32004D0017



ODLUKA VIJEĆA

od 22. prosinca 2003.

o izmjeni dijela V. točke 1.4. Zajedničkih konzularnih uputa i dijela I. točke 4.1.2. Zajedničkog priručnika u pogledu uključivanja zahtjeva o putnom zdravstvenom osiguranju kao jednog od zahtjeva za dobivanje jedinstvene ulazne vize

(2004/17/EZ)

VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 789/2001 od 24. travnja 2001. o zadržavanju provedbenih ovlasti Vijeća u pogledu određenih detaljnih odredaba i praktičnih postupaka za razmatranje zahtijeva za vize (1),

uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 790/2001 od 24. travnja 2001. o zadržavanju provedbenih ovlasti Vijeća u pogledu određenih detaljnih pravila i praktičnih postupaka za provođenje granične kontrole i nadzora (2),

uzimajući u obzir inicijativu Helenske Republike,

budući da:

Podnositelji zahtjeva moraju u načelu biti osigurani u državama u kojima imaju prebivalište. Ako to nije moguće, te osobe moraju zatražiti osiguranje u nekoj drugoj zemlji.

Izuzeće od zahtjeva za podnošenje dokaza o putnom osiguranju se može primijeniti na nositelje diplomatskih i službenih putovnica te kada se, u okviru lokalne konzularne suradnje, utvrdi da državljani određenih trećih zemalja ne mogu ispuniti ovaj zahtjev. Nadalje, trebalo bi biti moguće za diplomatski ili konzularni ured koji ocjenjuje zahtjev da ukine ovaj zahtjev u posebnim slučajevima kada ocijeni to prikladnim.

ODLUČILO JE:

Članak 1.

U treći redak, nakon riječi „(vidjeti Prilog 7) (1);”, drugog podstavka točke 1.4. dijela V. Zajedničkih konzularnih uputa dodaje se sljedeće:

„Nadalje, radi dokazivanja zahtjeva za vize za kratkotrajni boravak ili putničke vize, podnositelji zahtijeva moraju pokazati da imaju odgovarajuće i valjano pojedinačno ili grupno putničko osiguranje za pokrivanje troškova koji mogu proizaći u vezi s povratkom zbog zdravstvenih razloga, hitne liječničke pomoći i/ili hitnog bolničkog zbrinjavanja.

Podnositelji zahtjeva moraju u načelu biti osigurani u državama u kojima imaju prebivalište. Ako to nije moguće, te osobe moraju zatražiti osiguranje u nekoj drugoj zemlji. Ako domaćin osigura podnositelja zahtjeva, on to mora učiniti u njegovom mjestu boravka.

Osiguranje mora vrijediti na državnom području država članica koje u potpunosti primjenjuju odredbe schengenske pravne stečevine i mora pokrivati cjelokupno razdoblje boravka osobe. Minimalno pokriće iznosi EUR 30 000.

U pravilu se dokaz o ovom osiguranju podnosi prilikom izdavanja vize.

Diplomatska misija ili konzularni ured koji je nadležan za razmatranje zahtjeva za izdavanje vize može odlučiti da je ovaj zahtjev ispunjen ako se utvrdi da se može pretpostaviti primjerena razina osiguranja u svjetlu poslovne situacije podnositelja zahtjeva.

Diplomatske misije ili konzularni uredi mogu, od slučaja do slučaja, donositi odluke o izuzeću od ovog zahtjeva za imatelje diplomatskih i službenih putovnica, ili kada se time štite nacionalni interesi na području vanjske politike, razvojne politike ili drugih područja od ključnog javnog interesa.

Izuzeće od zahtjeva za podnošenje dokaza o putnom osiguranju se može primijeniti i kada se, u okviru lokalne konzularne suradnje, utvrdi da državljani određenih trećih zemalja ne mogu ishoditi takvo osiguranje.

Prilikom ocjene je li osiguranje primjereno, države članice mogu utvrđivati mogu li se zahtjevi prema osiguravajućem društvu naplatiti u državi članici, Švicarskoj ili Lihtenštajnu.”