela mogu dopustiti da prospekt sadrži samo:

(a) informacije o vrsti dionica koje su ponuđene putem konverzije, zamjene ili upisa te o pripadajućim pravima;

(b) informacije predviđene u popisu A Prilogu I. i one iz prvog podstavka stavka 1., osim onih iz poglavlja 2. tog popisa;

(c) informacije predviđene u poglavlju 2. popisu B Prilogu I.; i

(d) uvjete i postupke za konverziju, zamjenu i upis te situacije u kojima oni mogu biti izmijenjeni.

3. Ako se objavljuje u skladu s odredbama članka 98., prospekt iz stavaka 1. i 2. mora se upotpuniti godišnjim financijskim izvještajima za posljednju financijsku godinu.

4. Ako izdavatelj sastavlja i pojedinačne i konsolidirane godišnje financijske izvještaje, prospektu moraju priložiti obje skupine izvještaja. Međutim, nadležna tijela mogu dopustiti izdavatelju da prospektu priloži ili pojedinačne ili konsolidirane financijske izvještaje pod uvjetom da izvještaji koji nisu priloženi prospektu ne sadrže značajne dodatne informacije.

Članak 26.

1. Ako se zahtjev za uvrštenje u službenu kotaciju odnosi na dužničke vrijednosne papire koji nisu konvertibilni ni zamjenjivi, niti uključuju varante, a izdaje ih poduzeće čiji vrijednosni papiri već kotiraju na istoj burzi, nadležna tijela mogu dopustiti da prospekt sadrži samo informacije iz popisa B Prilogu I:

(a) u poglavlju 1.;

(b) u poglavlju 2.;

(c) u poglavlju 3., točke 3.1.0., 3.1.5., 3.2.0. i 3.2.2.;

(d) u poglavlju 4., točku 4.3.;

(e) u poglavlju 5., točke 5.1.2., 5.1.3., 5.1.4. i 5.4.;

(f) u poglavlju 6.; i

(g) u poglavlju 7.

2. Kada se objavljuje u skladu s odredbama članka 98., prospekt iz stavka 1. mora se upotpuniti godišnjim financijskim izvještajima za posljednju financijsku godinu.

3. Ako izdavatelj sastavlja i pojedinačne i konsolidirane financijske godišnje izvještaje, prospektu moraju priložiti obje skupine izvještaja. Međutim, nadležna tijela mogu dopustiti izdavatelju da priloži prospektu ili pojedinačne ili konsolidirane financijske izvještaje pod uvjetom da izvještaji koji nisu priloženi prospektu ne sadrže značajne dodatne informacije.

Članak 27.

Ako se zahtjev za uvrštenje u službenu kotaciju odnosi na dužničke vrijednosne papire koje gotovo sve, zbog njihove vrste, obično kupuje ili njima trguje ograničen broj ulagatelja posebno upućenih u poslove ulaganja, nadležna tijela mogu dopustiti izostavljanje iz prospekta određenih informacija iz popisa B Prilogu I. ili mogu dopustiti da budu uključene u sažetom obliku, pod uvjetom da takve informacije nisu značajne s gledišta zainteresiranih ulagatelja.

Članak 28.

1. Za uvrštenje u službenu kotaciju vrijednosnih papira koje su izdale financijske institucije, prospekt mora sadržavati:

(a) barem informacije iz poglavlja 1., 2., 3., 5. i 6. popisa A ili B Prilogu I., ovisno o tome radi li se o izdanju dionica ili dužničkih vrijednosnih papira; i

(b) informacije koje su, u skladu s pravilima koja nacionalno zakonodavstvo ili nadležna tijela propisuju u tu svrhu, prilagođene specifičnim značajkama izdavatelja vrijednosnih papira o kojem je riječ i barem istovjetne onima navedenima u poglavljima 4. i 7. popisa A ili B Prilogu I.

2. Države članice određuju na koje se financijske institucije odnose odredbe ovog članka.

3. Režim predviđen ovim člankom može se proširiti na:

(a) subjekte za zajednička ulaganja čiji udjeli nisu isključeni iz područja primjene ove Direktive prema odredbama članka 3. stavka 2. točke (a);

(b) financijske institucije koje se ne bave nikakvom drugom djelatnošću osim prikupljanjem kapitala za matično društvo ili poduzeća koja su povezana s tom institucijom; i

(c) društva koja imaju portfelje vrijednosnih papira, licencije ili patente i koja se ne bave nikakvom drugom djelatnošću osim upravljanja takvim portfeljima.

Članak 29.

Ako se zahtjev za uvrštenje u službenu kotaciju odnosi na dužničke vrijednosne papire koje stalno ili ponavljajuće izdaju kreditne institucije koje redovito objavljuju svoje godišnje financijske izvještaje i koje su unutar Zajednice osnovane ili podliježu nekom posebnom zakonu ili posluju u skladu s takvim zakonom ili su subjekt nadzora radi zaštite štednih uloga, države članice mogu dopustiti da prospekt sadrži samo:

(a) informacije predviđene u točki 1.1. i poglavlju 2. popisa B Prilogu I.; i

(b) informacije koje se odnose na bilo kakve događaje važne za procjenu vrijednosnih papira o kojima je riječ koji su se dogodili prije kraja poslovne godine za koju su objavljeni posljednji godišnji financijski izvještaji. Takvi financijski izvještaji moraju se učiniti dostupnim javnosti u službenim prostorijama izdavatelja ili financijskih organizacija koje djeluju kao platni agenti izdavatelja.

Članak 30.

1. Za uvrštenje dužničkih vrijednosnih papira u službenu kotaciju za koje jamči neka pravna osoba, prospekt mora uključivati:

(a) s obzirom na izdavatelja, informacije predviđene u popisu B Prilogu I.; i

(b) s obzirom na jamca, informacije predviđene u točki 1.3. i poglavljima od 3. do 7. tog popisa.

Ako je izdavatelj ili jamac neka financijska institucija, dio prospekta koji se odnosi na tu financijsku instituciju sastavlja se u skladu s odredbama članka 28. ne dovodeći u pitanje odredbe prvog podstavka ovog stavka.

2. Kada je izdavatelj dužničkih vrijednosnih papira s jamstvom financijska institucija iz članka 28. stavka 3., prospekt mora sadržavati:

(a) s obzirom na izdavatelja, informacije predviđene u poglavljima 1., 2. i 3. te točkama od 5.1.0. do 5.1.5. i 6.1. popisa B Prilogu I.; i

(b) s obzirom na jamca, one koje su predviđene u točki 1.3. i poglavljima od 3. do 7. tom popisu.

3. Ako postoji više od jednoga jamca, specificirane informacije zahtijevaju se od svakoga pojedinačno; međutim, nadležna tijela mogu dopustiti skraćivanje ovih informacija radi postizanja veće razumljivosti prospekta.

4. Ugovor o jamstvu mora se, u slučajevima iz stavaka 1., 2. i 3., učiniti dostupnim javnosti u službenim prostorijama izdavatelja i financijskih organizacija koje djeluju kao platni agenti izdavatelja. Svaka zainteresirana osoba može dobiti preslike ugovora na vlastiti zahtjev.

Članak 31.

1. Ako se zahtjev za uvrštenje u službenu kotaciju odnosi na konvertibilne dužničke vrijednosne papire, zamjenjive dužničke vrijednosne papire ili dužničke vrijednosne papire s varantima, prospekt mora uključivati:

(a) informacije o vrsti dionica koje su ponuđene putem konverzije, zamjene ili upisa te o pripadajućim pravima;

(b) informacije propisane u točki 1.3. i poglavljima od 3. do 7. popisa A Prilogu I.;

(c) informacije propisane u poglavlju 2. popisa B Prilogu I.;

(d) uvjete i postupke za konverziju, zamjenu ili upis te pojedinosti o situacijama u kojima oni mogu biti izmijenjeni.

2. Kada izdavatelj konvertibilnih dužničkih vrijednosnih papira, zamjenjivih dužničkih vrijednosnih papira ili dužničkih papira s varantima nije istodobno i izdavatelj dionica, prospekt mora uključivati:

(a) informacije o vrsti dionica koje su ponuđene putem konverzije, zamjene ili upisa te o pripadajućim pravima; i

(b) s obzirom na izdavatelja vrijednosnih papira, informacije propisane u popisu B Prilogu I.;

(c) s obzirom na izdavatelja dionica, one koje su propisane u točki 1.3. i poglavljima od 3. do 7. popisa A Prilogu I.; i

(d) uvjete i postupke za konverziju, zamjenu ili upis te pojedinosti o situacijama u kojima oni mogu biti izmijenjeni.

Međutim, ako je izdavatelj dužničkih vrijednosnih papira financijska institucija iz članka 28. stavka 3., potrebno je da prospekt sadrži, u vezi s tim društvom, samo informacije predviđene u poglavljima 1., 2. i 3. te točkama od 5.1.0. do 5.1.5 i 6.1. popisa B Prilogu I.

Članak 32.

1. Ako se zahtjev za uvrštenje u službenu kotaciju odnosi na vrijednosne papire izdane u vezi sa spajanjem koje uključuje pripajanje drugoga društva ili osnivanje novog društva, podjelu društva, prijenos ukupne ili dijela imovine i obveza poduzeća, ponudu za preuzimanje ili kao naknada za nenovčani prijenos imovine, dokumenti koji opisuju rokove i uvjete takvih radnji kao i, ako je primjereno, bilo kakva početna bilanca, bez obzira na to je li ta bilanca uspostavljena pro forma ili nije, ako izdavatelj još nije sastavio svoje godišnje financijske izvještaje, moraju se, ne dovodeći u pitanje zahtjev za objavom prospekta, učiniti dostupnim javnosti u službenim prostorijama izdavatelja vrijednosnih papira i financijskih organizacija koje djeluju kao platni agenti izdavatelja.

2. Ako je transakcija iz stavka 1. izvršena prije više od dvije godine, nadležna tijela mogu donijeti odluku o oslobađanju od ispunjavanja zahtjeva iz toga stavka.

Članak 33.

1. Ako se zahtjev za uvrštenje u službenu kotaciju odnosi na potvrde o deponiranim dionicama, prospekt mora sadržavati, s obzirom na potvrde, informacije koje su predviđene u popisu C Prilogu I. te s obzirom na dionice koje predstavljaju informacije koje su predviđene u popisu A Prilogu I.

2. Međutim, nadležna tijela mogu osloboditi izdavatelja potvrda od zahtjeva za objavljivanjem pojedinosti o njegovom financijskom položaju, ako je izdavatelj:

(a) kreditna institucija sa sjedištem u državi članici i koja je osnovana ili podliježe nekom posebnom zakonu ili posluje u skladu s takvim zakonom ili je subjekt nadzora radi zaštite štednih uloga; ili

(b) ovisno društvo čijih se 95 % ili više udjela nalazi u vlasništvu neke kreditne institucije navedene u točki (a), za čije obveze prema imateljima potvrda bezuvjetno jamči ta kreditna institucija i koje je subjekt, de jure ili de facto, istog nadzora; ili

(c) „Administratiekantoor” u Nizozemskoj koja podliježe, radi sigurne zaštite originalnih vrijednosnih papira, posebnim propisima koje su propisala nadležna tijela.

3. U slučaju potvrda koje je izdala neka organizacija za prijenos vrijednosnih papira ili neka pomoćna institucija koju je osnovala takva organizacija, nadležna tijela mogu osloboditi od obveze objavljivanja informacija iz poglavlja 1. popisa C Prilogu I.

Članak 34.

1. Ako dužnički vrijednosni papiri čije se uvrštenje u službenu kotaciju zahtijeva, s obzirom na otplatu glavnice i plaćanje kamata, uživaju bezuvjetna i neopoziva jamstva države ili neke od njezinih saveznih država, nacionalno zakonodavstvo ili nadležna tijela mogu dopustiti skraćenje informacija predviđenih u poglavljima 3. i 5. popisa B Prilogu I.

2. Mogućnost skraćivanja iz stavka 1. može se također primijeniti na društva koja su osnovana ili podliježu nekom posebnom zakonu ili posluju u skladu s takvim zakonom, a ovlaštena su za ubiranje pristojbi od svojih korisnika.

Odjeljak 5.

Provjera i distribucija prospekta

Članak 35.

1. Prospekt se ne može objaviti dok ga ne odobre nadležna tijela.

2. Nadležna tijela odobravaju objavljivanje prospekta samo ako smatraju da isti ispunjava sve zahtjeve propisane u ovoj Direktivi.

Članak 36.

Nadležna tijela odlučuju hoće li prihvatiti revizorsko izvješće ovlaštenog revizora iz točke 1.3. popisa A i B Prilogu I. ili će, ako je potrebno, tražiti dodatno izvješće.

Zahtijevanje dodatnog izvješća mora biti rezultat razmatranja svakog pojedinog slučaja. Na zahtjev ovlaštenog revizora i/ili izdavatelja, nadležna tijela moraju im priopćiti razloge koji opravdavaju zahtijevanje dodatnoga izvješća.

Odjeljak 6.

Određivanje nadležnog tijela

Članak 37.

Ako se za iste vrijednosne papire zahtjevi za uvrštenje u službenu kotaciju na burzama čije je sjedište ili koje posluju u dvjema državama članicama ili više njih, uključujući državu članicu u kojoj se nalazi registrirano sjedište izdavatelja, podnose istodobno ili u kratkom vremenskom razmaku, prospekt se sastavlja u skladu s pravilima propisanima u ovoj Direktivi u državi članici u kojoj izdavatelj ima svoje registrirano sjedište i odobravaju ga nadležna tijela te države; ako se registrirano sjedište izdavatelja ne nalazi u jednoj od tih država članica, izdavatelj mora izabrati jednu od tih država prema čijem će zakonodavstvu prospekt biti sastavljen i odobren.

Odjeljak 7.

Uzajamno priznavanje

Članak 38.

1. Nakon što je odobren u skladu s odredbama članka 37., prospekt moraju, pod uvjetom da je preveden ako je to potrebno, priznati druge države članice u kojima je podnesen zahtjev za uvrštenje u službenu kotaciju, a da pri tome nije potrebno dobiti odobrenje od nadležnih tijela tih država i da one ne mogu zahtijevati da se u prospekt uključe dodatne informacije. Nadležna tijela mogu, međutim, zahtijevati da se u prospekt uključe informacije koje su specifične za tržište države u kojoj se zahtijeva uvrštenje, a osobito one o sustavu poreza na dohodak, financijskim organizacijama koje djeluju kao platni agenti izdavatelja u toj državi i o načinu na koji se objavljuju obavijesti za ulagatelje.

2. Prospekt koji su odobrila nadležna tijela za potrebe odredaba članka 37. mora se priznati u drugoj državi članici u kojoj je podnesen zahtjev za uvrštenje u službenu kotaciju, čak i ako je za potrebe ove Direktive odobreno djelomično izuzeće ili djelomično odstupanje u primjeni, ako:

(a) je djelomično izuzeće ili djelomično odstupanje o kojemu je riječ takve vrste da je priznato u propisima druge države članice o kojoj je riječ; i

(b) uvjeti koji opravdavaju djelomično izuzeće ili djelomično odstupanje također postoje u drugoj državi članici o kojoj je riječ te da nema drugih uvjeta u pogledu takvog izuzeća ili odstupanja koji bi mogli navesti nadležno tijelo u toj državi članici da ih odbije.

Čak i ako uvjeti iz točaka (a) i (b) ne budu ispunjeni, država članica o kojoj je riječ može dopustiti svojim nadležnim tijelima da priznaju prospekt koji su odobrila nadležna tijela za potrebe odredaba članka 37.

3. Pri odobravanju prospekta nadležna tijela, za potrebe odredaba članka 37. dostavljaju potvrdu o odobrenju nadležnim tijelima drugih država članica u kojima je podnesen zahtjev za uvrštenje u službenu kotaciju. Ako je u skladu s ovom Direktivom odobreno djelomično izuzeće ili djelomično odstupanje, u potvrdi se navodi ta činjenica i odgovarajući razlozi.

4. Kada je podnesen zahtjev za uvrštenje u službenu kotaciju, izdavatelj priopćava nadležnim tijelima u svakoj državi članici u kojima podnosi zahtjev za uvrštenje nacrt prospekta kojim se namjerava koristiti u toj državi.

5. Države članice mogu ograničiti primjenu ovog članka na prospekte izdavatelja koji imaju registrirano sjedište u državi članici.

Članak 39.

1. Ako je podnesen zahtjev za uvrštenje u službenu kotaciju u jednoj ili više država članica i ako su vrijednosni papiri predmet prospekta za javnu ponudu koji je sastavljen i odobren u bilo kojoj državi članici u skladu s člancima 7., 8. ili 12. Direktive 89/298/EEZ tijekom tri mjeseca prije podnošenja zahtjeva za uvrštenje, prospekt za javnu ponudu priznaje se, pod uvjetom da je preveden ako je to potrebno, kao prospekt u državi ili državama članicama u kojima se podnosi zahtjev za uvrštenje u službenu kotaciju, a da pri tome nije potrebno dobiti odobrenje od nadležnih tijela te države članice ili tih država članica i da one ne mogu zahtijevati da se u prospekt uključe dodatne informacije. Nadležna tijela mogu, međutim, zahtijevati da se u prospekt uključe informacije koje su specifične za tržište države na koju se uvrštenje odnosi, osobito o sustavu poreza na dohodak, financijskim organizacijama koje djeluju kao platni agenti izdavatelja u državi uvrštenja i o načinima na koje se objavljuju obavijesti za ulagatelje.

2. Članak 38. stavci od 2. do 5. primjenjuju se u slučaju koji je naveden u stavku 1. ovog članka.

3. Članak 100. primjenjuje se na sve izmjene koje nastupe od trenutka kad je sadržaj prospekta o kojemu je riječ u stavku 1. donesen do trenutka početka trgovanja na burzi.

Članak 40.

1. Ako je zahtjev za uvrštenje u službenu kotaciju vrijednosnih papira koji daju pravo sudjelovanja u kapitalu društva odmah ili po dospijeću podnesen u jednoj državi članici ili više njih od kojih ni jedna nije država u kojoj se nalazi registrirano sjedište izdavatelja dionica u odnosu na koje te vrijednosni papiri nose prava, a dionice tog izdavatelja već su uvrštene u službenu kotaciju u toj državi članici, nadležna tijela države članice u kojoj su dionice već uvrštene mogu postupati samo nakon konzultiranja s nadležnim tijelima države članice u kojoj se nalazi registrirano sjedište izdavatelja dionica o kojima je riječ.

2. Ako je podnesen zahtjev za uvrštenje u službenu kotaciju vrijednosnih papira koji se nalaze u službenoj kotaciji druge države članice manje od šest mjeseci, nadležna tijela kojima je upućen zahtjev moraju kontaktirati nadležna tijela koja su već uvrstila te vrijednosne papire u službenu kotaciju i, u onoj mjeri u kojoj je to moguće, izuzeti izdavatelja tih vrijednosnih papira od obveze izrade novoga prospekta, ako ne postoji potreba za ažuriranjem, prevođenjem ili izdavanjem dopuna u skladu s pojedinačnim zahtjevima određene države članice.

Poglavlje 8.

Sporazumi s državama koje nisu članice

Članak 41.

Zajednica može, putem sporazuma zaključenih s jednom ili više država koje nisu članice, primjenjujući odredbe Ugovora i uz načelo uzajamnosti, priznati da prospekt koji je sastavljen i provjeren u skladu s pravilima države ili država koje nisu članice, ispunjava zahtjeve ove Direktive ako ta pravila pružaju ulagateljima zaštitu koja je ekvivalentna onoj koju pruža ova Direktiva, čak i ako se ta pravila razlikuju od odredaba ove Direktive.

POGLAVLJE II.

Specifični uvjeti za uvrštenje dionica

Odjeljak 1.

Uvjeti koji se odnose na društva za čije se dionice traži uvrštenje u službenu kotaciju

Članak 42.

Pravni položaj društva mora biti u skladu sa zakonima i drugim propisima kojima podliježe, kako u pogledu njegova osnivanja, tako i u pogledu njegova poslovanja prema vlastitim statutima.

Članak 43.

1. Predvidljiva tržišna kapitalizacija dionica za koje se traži uvrštenje u službenu kotaciju ili, ako se ne može procijeniti, kapital i rezerve društva, uključujući dobit ili gubitke iz prethodne poslovne godine, moraju iznositi najmanje jedan milijun eura.

2. Države članice mogu dopustiti uvrštenje u službenu kotaciju čak i ako ovaj uvjet nije ispunjen ako nadležna tijela smatraju da postoji odgovarajuće tržište za dionice o kojima se radi.

3. Za uvrštenje u službenu kotaciju država članica može zahtijevati veću predvidljivu tržišnu kapitalizaciju ili veći kapital i rezerve samo ako u toj državi postoji drugo uređeno, priznato i otvoreno tržište koje redovito posluje, za koje su zahtjevi jednaki ili manji od zahtjeva navedenih u stavku 1.

4. Uvjet iz stavka 1. ne primjenjuje se za uvrštenje u službenu kotaciju novog bloka dionica istoga roda kao one koje su već uvrštene.

5. Protuvrijednost od jednog milijuna eura u nacionalnoj valuti u početku će biti protuvrijednost, izražena u nacionalnoj valuti, od jednog milijuna europskih obračunskih jedinica koje su se primjenjivale 5. ožujka 1979.

6. Ako, kao rezultat prilagodbe protuvrijednosti eura u nacionalnu valutu, tržišna kapitalizacija izražena u nacionalnoj valuti ostane tijekom razdoblja od jedne godine na vrijednosti 10 % većoj ili manjoj od vrijednosti jednog milijuna eura, država članica mora, u roku 12 mjeseci po isteku toga razdoblja, prilagoditi svoje zakone i druge propise kako bi bili u skladu s odredbama stavka 1.

Članak 44.

Društvo mora objaviti ili podnijeti svoje godišnje financijske izvještaje u skladu s nacionalnim zakonodavstvom za tri poslovne godine koje su prethodile zahtjevu za uvrštenje u službenu kotaciju. Iznimno, nadležna tijela mogu odstupiti od primjene tog uvjeta ako je takvo odstupanje poželjno u interesu društva ili ulagatelja i ako nadležna tijela smatraju da ulagatelji imaju na raspolaganju potrebne informacije koje im omogućuju na informacijama temeljenu procjenu društva i dionica čije se uvrštenje u službenu kotaciju traži.

Odjeljak 2.

Uvjeti koji se odnose na dionice čije se uvrštenje traži

Članak 45.

Pravni položaj dionica mora biti u skladu sa zakonima i drugim propisima kojima podliježu.

Članak 46.

1. Dionice moraju biti slobodno prenosive.

2. Nadležna tijela mogu smatrati dionice koje nisu u cijelosti uplaćene slobodno prenosivima ako su poduzete mjere koje osiguravaju da prenosivost takvih dionica nije ograničena i ako je pružanjem svih potrebnih informacija javnosti omogućeno transparentno i uredno trgovanje.

3. Nadležna tijela mogu, u slučaju uvrštenja u službenu kotaciju dionica koje se mogu stjecati samo po odobrenju, odstupiti od odredaba stavka 1. jedino ako korištenje klauzule o odobrenju ne remeti tržište.

Članak 47.

Ako javna ponuda prethodi uvrštenju u službenu kotaciju, prvo uvrštenje u kotaciju može se izvršiti tek nakon isteka razdoblja u kojemu se mogu podnositi zahtjevi za upis.

Članak 48.

1. Najkasnije do trenutka uvrštenja, dovoljan broj dionica mora biti distribuiran javnosti u jednoj državi članici ili više njih.

2. Uvjet iz stavka 1. ne primjenjuje se ako se dionice distribuiraju javnosti putem burze. U tom slučaju uvrštenje u službenu kotaciju može se odobriti samo ako nadležna tijela smatraju da će se u kratkome razdoblju distribuirati dovoljan broj dionica.

3. Ako se uvrštenje u službenu kotaciju traži za novi blok dionica istoga roda, nadležna tijela mogu procijeniti je li dovoljan broj dionica distribuiran javnosti s obzirom na sve izdane dionice, a ne samo s obzirom na novi blok.

4. Odstupajući od stavka 1., ako su dionice uvrštene u službenu kotaciju u jednoj državi koja nije članica ili više njih koje nisu članice, nadležna tijela mogu dopustiti njihovo uvrštenje u službenu kotaciju ako je dovoljan broj dionica distribuiran javnosti u državi ili državama koje nisu članice u kojima su uvrštene u službenu kotaciju.

5. Smatra se da je distribuiran dovoljan broj dionica kada se dionice za koje je podnesen zahtjev za uvrštenje nađu u rukama javnosti u vrijednosti najmanje 25 % temeljnog kapitala koji predstavlja rod dionica o kojima je riječ ili ako će, s obzirom na broj dionica istoga roda i veličinu njihove distribucije javnosti, tržište neometano funkcionirati i s manjim postotkom.

Članak 49.

1. Zahtjev za uvrštenje u službenu kotaciju mora obuhvatiti sve dionice istoga roda koje su već izdane.

2. Države članice mogu propisati da se taj uvjet ne primjenjuje na zahtjeve za uvrštenje koji ne obuhvaćaju sve dionice istoga roda koje su već izdane ako dionice toga roda, za koje se ne traži uvrštenje, pripadaju blokovima koji služe za održavanje kontrole nad društvom ili koje nisu prenosive na određeno vrijeme u skladu sa sporazumima, pod uvjetom da je javnost obaviještena o takvim situacijama i da ne postoji opasnost da bi takve situacije naštetile interesima imatelja dionica za koje se traži uvrštenje u službenu kotaciju.

Članak 50.

1. Za uvrštenje u službenu kotaciju dionica koje su izdala društva sa sjedištem u drugoj državi članici i čije dionice imaju materijalizirani oblik, potrebno je i dovoljno da njihov materijalizirani oblik bude u skladu sa standardima propisanima u toj drugoj državi članici. Ako materijalizirani oblik nije u skladu sa standardima koji su na snazi u državi članici u kojoj je podnesen zahtjev za uvrštenje u službenu kotaciju, nadležna tijela te države moraju objaviti tu činjenicu.

2. Materijalizirani oblik dionica koje su izdala društva sa sjedištem u državi koja nije članica mora osigurati dostatnu zaštitu ulagatelja.

Članak 51.

Ako dionice, koje je izdalo neko društvo sa sjedištem u državi koja nije članica, ne kotiraju ni u državi podrijetla ni u državi u kojoj je distribuiran najveći dio dionica, takve se dionice ne mogu uvrstiti u službenu kotaciju sve dok se nadležna tijela ne uvjere da izostanak kotiranja u državi podrijetla ili u državi u kojoj je distribuiran najveći dio tih dionica nije uzrokovan potrebom zaštite ulagatelja.

POGLAVLJE III.

Posebni uvjeti koji se odnose na uvrštenje u službenu kotaciju dužničkih vrijednosnih papira koje je izdalo poduzeće

Odjeljak 1.

Uvjeti koji se odnose na poduzeća za čije se dužničke vrijednosne papire traži uvrštenje u službenu kotaciju

Članak 52.

Pravni položaj poduzeća mora biti u skladu sa zakonima i drugim propisima kojima podliježe, kako u pogledu njegova osnivanja, tako i u pogledu njegova poslovanja u skladu s njegovim statutima.

Odjeljak 2.

Uvjeti koji se odnose na dužničke vrijednosne papire za koje se traži uvrštenje u službenu kotaciju

Članak 53.

Pravni položaj dužničkih vrijednosnih papira mora biti u skladu sa zakonima i drugim propisima kojima podliježu.

Članak 54.

1. Dužnički vrijednosni papiri moraju biti slobodno prenosivi.

2. Nadležna tijela mogu smatrati dužničke vrijednosne papire koji nisu u cijelosti uplaćeni slobodno prenosivima ako su poduzete mjere koje osiguravaju da prenosivost takvih dužničkih vrijednosnih papira nije ograničena i ako je pružanjem javnosti svih potrebnih informacija omogućeno transparentno i uredno trgovanje.

Članak 55.

Ako javna ponuda prethodi uvrštenju u službenu kotaciju, prvo uvrštenje u kotaciju može se izvršiti tek nakon isteka razdoblja u kojemu se mogu podnositi zahtjevi za upis. Ta se odredba ne primjenjuje u slučaju stalnog izdanja dužničkih vrijednosnih papira ako nije utvrđen konačni datum upisa.

Članak 56.

Zahtjev za uvrštenje u službenu kotaciju mora obuhvatiti sve jednako rangirane dužničke vrijednosne papire.

Članak 57.

1. Za uvrštenje u službenu kotaciju dužničkih vrijednosnih papira koje su izdala poduzeća sa sjedištem u drugoj državi članici i čiji dužnički vrijednosni papiri imaju materijalizirani oblik, potrebno je i dovoljno da njihov materijalizirani oblik bude u skladu sa standardima propisanima u toj drugoj državi članici. Ako materijalizirani oblik nije u skladu sa standardima koji su na snazi u državi članici u kojoj je podnesen zahtjev za uvrštenje u službenu kotaciju, nadležna tijela te države moraju objaviti tu činjenicu.

2. Materijalizirani oblik dužničkih vrijednosnih papira koje je izdala samo jedna država članica mora odgovarati standardima koji su na snazi u toj državi.

3. Materijalizirani oblik dužničkih vrijednosnih papira koje su izdala poduzeća sa sjedištem u državi koja nije članica mora osigurati dostatnu zaštitu ulagatelja.

Odjeljak 3.

Ostali uvjeti

Članak 58.

1. Nominalni iznos izdanja ne može biti niži od 200 000 eura. Ta odredba ne primjenjuje se u slučaju stalnih izdanja kada nominalni iznos izdanja nije utvrđen.

2. Države članice mogu dopustiti uvrštenje u službenu kotaciju čak i kad taj uvjet nije ispunjen ako nadležna tijela smatraju da će postojati dostatno tržište za dužničke vrijednosne papire o kojima je riječ.

3. Protuvrijednost od 200 000 eura u nacionalnoj valuti u početku je protuvrijednost u nacionalnoj valuti od 200 000 obračunskih jedinica koje su se primjenjivale 5. ožujka 1979.

4. Ako, kao rezultat prilagodbe protuvrijednosti eura u nacionalnoj valuti, minimalni nominalni iznos izdanja izražen u nacionalnoj valuti ostane, u razdoblju od jedne godine, barem 10 % niži od 200 000 eura, država članica mora, u roku 12 mjeseci po isteku toga razdoblja, izmijeniti svoje zakone i druge propise kako bi bili u skladu s odredbama stavka 1.

Članak 59.

1. Konvertibilni ili zamjenjivi dužnički vrijednosni papiri i dužnički vrijednosni papiri s varantima mogu biti uvršteni u službenu kotaciju samo ako dionice na koje se oni odnose već kotiraju na istoj burzi ili na nekom drugom uređenom, priznatom i otvorenom tržištu koje redovito posluje ili ako su uvrštene istodobno.

2. Države članice mogu, odstupajući od stavka 1., dopustiti uvrštenje u službenu kotaciju konvertibilnih ili zamjenjivih dužničkih vrijednosnih papira ili dužničkih vrijednosnih papira s varantima ako nadležna tijela smatraju da njihovi imatelji imaju na raspolaganju sve informacije koje su im potrebne za oblikovanje mišljenja u pogledu vrijednosti dionica na koje se ti dužnički vrijednosni papiri odnose.

POGLAVLJE IV.

Posebni uvjeti koji se odnose na uvrštenje u službenu kotaciju dužničkih vrijednosnih papira koje je izdala država, njezina regionalna ili lokalna tijela ili javno međunarodno tijelo

Članak 60.

Dužnički vrijednosni papiri moraju biti slobodno prenosivi.

Članak 61.

Ako javna ponuda prethodi uvrštenju u službenu kotaciju, prvo uvrštenje u kotaciju može se izvršiti tek nakon isteka razdoblja u kojemu se mogu podnositi zahtjevi za upis. Ta se odredba ne primjenjuje ako konačni datum upisa nije utvrđen.

Članak 62.

Zahtjev za uvrštenje u službenu kotaciju mora obuhvatiti sve jednako rangirane vrijednosne papire.

Članak 63.

1. Za uvrštenje u službenu kotaciju dužničkih vrijednosnih papira koje su država članica ili njezina regionalna ili lokalna tijela izdala u materijaliziranom obliku, potrebno je i dovoljno da takav materijalizirani oblik bude u skladu sa standardima koji su na snazi u toj državi članici. Ako materijalizirani oblik nije u skladu sa standardima koji su na snazi u državi članici u kojoj je podnesen zahtjev za uvrštenje u službenu kotaciju, nadležna tijela te države moraju objaviti tu činjenicu.

2. Materijalizirani oblik dužničkih vrijednosnih papira koje su izdale države koje nisu članice ili njihova regionalna ili lokalna tijela ili javna međunarodna tijela mora osigurati dostatnu zaštitu ulagatelja.

GLAVA IV.

OBVEZE KOJE SE ODNOSE NA VRIJEDNOSNE PAPIRE UVRŠTENE U SLUŽBENU KOTACIJU

POGLAVLJE I.

Obveze društava čije su dionice uvrštene u službenu kotaciju

Odjeljak 1.

Kotiranje novoizdanih dionica istoga roda

Članak 64.

Ne dovodeći u pitanje odredbe članka 49. stavka 2., u slučaju nove javne ponude dionica koje su istoga roda kao i one koje su već u službenoj kotaciji, od društva se zahtijeva, ako se nove dionice ne uvrštavaju automatski, da podnese zahtjev za njihovo uvrštenje u istu kotaciju, ne kasnije od godine dana nakon njihovog izdavanja ili kad postanu slobodno prenosive.

Odjeljak 2.

Postupanje prema dioničarima

Članak 65.

1. Društvo osigurava da se prema svim dioničarima koji su u istom položaju postupa na isti način.

2. Društvo mora osigurati, barem u svakoj državi članici u kojoj su njegove dionice uvrštene u kotaciju, da dioničarima budu na raspolaganju sve pogodnosti i informacije koje su im potrebne za ostvarivanje njihovih prava, a posebno:

(a) informirati dioničare o održavanju sastanaka i omogućiti im da se koriste svojim glasačkim pravom;

(b) objavljivati obavijesti ili distribuirati okružnice koje se odnose na raspodjelu i isplatu dividendi, izdavanje novih dionica, uključujući postupke raspodjele, upisa, odricanja i konverzije;

(c) odrediti neku financijsku instituciju kao svojeg agenta preko kojega će dioničari moći ostvarivati svoja financijska prava, osim u slučaju da samo društvo pruža takve financijske usluge.

Odjeljak 3.

Izmjena osnivačkog akta ili statuta

Članak 66.

1. Društvo koje planira izmijeniti svoj osnivački pravni akt ili svoje statute mora dostaviti nacrt tih izmjena nadležnim tijelima država članica u kojima kotiraju njegove dionice.

2. Taj se nacrt mora dostaviti nadležnim tijelima najkasnije do sazivanja glavne skupštine na kojoj se treba odlučiti o predloženim izmjenama.

Odjeljak 4.

Godišnji financijski izvještaji i godišnje izvješće

Članak 67.

1. Društvo mora učiniti dostupnim javnosti, što je prije moguće, svoje najnovije godišnje financijske izvještaje i posljednje godišnje izvješće.

2. Ako društvo sastavlja i pojedinačne i konsolidirane godišnje financijske izvještaje, mora ih učiniti dostupnim javnosti. U tom slučaju nadležna tijela mogu dopustiti društvu da javnosti učini dostupnim ili pojedinačne ili konsolidirane financijske izvještaje, pod uvjetom da izvještaji koji nisu dostupni javnosti ne sadrže nikakve značajne dodatne informacije.

3. Ako godišnji financijski izvještaji i godišnje izvješće ne ispunjavaju odredbe Direktiva koje se odnose na izvještaje društava i ako ne pružaju istinit i objektivan prikaz imovine i obveza društva, financijskog položaja te dobiti ili gubitaka, detaljnije i/ili dodatne informacije moraju biti pružene.

Odjeljak 5.

Dodatne informacije

Članak 68.

1. Društvo mora što prije informirati javnost o svim važnijim novim događajima u području svojeg poslovanja koji su javnosti nepoznati, a mogu, zbog njihova utjecaja na imovinu i obveze, financijski položaj ili na opći tijek njegova poslovanja, dovesti do bitnih promjena cijene njegovih dionica.

Međutim, nadležna tijela mogu izuzeti društvo od obveze ispunjavanja tog zahtjeva ako bi objavljivanje određenih informacija moglo naštetiti legitimnim interesima društva.

2. Društvo mora bez odgode informirati javnost o svakoj promjeni u pravima povezanim s raznim rodovima dionica na koje se odnose.

3. Društvo mora, čim sazna za takve izmjene, informirati javnost o svim izmjenama u strukturi (dioničari i veličina pojedinih udjela u kapitalu) većinskih udjela u svojem kapitalu u usporedbi s prije objavljenim informacijama na tu temu.

Društvo koje ne podliježe primjeni odredaba članaka od 85. do 97. mora informirati javnost u roku devet kalendarskih dana od trenutka kad sazna da je neka osoba ili subjekt stekao ili otpustio određeni broj dionica zbog čega je udjel te osobe ili subjekta porastao iznad ili pao ispod nekog od pragova iz članka 89.

Odjeljak 6.

Istovjetnost informacija

Članak 69.

1. Društvo čije su dionice uvrštene u službenu kotaciju na burzama čije je sjedište ili koje posluju u različitim državama članicama mora osigurati da istovjetne informacije budu dostupne na tržištu svake od tih burza.

2. Društvo čije su dionice uvrštene u službenu kotaciju na burzama čije je sjedište ili koje posluju u jednoj državi članici ili više njih i u jednoj državi koja nije članica ili u više država koje nisu članice mora učiniti dostupnim na tržištima države ili država članica u kojima su njegove dionice uvrštene u kotaciju informacije koje su barem istovjetne onima koje su dostupne na tržištima države ili država koje nisu članice, ako bi takve informacije mogle biti važne za procjenu dionica.

Odjeljak 7.

Informacije koje treba objavljivati periodično

Članak 70.

Države članice osiguravaju da društva iz članka 4. objavljuju polugodišnja izvješća o svojem poslovanju te dobiti i gubicima tijekom prvih šest mjeseci svake poslovne godine.

Članak 71.

S obzirom na polugodišnja izvješća, države članice mogu podvrgnuti društva obvezama strožim od onih iz članaka 70., od 72. do 76., članka 102. stavka 2. i članka 103. ili dodatnim obvezama, pod uvjetom da se one odnose na sva društva ili na sva društva određene vrste.

Odjeljak 8.

Objavljivanje i sadržaj polugodišnjih izvješća

Članak 72.

1. Polugodišnja izvješća objavljuju se u roku četiri mjeseca po završetku odgovarajućega šestomjesečnoga razdoblja.

2. U iznimnim i opravdanim slučajevima nadležna tijela mogu produžiti rok za objavljivanje.

Članak 73.

1. Polugodišnja izvješća sastoje se od numeričkih podataka i objašnjenja koji se odnose na poslovanje društva te dobiti i gubitke tijekom odgovarajućega šestomjesečnoga razdoblja.

2. Numerički podaci, predstavljenu u obliku tablica, pokazuju najmanje:

(a) neto prihod; i

(b) dobit ili gubitak prije ili nakon odbijanja poreza.

Ti termini imaju ista značenja kao u direktivama o izvještajima društava.

3. Države članice mogu dopustiti nadležnim tijelima da omoguće društvima, iznimno i u pojedinačnim slučajevima, da dostavljaju procijenjene numeričke podatke za dobit i gubitke, pod uvjetom da su dionice svakoga takvoga društva u službenoj kotaciji u samo jednoj državi članici. Primjenu tog postupka društvo mora naznačiti u svojem izvješću i ne smije dovoditi ulagatelje u zabludu.

4. Ako je društvo isplatilo ili namjerava isplatiti predujam dividende, numerički podaci moraju pokazivati dobit ili gubitak nakon odbijanja poreza za šestomjesečno razdoblje i predujam dividende koja je isplaćena odnosno predložena za isplatu.

5. Za svaki numerički podatak mora biti prikazan i numerički podatak za odgovarajuće razdoblje u prethodnoj poslovnoj godini.

6. Objašnjenja moraju uključivati sve važne informacije koje će omogućiti ulagateljima da izvrše na informacijama temeljenu procjenu kretanja u vezi s poslovanjem društva te dobiti ili gubicima zajedno s naznakom svakoga posebnoga čimbenika koji je utjecao na poslovanje i dobit ili gubitke tijekom predmetnoga razdoblja te omogućiti usporedbu s odgovarajućim razdobljem u prethodnoj poslovnoj godini.

U objašnjenjima se mora, koliko je to moguće, navesti i vjerojatni budući razvitak društva u tekućoj poslovnoj godini.

7. Ako su numerički podaci iz stavka 2. neprikladni s obzirom na poslovanje društva, nadležna tijela moraju osigurati izvršenje odgovarajućih prilagodbi.

Članak 74.

Ako društvo objavljuje konsolidirane izvještaje, ono može objaviti svoje polugodišnje izvješće u konsolidiranom ili u nekonsolidiranom obliku. Međutim, države članice mogu dopustiti nadležnim tijelima, ako ona smatraju da bi se u obliku koji nije donesen mogle nalaziti dodatne bitne informacije, da zahtijevaju od društva objavljivanje takvih informacija.

Članak 75.

Ako je ovlašteni revizor društva izvršio reviziju računovodstvenih informacija, revizorsko izvješće sa svim eventualnim ogradama mora biti objavljeno u cijelosti.

Članak 76.

1. Ako određeni zahtjevi ove Direktive nisu prikladni s obzirom na poslovanje ili okolnosti poslovanja društva, nadležna tijela moraju osigurati izvršenje odgovarajućih prilagodbi tih zahtjeva.

2. Nadležna tijela mogu dopustiti da se iz polugodišnjih izvješća izostave određene informacije koje su predviđene ovom Direktivom ako smatraju da bi objava takvih informacija bila suprotna javnom interesu ili bi bila vrlo štetna za društvo, pod uvjetom, u posljednjem slučaju, da je malo vjerojatno da bi takvo izostavljanje dovelo javnost u zabludu s obzirom na činjenice i okolnosti čije je poznavanje bitno za procjenu dionica o kojima je riječ.

Društvo ili osobe koje ga zastupaju odgovorni su za točnost i relevantnost činjenica na kojima se temelji zahtjev za takvim izuzećem.

3. Stavci 1. i 2. također se primjenjuju na strože ili dodatne obveze iz članka 71.

4. Ako društvo koje podliježe zakonodavstvu države koja nije članica objavi polugodišnje izvješće u državi koja nije članica, nadležna tijela mogu mu dopustiti da objavi takvo izvješće umjesto polugodišnjih izvješća koja su predviđena ovom Direktivom, pod uvjetom da su pružene informacije istovjetne onima koje bi proizašle iz primjene ove Direktive.

Članak 77.

Ako polugodišnje izvješće mora biti objavljeno u više od jedne države članice, nadležna tijela tih država članica, odstupajući od članka 71., nastoje prihvatiti kao jedini tekst onaj tekst koji ispunjava zahtjeve države članice u kojoj su dionice društva uvrštene prvi put u službenu kotaciju ili tekst koji najbliže odgovara tome tekstu. U slučajevima istodobnog uvrštenja u službenu kotaciju na dvjema burzama ili više njih čije je sjedište ili koje posluju u različitim državama članicama, nadležna tijela tih država članica nastoje prihvatiti kao jedini tekst onaj tekst izvješća koji ispunjava zahtjeve države članice u kojoj je sjedište društva; ako je sjedište društva u državi koja nije članica, nadležna tijela država članica kojih se to tiče nastoje prihvatiti samo jedan tekst izvješća.

POGLAVLJE II.

Obveza izdavatelja čiji su dužnički vrijednosni papiri uvršteni u službenu kotaciju

Odjeljak 1.

Dužnički vrijednosni papiri koje je izdalo poduzeće

Članak 78.

1. Poduzeće mora osigurati da se prema svim imateljima jednako rangiranih dužničkih vrijednosnih papira postupa na isti način u pogledu prava koja proizlaze iz tih dužničkih vrijednosnih papira.

Ako je to u skladu s nacionalnim zakonodavstvom, taj uvjet ne sprečava da neko poduzeće ponudi imateljima prijevremenu otplatu određenih dužničkih vrijednosnih papira odstupajući od uvjeta izdanja, a posebno ako je to u skladu sa socijalnim prioritetima.

2. Poduzeće mora osigurati da, barem u svakoj državi članici u kojoj kotiraju njegovi dužnički vrijednosni papiri, imateljima budu na raspolaganju sve pogodnosti i informacije koje su im potrebne za ostvarivanje njihovih prava, a posebno:

(a) objavljivati obavijesti ili distribuirati okružnice koje se odnose na održavanje sastanaka imatelja dužničkih vrijednosnih papira, plaćanje kamate, ostvarivanja bilo kakvih prava koja se odnose na konverziju, zamjenu, upis ili odricanje te na isplate;

(b) odrediti kao svojeg agenta financijsku instituciju preko koje će imatelji dužničkih vrijednosnih papira moći ostvarivati svoja financijska prava, osim ako samo poduzeće pruža takve financijske usluge.

Članak 79.

1. Poduzeće koje planira izmijeniti svoj osnivački akt ili svoje statute, a izmjene utječu na prava imatelja dužničkih vrijednosnih papira, mora dostaviti nacrt izmjena nadležnim tijelima država članica u kojima kotiraju njegovi dužnički vrijednosni papiri.

2. Taj se nacrt mora dostaviti nadležnim tijelima najkasnije do sazivanja skupštine tijela koje treba odlučiti o predloženim izmjenama.

Članak 80.

1. Poduzeće mora učiniti dostupnim javnosti, što je prije moguće, svoje najnovije godišnje financijske izvještaje i svoje posljednje godišnje izvješće čije objavljivanje zahtijeva nacionalno zakonodavstvo.

2. Ako poduzeće sastavlja i pojedinačne i konsolidirane godišnje financijske izvještaje, mora ih učiniti dostupnim javnosti. U tom slučaju, međutim, nadležno tijelo može dopustiti poduzeću da javnosti učini dostupnim ili pojedinačne ili konsolidirane financijske izvještaje, pod uvjetom da izvještaji koji nisu dostupni javnosti ne sadrže nikakve važne dodatne informacije.

3. Ako godišnji financijski izvještaji i godišnje izvješće ne ispunjavaju odredbe direktiva koje se odnose na financijske izvještaje društava i ako ne pružaju istinit i objektivan prikaz imovine i obveza poduzeća, njegovog financijskog položaja i rezultata poslovanja, moraju biti pružene detaljnije i/ili dodatne informacije.

Članak 81.

1. Poduzeće mora informirati javnost, što je prije moguće, o svim važnijim novim događajima u području njegovog poslovanja koji su nepoznati javnosti, a mogu značajno utjecati na njegovu sposobnost da ispuni svoje obveze.

Nadležna tijela mogu, međutim, izuzeti poduzeće od te obveze na njegov zahtjev ako bi objavljivanje određenih informacija moglo naštetiti legitimnim interesima poduzeća.

2. Poduzeće mora bez odgode informirati javnost o svakoj promjeni u pravima imatelja dužničkih vrijednosnih papira koja proizlaze osobito iz promjene uvjeta zaduženja ili kamatnih stopa.

3. Poduzeće mora bez odgode informirati javnost o svakom novom izdanju dužničkih vrijednosnih papira, a osobito o jamstvima ili vrijednosnom papiru na koje se odnose.

4. Ako su dužnički vrijednosni papiri koji se nalaze u službenoj kotaciji konvertibilni ili zamjenjivi dužnički vrijednosni papiri ili dužnički vrijednosni papiri s varantima, poduzeće mora informirati javnost bez odgode o svakoj promjeni u pravima povezanim s raznim rodovima dionica na koje se odnose.

Članak 82.

1. Poduzeće čiji su dužnički vrijednosni papiri uvršteni u službenu kotaciju na burzama čije je sjedište ili koje posluju u različitim državama članicama mora osigurati da istovjetne informacije budu dostupne na tržištu svake od tih burzi.

2. Poduzeće čiji su dužnički vrijednosni papiri uvršteni u službenu kotaciju na burzama čije je sjedište ili koje posluju u jednoj državi članici ili više njih i u jednoj državi koja nije članica ili više država koje nisu članice mora učiniti dostupnim na tržištima države članice ili država članica u kojima kotiraju njegovi dužnički vrijednosni papiri informacije koje su barem istovjetne onima koje su dostupne na tržištima države ili država koje nisu članice, ako bi takve informacije mogle biti važne za procjenu dužničkih vrijednosnih papira.

Odjeljak 2.

Dužnički vrijednosni papiri koje je izdala država, njezina regionalna ili lokalna tijela ili javno međunarodno tijelo

Članak 83.

1. Države, njihova regionalna ili lokalna tijela i javna međunarodna tijela moraju osigurati da se prema svim imateljima jednako rangiranih dužničkih vrijednosnih papira postupa na isti način u pogledu prava koja proizlaze iz tih dužničkih vrijednosnih papira.

Ako je to u skladu s nacionalnim zakonodavstvom, taj uvjet ne sprečava da neki izdavatelj ponudi imateljima prijevremenu otplatu određenih dužničkih vrijednosnih papira odstupajući od uvjeta izdanja, a osobito ako je to u skladu sa socijalnim prioritetima.

2. Države, njihova regionalna ili lokalna tijela i javna međunarodna tijela moraju osigurati da barem u svakoj državi članici u kojoj kotiraju njihovi dužnički vrijednosni papiri, imateljima budu na raspolaganju sve pogodnosti i informacije koje su im potrebne za ostvarivanje njihovih prava, a posebno:

(a) objavljivati obavijesti ili distribuirati okružnice koje se odnose na održavanje sastanaka imatelja dužničkih vrijednosnih papira, plaćanje kamate i isplate;

(b) odrediti kao svoje agente financijske institucije putem kojih će imatelji dužničkih vrijednosnih papira moći ostvarivati svoja financijska prava.

Članak 84.

1. Države, njihova regionalna ili lokalna tijela i javna međunarodna tijela čiji su dužnički vrijednosni papiri uvršteni u službenu kotaciju na burzama čije je sjedište ili koje posluju u različitim državama članicama moraju osigurati da istovjetne informacije budu dostupne na tržištu svake od tih burzi.

2. Države, njihova regionalna ili lokalna tijela i javna međunarodna tijela čiji su dužnički vrijednosni papiri uvršteni u službenu kotaciju na burzama čije je sjedište ili koje posluju u jednoj državi članici ili više njih i u jednoj državi koja nije članica ili više država koje nisu članice, moraju učiniti dostupnim na tržištima države članice ili država članica u kojima kotiraju njihovi dužnički vrijednosni papiri informacije koje su barem istovjetne onima koje su dostupne na tržištima države ili država koje nisu članice, ako bi takve informacije mogle biti važne za procjenu dužničkih vrijednosnih papira.

POGLAVLJE III.

Obveze koje se odnose na informacije koje treba objaviti pri stjecanju ili otpuštanju većinskog udjela u nekome društvu iz kotacije

Odjeljak 1.

Opće odredbe

Članak 85.

1. Države članice čine da odredbama ovog poglavlja podliježu fizičke i pravne osobe u javnom i privatnom pravu koje stječu ili otpuštaju, izravno ili putem posrednika, udjele koji ispunjavaju kriterije iz članka 89. stavka 1., uključujući promjene u postotku glasačkih prava u društvima osnovanima u skladu s njihovim zakonodavstvom i čije su dionice uvrštene u službenu kotaciju na burzu ili burze čije je sjedište ili koje posluju u jednoj državi članici ili više njih.

2. Ako je stjecanje ili otpuštanje većinskog udjela, prema odredbama stavka 1., izvršeno putem potvrda o deponiranim dionicama, odredbe ovog poglavlja primjenjuju se na donositelje tih potvrda, a ne na njihovog izdavatelja.

3. Odredbe ovog poglavlja ne primjenjuju se na stjecanje ili otpuštanje većinskih udjela u subjektima za zajednička ulaganja.

Članak 86.

Za potrebe ovog poglavlja, „stjecanje udjela” ne označava samo kupovanje udjela nego i stjecanje udjela na bilo koji drugi način, uključujući stjecanje u slučajevima iz članka 92.

Članak 87.

1. Za potrebe ovog poglavlja, „kontrolirano poduzeće” označava svako poduzeće u kojemu neka fizička ili pravna osoba:

(a) ima većinu glasačkih prava dioničara ili članova; ili

(b) ima pravo imenovati ili razriješiti većinu članova upravnog, rukovodećeg ili nadzornog tijela, a istodobno je dioničar ili član poduzeća o kojemu je riječ; ili

(c) je dioničar ili član, u kojem samostalno kontrolira većinu glasačkih prava dioničara ili članova u skladu sa sporazumom koji je sklopilo s drugim dioničarima ili članovima poduzeća.

2. Za potrebe odredaba stavka 1., prava matičnog poduzeća u pogledu glasanja, imenovanja i razrješenja uključuju prava svakoga drugoga kontroliranoga poduzeća, kao i prava bilo koje fizičke ili pravne osobe koja djeluje u svoje ime, ali za račun matičnog poduzeća ili bilo kojega drugoga kontroliranoga poduzeća.

Članak 88.

Države članice mogu podvrgnuti fizičke osobe, pravne osobe i društva iz članka 85. stavka 1. zahtjevima strožima od onih koji su predviđeni u ovome poglavlju ili dodatnim zahtjevima, pod uvjetom da se takvi zahtjevi primjenjuju na sve one koji stječu ili otpuštaju udjele i na sva društva ili na sve one koji stjecanjem ili otpuštanjem udjela ili društava pripadnu u određenu kategoriju.

Odjeljak 2.

Informacije u slučaju stjecanja ili otpuštanja većinskoga udjela

Članak 89.

1. Ako fizička ili pravna osoba iz članka 85. stavka 1. stekne ili otpusti udjel u društvu iz članka 85. stavka 1. i ako, nakon toga stjecanja ili otpuštanja, postotak glasačkih prava te pravne ili fizičke osobe dosegne, prijeđe ili padne ispod jednog od pragova od 10 %, 20 %, 1/3, 50 % i 2/3, takva osoba mora istodobno obavijestiti društvo i nadležno tijelo ili tijela iz članka 96., u roku sedam kalendarskih dana, o postotku glasačkih prava koji ima nakon stjecanja ili otpuštanja. Države članice ne moraju primijeniti:

(a) pragove od 20 % i 1/3 ako primjenjuju jedinstveni prag od 25 %;

(b) prag od 2/3 ako primjenjuju prag od 75 %.

Razdoblje od sedam kalendarskih dana počinje od trenutka kad imatelj većinskog udjela sazna za stjecanje ili otpuštanje, ili od trenutka kad je, s obzirom na okolnosti, to morao saznati. Osim toga, države članice mogu propisati da i društvo mora biti obaviješteno o postotku kapitala koji ima neka fizička ili pravna osoba.

2. Države članice, ako je potrebno, propisuju u svojem nacionalnom zakonodavstvu i u skladu s tim određuju način na koji se fizičke i pravne osobe iz članka 85. stavka 1. upozoravaju na glasačka prava koja moraju biti uzeta u obzir za potrebe primjene odredaba stavka 1.

Članak 90.

Države članice propisuju da na prvoj godišnjoj glavnoj skupštini društva iz članka 85. stavka 1., koja će se održati, s obzirom na:

Belgiju, poslije 1. listopada 1993.,

Dansku, poslije 1. listopada 1991.,

Njemačku, poslije 1. travnja 1995.,

Grčku, poslije 1. listopada 1992.,

Španjolsku, poslije 15. lipnja 1991.,

Francusku, poslije 1. listopada 1991.,

Irsku, poslije 1. studenoga 1991.,

Italiju, poslije 1. lipnja 1992.,

Luksemburg, poslije 1. lipnja 1993.,

Nizozemsku, poslije 1. svibnja 1992.,

Austriju, poslije 1. travnja 1995.,

Portugal, poslije 1. kolovoza 1991.,

Finsku, poslije 1. travnja 1995.,

Švedsku, poslije 1. travnja 1996., i

Ujedinjenu Kraljevinu, poslije 18. prosinca 1993.,

svaka fizička ili pravna osoba iz članka 85. stavka 1. mora obavijestiti društvo o kojemu je riječ te istodobno nadležno tijelo ili tijela ako takva osoba ima 10 % ili više glasačkih prava, navodeći postotak glasačkih prava koje stvarno ima, osim ako ta fizička ili pravna osoba već nije dala izjavu u skladu s odredbama članka 89.

U roku jednoga mjeseca od zasjedanja te glavne skupštine javnost mora biti obaviještena o svim udjelima od 10 % ili više u skladu s odredbama članka 91.

Članak 91.

Društvo koja je primilo izjavu iz prvog podstavka članka 89. stavka 1. mora je objaviti u svakoj od država članica u kojima su njegove dionice uvrštene u službenu kotaciju na burzi što je prije moguće, ali najkasnije u roku devet kalendarskih dana od zaprimanja takve izjave.

Država članica može dopustiti da objavljivanje izjave iz prvog podstavka ne izvršava društvo kojega se to tiče, nego nadležno tijelo, po mogućnosti u suradnji s tim društvom.

Odjeljak 3.

Utvrđivanje glasačkih prava

Članak 92.

Za potrebe utvrđivanja treba li neka fizička ili pravna osoba iz članka 85. stavka 1. dati izjavu iz članka 89. stavka 1. i članka 90., glasačkim pravima koje ima ta fizička ili pravna osoba smatraju se:

(a) glasačka prava koja imaju druge fizičke ili pravne osobe u svoje ime, a za račun te fizičke ili pravne osobe;

(b) glasačka prava poduzeća koje kontrolira ta pravna ili fizička osoba;

(c) glasačka prava koja ima treća strana s kojom je ta fizička ili pravna osoba sklopila pisani sporazum koji ih obvezuje da donesu, zajedničkim ostvarivanjem glasačkih prava koje imaju, trajnu zajedničku politiku upravljanja društvom o kojemu je riječ;

(d) glasačka prava koja ima treća strana na temelju pisanog sporazuma sklopljenoga s tom pravnom ili fizičkom osobom ili s poduzećem koje kontrolira ta fizička ili pravna osoba radi privremenog prijenosa tih glasačkih prava uz naknadu;

(e) glasačka prava iz dionica u vlasništvu te fizičke ili pravne osobe koje su položene kao osiguranje, osim ako fizička ili pravna osoba kod koje su položene kontrolira glasačka prava i iskaže da ih namjerava ostvariti, u kojem se slučaju takva prava smatraju glasačkim pravima fizičke ili pravne osobe kod koje su položene dionice;

(f) glasačka prava iz dionica za koje je u korist te fizičke ili pravne osobe osnovano pravo plodouživanja;

(g) glasačka prava koje ta fizička ili pravna osoba ili neka druga fizička ili pravna osoba iz točaka od (a) do (f) ima pravo steći, na vlastitu inicijativu, u skladu s odredbama formalnoga sporazuma; u takvim slučajevima obavijest iz članka 89. stavka 1. dostavlja se na dan sklapanja toga sporazuma;

(h) glasačka prava iz dionica pohranjenih kod te fizičke ili pravne osobe, a koja ta fizička ili pravna osoba može ostvariti prema vlastitome nahođenju, ako nema posebnih uputa njihovih imatelja.

Odstupajući od odredaba članka 89. stavka 1., ako neka fizička ili pravna osoba može ostvariti glasačka prava iz točke (h) prvoga podstavka u društvu i ako zbroj tih glasačkih prava zajedno s ostalim glasačkim pravima koje ta fizička ili pravna osoba ima u tome društvu dosegne ili prijeđe jedan od pragova iz članka 89. stavka 1., države članice mogu propisati da je spomenuta fizička ili pravna osoba obvezna samo obavijestiti društvo o kojemu je riječ u roku 21 kalendarskog dana prije održavanja glavne skupštine toga društva.

Odjeljak 4.

Izuzeća

Članak 93.

Ako je pravna ili fizička osoba, koja stječe ili otpušta većinski udjel u skladu s odredbama članka 89., član grupe poduzeća od kojih se zahtijeva da, prema odredbama Direktive Vijeća 83/349/EEZ (9) sastavljaju konsolidirane financijske izvještaje, ta fizička ili pravna osoba će biti izuzeta od obveze davanja izjave iz č