HR Službeni list Europske unije 177

32009R0607



SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE 14.07.2009.

UREDBA KOMISIJE (EZ) br. 607/2009

od 14. srpnja 2009.

o utvrđivanju određenih detaljnih pravila za provedbu Uredbe Vijeća (EZ) br. 479/2008 u pogledu zaštićenih oznaka izvornosti i oznaka zemljopisnog podrijetla, tradicionalnih izraza, označavanja i prezentiranja određenih proizvoda u sektoru vina

KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,

uzimajući u o obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice,

uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 479/2008 od 29. travnja 2008. o zajedničkom uređenju tržišta vina, o izmjeni Uredbi (EZ) br. 1493/1999, (EZ) br. 1782/2003, (EZ) br. 1290/2005, (EZ) br. 3/2008 i o stavljanju izvan snage Uredbi (EEZ) br. 2392/86 i (EZ) br. 1493/1999 (1), a posebno njezine članke 52., 56. i 63., te članak 126. točku (a),

budući da:

(1) U poglavlju IV. glave III. Uredbe (EZ) br. 479/2008 utvrđuju se opća pravila za zaštitu oznaka izvornosti i oznaka zemljopisnog podrijetla za određene proizvode u sektoru vina.

(2) Kako bi se osiguralo da oznake izvornosti i oznake zemljopisnog podrijetla registrirane u Zajednici ispunjavaju uvjete utvrđene u Uredbi (EZ) br. 479/2008, zahtjeve bi trebala pregledavati nacionalna nadležna tijela odnosne države članice u okviru preliminarnog nacionalnog postupka podnošenja prigovora. Naknadne bi provjere trebalo izvršiti kako bi se osiguralo da zahtjevi ispunjavaju uvjete iz ove Uredbe, da se primjenjuje jednaki pristup u svim državama članicama, te da se registracijom oznaka izvornosti i oznaka zemljopisnog podrijetla ne šteti trećim strankama. Stoga je potrebno utvrditi detaljna provedbena pravila u vezi s postupcima podnošenja zahtjeva, pregleda, podnošenja prigovora i poništenja za oznake izvornosti i oznake zemljopisnog podrijetla za određene proizvode u sektoru vina.

(3) Potrebno je utvrditi uvjete u kojima fizička ili pravna osoba može podnijeti zahtjev za registraciju. Posebnu je pozornost potrebo posvetiti utvrđivanju odnosnog područja, uzimajući u obzir područje proizvodnje i obilježja proizvoda. Svakom bi proizvođaču s poslovnim nastanom u ograničenom zemljopisnom području trebalo omogućiti uporabu registriranog imena pod uvjetom da ispuni uvjete iz specifikacije proizvoda. Određivanje bi područja trebalo biti detaljno, točno i nedvosmisleno kako bi proizvođači, nadležna tijela i nadzorna tijela mogli provjeriti obavljaju li se radnje unutar ograničenog zemljopisnog područja.

(4) Potrebno je utvrditi posebna pravila za registraciju oznaka izvornosti i oznaka zemljopisnog podrijetla.

(5) Ograničavanje pakiranja proizvoda u sektoru vina s oznakom izvornosti ili oznakom zemljopisnog podrijetla, ili radnji povezanih s prezentiranjem proizvoda na ograničeno zemljopisno područje predstavlja ograničenje slobode kretanja proizvoda i slobode pružanja usluga. Uzimajući u obzir odluke Suda, takva je ograničenja moguće uvesti samo ako su ona nužna, razmjerna i prikladna za zaštitu ugleda oznake izvornosti ili oznake zemljopisnog podrijetla. Svako je ograničenje potrebno uredno opravdati s gledišta slobode kretanja robe i slobode pružanja usluga.

(6) Potrebno je utvrditi uvjete proizvodnje u ograničenom području. Naime, u Zajednici postoji ograničeni broj odstupanja.

(7) Potrebno je također utvrditi pojedinosti kojima se potvrđuje povezanost s obilježjima zemljopisnog područja i njihov utjecaj na gotov proizvod.

(8) O upisu u registar Zajednice oznaka izvornosti i oznaka zemljopisnog podrijetla potrebno je također obavijestiti subjekte uključene u trgovinu i potrošače. Ti bi podaci trebali biti dostupni u elektroničkom obliku kako bi se osiguralo da su dostupni svima.

(9) Kako bi se očuvala posebnost vina sa zaštićenom oznakom izvornosti i zaštićenom oznakom zemljopisnog podrijetla, te uskladilo zakonodavstvo država članice s ciljem uspostave jednakih uvjeta tržišnog natjecanja u Zajednici, potrebno je utvrditi pravni okvir Zajednice kojim se uređuju pregledi takvih vina, a s kojime moraju biti sukladne posebne odredbe koje donose države članice. Takve je preglede potrebno omogućiti kako bi se unaprijedila sljedivost predmetnih proizvoda i utvrdili aspekti koje ti pregledi moraju obuhvatiti. Preglede bi redovito trebala obavljati nezavisna tijela kako bi se spriječilo narušavanje tržišnog natjecanja.

(10) Kako bi se osigurala dosljedna provedba Uredbe (EZ) br. 479/2008, potrebno je izraditi obrasce zahtjeva, prigovora, izmjena, te poništenja.

(11) U poglavlju V. glave III. Uredbe (EZ) br. 479/2008 utvrđuju se opća pravila za uporabu zaštićenih tradicionalnih izraza povezanih s određenim proizvodima u sektoru vina.

(12) Uporaba, uređenje i zaštita određenih izraza (osim oznaka izvornosti i oznaka zemljopisnog podrijetla) za opis proizvoda u sektoru vina predstavljaju ustaljenu praksu u Zajednici. Takve tradicionalne izraze potrošači povezuju s određenom metodom proizvodnje ili odležavanja, ili s kakvoćom, bojom, mjestom proizvodnje ili posebnim događajem povezanih s poviješću vina. Kako bi se osiguralo pošteno tržišno natjecanje i izbjeglo obmanjivanje potrošača, potrebno je utvrditi zajednički okvir za utvrđivanje, priznavanje, zaštitu i uporabu takvih tradicionalnih izraza.

(13) Uporaba tradicionalnih izraza na proizvodima trećih zemalja dopuštena je pod uvjetom da oni ispunjavaju iste ili istovrijedne uvjete u odnosu na one propisane u državama članicama kako bi se spriječilo obmanjivanje potrošača. Nadalje, budući da neke treće zemlje nemaju centralizirana pravila kao što su ona u okviru pravnog sustava Zajednice, potrebno je utvrditi neke zahtjeve za „reprezentativne strukovne organizacije” trećih zemalja kako bi se pružala jednaka jamstva kao ona predviđena pravilima Zajednice.

(14) U poglavlju VI. glave III. Uredbe (EZ) br. 479/2008 utvrđuju se opća pravila za označivanje i prezentiranje određenih proizvoda u sektoru vina.

(15) Određena su pravila o označivanju prehrambenih proizvoda utvrđena u Prvoj direktivi Vijeća 89/104/EEZ (2), Direktivi Vijeća 89/396/EEZ od 14. lipnja 1989. o oznakama za identifikaciju serije kojoj pripadaju prehrambeni proizvodi (3), Direktivi 2000/13/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (4) i Direktivi 2007/45/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 5. rujna 2007. o utvrđivanju pravila o nazivnim količinama za pretpakovine (5). Ta se pravila primjenjuju i na proizvode u sektoru vina, osim ako odnosnim direktivama nije izričito utvrđeno drukčije.

(16) Uredbom (EZ) br. 479/2008 usklađuje se označivanje svih proizvoda u sektoru vina i dopušta uporaba izraza koji nisu izričito propisani zakonodavstvom Zajednice, pod uvjetom da su ti izrazi točni.

(17) Sukladno Uredbi (EZ) br. 479/2008, potrebno je utvrditi uvjete za uporabu određenih izraza koji se, između ostalog, odnose na podrijetlo, punionicu, proizvođača, uvoznika itd. Za neke su od tih izraza pravila Zajednice potrebna radi nesmetanog djelovanja zajedničkog tržišta. Takva bi se pravila općenito trebala temeljiti na postojećim odredbama. Za ostale bi izraze države članice trebale utvrditi pravila za vina koja se proizvode na njihovom državnom području, a koja bi trebala biti sukladna zakonodavstvu Zajednice, kako bi ta pravila bila što bliskija proizvođačima. U svakom je slučaju potrebno osigurati transparentnost takvih pravila.

(18) U interesu bi potrošača određene obvezne podatke trebalo navesti u istom vidnom polju posude, utvrditi granice dopuštenog odstupanja radi navođenja stvarne alkoholne jakosti, te voditi računa o posebnosti odnosnih proizvoda.

(19) Postojeća su se pravila o uporabi oznaka na etiketi kojima se identificira serija kojoj prehrambeni proizvod pripada pokazala korisnima, zbog čega ih je potrebno zadržati.

(20) Izrazi kojima se upućuje na ekološku proizvodnju grožđa uređeni su samo Uredbom Vijeća (EZ) br. 834/2007 od 28. lipnja 2007. o ekološkoj proizvodnju i označivanju ekoloških proizvoda (6), te se primjenjuju na sve proizvode u sektoru vina.

(21) Uporaba kapica koja sadrži olovo kojima se prekrivaju zatvarači posuda koje sadrže proizvode iz Uredbe (EZ) br. 479/2008 i dalje bi trebala biti zabranjena kako bi se prije svega izbjegao rizik od kontaminacije, a posebno slučajnim doticajem s takvim kapicama, te kako bi se izbjeglo onečišćenje okoliša otpadom koji sadrži olovo iz tih kapica.

(22) Potrebno je utvrditi nova pravila za „označivanje podrijetla” radi bolje sljedivosti proizvoda i transparentnosti.

(23) Za uporabu je oznaka koje se odnose na sorte vinove loze i godinu berbe za vina bez oznake izvornosti i oznake zemljopisnog podrijetla potrebno utvrditi posebna provedbena pravila.

(24) Uporaba određenih vrsta boca za određene proizvode predstavlja ustaljenu praksu u Zajednici i trećim zemljama. Takve boce potrošači povezuju s određenim obilježjima ili određenim podrijetlom proizvoda zbog njihove ustaljene uporabe. Stoga je takve vrste boca potrebno rezervirati za odnosna vina.

(25) Pravila za označivanje proizvoda u sektoru vina iz trećih zemalja, koji su u prometu na tržištu Zajednice, potrebno je uskladiti u mjeri u kojoj je to moguće s propisima utvrđenima za proizvode u sektoru vina Zajednice kako bi se izbjeglo obmanjivanje potrošača i nepošteno tržišno natjecanje među proizvođačima. Međutim, potrebno je uzeti u obzir razlike u uvjetima proizvodnje, tradicijama vinarstva i zakonodavstvu u trećim zemljama.

(26) S obzirom na razlike između proizvoda na koje se primjenjuje ova Uredba, njihovih tržišta i očekivanje potrošača, potrebno je utvrditi različita pravila ovisno o proizvodu, a posebno u pogledu određenih neobveznih oznaka koje se koriste za vina bez zaštićene oznake izvornosti i oznake zemljopisnog podrijetla, koja nose naziv sorte vinove loze i godinu berbe ako su sukladne akreditaciji potvrde (takozvana „sortna vina”). Kako bi se stoga u kategoriji vina bez oznaka ZOI/ZOZP moglo razlikovati vina koja ulaze u potkategoriju „sortnih vina” od ostalih vina na koja se taj naziv ne primjenjuje, potrebno je donijeti posebna pravila o uporabi neobveznih oznaka, s jedne strane za vina sa zaštićenom oznakom izvornosti i oznakom zemljopisnog podrijetla, a s druge strane za vina bez zaštićene oznake izvornosti i oznake zemljopisnog podrijetla, vodeći računa o tom da se u tu kategoriju uključe i „sortna vina”.

(27) Potrebno je donijeti mjere kako bi se olakšao prijelaz s prethodnog zakonodavstva u sektoru vina na ovu Uredbu (odnosno Uredbu Vijeća (EZ) br. 1493/1999 od 17. svibnja 1999. o zajedničkom uređenju tržišta vina (7)), te kako bi se izbjeglo nepotrebno opterećivanje subjekata. Kako bi se gospodarski subjekti s poslovnim nastanom u Zajednici i trećim zemljama mogli uskladiti sa zahtjevima u pogledu označavanja, potrebno je uvesti prijelazno razdoblje za prilagodbu. Stoga je potrebno donijeti odredbe kako bi se proizvodi koji se označavaju u skladu s postojećim pravilima i dalje mogli stavljati na tržište tijekom prijelaznog razdoblja.

(28) Uslijed administrativnog opterećenja određene države članice nisu u mogućnosti donijeti zakone i druge propise kako bi se uskladile s člankom 38. Uredbe (EZ) br. 479/2008 do 1. kolovoza 2009. Kako taj rok ne bi naštetio gospodarskim subjektima i nadležnim tijelima, potrebno je uvesti prijelazno razdoblje i donijeti prijelazne odredbe.

(29) Odredbe ove Uredbe ne bi trebale dovesti u pitanje ikoje posebno pravilo utvrđeno u okviru sporazuma s trećim zemljama, koji su zaključeni sukladno postupku iz članka 133. Ugovora.

(30) Novim bi se detaljnim pravilima za provedbu poglavlja IV., V. i VI. glave III. Uredbe (EZ) br. 479/2008 trebalo zamijeniti postojeće zakonodavstvo kojime se provodi Uredba (EZ) br. 1493/1999. Stoga je potrebno staviti izvan snage Uredbu Komisije (EZ) br. 1607/2000 od 24. srpnja 2000. o utvrđivanju detaljnih pravila za provedbu Uredbe (EZ) br. 1493/1999 o zajedničkom uređenju tržišta vina, a posebno glave koja se odnosi na kakvoću vina koje se proizvodi u određenim regijama (8), te Uredbu Komisije (EZ) br. 753/2002 od 29. travnja 2002. o utvrđivanju određenih pravila za primjenu Uredbe Vijeća (EZ) br. 1493/1999 u pogledu opisa, označivanja, prezentiranja i zaštite određenih proizvoda u sektoru vina (9).

(31) Člankom 128. Uredbe (EZ) br. 479/2008 stavlja se izvan snage se postojeće zakonodavstvo Vijeća u sektoru vina, uključujući propise kojima se uređuju aspekti obuhvaćeni ovom Uredbom. Potrebno je uvesti prijelazna razdoblja kako bi se izbjegle poteškoće u trgovini, omogućio nesmetan prijelaz za gospodarske subjekte i državama članicama dalo dovoljno vremena da donesu niz provedbenih mjera.

(32) Detaljna pravila iz ove Uredbe trebala bi se primjenjivati od istog datuma kao i poglavlja IV., V. i VI. glave III. Uredbe (EZ) br. 479/2008.

(33) Mjere predviđene ovom Uredbom u skladu su s mišljenjem Upravnog odbora za zajedničku organizaciju poljoprivrednih tržišta,

DONIJELA JE OVU UREDBU:

POGLAVLJE I.

UVODNE ODREDBE

Članak 1.

Predmet Uredbe

Ovom se Uredbom utvrđuju detaljna pravila za provedbu glave III. Uredbe (EZ) br. 479/2008, a posebno u pogledu:

(a) odredaba iz poglavlja IV. te glave koje se odnose na zaštićene oznake izvornosti i oznake zemljopisnog podrijetla za proizvode iz članka 33. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 479/2008;

(b) odredaba iz poglavlja V. te glave koje se odnose na tradicionalne izraze za proizvode iz članka 33. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 479/2008;

(c) odredaba iz poglavlja VI. te glave koje se odnose na označivanje i prezentiranje određenih proizvoda u sektoru vina.

POGLAVLJE II.

ZAŠTIĆENE OZNAKE IZVORNOSTI I ZAŠTIĆENE OZNAKE ZEMLJOPISNOG PODRIJETLA

ODJELJAK 1.

Zahtjev za zaštitu

Članak 2.

Podnositelj zahtjeva

1. Pojedini proizvođač može biti podnositelj zahtjeva u smislu članka 37. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 479/2008 ako se dokaže:

(a) da je dotična osoba jedini proizvođač u ograničenom zemljopisnom području; i

(b) ako je odnosno ograničeno zemljopisno područje okruženo područjima s oznakama izvornosti ili oznakama zemljopisnog podrijetla, predmetno područje posjeduje obilježja koja se znatno razlikuju od obilježja susjednih ograničenih područja, ili se obilježja proizvoda razlikuju od obilježja proizvoda iz susjednih ograničenih područja.

2. Država članica ili treća zemlja, ili njihova nadležna tijela nisu podnositelji zahtjeva u smislu članka 37. Uredbe (EZ) br. 479/2008.

Članak 3.

Zahtjev za zaštitu

Zahtjev za zaštitu mora sadržavati dokumente propisane člancima 35. ili 36. Uredbe (EZ) br. 479/2008 i elektronički izvod specifikacije proizvoda i jedinstvenog dokumenta.

Zahtjev za zaštitu, kao i jedinstveni dokument, izrađuju se u skladu s obrascima iz Priloga I., odnosno Priloga II. ove Uredbe.

Članak 4.

Naziv

1. Naziv koji je potrebno zaštititi, registrira se samo na jeziku/jezicima koji se koristi (-e) za opis odnosnog proizvoda u ograničenom zemljopisnom području.

2. Naziv se registrira u izvornom (-im) pisanom (-im) obliku(oblicima).

Članak 5.

Određivanje zemljopisnog područja

Područje je potrebno odrediti na detaljan, točan i nedvosmislen način.

Članak 6.

Proizvodnja u ograničenom zemljopisnom području

1. U smislu primjene članka 34. stavka 1. točke (a) podtočke iii. i točke (b) podtočke iii.Uredbe (EZ) br. 479/2008 i ovog članka, „proizvodnja” obuhvaća sve radnje od berbe grožđa do dovršetka postupka proizvodnje vina, uz iznimku postupaka koji se vrše nakon proizvodnje.

2. Za proizvode sa zaštićenom oznakom zemljopisnog podrijetla, do 15 % grožđa, za što je člankom 34. stavkom 1. točkom (b) podtočkom ii. Uredbe (EZ) br. 479/2008 utvrđeno da može imati podrijetlo izvan ograničenog zemljopisnog područja, mora dolaziti iz države članice ili odnosne treće zemlje u kojoj se ograničeno područje nalazi.

3. Odstupajući od članka 34. stavka 1. točke (a) podtočke ii. Uredbe (EZ) br. 479/2008, za enološke postupke i ograničenja primjenjuje se Prilog III. dio B stavak 3. Uredbe Komisije (EZ) br. 606/2009 (10).

4. Odstupajući od članka 34. stavka 1. točke (a) podtočke iii. i točke (b) podtočke iii. Uredbe (EZ) br. 479/2008, te pod uvjetom da je to utvrđeno u specifikacija proizvoda, proizvod sa zaštićenom oznakom izvornosti ili oznakom zemljopisnog podrijetla može se preraditi u vino:

(a) u području koje se nalazi u neposrednoj blizini predmetnog ograničenog područja; ili

(b) u području koje se nalazi u istoj upravnoj jedinici ili u susjednoj upravnoj jedinici u skladu s nacionalnim propisima; ili

(c) u slučaju prekograničnih oznaka izvornosti ili oznaka zemljopisnog podrijetla, ili ako postoji sporazum o mjerama nadzora između dviju ili više država članica ili između jedne ili više država članica i jedne ili više trećih zemalja, proizvod sa zaštićenom oznakom izvornosti ili oznakom zemljopisnog podrijetla može se preraditi u vino u području koje se nalazi u neposrednoj blizini predmetnog ograničenog područja.

Odstupajući od članka 34. stavka 1. točke (b) podtočke iii. Uredbe (EZ) br. 479/2008, te pod uvjetom da je to utvrđeno u specifikacija proizvoda, vina sa zaštićenom oznakom zemljopisnog podrijetla mogu se i dalje prerađivati u vino u područjima koja nisu u neposrednoj blizini predmetnog ograničenog područja do 31. prosinca 2012.

Odstupajući od članka 34. stavka 1. točke (a) podtočke iii. Uredbe (EZ) br. 479/2008, te pod uvjetom da je to utvrđeno u specifikacija proizvoda, proizvod se može preraditi u pjenušavo vino ili biser vino sa zaštićenom oznakom izvornosti u područjima koja nisu u neposrednoj blizini predmetnog ograničenog područja ako se taj postupak provodio prije 1. ožujka 1986.

Članak 7.

Povezanost

1. Pojedinostima kojima se potvrđuje zemljopisna povezanost iz članka 35. stavka 2. točke (g) Uredbe (EZ) br. 479/2008 pojašnjava se u kojoj mjeri obilježja ograničenog zemljopisnog područja utječu na gotov proizvod.

U slučaju zahtjeva kojima su obuhvaćene različite kategorije proizvoda od vinove loze, pojedinosti kojima se potvrđuje ta povezanost moraju se odnositi na svaki od odnosnih proizvoda od vinove loze.

2. U slučaju oznake izvornosti, specifikacija proizvoda mora sadržavati:

(a) pojedinosti o zemljopisnom području, a posebno prirodne i ljudske faktore koji su bitni za povezanost;

(b) pojedinosti o kakvoći ili svojstvima proizvoda, koji se u osnovi ili isključivo pripisuju zemljopisnom okruženju;

(c) opis uzročne veze između podataka iz točke (a) i podataka iz točke (b).

3. U slučaju oznake zemljopisnog podrijetla, specifikacija proizvoda mora sadržavati:

(a) pojedinosti o zemljopisnom područje koje su bitne za povezanost;

(b) pojedinosti o kakvoći, ugledu ili drugim posebnim svojstvima proizvoda, koji su pripisuju njegovom zemljopisnom podrijetlu;

(c) opis uzročne veze između podataka iz točke (a) i podataka iz točke (b).

4. U specifikaciji proizvoda za oznaku zemljopisnog podrijetla potrebno je navesti temelji li se ona na posebnoj kakvoći, ugledu ili drugim obilježjima, koja je povezana s njegovim zemljopisnim podrijetlom.

Članak 8.

Pakiranje u ograničenom zemljopisnom području

Ako je u specifikaciji proizvoda navedeno da je pakiranje proizvoda potrebno izvršiti unutar ograničenog zemljopisnog područja ili u području koje se nalazi u neposrednoj blizini ograničenog zemljopisnog područja, i to u skladu sa zahtjevom iz članka 35. stavka 2. točke (h) Uredbe (EZ) br. 479/2008, taj je zahtjev za predmetni proizvod potrebno obrazložiti.

ODJELJAK 2.

Postupak ispitivanja komisije

Članak 9.

Primitak zahtjeva

1. Zahtjev se podnosi Komisiji u papirnom ili elektroničkom obliku. Datum podnošenja zahtjeva Komisiji jest datum na koji se zahtjev unosi u registar zaprimljenih pošiljaka Komisije. Taj se datum stavlja na raspolaganje javnosti na primjereni način.

2. Komisija označava dokumente sadržane u zahtjevu s datumom primitka i poslovnim brojem dodijeljenim zahtjevu.

Nadležno tijelo države članice ili treće zemlje, ili podnositelj zahtjeva s poslovnim nastanom u odnosnoj trećoj zemlji zaprimaju potvrdu primitka u kojoj se navodi barem sljedeće:

(a) poslovni broj;

(b) ime za registraciju;

(c) broj zaprimljenih listova; i

(d) datum primitka zahtjeva.

Članak 10.

Primitak prekograničnog zahtjeva

1. U slučaju prekograničnog zahtjeva, više od jedne skupine proizvođača, koji predstavljaju odnosno područje, može podnijeti zajednički zahtjev za naziv koji se odnosi na prekogranično zemljopisno područje.

2. Ako su zahtjevom obuhvaćene samo države članice, u svim se odnosnim državama članicama primjenjuje preliminarni nacionalni postupak iz članka 38. Uredbe (EZ) br. 479/2008.

Za potrebe primjene članka 38. stavka 5. Uredbe (EZ) br. 479/2008 jedna država članica prosljeđuje prekogranični zahtjev Komisiji u ime ostalih, te on mora sadržavati odobrenje svake uključene države članice kojom država članica koja prosljeđuje zahtjev ovlašćuje da djeluje u njezino ime.

3. Ako su prekograničnim zahtjevom obuhvaćene samo treće zemlje, zahtjev prosljeđuje Komisiji jedna od skupina podnositelja zahtjeva u ime ostalih ili jedna od trećih zemalja u ime ostalih, te on mora sadržavati:

(a) elemente kojima se dokazuje da su ispunjeni uvjeti iz članaka 34. i 35. Uredbe (EZ) br. 479/2008;

(b) dokaz o zaštiti u odnosnim trećim zemljama; i

(c) odobrenje iz stavka 2. svake uključene treće zemlje.

4. Ako su prekograničnim zahtjevom obuhvaćene barem jedna država članica i barem jedna treća zemlja, u svim se odnosnim državama članicama primjenjuje preliminarni nacionalni postupak iz članka 38. Uredbe (EZ) br. 479/2008. Zahtjev prosljeđuje Komisiji jedna od država članica ili trećih zemalja, ili jedna od skupina podnositelja zahtjeva iz treće zemlje, te on mora sadržavati:

(a) elemente kojima se dokazuje da su ispunjeni uvjeti iz članaka 34. i 35. Uredbe (EZ) br. 479/2008;

(b) dokaz o zaštiti u odnosnim trećim zemljama; i

(c) odobrenje iz stavka 2. svake uključene države članice ili treće zemlje.

5. Država članica, treće zemlje ili skupine proizvođača s poslovnim nastanom u trećim zemljama koji prosljeđuju prekogranični zahtjev iz stavaka 2., 3. i 4. ovog članka Komisiji postaju primatelji svih obavijesti ili odluka koje donese Komisija.

Članak 11.

Dopuštenost

1. Kako bi se utvrdila dopuštenost zahtjeva za zaštitu, Komisija provjerava je li popunjen zahtjev za registraciju iz Priloga I., te jesu li zahtjevu priloženi dokazni dokumenti.

2. O svakom se zahtjevu za registraciju koji se ocijeni dopuštenim obavješćuju nadležna tijela države članice ili treće zemlje, ili podnositelj zahtjeva s poslovnim nastanom u predmetnoj trećoj zemlji.

Ako zahtjev nije popunjen ili je popunjen samo djelomično, ili ako dokazni dokumenti iz stavka 1. nisu dostavljeni zajedno sa zahtjevom za registraciju ili su nepotpuni, Komisija o tom obavještava podnositelja zahtjeva i poziva ga da otkloni odnosne nedostatke u roku od dva mjeseca. Ako podnositelj zahtjeva ne otkloni te nedostatke prije isteka roka, Komisija proglašava zahtjev nedopuštenim, te ga odbija. Odluka o nedopuštenosti zahtjeva priopćava se nadležnim tijelima države članice ili treće zemlje, ili podnositelju zahtjeva s poslovnim nastanom u predmetnoj trećoj zemlji.

Članak 12.

Ocjena uvjeta valjanosti

1. Ako dopušteni zahtjev za zaštitu oznake izvornosti ili oznake zemljopisnog podrijetla ne ispunjava zahtjeve iz članaka 34. i 35. Uredbe (EZ) br. 479/2008, Komisija je dužna obavijestiti nadležna tijela države članice ili treće zemlje, ili podnositelja zahtjeva s poslovnim nastanom u predmetnoj trećoj zemlji o razlozima odbijanja zahtjeva, te utvrditi rok za povlačenje ili izmjenu i dopunu zahtjeva, ili očitovanje.

2. Ako nadležna tijela države članice ili treće zemlje, ili podnositelj zahtjeva s poslovnim nastanom u predmetnoj trećoj zemlji ne otklone zapreke za registraciju u utvrđenom roku, Komisija odbija zahtjev u skladu s člankom 39. stavkom 3. Uredbe (EZ) br. 479/2008.

3. Komisija donosi svaku odluku o odbijanju oznake izvornosti ili oznake zemljopisnog podrijetla na temelju dokumenata i podataka koji su joj dostupni. O takvoj se odluci o odbijanju obavješćuju nadležna tijela države članice ili treće zemlje, ili podnositelj zahtjeva s poslovnim nastanom u predmetnoj trećoj zemlji.

ODJELJAK 3.

Postupci prigovora

Članak 13.

Nacionalni postupak podnošenja prigovora u slučaju prekograničnih zahtjeva

Za potrebe članka 38. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 479/2008, ako su prekograničnim zahtjevom obuhvaćene samo države članice ili barem jedna država članica i barem jedna treća zemlja, postupak se podnošenja prigovora primjenjuje u svim državama članicama.

Članak 14.

Podnošenje prigovora u okviru postupka Zajednice

1. Prigovori iz članka 40. Uredbe (EZ) br. 479/2008 podnose se na obrascu iz Priloga III. ovoj Uredbi. Prigovor se podnosi Komisiji u papirnom ili elektroničkom obliku. Datum podnošenja prigovora Komisiji jest datum na koji se prigovor unosi u registar zaprimljenih pošiljaka Komisije. Taj se datum stavlja na raspolaganje javnosti na primjereni način.

2. Komisija označava dokumente sadržane u prigovoru s datumom primitka i poslovnim brojem dodijeljenim prigovoru.

Podnositelj prigovora zaprima potvrdu primitka u kojoj se navodi barem sljedeće:

(a) poslovni broj;

(b) broj zaprimljenih listova; i

(c) datum primitka prigovora.

Članak 15.

Dopuštenost u okviru postupka Zajednice

1. Za potrebe utvrđivanja dopuštenosti prigovora u skladu s člankom 40. Uredbe (EZ) br. 479/2008, Komisija provjerava jesu li u prigovoru navedeni prethodno (-a) traženo (-a) pravo (-a) i razlog(razlozi) žalbe, te je li Komisija prigovor zaprimila u utvrđenom roku.

2. Ako se prigovor temelji na već postojećem uglednom i poznatom žigu, u skladu s člankom 43. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 479/2008 prigovoru je potrebno priložiti dokaz o podnošenju, registraciji ili uporabi tog postojećeg žiga, poput potvrde o registraciji ili dokaza o uporabi, te dokaza o njegovom ugledu i poznatosti.

3. Svaki propisno utemeljeni prigovor mora sadržavati podatke o činjeničnom stanju, dokaze i opaske u njegovu korist, te mu moraju biti priloženi odgovarajući dokazni dokumenti.

Podaci i dokazi koji se podnose kao potpora uporabe već postojećeg žiga uključuju pojedinosti o mjestu, trajanju, opsegu i vrsti uporabe postojećeg žiga, te o njegovom ugledu i poznatosti.

4. Ako podaci o prethodno traženom (-im) pravu (-ima), razlogu(razlozima), činjeničnom stanju, dokazi ili očitovanja, ili dokazni dokumenti, kako je predviđeno stavcima 1. do 3. nisu dostavljeni zajedno s prigovorom ili neki od njih nedostaju, Komisija o tom obavješćuje podnositelja prigovora i poziva ga da otkloni odnosne nedostatke u roku od dva mjeseca. Ako podnositelj prigovor ne otkloni te nedostatke prije isteka roka, Komisija proglašava prigovor nedopuštenim, te ga odbija. Odluka o nedopuštenosti prigovora priopćava se podnositelju prigovora i nadležnim tijelima države članice ili treće zemlje, ili podnositelju zahtjeva s poslovnim nastanom u predmetnoj trećoj zemlji.

5. O svakom se prigovoru koji se proglasi dopuštenim obavješćuju nadležna tijela države članice ili treće zemlje, ili podnositelj zahtjeva s poslovnim nastanom u predmetnoj trećoj zemlji.

Članak 16.

Ocjena prigovora u okviru postupka Zajednice

1. Ako Komisija u skladu s člankom 15. stavkom 4. ne odbije prigovor, o njemu obavješćuje nadležna tijela države članice ili treće zemlje, ili podnositelja zahtjeva s poslovnim nastanom u predmetnoj trećoj zemlji, te ih poziva da se očituju u tom pogledu u roku od dva mjeseca od izdavanja predmetnog priopćenja. Svako se očitovanje zaprimljeno u roku od dva mjeseca priopćava podnositelju prigovora.

Tijekom ocjenjivanja prigovora Komisija mora zatražiti od stranaka da se prema potrebi u roku od dva mjeseca od datuma izdavanja tog zahtjeva očituju u pogledu priopćenja primljenih od drugih stranaka.

2. Ako se nadležna tijela države članice ili treće zemlje, ili podnositelj prigovora s poslovnim nastanom u predmetnoj trećoj zemlji, ili podnositelj prigovora ne očituju ili ne ispoštuju utvrđene rokove, Komisija donosi odluku o prigovoru.

3. Komisija donosi svaku odluku o odbijanju ili registraciji oznake izvornosti ili oznake zemljopisnog podrijetla na temelju dokaza koji su joj dostupni. O odluci o odbijanju obavješćuju se podnositelj prigovora i nadležna tijela države članice ili treće zemlje, ili podnositelj zahtjeva s poslovnim nastanom u predmetnoj trećoj zemlji.

4. U slučaju većeg broja podnositelja prigovora, a nakon preliminarne ocjene jedne ili više takvih prigovora, prihvaćanje zahtjeva za registraciju možda neće biti moguće; u tom slučaju Komisija može privremeno obustaviti ostale postupke prigovora. Komisija obavješćuje ostale podnositelje prigovora o bilo kojoj odluci koja na njih utječe, a koja je donesena tijekom postupka.

Ako se zahtjev odbije, privremeno obustavljeni postupci prigovora smatraju se zaključenima, a podnositelji prigovora se o tom uredno obavješćuju.

ODJELJAK 4.

Zaštita

Članak 17.

Odluka o zaštiti

1. Osim ako zahtjevi za zaštitu oznaka izvornosti ili oznaka zemljopisnog podrijetla nisu bili odbijeni u skladu s člancima 11., 12., 16. i 28., Komisija donosi odluku o zaštiti oznaka izvornosti ili oznaka zemljopisnog podrijetla.

2. Odluke o zaštiti donesene na temelju članka 41. Uredbe (EZ) br. 479/2008 objavljuju se u Službenom listu Europske unije.

Članak 18.

Registar

1. Komisija vodi „Registar zaštićenih oznaka izvornosti i zaštićenih oznaka zemljopisnog podrijetla”, kako je predviđeno člankom 46. Uredbe (EZ) br. 479/2008, dalje u tekstu „registar”.

2. Prihvaćena oznaka izvornosti ili oznaka zemljopisnog podrijetla upisuje se u registar.

U slučaju naziva registriranih na temelju članka 51. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 479/2008, Komisija unosi u registar podatke iz stavka 3. ovog članka, uz iznimku točke (f).

3. Komisija unosi u registar sljedeće podatke:

(a) registrirani naziv proizvoda;

(b) podatak da je naziv zaštićen kao oznaka zemljopisnog podrijetla ili oznakom izvornosti;

(c) naziv države ili država podrijetla;

(d) datum registracije;

(e) uputu na pravni instrument registracije naziva;

(f) uputu na jedinstveni dokument.

Članak 19.

Zaštita

1. Zaštita oznake izvornosti ili oznake zemljopisnog podrijetla vrijedi od datuma upisa u registar.

2. U slučaju nezakonite uporabe zaštićene oznake izvornosti ili oznake zemljopisnog podrijetla, nadležna tijela država članica na vlastitu inicijativu, a u skladu s člankom 45. stavkom 4. Uredbe (EZ) br. 479/2008, ili na zahtjev stranke poduzimaju potrebne mjere kako bi zaustavile tu nezakonitu uporabu i spriječile stavljanje na tržište ili izvoz odnosnih proizvoda.

3. Zaštita oznake izvornosti ili oznake zemljopisnog podrijetla primjenjuje se na čitavu oznaku, uključujući njezine sastavne elemente pod uvjetom da su sami po sebi osobiti. Neosobiti ili generički elementi zaštićene oznake izvornosti ili oznake zemljopisnog podrijetla ne štite se.

ODJELJAK 5.

Izmjene i poništenje

Članak 20.

Izmjena specifikacije proizvoda ili jedinstvenog dokumenta

1. Zahtjev za odobrenje izmjena specifikacije proizvoda, koji ulaže podnositelj zahtjeva za zaštitu oznake izvornosti ili oznake zemljopisnog podrijetla iz članka 37. Uredbe (EZ) br. 479/2008, podnosi se u skladu s Prilogom IV. ovoj Uredbi.

2. Za potrebe utvrđivanja dopuštenosti zahtjeva za izmjenu specifikacije proizvoda u skladu s člankom 49. stavkom 1. Uredbe (EZ) br. 479/2008, Komisija provjerava jesu li joj dostavljeni svi podaci iz članka 35. stavka 2. te Uredbe i popunjeni zahtjev iz stavka 1. ovog članka.

3. Za potrebe članka 49. stavka 2. prve rečenice Uredbe (EZ) br. 479/2008, članci 9., 10., 11., 12., 13., 14., 15., 16., 17. i 18. ove Uredbe primjenjuju se mutatis mutandis.

4. Izmjena smatra se manjom:

(a) ako se ne odnosi na bitna obilježja proizvoda;

(b) ako se njom ne mijenja povezanost;

(c) ako ne uključuje promjenu naziva ili bilo kojeg dijela naziva proizvoda;

(d) ako ne utječe na ograničeno zemljopisno područje;

(e) ako ne uzrokuje dodatna ograničenja u trgovini proizvodom.

5. Ako zahtjev za odobrenje izmjena specifikacije proizvoda podnose podnositelj zahtjeva koji nije prvotni podnositelj zahtjeva, Komisija prosljeđuje zahtjev prvotnom podnositelju zahtjeva.

6. Ako Komisija odluči odobriti izmjenu specifikacije proizvoda koja utječe na podatke upisane u registar ili ih izmjenjuje, briše stare podatke iz registra i unosi nove podatke s učinkom od datuma stupanja na snagu odnosne odluke.

Članak 21.

Podnošenje zahtjeva za poništenje

1. Zahtjev za poništenje u skladu s člankom 50. Uredbe (EZ) br. 479/2008 podnosi se na obrascu iz Priloga V. ovoj Uredbi. Zahtjev za poništenje podnosi se Komisiji u papirnom ili elektroničkom obliku. Datum podnošenja zahtjeva za poništenje Komisiji jest datum na koji se zahtjev unosi u registar zaprimljenih pošiljaka Komisije. Taj se datum stavlja na raspolaganje javnosti na primjereni način.

2. Komisija označava dokumente sadržane u zahtjevu za poništenje s datumom primitka i poslovnim brojem dodijeljenim zahtjevu za poništenje.

Podnositelj zahtjeva za poništenje zaprima potvrdu primitka u kojoj se navodi barem sljedeće:

(a) poslovni broj;

(b) broj zaprimljenih listova; i

(c) datum primitka zahtjeva.

3. Stavci 1. i 2. ne primjenjuju se ako je poništenje pokrenula Komisija.

Članak 22.

Dopuštenost

1. Za potrebe utvrđivanja dopuštenosti zahtjeva za poništenje u skladu s člankom 50. Uredbe (EZ) br. 479/2008, Komisija provjerava:

(a) spominje li se u zahtjevu pravovaljani interes, razlozi i obrazloženje podnositelja zahtjeva za poništenje;

(b) objašnjavaju li se u zahtjevu razlozi poništenja; i

(c) upućuje li se u zahtjevu na izjavu države članice ili treće zemlje u kojoj podnositelj zahtjeva ima boravište ili sjedište, a kojom se podupire zahtjev za poništenje.

2. Svaki zahtjev za poništenje mora sadržavati podatke o činjeničnom stanju, dokaze i opaske u korist poništenja, te mu moraju biti priloženi odgovarajući dokazni dokumenti.

3. Ako detaljni podaci o razlozima, činjeničnom stanju, dokazi i očitovanja, te dokazni dokumenti, kako je predviđeno stavcima 1. i 2., nisu dostavljeni zajedno sa zahtjevom za poništenje, Komisija o tom obavještava podnositelja zahtjeva za poništenje i poziva ga da otkloni odnosne nedostatke u roku od dva mjeseca. Ako podnositelj zahtjeva za poništenje ne otkloni te nedostatke prije isteka roka, Komisija proglašava zahtjev nedopuštenim te ga odbija. Odluka o nedopuštenosti zahtjeva priopćava se podnositelju zahtjeva za poništenje i nadležnim tijelima države članice ili treće zemlje, ili podnositelju zahtjeva za poništenje s poslovnim nastanom u predmetnoj trećoj zemlji.

4. O svakom zahtjevu za poništenje koji se proglasi dopuštenim te o pokretanju postupka poništenja na inicijativu Komisije obavješćuju se nadležna tijela države članice ili treće zemlje, ili podnositelji zahtjeva s poslovnim nastanom u trećoj zemlji na čiju oznaku izvornosti ili oznaku zemljopisnog podrijetla to poništenje utječe.

Članak 23.

Ocjena poništenja

1. Ako Komisija ne odbije zahtjev za poništenje u skladu s člankom 22. stavkom 3., o poništenju obavješćuje nadležna tijela države članice ili treće zemlje, ili odnosne proizvođače s poslovnim nastanom u predmetnoj trećoj zemlji, te ih poziva da se očituju u tom pogledu u roku od dva mjeseca od izdavanja predmetnog priopćenja. Svako se očitovanje zaprimljeno u roku od dva mjeseca, ovisno o slučaju, priopćava podnositelju zahtjeva za poništenje.

Tijekom ocjenjivanja poništenja Komisija mora zatražiti od stranaka da se prema potrebi u roku od dva mjeseca od datuma izdavanja tog zahtjeva očituju u pogledu priopćenja primljenih od drugih stranki.

2. Ako se nadležna tijela države članice ili treće zemlje, ili podnositelj zahtjeva s poslovnim nastanom u predmetnoj trećoj zemlji, ili podnositelj zahtjeva za poništenje ne očituju ili ne ispoštuju utvrđene rokove, Komisija donosi odluku o poništenju.

3. Komisija donosi svaku odluku o poništenju oznake izvornosti ili oznake zemljopisnog podrijetla na temelju dokaza koji su joj dostupni. Komisija provjerava je li sukladnost sa specifikacijom proizvoda za proizvod u sektoru vina na koji se odnosi zaštićena oznaka izvornosti ili oznaka zemljopisnog podrijetla i dalje moguća, te je li ju je moguće i dalje jamčiti, a posebno ako uvjeti iz članka 35. Uredbe (EZ) br. 479/2008 više nisu ispunjeni ili ako ih u bliskoj budućnosti više neće biti moguće ispuniti.

O odluci o poništenju obavješćuju se podnositelj zahtjeva za poništenje i nadležna tijela države članice ili treće zemlje, ili podnositelj zahtjeva s poslovnim nastanom u predmetnoj trećoj zemlji.

4. U slučaju većeg broja zahtjeva za poništenje, a nakon preliminarne ocjene jednog ili više takvih zahtjeva za poništenje, daljnja zaštita oznake izvornosti ili oznake zemljopisnog podrijetla možda neće biti moguća, te u tom slučaju Komisija može privremeno obustaviti ostale postupke poništenja. U tom slučaju Komisija obavještava ostale podnositelje zahtjeva za poništenje o bilo kojoj odluci koja na njih utječe, a koja je donesena tijekom postupka.

Ako se zaštićena oznaka izvornosti ili oznaka zemljopisnog podrijetla ponište, privremeno obustavljeni postupci poništenja smatraju se zaključenima, a podnositelji se zahtjeva za poništenje o tom uredno obavješćuju.

5. Kada poništenje proizvodi učinak, Komisija briše naziv iz registra.

ODJELJAK 6.

Provjere

Članak 24.

Izjava subjekata

Svaki subjekt koji želi sudjelovati u čitavom postupku ili dijelu postupka proizvodnje ili pakiranja proizvoda sa zaštićenom oznakom izvornosti ili oznakom zemljopisnog podrijetla mora se prijaviti nadležnom nadzornom tijelu iz članka 47. Uredbe (EZ) br. 479/2008.

Članak 25.

Godišnja provjera

1. Godišnja provjera, koju vrši nadležno nadzorno tijelo iz članka 48. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 479/2008, uključuje:

(a) organoleptičko i analitičko ispitivanje proizvoda s oznakom izvornosti;

(b) samo analitičko ispitivanje, ili i organoleptičko i analitičko ispitivanje proizvoda s oznakom zemljopisnog podrijetla; i

(c) provjeru uvjeta iz specifikacije proizvoda.

Godišnja se provjera obavlja u državi članici u kojoj je obavljena proizvodnja u skladu sa specifikacijom proizvoda, i to:

(a) pomoću provjera slučajnim odabirom temeljenih na analizi rizika; ili

(b) uzorkovanjem; ili

(c) sustavno.

U slučaju provjera slučajnim odabirom države članice odabiru najmanji broj subjekata koji će biti predmet provjere.

U slučaju uzorkovanja države su članice dužne osigurati da broj, vrsta i učestalost provjera budu reprezentativni za čitavo predmetno ograničeno zemljopisno područje i da odgovaraju količini proizvoda u sektoru vina stavljenih na tržište ili koji su namijenjeni stavljanju na tržište.

Provjere slučajnim odabirom moguće je kombinirati s uzorkovanjem.

2. Ispitivanja iz stavka 1. prvog podstavka točaka (a) i (b) vrše se na anonimnim uzorcima, te se njima mora dokazati da je ispitani proizvod sukladan s obilježjima i odlikama opisanima u specifikaciji proizvoda za odnosnu oznaku izvornosti ili oznaku zemljopisnog podrijetla, a ona se obavljaju u bilo kojoj fazi proizvodnog postupka, uključujući fazu pakiranja ili naknadne faze. Svaki uzeti uzorak mora biti reprezentativan za predmetna vina tog subjekta.

3. Za potrebe provjere usklađenosti sa specifikacijom proizvoda iz stavka 1. prvog podstavka točke (c), nadzorno tijelo provjerava sljedeće:

(a) prostore subjekata, što uključuju provjeru jesu li subjekti u stanju ispuniti uvjete utvrđene u specifikaciji proizvoda; i

(b) proizvode u bilo kojoj fazi proizvodnog postupka, uključujući fazu pakiranja, i to na osnovu plana inspekcija koji nadzorno tijelo izrađuje unaprijed i s kojime su subjekti upoznati, a koji obuhvaća sve faze proizvodnje proizvoda.

4. Godišnjom se provjerom mora osigurati da se za proizvod ne može koristiti zaštićena oznaka izvornosti ili oznaka zemljopisnog podrijetla, osim:

(a) ako se ispitivanjima iz stavka 1. podstavka 1. točaka (a) i (b) i stavka 2. dokaže da je odnosni proizvod sukladan s graničnim vrijednostima i da posjeduje sva tražena obilježja oznake izvornosti ili oznake zemljopisnog podrijetla;

(b) ako su ispunjeni ostali uvjeti iz specifikacije proizvoda u skladu s postupcima iz stavka 3.

5. Proizvodi koji ne ispune uvjete iz ovog članka mogu se staviti na tržište, ali bez odnosne oznake izvornosti ili oznake zemljopisnog podrijetla pod uvjetom da su ispunjeni ostali zakonom propisani uvjeti.

6. U slučaju prekogranične zaštićene oznake izvornosti ili oznake zemljopisnog podrijetla, provjeru može izvršiti nadzorno tijelo bilo koje države članice na koju na oznaka izvornosti ili oznaka zemljopisnog podrijetla utječe.

7. Ako se godišnja provjera vrši u fazi pakiranja proizvoda na državnom području države članice koja nije država članica u kojoj je obavljena proizvodnja, primjenjuje se članak 84. Uredbe Komisije (EZ) br. 555/2008 (11).

8. Stavci 1. do 7. primjenjuju se na vina s oznakom izvornosti ili oznakom zemljopisnog podrijetla, čije oznake izvornosti ili oznake zemljopisnog podrijetla ispunjavaju zahtjeve iz članka 38. stavka 5. Uredbe (EZ) br. 479/2008.

Članak 26.

Analitičko i organoleptičko ispitivanje

Analitičko i organoleptičko ispitivanje iz članka 25. stavka 1. prvog podstavka točaka (a) i (b) uključuje:

(a) analizu odnosnog vina mjerenjem sljedećih svojstvenih obilježja: i. koja se utvrđuju pomoću fizikalne i kemijske analize: — ukupne i stvarne alkoholne jakosti, — ukupnih šećera izraženih kao fruktoza i glukoza (uključujući saharozu u slučaju biser vina i pjenušavih vina), — ukupne kiselosti, — hlapivih kiselina, — ukupnog sadržaja sumpornog dioksida; ii. koja se utvrđuju pomoću dodatne analize: — ugljičnog dioksida (biser vina i pjenušava vina, nadtlak u barima pri temperaturi od 20 °C), — svih ostalih svojstvenih obilježja koja su predviđena zakonodavstvom država članica ili u odnosnoj specifikaciji proizvoda sa zaštićenom oznakom izvornosti i oznakom zemljopisnog podrijetla;

(b) organoleptičko ispitivanje, koje obuhvaća izgled, miris i okus.

Članak 27.

Pregledi proizvoda iz trećih zemalja

Ako su vina treće zemlje zaštićena oznakom izvornosti ili oznakom zemljopisnog podrijetla, odnosna je treća zemlja dužna dostaviti Komisiji na njezin zahtjev podatke o nadležnim tijelima iz članka 48. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 479/2008 i o aspektima koji su obuhvaćeni pregledom, te dokaz da to vino ispunjava uvjete predmetne oznake izvornosti ili oznake zemljopisnog podrijetla.

ODJELJAK 7.

Pretvorba u oznaku zemljopisnog podrijetla

Članak 28.

Zahtjev

1. Nadležno tijelo države članice ili treće zemlje, ili podnositelj zahtjeva s poslovnim nastanom u predmetnoj trećoj zemlji mogu zatražiti pretvorbu zaštićene oznake izvornosti u zaštićenu oznaku zemljopisnog podrijetla ako sukladnost sa specifikacijom proizvoda za zaštićenu oznaku izvornosti više nije moguća ili je nije više moguće jamčiti.

Zahtjev za pretvorbu podnosi se Komisiji na obrascu iz Priloga VI. ovoj Uredbi. Zahtjev za pretvorbu podnosi se Komisiji u papirnom ili elektroničkom obliku. Datum podnošenja zahtjeva za pretvorbu Komisiji jest datum na koji se zahtjev unosi u registar zaprimljenih pošiljaka Komisije.

2. Ako zahtjev za pretvorbu u oznaku zemljopisnog podrijetla ne ispunjava zahtjeve iz članaka 34. i 35. Uredbe (EZ) br. 479/2008, Komisija je dužna obavijestiti nadležna tijela države članice ili treće zemlje, ili podnositelja zahtjeva s poslovnim nastanom u predmetnoj trećoj zemlji o razlozima odbijanja zahtjeva, te pozvati ih da povuku ili izmijene i dopune zahtjev, ili da se očituju u tom pogledu u roku od dva mjeseca.

3. Ako nadležna tijela države članice ili treće zemlje, ili podnositelj zahtjeva s poslovnim nastanom u predmetnoj trećoj zemlji ne otklone zapreke za pretvorbu u oznaku zemljopisnog podrijetla u utvrđenom roku, Komisija odbija zahtjev.

4. Komisija donosi svaku odluku o odbijanju zahtjeva za pretvorbu na temelju dokumenata i podataka koji su joj dostupni. O takvoj se odluci o odbijanju obavješćuju nadležna tijela države članice ili treće zemlje, ili podnositelj zahtjeva s poslovnim nastanom u predmetnoj trećoj zemlji.

5. Članak 40. i članak 49. stavak 1. Uredbe (EZ) br. 479/2008 ne primjenjuju se.

POGLAVLJE III.

TRADICIONALNI IZRAZI

ODJELJAK 1.

Zahtjev za zaštitu

Članak 29.

Podnositelji zahtjeva

1. Nadležna tijela država članica ili trećih zemalja, ili reprezentativne strukovne organizacije s poslovnim nastanom u trećim zemljama mogu podnijeti Komisiji zahtjev za zaštitu tradicionalnih izraza u smislu članka 54. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 479/2008.

2. „Reprezentativna strukovna organizacija” znači bilo koja organizacija proizvođača ili savez organizacija proizvođača koji su usvojili ista pravila, koji djeluju u jednom ili više područja s oznakom izvornosti ili oznakom zemljopisnog podrijetla vina, te ako su u njih učlanjene barem dvije trećine proizvođača u području ili područjima s oznakom izvornosti ili oznakom zemljopisnog podrijetla u kojima djeluju i ako na njih otpadaju barem dvije trećine proizvodnje u predmetnim područjima. Reprezentativna strukovna organizacija može podnijeti zahtjev za zaštitu samo onih vina koja proizvodi.

Članak 30.

Zahtjev za zaštitu

1. Zahtjev za zaštitu tradicionalnog izraza podnosi se na obrascu iz Priloga VII. i prilaže mu se preslika pravila kojima je uređena uporaba odnosnog izraza.

2. Ako zahtjev podnosi reprezentativna strukovna organizacija s poslovnim nastanom u trećoj zemlji, potrebno je dostaviti i podatke o toj reprezentativnoj strukovnoj organizaciji. Ti su podaci, uključujući prema potrebi odgovarajuće podatke o članovima reprezentativne strukovne organizacije, navedeni u Prilogu XI.

Članak 31.

Jezik

1. Izraz za koji se traži zaštita mora biti:

(a) na službenom jeziku/službenim jezicima, regionalnom jeziku/regionalnim jezicima države članice ili treće zemlje iz koje izraz potječe; ili

(b) na jeziku koji se koristi za taj izraz u trgovini.

Izraz koji se koristi na određenom jeziku odnosi se na određeni proizvod iz članka 33. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 479/2008.

2. Izraz se registrira u izvornom (-im) pisanom (-im) obliku(oblicima).

Članak 32.

Pravila o tradicionalnim izrazima trećih zemalja

1. Članak 54. stavak 1. Uredbe (EZ) br. 479/2008 primjenjuje se mutatis mutandis na izraze koji se tradicionalno koriste u trećim zemljama u vezi s proizvodima u sektoru vina s oznakama zemljopisnog podrijetla predmetnih trećih zemalja.

2. Za vina podrijetlom iz trećih zemalja, na čijim se etiketama nalaze tradicionalni izrazi različiti od tradicionalnih izraza iz Priloga XII., mogu se koristiti ti tradicionalni izrazi na etiketama vina u skladu s pravilima koja vrijede u predmetnim trećim zemljama, uključujući pravila reprezentativnih strukovnih organizacija.

ODJELJAK 2.

Postupak ocjenjivanja

Članak 33.

Podnošenje zahtjeva

Komisija označava dokumente sadržane u zahtjevu s datumom primitka i poslovnim brojem dodijeljenim zahtjevu. Zahtjev se podnosi Komisiji u papirnom ili elektroničkom obliku. Datum podnošenja zahtjeva Komisiji jest datum na koji se zahtjev unosi u registar zaprimljenih pošiljaka Komisije. Taj se datum i tradicionalni izraz stavljaju na raspolaganje javnosti na primjereni način.

Podnositelj zahtjeva zaprima potvrdu primitka u kojoj se navodi barem sljedeće:

(a) poslovni broj;

(b) tradicionalni izraz;

(c) broj zaprimljenih dokumenata; i

(d) datum njihova primitka.

Članak 34.

Dopuštenost

Komisija provjerava je li zahtjev u potpunosti popunjen i jesu li mu priloženi potrebni dokumenti, kako je predviđeno člankom 30.

Ako je zahtjev nepotpun ili nedostaju dokumenti ili su nepotpuni, Komisija o tom obavješćuje podnositelja zahtjeva i poziva ga da otkloni odnosne nedostatke u roku od dva mjeseca. Ako podnositelj zahtjeva ne otkloni te nedostatke prije isteka roka, Komisija odbija zahtjev kao nedopušten. Odluka o nedopuštenosti zahtjeva priopćava se podnositelju zahtjeva.

Članak 35.

Uvjeti valjanosti

1. Priznanje se tradicionalnog izraza prihvaća ako:

(a) odgovara definiciji iz članka 54. stavka 1. točke (a) ili (b) Uredbe (EZ) br. 479/2008 i ispunjava uvjete iz članka 31. ove Uredbe;

(b) izraz čine isključivo: i. naziv koji se tradicionalno koristi u trgovini na većem dijelu teritorija Zajednice ili odnosne treće zemlje kako bi se razlikovale posebne kategorije proizvoda od vinove loze iz članka 33. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 479/2008; ili ii. ugledni naziv koji se tradicionalno koristi u trgovini barem na državnom području odnosne države članice ili treće zemlje kako bi se razlikovale posebne kategorije proizvoda od vinove loze iz članka 33. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 479/2008;

(c) izraz: i. nije generički; ii. jest utvrđen i uređen zakonodavstvom države članice; ili iii. jest predmet uvjeta uporabe, kako je predviđeno pravilima koja se primjenjuju na proizvođače vina u odnosnoj trećoj zemlji, uključujući pravila reprezentativne strukovne organizacije.

2. U smislu stavka 1. točke (b), tradicionalna uporaba znači:

(a) barem pet godina u slučaju izraza na jeziku/jezicima iz članka 31. točke (a) ove Uredbe;

(b) barem 15 godina u slučaju izraza na jeziku iz članka 31. točke (b) ove Uredbe.

3. U smislu stavka 1. točke (c) podtočke i. „generički” znači da je naziv tradicionalnog izraza postao opći naziv predmetnog proizvoda od vinove loze u Zajednici bez obzira na to što se odnosi da posebnu metodu proizvodnje ili odležavanja, ili kakvoću, boju, mjesto proizvodnje ili posebni događaj povezan s poviješću proizvoda od vinove loze.

4. Uvjet iz stavka 1. točke (b) ovog članka ne primjenjuje se na tradicionalne izraze iz članka 54. stavka 1. točke (a) Uredbe (EZ) br. 479/2008.

Članak 36.

Razlozi za odbijanje

1. Ako zahtjev za tradicionalni izraz ne odgovara definiciji iz članka 54. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 479/2008 i ne ispunjava zahtjeve iz članaka 31. i 35., Komisija je dužna obavijestiti podnositelja zahtjeva o razlozima odbijanja zahtjeva, te utvrditi rok od dva mjeseca od dana izdavanja predmetnog priopćenja za povlačenje ili izmjenu i dopunu zahtjeva, ili očitovanje.

Komisija donosi odluku o zaštiti na temelju podataka koji su joj dostupni.

2. Ako podnositelj zahtjeva ne otkloni zapreke u roku iz stavka 1., Komisija odbija zahtjev. Komisija donosi svaku odluku o odbijanju odnosnog tradicionalnog izraza na temelju dokumenata i podataka koji su joj dostupni. O takvoj se odluci o odbijanju obavještava podnositelj zahtjeva.

ODJELJAK 3.

Postupci povodom prigovora

Članak 37.

Podnošenje prigovora

1. U roku od dva mjeseca od datuma objave iz članka 33. prvog podstavka bilo koja država članica ili treća zemlja, ili bilo koja fizička ili pravna osoba s pravovaljanim interesom može podnijeti prigovor protiv predloženog priznanja.

2. Prigovor se podnosi Komisiji na obrascu iz Priloga VIII. u papirnom ili elektroničkom obliku. Datum podnošenja prigovora Komisiji jest datum na koji se zahtjev unosi u registar zaprimljenih pošiljaka Komisije.

3. Komisija označava dokumente sadržane u prigovoru s datumom primitka i poslovnim brojem dodijeljenim prigovoru.

Podnositelj prigovora zaprima potvrdu primitka u kojoj se navodi barem sljedeće:

(a) poslovni broj;

(b) broj zaprimljenih listova; i

(c) datum primitka zahtjeva.

Članak 38.

Dopuštenost

1. Za potrebe utvrđivanja dopuštenosti žalbe, Komisija provjerava jesu li u prigovoru navedeni prethodno (-a) traženo (-a) pravo (-a) i razlog(razlozi) prigovora te je li Komisija prigovor zaprimila u roku iz prvog stavka članka 37.

2. Ako se prigovor temelji na već postojećem uglednom i poznatom žigu, u skladu s člankom 41. stavkom 2. prigovoru je potrebno priložiti dokaz o podnošenju, registraciji ili uporabi tog postojećeg žiga, poput potvrde o registraciji i dokaza o njegovom ugledu i poznatost.

3. Svaki propisno utemeljeni prigovor mora sadržavati podatke o činjeničnom stanju, dokaze i opaske u korist prigovora te mu moraju biti priloženi odgovarajući dokazni dokumenti.

Podaci i dokazi koji se podnose kao potpora uporabe već postojećeg žiga uključuju pojedinosti o mjestu, trajanju, opsegu i vrsti uporabe postojećeg žiga, te o njegovom ugledu i poznatosti.

4. Ako podaci o prethodno traženom (-im) pravu (-ima), razlogu/razlozima, činjeničnom stanju, dokazi ili očitovanja, ili dokazni dokumenti, kako je predviđeno stavcima 1. do 3. nisu dostavljeni zajedno s prigovorom ili neki od njih nedostaju, Komisija o tom obavješćuje podnositelja prigovora i poziva ga da otkloni odnosne nedostatke u roku od dva mjeseca. Ako podnositelj prigovora ne otkloni te nedostatke prije isteka roka, Komisija odbija prigovor kao nedopušten. Odluka o nedopuštenosti prigovora priopćava se podnositelju prigovora i nadležnim tijelima države članice ili treće zemlje ili reprezentativnoj strukovnoj organizaciji s poslovnim nastanom u predmetnoj trećoj zemlji.

5. O svakom se prigovoru koji se smatra dopuštenim obavješćuju nadležna tijela države članice ili treće zemlje ili reprezentativna strukovna organizacija s poslovnim nastanom u predmetnoj trećoj zemlji.

Članak 39.

Ocjena prigovora

1. Ako Komisija u skladu s člankom 38. stavkom 4. ne odbije prigovor, o njemu obavješćuje nadležna tijela države članice ili treće zemlje ili reprezentativnu strukovnu organizaciju s poslovnim nastanom u predmetnoj trećoj zemlji te ih poziva da se očituju u tom pogledu u roku od dva mjeseca od izdavanja predmetnog priopćenja. Svako se očitovanje zaprimljeno u roku od dva mjeseca priopćava podnositelju prigovora.

Tijekom ocjenjivanja prigovora Komisija mora zatražiti od stranaka da se prema potrebi u roku od dva mjeseca od datuma izdavanja tog zahtjeva očituju u pogledu priopćenja primljenih od drugih stranki.

2. Ako se nadležna tijela države članice ili treće zemlje ili reprezentativna strukovna organizacija s poslovnim nastnaom u predmetnoj trećoj zemlji ili podnositelj prigovora ne očituju ili ne ispoštuju utvrđene rokove, Komisija donosi odluku o prigovoru.

3. Komisija donosi odluku o odbijanju ili priznanju odnosnog tradicionalnog izraza na temelju dokaza koji su joj dostupni. Komisija provjerava jesu li ispunjeni uvjeti iz članka 40. stavka 1. ili iz članka 41. stavka 3. ili članka 42. O odluci o odbijanju obavješćuju se podnositelj prigovora i nadležna tijela države članice ili treće zemlje ili reprezentativna strukovna organizacija s poslovnim nastanom u predmetnoj trećoj zemlji.

4. U slučaju većeg broja prigovora, a nakon preliminarne ocjene jednog ili više takvih prigovora, prihvaćanje zahtjeva za priznanjem možda neće biti moguće; u tom slučaju Komisija može privremeno obustaviti ostale postupke povodom prigovora. Komisija obavješćuje ostale podnositelje prigovora o bilo kojoj odluci koja na njih utječe, a koja je donesena tijekom postupka.

Ako se zahtjev odbije, privremeno obustavljeni postupci povodom prigovora smatraju se zaključenima, a podnositelji prigovora se o tom uredno obavješćuju.

ODJELJAK 4.

Zaštita

Članak 40.

Opća zaštita

1. Ako zahtjev ispunjava uvjete iz članka 54. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 479/2008 i članaka 31. i 35., te ako nije odbijen na temelju članaka 38. i 39., tradicionalni se izraz uvrštava u Prilog XII. ovoj Uredbi.

2. Tradicionalni izrazi iz Priloga XII. zaštićeni su samo na jeziku i za kategorije proizvoda od vinove loze koji su navedeni u zahtjevu, i to od:

(a) bilo koje zlouporabe čak i u slučajevima u kojima je zaštićenom izrazu dodan izraz kao što su „stil”, „tip”, „metoda”, „kako se proizvodi u”, „imitacija”, „okus”, „poput” ili slično;

(b) bilo koje lažne ili obmanjujuće oznake, koja se odnosi na vrstu, svojstva ili bitne osobine proizvoda, na unutarnjoj ili vanjskoj ambalaži, reklamnom materijalu ili dokumentima koji se odnose na proizvod;

(c) bilo koje druge prakse koja može obmanuti potrošača, a posebno kako bi se stvorio dojam da vino ispunjava uvjete za zaštićeni tradicionalni izraz.

Članak 41.

Odnos sa žigovima

1. Ako je tradicionalni izraz zaštićen na temelju ove Uredbe, registracija se žiga koji odgovara jednom od slučajeva iz članka 40. odbija ako se zahtjev za registraciju žiga ne odnosi na vina koja ispunjavaju uvjete za uporabu tog tradicionalnog izraza i ako je podnesen nakon datuma podnošenja zahtjeva za zaštitu tradicionalnog izraza Komisiji te je tradicionalni izraz naknadno zaštićen.

Žigovi registrirani protivno prvom podstavku proglašavaju se nevažećima pri podnošenju zahtjeva u skladu s primjenjivim postupcima iz Direktive 2008/95/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (12) ili Uredbe Vijeća (EZ) br. 40/94 (13).

2. Žig koji odgovara jednom od slučajeva iz članka 40. ove Uredbe, a za koji je podnesen zahtjev, koji je registriran ili ako odnosno zakonodavstvo predviđa tu mogućnost, koji je uspostavljen uporabom na teritoriju Zajednice prije 4. svibnja 2002. ili prije datuma podnošenja zahtjeva za zaštitu tradicionalnog izraza Komisiji, može se i dalje koristiti i obnavljati bez obzira na zaštitu tradicionalnog izraza.

U tim je slučajevima uporaba tradicionalnog izraza dopuštena istodobno s odnosnim žigom.

3. Naziv se ne može zaštititi kao tradicionalni izraz ako s obzirom na ugled i poznatost žiga takva zaštita može obmanuti potrošača u pogledu pravog identiteta, vrste, svojstava ili kakvoće vina.

Članak 42.

Homonimi

1. Izraz za koji je podnesen zahtjev, a koji je potpun ili djelomični homonim tradicionalnog izraza koji je već zaštićen na temelju ovog poglavlja, zaštićuje se uzimajući u obzir lokalnu i tradicionalnu uporabu te rizik miješanja.

Homonim koji obmanjuje potrošače u pogledu vrste, kakvoće ili pravog podrijetla proizvoda ne registrira se bez obzira na točnost izraza.

Uporaba zaštićenog homonima dopuštena je samo ako se u praksi naknadno zaštićen homonim dovoljno razlikuje od tradicionalnog izraza koji je već uvršten u Prilog XII., uzimajući u obzir potrebu da se s odnosnim proizvodima postupa na jednak način i da se ne obmanjuje potrošača.

2. Stavak 1. primjenjuje se mutatis mutandis na tradicionalne izraze zaštićene prije 1. kolovoza 2009., a koji su djelomični homonimi zaštićenih oznaka izvornosti ili oznaka zemljopisnog podrijetla ili naziva sorte vinove loze ili njegovog sinonima navedenih u Prilogu XV.

Članak 43.

Provedba zaštite

Za potrebe članka 55. Uredbe (EZ) br. 479/2008, u slučaju protuzakonite uporabe zaštićenih tradicionalnih izraza nadležna nacionalna tijela poduzimaju na vlastitu inicijativu ili na zahtjev stranke sve mjere potrebne kako bi zaustavila stavljanje na tržište odnosnih proizvoda, uključujući njihov izvoz.

ODJELJAK 5.

Postupak poništenja

Članak 44.

Razlozi poništenja

Razlog za poništenje tradicionalnog izraza jest da on više ne odgovara definiciji iz članka 54. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 479/2008 ili ne ispunjava zahtjeve iz članaka 31., 35., članka 40. stavka 2., članka 41. stavka 3. ili članka 42.

Članak 45.

Podnošenje zahtjeva za poništenje

1. Država članica, treća zemlja ili fizička ili pravna osoba s pravovaljanim interesom može podnijeti Komisiji propisno obrazloženi zahtjev za poništenje na obrascu iz Priloga IX. Zahtjev za poništenje podnosi se Komisiji u papirnom ili elektroničkom obliku. Datum podnošenja zahtjeva za poništenje Komisiji jest datum na koji se zahtjev unosi u registar zaprimljenih pošiljaka Komisije. Taj se datum stavlja na raspolaganje javnosti na primjereni način.

2. Komisija označava dokumente sadržane u zahtjevu za poništenje s datumom primitka i poslovnim brojem dodijeljenim zahtjevu za poništenje.

Podnositelj zahtjeva za poništenje zaprima potvrdu primitka u kojoj se navodi barem sljedeće:

(a) poslovni broj;

(b) broj zaprimljenih listova; i

(c) datum primitka zahtjeva.

3. Stavci 1. i 2. ne primjenjuju se ako je poništenje pokrenula Komisija.

Članak 46.

Dopuštenost

1. Za potrebe utvrđivanja dopuštenosti zahtjeva za poništenje, Komisija provjerava je li se u zahtjevu:

(a) spominje pravovaljani interes podnositelja zahtjeva za poništenje;

(b) objašnjavaju razlozi poništenja; i

(c) upućuje na izjavu države članice ili treće zemlje u kojoj podnositelj zahtjeva ima boravište ili sjedište, a u kojoj se objašnjava pravovaljani interes, razlozi i opravdanje podnositelja zahtjeva za poništenjem.

2. Svaki zahtjev za poništenje mora sadržavati podatke o činjeničnom stanju, dokaze i opaske u korist poništenja, te mu moraju biti priloženi odgovarajući dokazni dokumenti.

3. Ako detaljni podaci o razlozima, činjeničnom stanju, dokazi i očitovanja, te dokazni dokumenti, kako je predviđeno stavcima 1. i 2., nisu dostavljeni zajedno sa zahtjevom za poništenje, Komisija o tom obavještava podnositelja zahtjeva za poništenje i poziva ga da otkloni odnosne nedostatke u roku od dva mjeseca. Ako podnositelj zahtjeva za poništenje ne otkloni te nedostatke prije isteka roka, Komisija odbija zahtjev kao nedopušten. Odluka o nedopuštenosti zahtjeva priopćava se podnositelju zahtjeva za poništenje i nadležnim tijelima države članice ili treće zemlje ili podnositelju zahtjeva za poništenje s poslovnim nastanom u predmetnoj trećoj zemlji.

4. O svakom zahtjevu za poništenje koji se proglasi dopuštenim, uključujući pokretanje postupka poništenja na inicijativu Komisije, obavješćuju se nadležna tijela države članice ili treće zemlje ili podnositelj zahtjeva za poništenje s poslovnim nastanom u trećoj zemlji na čiji tradicionalni izraz to poništenje utječe.

Članak 47.

Ocjena poništenja

1. Ako Komisija ne odbije zahtjev za poništenje u skladu s člankom 46. stavkom 3., o zahtjevu za poništenje obavještava nadležna tijela države članice ili treće zemlje, ili podnositelja zahtjeva s poslovnim nastanom u predmetnoj trećoj zemlji, te ih poziva da se očituju u tom pogledu u roku od dva mjeseca od izdavanja predmetnog priopćenja. Svako se očitovanje zaprimljeno u roku od dva mjeseca priopćava podnositelju zahtjeva za poništenje.

Tijekom ocjenjivanja poništenja Komisija mora zatražiti od stranaka da se prema potrebi u roku od dva mjeseca od datuma izdavanja tog zahtjeva očituju u pogledu priopćenja primljenih od drugih stranki.

2. Ako se nadležna tijela države članice ili treće zemlje ili podnositelj zahtjeva s poslovnim nastanom u predmetnoj trećoj zemlji, ili podnositelj zahtjeva za poništenje ne očituju ili ne ispoštuju utvrđene rokove, Komisija donosi odluku o poništenju.

3. Komisija donosi svaku odluku o poništenju tradicionalnog izraza na temelju dokaza koji su joj dostupni. Ona provjerava jesu li uvjeti iz članka 44. i dalje ispunjeni.

4. U slučaju većeg broja zahtjeva za poništenje, a nakon preliminarne ocjene jednog ili više takvih zahtjeva za poništenje, daljnja zaštita tradicionalnog izraza možda neće biti moguća, te u tom slučaju Komisija može privremeno obustaviti ostale postupke poništenja. U tom slučaju Komisija obavješćuje ostale podnositelje zahtjeva za poništenje o bilo kojoj odluci koja na njih utječe, a koja je donesena tijekom postupka.

Ako se tradicionalni izraz poništi, privremeno obustavljeni postupci poništenja smatraju se zaključenima, a podnositelji se zahtjeva za poništenje o tom uredno obavješćuju.

5. Kada poništenje proizvodi učinke, Komisija briše odnosni naziv s popisa iz Priloga XII.

ODJELJAK 6.

Postojeći zaštićeni tradicionalni izrazi

Članak 48.

Postojeći zaštićeni tradicionalni izrazi

Tradicionalni izrazi zaštićeni u skladu s člancima 24., 28. i 29. Uredbe (EZ) br. 753/2002 automatski su zaštićeni i u okviru ove Uredbe, pod uvjetom:

(a) da je do 1. svibnja 2009. Komisiji dostavljen sažetak definicije ili uvjeta uporabe;

(b) da države članice ili treće zemlje nisu prekinule zaštitu određenih tradicionalnih izraza.

POGLAVLJE IV.

OZNAČIVANJE I PREZENTIRANJE

Članak 49.

Opće pravilo za sve podatke na etiketama

Osim ako nije drukčije predviđeno ovom Uredbom, etikete na proizvodima iz stavaka 1. do 11., 13., 15. i 16. Priloga IV. Uredbi (EZ) br. 479/2008 (dalje u tekstu „proizvodi”) nije dopušteno nadopuniti bilo kojim podacima osim onima iz članka 58., te članka 59. stavka 1. i članka 60. stavka 1. te Uredbe, osim ako ispunjavaju zahtjeve iz članka 2. stavka 1. točke (a) Direktive 2000/13/EZ.

ODJELJAK 1.

Obvezni podaci

Članak 50.

Prezentiranje obveznih podataka

1. Obvezni podaci iz članka 58. Uredbe (EZ) br. 479/2008, te podaci iz članka 59. te Uredbe moraju se nalaziti u istom vidnom polju na posudi, i to tako da ih je moguće istodobno pročitati bez okretanja posude.

Međutim, obvezni podaci o broju serije i podaci iz članka 51. i članka 56. stavka 4. ove Uredbe mogu se nalaziti izvan vidnog polja u kojemu se nalaze ostali obvezni podaci.

2. Obvezni podaci is stavka 1. i podaci koji se primjenjuju na temelju pravnih instrumenata iz članka 58. Uredbe (EZ) br. 479/2008 navode se neizbrisivim tiskom i moraju se jasno razlikovati od okolnog teksta ili slika.

Članak 51.

Primjena određenih horizontalnih pravila

1. Ako su u proizvodima iz Priloga IV. Uredbi (EZ) br. 479/2008 prisutni jedan ili više sastojaka iz Priloga III.a Direktivi 2000/13/EZ, potrebno ih je navesti na etiketi nakon riječi „sadrži”. Za sulfite je moguće koristiti sljedeće izraze: „sulfiti” ili „sumporni dioksid”.

2. Obvezni izrazi iz stavka 1. mogu biti popraćeni piktogramom iz Priloga X. ovoj Uredbi.

Članak 52.

Stavljanje na tržište i izvoz

1. Proizvodi čija etiketa ili prezentacija ne ispunjavaju odgovarajuće uvjete iz ove Uredbe ne mogu se stavljati na tržište Zajednice niti izvoziti.

2. Odstupajući od poglavlja V. i VI. Uredbe (EZ) br. 479/2008, ako su odnosni proizvodi namijenjeni izvozu, države članice mogu dopustiti da se podaci, koji su protivni pravilima o označavanju propisanima zakonodavstvom Zajednice, navedu na etiketi vina namijenjenih izvozu ako su ti podaci propisani zakonodavstvom odnosne treće zemlje. Te je podatke moguće navesti na jezicima koji nisu službeni jezici Zajednice.

Članak 53.

Zabrana uporabe kapica ili folije koja sadrži olovo

Zatvarači za proizvode iz članka 49. ne smiju biti zaštićeni kapicama ili folijama koje sadrže olovo.

Članak 54.

Stvarna alkoholna jakost

1. Stvarna volumna alkoholna jakost iz članka 59. stavka 1. točke (c) Uredbe (EZ) br. 479/2008 navodi se u postotnim jedinicama ili polovičnim jedinicama.

Nakon brojke slijedi znak „% vol.”, a mogu joj prethoditi izrazi „stvarna alkoholna jakost”, „stvarni alkohol” ili „alk”.

Ne dovodeći u pitanje odstupanja utvrđena za upotrijebljenu referentnu analitičku metodu, navedena jakost ne smije odstupati za više od 0,5 % vol. od jakosti koja se utvrdi analizom. Međutim, ne dovodeći u pitanje odstupanja utvrđena za upotrijebljenu referentnu analitičku metodu, alkoholna jakost proizvoda sa zaštićenom oznakom izvornosti ili oznakom zemljopisnog podrijetla koji se čuvaju u bocama više od tri godine, pjenušavih vina, kvalitetnih pjenušavih vina, gaziranih pjenušavih vina, biser vina, gaziranih biser bina, likerskih vina i vina od prezreloga grožđa ne smije odstupati za više od 0,8 % vol. od jakosti koja se utvrdi analizom.

2. Stvarna alkoholna jakost navodi se na etiketi slovima od barem 5 mm visine ako je nazivni obujam veći od 100 cl, barem 3 mm visine ako je jednak ili manji od 100 cl, ali veći od 20 cl, te 2 mm visine ako je jednak ili manji od 20 cl.

Članak 55.

Oznaka podrijetla

1. Oznaka podrijetla iz članka 59. stavka 1. točke (d) Uredbe (EZ) br. 479/2008 glasi kako slijedi:

(a) za vina iz stavaka 1., 2., 3., 7. do 9., 15. i 16. Priloga IV. Uredbi (EZ) br. 479/2008 bez zaštićene oznake izvornosti ili oznake zemljopisnog podrijetla koristi se jedna od sljedećih oznaka: i. riječi „vino iz […]”, „proizvedeno u […]” ili „proizvod iz […]”, ili istovrijedni izrazi, iza kojih se navodi ime države članice ili treće zemlje na čijem je državnom području grožđe proizvedeno i prerađeno u vino. U slučaju prekograničnog vina koje se proizvodi od određenih sorti vinove loze iz članka 60. stavka 2. točke (c) Uredbe (EZ) br. 479/2008, navodi se samo ime jedne ili više država članica ili trećih zemalja; ii. riječi „vino proizvedeno u Europskoj zajednici” ili istovrijedni izrazi, ili „mješavina vina iz različitih država Europske zajednice” u slučaju vina koja se dobivaju miješanjem vina podrijetlom iz više država članica, ili riječi „mješavina vina iz različitih država izvan Europske zajednice” ili „mješavina […]”, gdje je potrebno navesti predmetne treće zemlje, u slučaju vina koja se dobivaju miješanjem vina podrijetlom iz više trećih zemalja; iii. riječi „vino proizvedeno u Europskoj zajednici” ili istovrijedni izrazi, ili „vino proizvedeno u […] od grožđa ubranog u […]”, iza kojih se navode imena odnosnih država članica u slučaju vina koja se proizvode u jednoj državi članici od grožđa ubranog u drugoj državi članici, ili riječi „vino proizvedeno u […] od grožđa ubranog u […]”, iza kojih se navode imena odnosnih trećih zemalja u slučaju vina koje se proizvode u jednoj trećoj zemlji od grožđa branog u drugoj trećoj zemlji;

(b) za vina iz stavaka 4. 5. i 6. Priloga IV. Uredbe (EZ) br. 479/2008 bez zaštićene oznake izvornosti ili oznake zemljopisnog podrijetla koristi se jedna od sljedećih oznaka: i. riječi „vino iz […]”, „proizvedeno u […]”, „proizvod iz […]” ili „sekt iz […]”, ili istovrijedni izrazi, iza kojih se navodi ime države članice ili treće zemlje na čijem je državnom području grožđe proizvedeno i prerađeno u vino; ii. riječi „proizvedeno u […]” ili istovrijedni izrazi, iza kojih se navodi ime države članice u kojoj je izvršeno naknadno vrenje;

(c) za vina sa zaštićenom oznakom izvornosti ili oznakom zemljopisnog podrijetla riječi „vino iz […]”, „proizvedeno u […]”, ili „proizvod iz […]”, ili istovrijedni izrazi, iza kojih se navodi ime države članice ili treće zemlje na čijem je državnom području grožđe proizvedeno i prerađeno u vino. U slučaju prekogranične zaštićene oznake izvornosti ili oznake zemljopisnog podrijetla navodi se samo ime jedne ili više država članica ili trećih zemalja.

Ovim se stavkom ne dovode u pitanje članci 56. i 67.

2. Oznaka podrijetla iz članka 59. stavka 1. točke (d) Uredbe (EZ) br. 479/2008 na etiketama mošta, mošta u vrenju, koncentriranog mošta ili mladog vina u vrenju glasi kako slijedi:

(a) riječi „mošt iz […]” ili „mošt proizveden u […]”, ili istovrijedni izrazi, iza kojih se navodi ime države članice ili pojedinog državnog područja koje je dio države članice u kojoj je proizvod proizveden;

(b) „mješavina proizvoda iz dvaju ili više država Europske zajednice” u slučaju kupaže proizvoda proizvedenih u dvije ili više država članica;

(c) „mošt dobiven u […] od grožđa ubranog u […]” u slučaju mošta koji nije proizveden u državi članici u kojoj je ubrano upotrijebljeno grožđe.

3. U slučaju Ujedinjene Kraljevine, ime je države članice moguće zamijeniti s imenom pojedinog državnog područja koje je dio Ujedinjene Kraljevine.

Članak 56.

Navođenje punionice, proizvođača, uvoznika i prodavača

1. Za potrebe članka 59. stavka 1. točaka (e) i (f) Uredbe (EZ) br. 479/2008 i ovog članka:

(a) „punionica” znači fizička ili pravna osoba, ili skupina takvih osoba koje obavljaju punjenje ili u čije se ime punjenje obavlja;

(b) „punjenje” znači stavljanje odnosnog proizvoda u posude najveće zapremine od 60 litara radi naknadne prodaje;

(c) „proizvođač” znači fizička ili pravna osoba, ili skupina takvih osoba koje obavljaju ili u čije se ime obavlja prerada grožđa, mošta i vina u pjenušava vina, gazirana pjenušava vina, kvalitetna pjenušava vina ili kvalitetna aromatizirana pjenušava vina;

(d) „uvoznik” znači fizička ili pravna osoba, ili skupina takvih osoba s poslovnim nastanom u Zajednici koje preuzimaju odgovornost stavljanja u promet robe koja nije podrijetlom iz Zajednice u smislu članka 4. stavka 8. Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2913/92 (14);

(e) „prodavač” znači fizička ili pravna osoba, ili skupina takvih osoba koje ne odgovaraju definiciji proizvođača, a koje kupuju i potom stavljaju u promet pjenušava vina, gazirana pjenušava vina, kvalitetna pjenušava vina ili kvalitetna aromatizirana pjenušava vina;

(f) „adresa” znači navod lokalne upravne jedinice i države članice u kojoj se nalazi sjedište punionice, proizvođača, prodavača ili uvoznika.

2. Ime i adresa punionice nadopunjuju se:

(a) riječima „punionica” ili „puni […]”; ili

(b) izrazima čije uvjete uporabe utvrđuju države članice, a koji označavaju mjesto punjenja vina sa zaštićenom oznakom izvornosti ili oznakom zemljopisnog podrijetla: i. na gospodarstvu proizvođača; ili ii. u prostorima skupine proizvođača; ili iii. u poduzeću koje se nalazi u ograničenom zemljopisnom području ili u neposrednoj blizini predmetnog ograničenog zemljopisnog područja.

U slučaju ugovorenog punjenja, navod se punionice nadopunjuje riječima „punjeno za […]” ili, ako su navedeni ime i adresa osobe koje je izvršila punjenje u ime treće stranke, riječima „za […] puni […]”.

Ako se punjenje ne obavlja u prostorima punionice, podaci iz ovog stavka nadopunjuju se uputom na točno mjesto gdje je punjenje obavljeno i, ako se ono obavlja u drugoj državi članica, imenom te države.

U slučaju posuda različitih od boca, riječima „pakirnica” ili „pakira […]” zamjenjuju riječi „punionica” i „puni […]”, osim ako ta razlika nije vidljiva već u samom jeziku.

3. Ime i adresa proizvođača ili prodavača nadopunjuju se riječima „proizvođač” ili „proizvodi” i „prodavača” ili „prodaje”, ili istovrijednim izrazima. Države članice mogu propisati obvezu navođenja prodavača.

4. Ispred imena i adrese uvoznika navode se riječi „uvoznik” ili „uvozi […]”.

5. Navodi iz stavaka 2., 3. i 4. mogu se staviti zajedno ako se odnose na istu fizičku ili pravnu osobu.

Jedan je od tih navoda moguće zamijeniti kodom kojega utvrđuje država članica u kojoj punionica, prodavač, uvoznik ili prodavač imaju sjedište. Kod se nadopunjuje uputom na odnosnu državu članicu. Na etiketi odnosnog proizvoda navode se i ime i adresa druge fizičke ili pravne osobe uključene u trgovinu, koja nije punionica, proizvođač, uvoznik ili prodavač označen s kodom.

6. Ako se ime ili adresa punionice, proizvođača, uvoznika ili prodavača sastoje od zaštićene oznake izvornosti ili oznake zemljopisnog podrijetla, ili ako sadrže zaštićenu oznaku izvornosti ili oznaku zemljopisnog podrijetla, to se navodi na etiketi:

(a) slovima koja nisu veća od polovice veličine slova upotrijebljenih za zaštićenu oznaku izvornosti ili oznaku zemljopisnog podrijetla, ili za oznaku kategorije odnosnog proizvoda od vinove loze; ili

(b) uz pomoć koda, kako je utvrđeno u stavku 5. drugom podstavku.

Države članice mogu odlučiti koja se mogućnost primjenjuje na proizvode proizvedene na njihovom državnom području.

Članak 57.

Navođenje gospodarstva

1. Izrazi koji se odnose na gospodarstvo iz Priloga XIII., osim imena punionice, proizvođača ili prodavača, rezervirani su za vina sa zaštićenom oznakom izvornosti ili oznakom zemljopisnog podrijetla pod uvjetom:

(a) da je vino proizvedeno isključivo od grožđa ubranog u vinogradima toga gospodarstva;

(b) da se proizvodnja vina obavlja u potpunosti na tom gospodarstvu;

(c) da su države članice uredile uporabu njihovih izraza iz Priloga XIII. Treće zemlje donijele su pravila o uporabi njihovih izraza iz Priloga XIII., uključujući izraze reprezentativnih strukovnih organizacija.

2. Drugi subjekti uključeni u trgovinu proizvodom mogu koristiti ime gospodarstva samo ako je to gospodarstvo s time suglasno.

Članak 58.

Navođenje sadržaja šećera

1. Izrazi iz Priloga XIV. dijela A ovoj Uredbi, koji se odnose na sadržaj šećera, navode se na etiketi proizvoda iz članka 59. stavka 1. točke (g) Uredbe (EZ) br. 479/2008.

2. Ako sadržaj šećera u proizvodima, izražen kao fruktoza i glukoza (uključujući saharozu), opravdava uporabu dvaju izraza iz Priloga XIV. dijela A, odabire se samo jedan od tih izraza.

3. Ne dovodeći u pitanje uvjete uporabe opisane u Prilogu XIV. dijelu A, sadržaj šećera ne smije odstupati za više od 3 g po litri od vrijednosti navedene na etiketi proizvoda.

Članak 59.

Odstupanja

U skladu s člankom 59. stavkom 3. točkom (b) Uredbe (EZ) br. 479/2008, moguće je izostaviti izraz „zaštićena oznaka izvornosti” na vinima sa sljedećim zaštićenim oznakama izvornosti, pod uvjetom da je ta mogućnost predviđena zakonodavstvom države članice ili pravilima koja se primjenjuju u odnosnoj trećoj zemlji, uključujući pravila reprezentativnih strukovnih organizacija:

(a) Cipar: Κουμανδαρία (Commandaria); (b) Grčka: Σάμος (Samos); (c) Španjolska: Cava, Jerez, Xérès ili Sherry, Manzanilla; (d) Francuska: Champagne; (e) Italija: Asti, Marsala, Franciacorta; (f) Portugal: Madeira ili Madère, Port ili Porto.

Članak 60.

Posebna pravila za gazirana pjenušava vina, gazirana biser vina i kvalitetna pjenušava vina

1. Izrazi „gazirano pjenušavo vino” i „gazirano biser vino” iz Priloga IV. Uredbi (EZ) br. 479/2008 nadopunjuju se riječima „dobiveno dodavanjem ugljikovog anhidrida” napisanima slovima istog tipa i veličine, osim ako se već u samom jeziku ne podrazumijeva da je izvršeno dodavanje ugljičnog dioksida.

Riječi „dobiveno dodavanjem ugljičnog dioksida ili dobiveno dodavanjem ugljikovog anhidrida” navode se čak i u slučajevima na koje se primjenjuje članak 59. stavak 2. Uredbe (EZ) br. 479/2008.

2. U pogledu kvalitetnih pjenušavih vina, moguće je izostaviti uputu na kategoriju proizvoda od vinove loze za vina na čijoj je etiketi navedena riječ „Sekt”.

ODJELJAK 2.

Dodatni podaci

Članak 61.

Godina berbe

1. Godinu berbe iz članka 60. stavka 1. točke (a) Uredbe (EZ) br. 479/2008 moguće je navesti na etiketama proizvoda, kako je utvrđeno člankom 49., pod uvjetom da je barem 85 % grožđa upotrijebljenog za dobivanje proizvoda ubrano u odnosnoj godini. To se ne odnosi na:

(a) bilo koju količinu proizvoda upotrijebljenu za doslađivanje, ekspedicioni liker ili tiražni liker; ili

(b) bilo koju količinu proizvoda iz Priloga IV. stavka 3. točaka (e) i (f) Uredbe (EZ) br. 479/2008.

2. Za proizvode koji se tradicionalno dobivaju od grožđa ubranog u siječnju ili veljači, kao godina berbe na etiketi vina navodi se prethodna kalendarska godina.

3. Proizvodi bez zaštićene oznake izvornosti ili oznake zemljopisnog podrijetla također moraju biti sukladni zahtjevima iz stavaka 1. i 2. ovog članka i članka 63.

Članak 62.

Ime sorte vinove loze

1. Imena je sorti vinove loze ili njihove sinonime iz članka 60. stavka 1. točke (b) Uredbe (EZ) br. 479/2008, koje se koriste za dobivanje proizvoda iz članka 49. ove Uredbe, moguće navesti na etiketama odnosnih proizvoda pod uvjetima iz točaka (a) i (b) ovog članka.

(a) Za vina koja se proizvode u Europskoj zajednici, imena sorti vinove loze ili njihovi sinonimi jesu oni navedeni u klasifikaciji sorti vinove loze iz članka 24. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 479/2008. Za države članice oslobođene od obveze klasifikacije, kako je utvrđeno u članku 24. stavku 2. Uredbe (EZ) br. 479/2008, imena sorti vinove loze ili njihovi sinonimi navode se u okviru „Međunarodnoge sortne liste vinove loze i njihovih sinonima” koji vodi Međunarodna organizacija za lozu i vino (OIV).

(b) Za vina podrijetlom iz trećih zemalja, uvjeti uporabe imena sorti vinove loze ili njihovih sinonima moraju biti sukladni pravilima koja se primjenjuju na proizvođače vina u odnosnoj trećoj zemlji, uključujući pravila reprezentativnih strukovnih organizacija, a imena sorti vinove loze ili njihovih sinonima moraju biti navedeni u barem jednoj od sljedećih listi: i. Međunarodna organizacija za lozu i vino (OIV); ii. Međunarodna unija za zaštitu novih biljnih sorti (UPOV); iii. Međunarodno povjerenstvo za biljne genetske resurse (IBPGR).

(c) Za proizvode sa zaštićenom oznakom izvornosti ili oznakom zemljopisnog podrijetla, ili oznakom zemljopisnog podrijetla treće zemlje, imena je sorti vinove loze ili njihove sinonime moguće navesti: i. ako se imenuje samo jedna sorta vinove loze ili njezin sinonim, od nje mora biti dobiveno barem 85 % proizvoda, što ne uključuje: — bilo koju količinu proizvoda upotrijebljenu za doslađivanje, „ekspedicioni liker” ili „tiražni liker”, ili — bilo koju količinu proizvoda iz Priloga IV. stavka 3. točaka (e) i (f) Uredbe (EZ) br. 479/2008; ii. ako se imenuju dvije ili više sorti vinove loze ili njihovi sinonimi, od njih mora biti dobiveno 100 % odnosnih proizvoda, što ne uključuje: — bilo koju količinu proizvoda upotrijebljenu za doslađivanje, „ekspedicioni liker” ili „tiražni liker”, ili — bilo koju količinu proizvoda iz Priloga IV. stavka 3. točaka (e) i (f) Uredbe (EZ) br. 479/2008. U slučaju iz podtočke ii., sorte se vinove loze navode silaznim redoslijedom ovisno o njihovom udjelu, te slovima iste veličine.

(d) Za proizvode bez zaštićene oznake izvornosti ili oznake zemljopisnog podrijetla, imena je sorti vinove loze ili njihove sinonime moguće navesti ako su ispunjeni zahtjevi iz točaka (a) ili (b) i (c) stavka 1. i članka 63.

2. U slučaju pjenušavih vina i kvalitetnih pjenušavih vina, imena sorte vinove loze koja se koriste kao nadopuna opisa proizvoda, odnosno „pinot blanc”, „pinot noir”, „pinot meunier” ili „pinot gris” i istovrijedni izrazi na drugim jezicima Zjednice, moguće je zamijeniti sinonimom „pinot”.

3. Odstupajući od članka 42. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 479/2008, imena sorti vinove loze i njihovi sinonimi iz Priloga XV. dijela A ovoj Uredbi koji se sastoje od zaštićene oznake izvornosti ili oznake zemljopisnog podrijetla ili koji sadrže zaštićenu oznaku izvornosti ili zaštićenu oznaku zemljopisnog podrijetla, mogu se navesti samo na etiketi proizvoda sa zaštićenom oznakom izvornosti ili oznakom zemljopisnog podrijetla, ili oznakom zemljopisnog podrijetla treće zemlje ako su odobrena sukladno pravilima Zajednice koja su bila na snazi 11. svibnja 2002. ili na datum pristupanja država članica, pri čemu se poštuje kasniji datum.

4. Imena sorti vinove loze i njihovi sinonimi iz Priloga XV. dijela B ovoj Uredbi, koji djelomično sadrže zaštićenu oznaku izvornosti ili oznaku zemljopisnog podrijetla i izravno upućuju na zemljopisni element predmetne zaštićene oznake izvornosti ili oznake zemljopisnog podrijetla, mogu se navesti samo na etiketi proizvoda sa zaštićenom oznakom izvornosti ili oznakom zemljopisnog podrijetla, ili oznakom zemljopisnog podrijetla treće zemlje.

Članak 63.

Posebna pravila o sortama vinove loze i godinama berbe za vina bez zaštićene oznake izvornosti ili oznake zemljopisnog podrijetla

1. Države članice imenuju nadležno tijelo ili tijela zadužena za izdavanje potvrda kako je predviđeno člankom 60. stavkom 2. točkom (a) Uredbe (EZ) br. 479/2008, a u skladu s mjerilima iz članka 4. Uredbe (EZ) br. 882/2004 Europskog parlamenta i Vijeća (15).

2. Certifikaciju vina u bilo kojoj fazi proizvodnje, uključujući poboljšavanje vina, osigurava:

(a) nadležno tijelo ili tijela iz stavka 1.; ili

(b) jedno ili više nadzornih tijela u smislu članka 2. drugog podstavka točke 5. Uredbe (EZ) br. 882/2004 koja djeluju kao tijela za certificiranje proizvoda u skladu s mjerilima iz članka 5. te Uredbe.

Tijelo ili tijela iz stavka 1. moraju ponuditi odgovarajuća jamstva objektivnosti i nepristranosti i moraju imati na raspolaganju stručno osoblje i resurse potrebne za obavljanje povjerenih im zadataka.

Certifikacijska tijela iz točke (b) prvog podstavka moraju ispunjavati europsku normu EN 45011 ili ISO/IEC Upute 65 (Opći zahtjevi za ustanove koje provode potvrđivanje proizvoda), te od 1. svibnja 2010. moraju biti akreditirani u skladu s njima.

Troškove certificiranja snose subjekti na koje se ono odnosi.

3. Postupkom certificiranja, kako je utvrđen u članku 60. stavku 2. točki (a) Uredbe (EZ) br. 479/2008, osiguravaju se administrativni dokazi u korist vjerodostojnosti sorte (-i) vinove loze ili godine berbe koji su navedeni na etiketi predmetnog (-ih) vina.

Nadalje, države se članice mogu također odlučiti za:

(a) vršenje organoleptičkog ispitivanja vina na anonimnim uzorcima, odnosno ispitivanje mirisa i okusa kako bi se provjerilo proizlaze li bitna obilježja vina iz upotrijebljene (-ih) sorte (-i) vinove loze;

(b) vršenje analitičkog ispitivanja u slučaju vina proizvedenog od jedne sorte vinove loze.

Postupak certificiranja vrši (-e) nadležno (-a) tijelo (-a) ili nadzorno (-a) tijelo (-a) iz stavaka 1. i 2. u državi članici u kojoj se odvija proizvodnja.

Postupak certificiranja vrši se:

(a) pomoću provjera slučajnim odabirom temeljenih na analizi rizika;

(b) uzorkovanjem; ili

(c) sustavno.

Provjere slučajnim odabirom temelje se na nadzornom planu koji unaprijed utvrđuje (-a) nadležno (-a) tijelo (-a), a kojime su obuhvaćene različite faze proizvodnje proizvoda. Subjekti moraju biti upoznati s nadzornim planom. Države članice nasumce odabiru najmanji broj subjekata koji će biti predmet provjere.

U slučaju uzorkovanja države su članice dužne osigurati da broj, vrsta i učestalost provjera budu reprezentativni za čitav njihovo državno područje i da odgovaraju količini proizvoda u sektoru vina stavljenih na tržište ili koji su namijenjeni stavljanju na tržište.

Provjere slučajnim odabirom moguće je kombinirati s uzorkovanjem.

4. Na temelju članka 60. stavka 2. točke (a) Uredbe (EZ) br. 479/2008, države članice proizvođači dužne su osigurati da su proizvođači odnosnih vina odobreni u državi članici u kojoj se odvija proizvodnja.

5. U pogledu nadzora, što uključuje i sljedivost, države članice proizvođači dužne su osigurati primjenu glave V. Uredbe (EZ) br. 555/2008 i Uredbe (EZ) br. 606/2009.

6. U slučaju prekograničnog vina iz članka 60. stavka 2. točke (c) Uredbe (EZ) br. 479/2008, certificiranje može izvršiti jedno od tijela odnosnih država članica.

7. Za vina koja se proizvode u skladu s člankom 60. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 479/2008, države članice mogu odlučiti da se koristi izraz „sortno vino” kojemu se dodaje (-a) ime(na):

(a) odnosne (-ih) države (-a) članice (-a);

(b) sorta (-e) vinove loze.

Za vina bez zaštićene oznake izvornosti, zaštićene oznake zemljopisnog podrijetla ili oznake zemljopisnog podrijetla trećih zemalja, na čijoj se etiketi nalazi ime jedne ili više sorti vinove loze ili godina berbe, treće zemlje mogu odlučiti da se koristi izraz „sortno vino” kojemu se dodaje (-u) ime(na) odnosne (-ih) treće (-ih) zemlje(zemalja).

U slučaju navođenja imena države (-a) članice (-a) ili treće (-ih) zemlje(zemalja), članak 55. ove Uredbe ne primjenjuje se.

8. Stavci 1. do 6. primjenjuju se na proizvode proizvedene od grožđa koje je ubrano od 2009., uključno s tom godinom.

Članak 64.

Navođenje sadržaja šećera

1. Osim ako nije drukčije utvrđeno u članku 58. ove Uredbe, sadržaj je šećera izražen kao fruktoza i glukoza, kako je predviđeno Prilogom XIV. dijelom B ovoj Uredbi, moguće navesti na etiketi proizvoda iz članka 60. stavka 1. točke (c) Uredbe (EZ) br. 479/2008.

2. Ako sadržaj šećera u proizvodima opravdava uporabu dvaju izraza iz Priloga XIV. dijela B ovoj Uredbi, odabire se samo jedan od tih izraza.

3. Ne dovodeći u pitanje uvjete uporabe opisane u Prilogu XIV. dijelu B ovoj Uredbi, sadržaj šećera ne smije odstupati za više od 1 grama po litri od vrijednosti navedene na etiketi proizvoda.

4. Stavak 1. ne primjenjuje se na proizvode iz stavaka 3., 8. i 9. Priloga IV. Uredbi (EZ) br. 479/2008 pod uvjetom da su države članice ili treće zemlje utvrdile uvjete uporabe navoda sadržaja šećera.

Članak 65.

Navođenje simbola Zajednice

1. Simbole Zajednice iz članka 60. stavka 1. točke (e) Uredbe (EZ) br. 479/2008 moguće je navesti na etiketama vina kako je predviđeno Prilogom V. Uredbi Komisije (EZ) br. 1898/2006 (16). Bez obzira na članak 59., navode „ZAŠTIĆENA OZNAKA IZVORNOSTI” i „ZAŠTIĆENA OZNAKA ZEMLJOPISNOG PODRIJETLA” u okviru simbola moguće je zamijeniti istovrijednim izrazima na nekom drugom službenom jeziku Zajednice, kako je utvrđeno u navedenom Prilogu.

2. Ako se simboli Zajednice ili navodi iz članka 60. stavka 1. točke (e) Uredbe (EZ) br. 479/2008 navode na etiketi proizvoda, moraju biti popraćeni odgovarajućom zaštićenom oznakom izvornosti ili oznakom zemljopisnog podrijetla.

Članak 66.

Izrazi koji se odnose na određene proizvodne metode

1. U skladu s člankom 60. stavkom 1. točkom (f) Uredbe (EZ) br. 479/2008, na vinima koja se stavljaju na tržište Zajednice mogu se nalaziti navodi koji se odnose na određene proizvodne metode, između ostalog na metode iz stavaka 2., 3., 4., 5. i 6. ovog članka.

2. Navodi iz Priloga XVI. jedini su izrazi koji se mogu koristiti za opis vina sa zaštićenom oznakom izvornosti ili oznakom zemljopisnog podrijetla, ili oznakom zemljopisnog podrijetla treće zemlje, koje je fermentiralo, dozrelo ili odležalo u drvenoj posudi. Međutim, države članice i treće zemlje mogu za takva vina utvrditi druge navode koji su ekvivalentni navodima iz Priloga XVI.

Uporaba jednog od navoda iz prvog podstavka dopuštena je ako je vino odležalo u drvenoj posudi u skladu s važećim nacionalnim propisima, čak i u slučajevima u kojima je postupak odležavanja nastavljen u drugoj vrsti posude.

Navodi iz prvog podstavka ne mogu se koristiti za opis vina koje je proizvedeno uz pomoć hrastovih strugotina, bez obzira na to jesu li oni korišteni u kombinaciji s drvenom posudom ili posudama.

3. Izraz „vrenje u boci” može se koristiti samo za opis pjenušavih vina sa zaštićenom oznakom izvornosti ili oznakom zemljopisnog podrijetla treće zemlje, ili kvalitetnih pjenušavih vina pod uvjetom:

(a) da je proizvod postao pjenušav naknadnim alkoholnim vrenjem u boci;

(b) da trajanje proizvodnog postupka, uključujući dozrijevanje u poduzeću u kojemu je proizvod dobiven, koje se računa od početka vrenja kojime se u kupaži stvara ugljični dioksid, nije kraće od devet mjeseci;

(c) da vrenje kojime se u kupaži stvara ugljični dioksid i dozrijevanje kupaže na vinskom talogu traju najmanje 90 dana; i

(d) da je proizvod odvojen od vinskog taloga filtriranjem uz pomoć metode pretakanja ili otklanjanjem kvasca.

4. Izrazi „vrenje u boci tradicionalnom metodom”, „tradicionalna metoda”, „klasična metoda” ili „klasična tradicionalna metoda” mogu se koristiti samo za opis pjenušavih vina sa zaštićenom oznakom izvornosti ili oznakom zemljopisnog podrijetla treće zemlje, ili kvalitetnih pjenušavih vina pod uvjetom da je proizvod:

(a) postao pjenušav naknadnim alkoholnim vrenjem u boci;

(b) barem devet mjeseci bio neprekidno u doticaju s vinskim talogom u istom poduzeću od trenutka pripreme kupaže;

(c) odvojen od vinskog taloga pretakanjem.

5. Izraz „Crémant” može se koristiti samo za bijela ili ružičasta kvalitetna pjenušava vina sa zaštićenom oznakom izvornosti ili oznakom zemljopisnog podrijetla treće zemlje pod uvjetom:

(a) da je grožđe ručno ubrano;

(b) da je vino proizvedeno od mošta dobivenog tiještenjem cijeloga grožđa ili grožđa bez peteljki. Količina dobivenog mošta ne smije biti veća od 100 litara na 150 kg grožđa;

(c) da najveći sadržaj sumpornog dioksida nije veći od 150 mg/l;

(d) da je sadržaj šećera manji od 50 g/l;

(e) da vino ispunjava zahtjeve iz stavka 4.; i

(f) ne dovodeći u pitanje članak 67., izraz „Crémant” navodi se na etiketama kvalitetnih pjenušavih vina zajedno s imenom zemljopisne jedinice kojoj pripada ograničeno područje zaštićene oznake izvornosti ili oznake zemljopisnog podrijetla odnosne treće zemlje.

Točke (a) i (f) ne primjenjuju se na proizvođače koji posjeduju robne žigove koji sadrže izraz „crémant”, a koji su registrirani prije 1. ožujka 1986.

6. Upute na ekološku proizvodnju grožđa uređene su Uredbom Vijeća (EZ) br. 834/2007 (17).

Članak 67.

Ime zemljopisne jedinice koja je manja ili veća od područja kojemu pripada oznaka izvornosti ili oznaka zemljopisnog podrijetla, te upute na zemljopisno područje

1. Na temelju članka 60. stavka 1. točke (g) Uredbe (EZ) br. 479/2008 i ne dovodeći u pitanje članke 55. i 56. ove Uredbe, ime zemljopisne jedinice i upute na zemljopisno područje mogu se navesti samo na etiketama vina sa zaštićenom oznakom izvornosti ili oznakom zemljopisnog podrijetla, ili oznakom zemljopisnog podrijetla treće zemlje.

2. Za uporabu imena zemljopisne jedinice koja je manja od područja kojemu pripada oznaka izvornosti ili oznaka zemljopisnog podrijetla, područje predmetne zemljopisne jedinice mora biti utvrđeno. Države članice mogu utvrditi pravila o uporabi tih zemljopisnih jedinica. Barem 85 % grožđa od kojih je vino proizvedeno mora dolaziti iz te manje zemljopisne jedinice. Preostalih 15 % grožđa mora dolaziti iz ograničenog zemljopisnog područja odnosne oznake izvornosti ili oznake zemljopisnog podrijetla.

U slučaju registriranih robnih žigova ili robnih žigova uspostavljenih uporabom prije 11. svibnja 2002. koji sadrže ime zemljopisne jedinice manje od područja kojemu pripadaju oznaka izvornosti ili oznaka zemljopisnog podrijetla, te upute na zemljopisno područje odnosnih država članica, ili se sastoje od tog imena i uputa, države članice mogu donijeti odluku o neprimjeni zahtjeva iz treće i četvrte rečenice prvog podstavka.

3. Ime zemljopisne jedinice manje ili veće od područja kojemu pripada oznaka izvornosti ili oznaka zemljopisnog podrijetla, ili upute na zemljopisno područje sastoje se od:

(a) mjesta ili skupine mjesta;

(b) lokalne upravne jedinice ili njezinog dijela;

(c) vinogradarske podregije ili njezinog dijela;

(d) upravne jedinice.

ODJELJAK 3.

Pravila o bocama određenih posebnih oblika i zatvaračima, te dodatne odredbe koje utvrđuju države članice proizvođači

Članak 68.

Uvjeti uporabe boca određenih posebnih oblika

Kako bi se određeni tip boce mogao uvrstiti u popis posebnih tipova boca iz Priloga XVII., mora ispunjavati sljedeće zahtjeve:

(a) u posljednjih se 25 godina isključivo, izvorno i tradicionalno koristio za vina s određenom zaštićenom oznakom izvornosti ili oznakom zemljopisnog podrijetla; i

(b) njegovu uporabu potrošači povezuju s određenom zaštićenom oznakom izvornosti ili oznakom zemljopisnog podrijetla.

U Prilogu XVII. navode se uvjeti uporabe priznatih posebnih tipova boca.

Članak 69.

Pravila o prezentaciji određenih proizvoda

1. Samo se pjenušavo vino, kvalitetno pjenušavo vino i kvalitetno aromatizirano pjenušavo vino mogu stavljati na tržište ili izvoziti u staklenim bocama tipa „pjenušavo vino” koje su zatvorene:

(a) za boce nazivnog obujma većeg of 0,20 litara: čepom u obliku gljive od pluta ili drugog materijala koji smije doći u doticaj s hranom, pričvršćenim i prema potrebi prekrivenim pločicom i obložen folijom koja u potpunosti prekriva čep, te čitavo grlo boce ili jedan njezin dio;

(b) za boce nazivnog obujma koji nije veći od 0,20 litara: bilo koji odgovarajući zatvarač.

2. Države članice mogu odlučiti da se zahtjev iz stavka 1. primjenjuje na:

(a) proizvode koji se tradicionalne pune u takve boce i: i. koji su navedeni u članku 25. stavku 2. točki (a) Uredbe (EZ) br. 479/2008; ii. koji su navedeni u stavcima 7., 8. i 9. Priloga IV. Uredbi (EZ) br. 479/2008; iii. koji su navedeni u Uredbi Vijeća (EEZ) br. 1601/1991 (18); ili iv. čija stvarna volumna alkoholna jakost nije veća od 1,2 % vol.;

(b) drugi proizvodi koji nisu navedeni u točki (a) pod uvjetom da ne obmanjuju potrošače u pogledu stvarne vrste proizvoda.

Članak 70.

Dodatne odredbe koje utvrđuju države članice proizvođači u vezi s označivanjem i prezentacijom

1. Za vina sa zaštićenom oznakom izvornosti ili oznakom zemljopisnog podrijetla koja se proizvode na njihovom državnom području, uporaba podataka iz članaka 61., 62. i 64. do 67. može postati obvezna, zabranjena ili ograničena uvođenjem pravila koja su stroža u odnosu na pravila iz ovog poglavlja pomoću odgovarajućih specifikacija za ta vina.

2. Za vina bez zaštićene oznake izvornosti ili oznake zemljopisnog podrijetla, države članice mogu učiniti podatke iz članaka 64. i 66. obveznima.

3. Za potrebe nadzora države članice mogu za vina koja se proizvode na njihovom državnom području utvrditi i propisati i druge podatke koji nisu navedeni u članku 59. stavku 1. i članku 60. stavku 1. Uredbe (EZ) br. 479/2008.

4. Za potrebe nadzora države članice mogu propisati primjenu članaka 58., 59. i 60. Uredbe (EZ) br. 479/2008 za vina koja se pune na njihovom državnom području, ali koja se još ne stavljaju na tržište, niti se izvoze.

POGLAVLJE V.

OPĆE, PRIJELAZNE I ZAVRŠNE ODREDBE

Članak 71.

Imena vina zaštićena na temelju Uredbe (EZ) br. 1493/1999

1. Komisija označava s datumom primitka i poslovnim brojem sve dokumente koje zaprimi od država članica na temelju članka 51. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 479/2008 u pogledu oznaka izvornosti ili oznaka zemljopisnog podrijetla, kako je predviđeno člankom 51. stavkom 3. te Uredbe.

Odnosne države članice zaprimaju potvrdu primitka u kojoj se navodi barem sljedeće:

(a) poslovni broj;

(b) broj zaprimljenih dokumenata; i

(c) datum njihova primitka.

Datum podnošenja dokumenata Komisiji jest datum na koji se dokumenti unose u registar zaprimljenih pošiljaka Komisije.

2. Komisija donosi svaku odluku o poništenju oznake izvornosti ili oznake zemljopisnog podrijetla u skladu s člankom 51. stavkom 4. Uredbe (EZ) br. 479/2008 na temelju dokumenata koji su joj dostupni sukladno članku 51. stavku 2. te Uredbe.

Članak 72.

Privremeno označivanje

1. Odstupajući od članka 65. ove Uredbe, vina s oznakom izvornosti ili oznakom zemljopisnog podrijetla, čija predmetna oznaka izvornosti ili oznaka zemljopisnog podrijetla ispunjavaju zahtjeve iz članka 38. stavka 5. Uredbe (EZ) br. 479/2008, označavaju se u skladu s odredbama iz poglavlja IV. ove Uredbe.

2. Ako Komisija odluči ne dodijeliti zaštitu oznaci izvornosti ili zemljopisnog podrijetla u skladu s člankom 41. Uredbe (EZ) br. 479/2008, vina označena u skladu sa stavkom 1. ovog članka potrebno je povući s tržišta ili ponovno označiti u skladu s poglavljem IV. ove Uredbe.

Članak 73.

Prijelazne odredbe

1. Na imena vina koje su države članice priznale kao oznaku izvornosti ili oznaku zemljopisnog podrijetla do 1. kolovoza 2009., a koje Komisija nije objavila sukladno članku 54. stavku 5. Uredbe (EZ) br. 1493/1999 ili članku 28. Uredbe (EZ) br. 753/2002, primjenjuje se postupak iz članka 51. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 479/2008.

2. Na bilo koju izmjenu specifikacije proizvoda koja se odnosi na imena vina koji su zaštićena sukladno članku 51. stavku 1. Uredbe (EZ) br. 479/2008 ili na imena vina koja nisu zaštićena sukladno članku 51. stavku 1. Uredbe (EZ) br. 479/2008, a koja je podnesena državi članici najkasnije 1. kolovoza 2009., primjenjuje se postupak iz članka 51. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 479/2008 pod uvjetom da se odluka o odobrenju države članice i tehnička dokumentacija iz članka 35. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 479/2008 dostave Komisiji najkasnije do 31. prosinca 2011.

3. Države članice koje do 1. kolovoza 2009. nisu donijele zakone i druge propise kako bi se uskladile s člankom 38. Uredbe (EZ) br. 479/2008 moraju to učiniti do 1. kolovoza 2010. U međuvremenu se članci 9., 10., 11. i 12. primjenjuju mutatis mutandis kao „preliminarni nacionalni postupak” iz članka 38. Uredbe (EZ) br. 479/2008 u odnosnim državama članicama.

4. Vina stavljena na tržište ili označena prije 31. prosinca 2010., koja su sukladna odnosnim odredbama koje su se primjenjivale prije 1. kolovoza 2009., mogu se staviti na tržište dok se ne iscrpe zalihe.

Članak 74.

Odredbe o stavljanju izvan snage

Uredbe (EZ) br. 1607/2000 i (EZ) br. 753/2002 ovime se stavljaju izvan snage.

Članak 75.

Stupanje na snagu

Ova Uredba stupa na snagu sedmog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.

Primjenjuje se od 1. kolovoza 2009.

Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama. Sastavljeno u Bruxellesu 14. srpnja 2009. Za Komisiju Mariann FISCHER BOEL Članica Komisije

(1) SL L 148, 6.6.2008., str. 1.

(2) SL L 40, 11.2.1989., str. 1.

(3) SL L 186, 30.6.1989., str. 21.

(4) SL L 109, 6.5.2000., str. 29.

(5) SL L 247, 21.9.2007., str. 17.

(6) SL L 189, 20.7.2007., str. 1.

(7) SL L 179, 14.7.1999., str. 1.

(8) SL L 185, 25.7.2000., str. 17.

(9) SL L 118, 4.5.2002., str. 1.

(10) SL L 193, 24.7.2009., str. 1.

(11) SL L 170, 30.6.2008., str. 1.

(12) SL L 299, 8.11.2008., str. 25.

(13) SL L 11, 14.1.1994., str. 1.

(14) SL L 302, 19.10.1992., str. 1.

(15) SL L 165, 30.4.2004., str. 1.

(16) SL L 369, 23.12.2006