(1)

Članak 3. zamjenjuje se sljedećim: „Članak 3. 1. Zabranjuje se: (a) pružanje tehničke pomoći u vezi s robom i tehnologijom navedenom u Zajedničkom popisu robe vojne namjene Europske unije (4) (Zajednički popis robe vojne namjene) ili povezanom s osiguravanjem, izradom, održavanjem i upotrebom robe uključene u taj popis, izravno ili neizravno bilo kojoj osobi, subjektu ili tijelu u Libiji ili za korištenje u Libiji; (b) pružanje tehničke pomoći ili usluga posredovanja povezanih s opremom koja bi se mogla koristiti za unutarnju represiju kako je navedena u Prilogu I., izravno ili neizravno bilo kojoj osobi, subjektu ili tijelu u Libiji ili za korištenje u Libiji; (c) osiguravanje financiranja ili pružanje financijske pomoći u vezi s robom i tehnologijom navedenom u Zajedničkom popisu robe vojne namjene ili Prilogu I., uključujući posebno bespovratna sredstva, zajmove i osiguranje izvoznog kredita za bilo kakvu prodaju, dostavu, prijenos ili izvoz takvih proizvoda ili za pružanje bilo kakve tehničke pomoći izravno ili neizravno bilo kojoj osobi, subjektu ili tijelu u Libiji ili za korištenje u Libiji; (d) izravno ili neizravno pružanje tehničke pomoći, financiranja ili financijske pomoći, usluga posredovanja ili usluga prijevoza u vezi s opskrbom naoružanog plaćeničkog osoblja u Libiji ili za korištenje u Libiji; (e) svjesno i namjerno sudjelovanje u aktivnostima čiji je cilj ili učinak izbjegavanje zabrana iz točki (a) do (d). 2. Odstupajući od stavka 1., zabrane iz tog stavka ne primjenjuju se na pružanje tehničke pomoći, financiranja i financijske pomoći u vezi s nesmrtonosnom vojnom opremom koja je namijenjena isključivo u humanitarne svrhe ili za pružanje zaštite ili na drugu prodaju i opskrbu oružjem i povezanim materijalom, kako to unaprijed odobri Odbor za sankcije. 3. Odstupajući od stavka 1., nadležna tijela država članica, kako su navedena u Prilogu IV., mogu odobriti pružanje tehničke pomoći, financiranja i financijske pomoći u vezi s opremom koja bi se mogla koristiti za unutarnju represiju, pod uvjetima koje smatraju prikladnima, ako utvrde da je takva oprema namijenjena isključivo u humanitarne svrhe ili za pružanje zaštite. 4. Odstupajući od stavka 1., nadležna tijela država članica, kako su navedena u Prilogu IV., mogu odobriti pružanje osobama, subjektima ili tijelima u Libiji tehničke pomoći, financiranja i financijske pomoći u vezi s robom i tehnologijom navedenom u Zajedničkom popisu robe vojne namjene ili u vezi s opremom koja bi se mogla koristiti za unutarnju represiju, ako nadležno tijelo smatra da je takvo odobrenje potrebno kako bi se zaštitilo civilno stanovništvo i područja u Libiji nastanjena civilnim stanovništvom kojima prijeti napad, pod uvjetom da je, u slučaju pružanja pomoći u vezi s robom i tehnologijom navedenom u Zajedničkom popisu robe vojne namjene, dotična država članica prethodno o tome obavijestila glavnog tajnika Ujedinjenih naroda. 5. Stavak 1. ne primjenjuje se na zaštitnu odjeću, uključujući neprobojne prsluke i vojne kacige, koja se privremeno izvozi u Libiju za potrebe osoblja Ujedinjenih naroda, osoblja Unije ili njezinih država članica, predstavnika medija, djelatnika na humanitarnim i razvojnim poslovima i povezanog osoblja te se koristi isključivo za njihovu osobnu upotrebu.