HR Službeni list Europske unije 194

32011O0014



SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE 20.09.2011.

SMJERNICA EUROPSKE SREDIŠNJE BANKE

od 20. rujna 2011.

o instrumentima i postupcima monetarne politike Eurosustava

(preinačena)

(ESB/2011/14)

(2011/817/EU)

UPRAVNO VIJEĆE EUROPSKE SREDIŠNJE BANKE,

uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno prvu alineju njegovog članka 127. stavka 2.,

uzimajući u obzir Statut Europskog sustava središnjih banaka i Europske središnje banke, a posebno prvu alineju njegovog članka 3. stavka 3.1., te članak 12. stavak 12.1., članak 14. stavak 14.3. i članak 18. stavak 18.2. te članak 20. prvi stavak,

budući da:

(1) Smjernica ESB/2000/7 od 31. kolovoza 2000 o instrumentima i postupcima monetarne politike Eurosustava (1) već je nekoliko puta znatno izmijenjena (2). Budući su potrebne dodatne izmjene, treba je radi jasnoće preinačiti.

(2) Ostvarenje jedinstvene monetarne politike obuhvaća utvrđivanje instrumenata i postupaka kojima će se koristiti Eurosustav kako bi se ta politika provodila na jedinstven način u svim državama članicama čija je valuta euro.

(3) Obveza provjere vrijedi za one odredbe koje su značajna promjena u usporedbi sa Smjernicom ESB/2000/7,

DONIJELO JE OVU SMJERNICU:

Članak 1.

Načela, instrumenti, postupci i kriteriji za provedbu jedinstvene monetarne politike Eurosustava

Jedinstvena monetarna politika provodi se u skladu s načelima, instrumentima, postupcima i kriterijima navedenima u prilozima I. i II. ovoj Smjernici. Nacionalne središnje banke (NSB) moraju provesti odgovarajuće mjere za provedbu operacija monetarne politike u skladu s načelima, instrumentima, postupcima i kriterijima navedenima u prilozima I. i II. ovoj Smjernici.

Članak 2.

Provjera

Nacionalne središnje banke moraju najkasnije do 11. listopada 2011. dostaviti Europskoj središnjoj banci (ESB) pojedinosti o tekstovima propisa i sredstvima pomoću kojih se namjeravaju uskladiti s odredbama ove Smjernice koje su značajna promjena u usporedbi sa Smjernicom ESB/2000/7.

Članak 3.

Stavljanje izvan snage

1. Smjernica ESB/2000/7 stavlja se izvan snage od 1. siječnja 2012.

2. Upućivanje na smjernicu koja je stavljena izvan snage tumači se kao upućivanje na ovu Smjernicu.

Članak 4.

Završne odredbe

1. Ova Smjernica stupa na snagu dva dana nakon njezinog donošenja.

2. Ova se Smjernica primjenjuje od 1. siječnja 2012.

Članak 5.

Adresati

Ova je Smjernica upućena svim središnjim bankama Eurosustava.

Sastavljeno u Frankfurtu na Majni 20. rujna 2011. Za Upravno vijeće ESB-a Predsjednik ESB-a Jean-Claude TRICHET

(1) SL L 310, 11.12.2000., str. 1.

(2) Vidjeti Prilog III.

PRILOG I.

PROVEDBA MONETARNE POLITIKE U EUROPODRUČJU

Opća dokumentacija o instrumentima i postupcima monetarne politike Eurosustava

SADRŽAJ

UVOD

POGLAVLJE 1. – PREGLED OKVIRA MONETARNE POLITIKE

1.1. Europski sustav središnjih banaka

1.2. Ciljevi Eurosustava

1.3. Instrumenti monetarne politike Eurosustava

1.3.1. Operacije na otvorenom tržištu

1.3.2. Stalno raspoložive mogućnosti

1.3.3. Minimalne pričuve

1.4. Druge ugovorne strane

1.5. Odnosna imovina

1.6. Izmjene okvira monetarne politike

POGLAVLJE 2. – PRIHVATLJIVE DRUGE UGOVORNE STRANE

2.1. Opći kriteriji prihvatljivosti

2.2. Odabir drugih ugovornih strana za brze aukcije i bilateralne operacije

2.3. Sankcije u slučaju neispunjavanja obveze druge ugovorne strane

2.4. Moguće mjere radi opreznosti u poslovanju ili nakon događaja nastanka statusa neispunjavanja obveza

2.4.1. Mjere radi opreznosti u poslovanju

2.4.2. Mjere nakon događaja nastanka statusa neispunjavanja obveza

2.4.3. Razmjerna i nediskriminirajuća primjena diskrecijskih mjera

POGLAVLJE 3. – OPERACIJE NA OTVORENOM TRŽIŠTU

3.1. Obratne transakcije

3.1.1. Opća pitanja

3.1.2. Glavne operacije refinanciranja

3.1.3. Operacije dugoročnijeg refinanciranja

3.1.4. Obratne operacije fine prilagodbe

3.1.5. Obratne strukturne operacije

3.2. Izravne transakcije

3.2.1. Vrsta instrumenta

3.2.2. Pravna priroda

3.2.3. Određivanje cijene

3.2.4. Druge operativne značajke

3.3. Izdavanje dužničkih certifikata ESB-a

3.3.1. Vrsta instrumenta

3.3.2. Pravna priroda

3.3.3. Izračun kamate

3.3.4. Druge operativne značajke

3.4. Valutni ugovori o razmjeni

3.4.1. Vrsta instrumenta

3.4.2. Pravna priroda

3.4.3. Valute i tečajevi

3.4.4. Druge operativne značajke

3.5. Prikupljanje oročenih depozita

3.5.1. Vrsta instrumenta

3.5.2. Pravna priroda

3.5.3. Izračun kamata

3.5.4. Druge operativne značajke

POGLAVLJE 4. – STALNO RASPOLOŽIVE MOGUĆNOSTI

4.1. Mogućnost posudbe od središnje banke na kraju dana

4.1.1. Vrsta instrumenta

4.1.2. Pravna priroda

4.1.3. Uvjeti pristupa

4.1.4. Dospijeće i izračun kamata

4.1.5. Ukidanje instrumenta

4.2. Novčani depozit

4.2.1. Vrsta instrumenta

4.2.2. Pravna priroda

4.2.3. Uvjeti pristupa

4.2.4. Dospijeće i izračun kamata

4.2.5. Ukidanje instrumenta

POGLAVLJE 5. – POSTUPCI

5.1. Aukcijski postupak

5.1.1. Opća pitanja

5.1.2. Raspored održavanja aukcija

5.1.3. Najava aukcija

5.1.4. Sastavljanje i dostavljanje ponuda od strane drugih ugovornih strana

5.1.5. Postupci za raspodjelu sredstava na aukcijama

5.1.6. Objava rezultata aukcije

5.2. Postupci za bilateralne operacije

5.2.1. Opća pitanja

5.2.2. Izravan kontakt s drugim ugovornim stranama

5.2.3. Operacije koje se provode preko burze i tržišnih posrednika

5.2.4. Najava bilateralnih operacija

5.2.5. Radni dani

5.3. Postupci namire

5.3.1. Opća pitanja

5.3.2. Namira operacija na otvorenom tržištu

5.3.3. Postupci na kraju dana

POGLAVLJE 6. – PRIHVATLJIVA IMOVINA

6.1. Opća pitanja

6.2. Određenje prihvatljivosti za odnosnu imovinu

6.2.1. Kriteriji prihvatljivosti za utrživu imovinu

6.2.2. Kriteriji prihvatljivosti za neutrživu imovinu

6.2.3. Dodatni uvjeti za korištenje prihvatljive imovine

6.3. Okvir za kreditnu procjenu Eurosustava

6.3.1. Opseg i elementi

6.3.2. Utvrđivanje visokih bonitetnih standarda za utrživu imovinu

6.3.3. Utvrđivanje visokih bonitetnih standarda za neutrživu imovinu

6.3.4. Kriteriji za prihvaćanje sustava za kreditnu procjena

6.3.5. Analiza učinkovitosti sustava za kreditnu procjenu

6.4. Mjere za kontrolu rizika

6.4.1. Opća načela

6.4.2. Mjere za kontrolu rizika utržive imovine

6.4.3. Mjere za kontrolu rizika neutržive imovine

6.5. Načela vrednovanja za odnosnu imovinu

6.5.1. Utrživa imovina

6.5.2. Neutrživa imovina

6.6. Prekogranično korištenje prihvatljive imovine

6.6.1. Korespondentni centralnobankarski model

6.6.2. Veze između sustava namire vrijednosnih papira

6.7. Prihvaćanje kolaterala koji nije nominiran u euru u nepredvidivim okolnostima

POGLAVLJE 7. – MINIMALNE PRIČUVE

7.1. Opća pitanja

7.2. Institucije na koje se primjenjuju odredbe o minimalnim obveznim pričuvama

7.3. Određivanje minimalnih pričuva

7.3.1. Osnovica za obračun pričuve i stope pričuve

7.3.2. Obračun obvezne pričuve

7.4. Održavanje sredstava pričuve

7.4.1. Razdoblje održavanja

7.4.2. Sredstva pričuve

7.4.3. Remuneracija sredstava pričuve

7.5. Izvješćivanje, priznavanje i provjera osnovice za obračun pričuve

7.6. Nepridržavanje odredbi o minimalnim obveznim pričuvama

DODATAK 1. – Primjeri operacija i postupaka monetarne politike

DODATAK 2. – Glosar

DODATAK 3. – Odabir drugih ugovornih strana za intervencije na deviznom tržištu i valutne ugovore o razmjeni za potrebe monetarne politike

DODATAK 4. – Izvještajni okvir Europske središnje banke za novčanu i bankovnu statistiku

DODATAK 5. – Internetske stranice Eurosustava

DODATAK 6. – Postupci i sankcije koje se primjenjuju u slučaju neispunjavanja obveze druge ugovorne strane

DODATAK 7. – Zasnivanje valjanog osiguranja za kreditna potraživanja

Kratice

CCBM korespondentni centralnobankarski model CRD Direktiva o kapitalnim zahtjevima ECAF okvir za kreditnu procjenu Eurosustava EEZ Europska ekonomska zajednica EGP Europski gospodarski prostor ESA 95 Europski sustav nacionalnih računa iz 1995. ESB Europska središnja banka ESSB Europski sustav središnjih banaka EU Europska unija EZ Europska zajednica IRB sustav zasnovan na internim rejtinzima ISIN međunarodni identifikacijski broj vrijednosnih papira MFI monetarna financijska institucija NF novčani fond NSB nacionalna središnja banka PD vjerojatnost nastanka statusa neispunjavanja obveza RTGS namira u realnom vremenu na bruto načelu SEV srednjoeuropsko vrijeme TARGET transeuropski automatizirani sustav ekspresnih novčanih transakcija u realnom vremenu na bruto načelu, kao što je određen u Smjernici ESB/2005/16 TARGET2 transeuropski automatizirani sustav ekspresnih novčanih transakcija u realnom vremenu na bruto načelu, kao što je određen u Smjernici ESB/2007/2 UCITS subjekt za zajednička ulaganja u prenosive vrijednosne papire VIKP vanjska institucija za kreditnu procjenu

Uvod

Ovaj je dokument operativni okvir koji je Eurosustav odabrao za jedinstvenu monetarnu politiku u europodručju. Ovaj bi se dokument, koji čini dio pravnog okvira Eurosustava za instrumente i postupke monetarne politike, trebao upotrebljavati kao „opća dokumentacija” za instrumente i postupke monetarne politike Eurosustava, a posebno je namijenjen pružanju informacija drugim ugovornim stranama koje su im potrebne vezano uz okvir monetarne politike Eurosustava.

Opća dokumentacija, sama po sebi, niti daje pravo niti nameće obveze drugim ugovornim stranama. Pravni odnos između Eurosustava i njegovih drugih ugovornih strana uspostavlja se na temelju odgovarajućih ugovora ili propisa.

Dokument je podijeljen na sedam poglavlja. Poglavlje 1. daje pregled operativnog okvira monetarne politike Eurosustava. U poglavlju 2. određeni su kriteriji prihvatljivosti za druge ugovorne strane koje sudjeluju u operacijama monetarne politike Eurosustava. Poglavlje 3. opisuje operacije na otvorenom tržištu, a poglavlje 4. predstavlja stalno raspoložive mogućnosti koje su na raspolaganju drugim ugovornim stranama. U poglavlju 5. navode se postupci koji se primjenjuju u provođenju operacija monetarne politike. U poglavlju 6. definirani su kriteriji prihvatljivosti za odnosnu imovinu u operacijama monetarne politike. Poglavlje 7. predstavlja sustav minimalnih pričuva Eurosustava.

Dodaci sadrže primjere operacija monetarne politike, glosar, kriterije za odabir drugih ugovornih strana za intervencije na deviznom tržištu Eurosustava, prikaz izvještajnog okvira za monetarnu i bankovnu statistiku Europske središnje banke, popis internetskih stranica Eurosustava, opis postupaka i sankcija koje se primjenjuju u slučaju neispunjavanja obveza drugih ugovornih strana te dodatne pravne zahtjeve za zasnivanje valjanog osiguranja za kreditna potraživanja kada se koriste kao kolateral u operacijama Eurosustava.

POGLAVLJE 1.

PREGLED OKVIRA MONETARNE POLITIKE

1.1. Europski sustav središnjih banaka

Europski sustav središnjih banaka (ESSB) sastoji se od Europske središnje banke (ESB) i središnjih banaka država članica EU (1). Djelatnosti ESSB-a provode se u skladu s Ugovorom o funkcioniranju Europske unije i Statutom Europskog sustava središnjih banaka i Europske središnje banke (dalje u tekstu „Statut ESSB-a”). ESSB-om upravljaju tijela ESB-a koja donose odluke. U tom smislu, Upravno vijeće ESB-a odgovorno je za stvaranje monetarne politike, dok je Izvršni odbor ovlašten za provedbu monetarne politike, u skladu s odlukama i smjernicama koje propiše Upravno vijeće. U mjeri u kojoj se smatra mogućim i primjerenim, u cilju osiguranja poslovne učinkovitosti, ESB provodi operacije koje čine dio zadataka Eurosustava preko nacionalnih središnjih banaka (NSB) (2) Nacionalne središnje banke mogu, ako je to potrebno za provođenje monetarne politike, razmjenjivati pojedine informacije između članica Eurosustava, kao što su operativni podaci, koji se odnose na druge ugovorne strane koje sudjeluju u operacijama Eurosustava (3). Operacije monetarne politike Eurosustava provode se po jedinstvenim uvjetima u svim državama članicama (4).

1.2. Ciljevi Eurosustava

Primarni je cilj Eurosustava održavanje stabilnosti cijena, kao što je određeno člankom 127. stavkom 1. Ugovora. Ne dovodeći u pitanje primarni cilj stabilnosti cijena, Eurosustav mora podupirati opće gospodarske politike u Uniji. U ostvarivanju svojih ciljeva, Eurosustav mora djelovati u skladu s načelom otvorenog tržišnoga gospodarstva, sa slobodnim tržišnim natjecanjem, koje daje prednost učinkovitoj raspodjeli resursa.

1.3. Instrumenti monetarne politike Eurosustava

Kako bi ostvario svoje ciljeve, Eurosustav ima na raspolaganju niz instrumenata monetarne politike; Eurosustav provodi operacije na otvorenom tržištu, nudi stalno raspoložive mogućnosti i traži od kreditnih institucija da drže minimalne pričuve na računima u Eurosustavu.

1.3.1. Operacije na otvorenom tržištu

Operacije na otvorenom tržištu imaju značajnu ulogu u monetarnoj politici Eurosustava za potrebe kontrole kamatnih stopa, upravljanja likvidnosnim uvjetima na tržištu i signaliziranja stava monetarne politike. Eurosustav ima na raspolaganju pet vrsta instrumenata za provođenje operacija na otvorenom tržištu. Najvažniji su instrumenti obratne transakcije (koje se temelje na repo ugovorima ili kolateraliziranim kreditima). Eurosustav može koristiti i izravne transakcije, izdavanje dužničkih certifikata ESB-a, valutne ugovore o razmjeni i prikupljanje oročenih depozita. Operacije na otvorenom tržištu provode se na inicijativu ESB-a, koji također odlučuje koji će se instrument koristiti, te o uvjetima za njegovo izvršenje. Operacije se mogu provoditi putem standardnih aukcija, brzih aukcija ili bilateralnih postupaka (5). S obzirom na njihove ciljeve, učestalost i postupke, operacije Eurosustava na otvorenom tržištu mogu se podijeliti na sljedeće četiri kategorije (vidjeti također tablicu 1.):

(a) Glavne operacije refinanciranja jesu redovite obratne transakcije za puštanje likvidnosti koje se provode tjedno, s rokom dospijeća od tjedan dana. Te operacije provode nacionalne središnje banke putem standardnih aukcija. Glavne operacije refinanciranja imaju ključnu ulogu prilikom postizanja ciljeva operacije na otvorenom tržištu Eurosustava.

(b) Operacije dugoročnijeg refinanciranja jesu obratne transakcije za puštanje likvidnosti, koje se provode mjesečno, te obično imaju rok dospijeća od tri mjeseca. Tim se operacijama drugim ugovornim stranama nastoji osigurati dodatno dugoročnije refinanciranje, a provode ih nacionalne središnje banke putem standardnih aukcija. Eurosustav, u pravilu, ne koristi ove operacije s namjerom odašiljanja signala tržištu, te stoga obično djeluje kao strana koja prihvaća ponuđene stope (engl. rate taker).

(c) Operacije fine prilagodbe provode se ad hoc s ciljem upravljanja likvidnosnom uvjetima na tržištu i kontrole kamatnih stopa, posebno da se ublaži učinak na kamatne stope izazvan neočekivanim fluktuacijama likvidnosti na tržištu. Operacije fine prilagodbe mogu se provoditi posljednjeg dana razdoblja održavanja pričuve kako bi se ispravile moguće likvidnosne neravnoteže, nastale nakon raspodjele sredstava iz posljednje glavne operacije refinanciranja. Operacije fine prilagodbe provode se, u prvom redu, kao obratne transakcije, ali se također mogu provoditi ili kao valutni ugovor o razmjeni ili prikupljanje oročenih depozita. Instrumenti i postupci koji se primjenjuju prilikom provođenja operacija fine prilagodbe prilagođeni su vrstama transakcija i posebnim ciljevima koji se provode operacijama. Operacije fine prilagodbe obično provode nacionalne središnje banke putem brzih aukcija ili bilateralnih postupaka. Upravno vijeće ESB-a može donijeti odluku da, u iznimnim okolnostima, sam ESB može provoditi bilateralne operacije namijenjene finoj prilagodbi.

(d) Osim toga, Eurosustav može izvršavati strukturne operacije izdavanjem dužničkih certifikata ESB-a, obratnim transakcijama i izravnim transakcijama. Ove operacije izvršavaju se kadgod ESB želi prilagoditi strukturni položaj Eurosustava u odnosu na financijski sektor (redovito ili neredovito). Strukturne operacije u obliku obratnih transakcija i izdavanja dužničkih instrumenata provode nacionalne središnje banke putem standardnih aukcija. Strukturne operacije u obliku izravnih transakcija obično provode nacionalne središnje banke putem bilateralnih postupaka. Upravno vijeće ESB-a može odlučiti da, u iznimnim okolnostima, ESB može sam provoditi strukturne operacije.

1.3.2. Stalno raspoložive mogućnosti

Cilj je stalno raspoloživih mogućnosti puštanje i povlačenje prekonoćne likvidnosti, signaliziranje općeg stava monetarne politike i ograničavanje prekonoćne tržišne kamatne stope. Prihvatljivim su sudionicima na njihovu vlastitu inicijativu na raspolaganju dvije stalno raspoložive mogućnosti, pod uvjetom da ispunjavaju određene operativne uvjete za pristup (vidjeti također tablicu 1.):

(a) Druge ugovorne strane mogu koristiti mogućnost posudbe na kraju dana od nacionalnih središnjih banaka kako bi se postigla prekonoćna likvidnost, na temelju prihvatljive imovine. U normalnim okolnostima nema kreditnih ograničenja ili drugih restrikcija za pristup drugih ugovornih strana toj mogućnosti zaduživanja, osim zahtjeva da dostave dostatnu odnosnu imovinu. Kamatna stopa na mogućnost posudbe na kraju dana obično predviđa gornju granicu za prekonoćnu tržišnu kamatnu stopu.

(b) Druge ugovorne strane mogu koristiti novčani depozit za prekonoćno deponiranje kod nacionalnih središnjih banaka. U normalnim okolnostima nema ograničenja glede visine depozita ili drugih restrikcija za pristup drugih ugovornih strana toj stalno raspoloživoj mogućnosti. Kamatna stopa na novčani depozit obično predviđa donju granicu za prekonoćne tržišne kamatne stope.

Stalno raspoloživim mogućnostima upravljaju nacionalne središnje banke na decentraliziran način.

1.3.3. Minimalne pričuve

Sustav minimalnih pričuva Eurosustava primjenjuje se na kreditne institucije europodručja, a njihov je prvenstveni cilj stabilizacija kamatnih stopa na tržištu novca i stvaranje (ili povećanje) manjka strukturne likvidnosti. Obvezne pričuve za svaku instituciju određuju se u odnosu na elemente njezine bilance. Kako bi provodio svoj cilj stabiliziranja kamatnih stopa, sustav minimalnih pričuva Eurosustava omogućuje institucijama korištenje odredbe o uprosječivanju. Ispunjavanje obveznih pričuva određuje se na temelju prosječnih dnevnih stanja pričuva institucija tijekom razdoblja održavanja. Na stanja obveznih pričuva institucije plaćaju se kamate po stopi za glavne operacije refinanciranja Eurosustava.

Tablica 1.

Operacije monetarne politike Eurosustava

Operacije monetarne politike Vrsta transakcije Dospijeće Učestalost Postupak Puštanje likvidnosti Povlačenje likvidnosti Operacije na otvorenom tržištu Glavne operacije refinanciranja Obratne transakcije – 1 tjedan Tjedno Standardne aukcije Operacije dugoročnijeg refinanciranja Maturity Obratne transakcije – 3 mjeseca Mjesečno Standardne aukcije Operacije fine prilagodbe Obratne transakcije Valutni ugovori o razmjeni Obratne transakcije Prikupljanje oročenih depozita Valutni ugovori o razmjeni Nestandardizirano Neredovito Brze aukcije Bilateralni postupci Strukturne operacije Obratne transakcije Izdavanje dužničkih certifikata ESB-a Standardizirano/nestandardizirano Redovito i neredovito Standardne aukcije Izravne kupnje Izravne prodaje – Neredovito Bilateralni postupci Stalno raspoložive mogućnosti Mogućnost posudbe na kraju dana Obratne transakcije – Prekonoćno Pristup prema nahođenju drugih ugovornih strana Novčani depozit – Depoziti Prekonoćno Pristup prema nahođenju drugih ugovornih strana

1.4. Druge ugovorne strane

Okvir monetarne politike Eurosustava oblikovan je s namjenom osiguranja sudjelovanja različitih drugih ugovornih strana. Institucije na koje se primjenjuje sustav minimalnih pričuva u skladu s člankom 19. stavkom 19.1. Statuta ESSB-a mogu imati pristup stalno raspoloživim mogućnostima i mogu sudjelovati u operacijama na otvorenom tržištu, koje se temelje na standardnim aukcijama, kao i na izravnim transakcijama. Eurosustav može odabrati ograničeni broj drugih ugovornih strana koje će sudjelovati u operacijama fine prilagodbe. U valutnim ugovorima o razmjeni, koji se provode za potrebe monetarne politike, sudjeluju institucije koje imaju aktivnu ulogu na deviznom tržištu. Skup drugih ugovornih strana za te operacije ograničen je na one institucije odabrane za operacije deviznih intervencija Eurosustava koje su osnovane u europodručju.

Smatra se da su druge ugovorne strane upoznate sa svim obvezama koje su propisane zakonodavstvom koje regulira sprječavanje pranja novca i borbu protiv terorizma, te da ih ispunjavaju.

1.5. Odnosna imovina

Na temelju članka 18. stavka 18.1. Statuta ESSB-a, sve kreditne operacije Eurosustava (odnosno operacije monetarne politike za puštanje likvidnosti i dnevni krediti) moraju biti utemeljene na primjerenom kolateralu. Eurosustav prihvaća različitu imovinu na kojoj se temelje njegove operacije. Eurosustav je razvio jedinstveni okvir za prihvatljiv kolateral, koji je zajednički za sve kreditne operacije Eurosustava (koji se također naziva „jedinstveni popis”).Jedinstveni je okvir 1. siječnja 2007. zamijenio sustav s dva popisa, koji je vrijedio od početka treće faze ekonomske i monetarne unije. Jedinstveni okvir obuhvaća utrživu i neutrživu imovinu koja zadovoljava jedinstvene kriterije prihvatljivosti koji vrijede za cijelo europodručje i koje je odredio Eurosustav.

Između utržive i neutržive imovine nema razlike glede kvalitete imovine i njezine prihvatljivosti za različite vrste operacija monetarne politike Eurosustava, osim što se neutrživa imovina ne koristi u izravnim transakcijama Eurosustava. Sva prihvatljiva imovina može se koristiti i na prekograničnoj osnovi, pomoću korespondentnog centralnobankarskog modela (CCBM), a u slučaju utržive imovine, putem prihvatljivih veza između sustava namire vrijednosnih papira u Uniji.

1.6. Izmjene okvira monetarne politike

Upravno vijeće ESB-a može, u svako doba, izmijeniti instrumente, uvjete, kriterije i postupke za provođenje operacija monetarne politike Eurosustava.

POGLAVLJE 2.

PRIHVATLJIVE DRUGE UGOVORNE STRANE

2.1. Opći kriteriji prihvatljivosti

Druge ugovorne strane u operacijama monetarne politike Eurosustava moraju ispunjavati određene kriterije prihvatljivosti (6). Ovi su kriteriji određeni s ciljem da se velikom broju institucija omogući pristup operacijama monetarne politike Eurosustava, čime se pospješuje jednako postupanje s institucijama u cijelom europodručju, te se jamči da druge ugovorne strane ispunjavaju određene operativne i bonitetne zahtjeve:

(a) Samo institucije integrirane u sustav minimalnih pričuva Eurosustava, u skladu s člankom 19. stavkom 19.1. Statuta ESSB-a smatraju se prihvatljivim drugim ugovornim stranama. Institucije koje su izuzete od svojih obveza na temelju sustava minimalnih pričuva Eurosustava (vidjeti odjeljak 7.2.) nisu prihvatljive druge ugovorne strane za stalno raspoložive mogućnosti i operacije na otvorenom tržištu Eurosustava.

(b) Druge ugovorne strane moraju biti financijski zdrave. One podliježu barem jednom obliku usklađenog nadzora nacionalnih nadležnih tijela Unije/EGP-a (7). Imajući u vidu njihov poseban institucionalni karakter prema pravu Unije, financijski zdrave institucije, u smislu članka 123. stavka 2. Ugovora, koje podliježu nadzoru prema standardu usporedivom sa standardom nadzora nacionalnih nadležnih tijela, mogu biti prihvaćene kao druge ugovorne strane. Financijski zdrave institucije koje su predmet neusklađenog nadzora od strane nacionalnih nadzornih tijela, čiji je standard usporediv sa standardom usklađenog nadzora Unije/EGP-a također mogu biti prihvaćene kao druge ugovorne strane, npr. podružnice institucija osnovane na europodručju čije je sjedište izvan EGP-a.

(c) Druge ugovorne strane moraju ispunjavati sve operativne kriterije, utvrđene u mjerodavnim ugovorima ili propisima koje primjenjuje dotična NSB (ili ESB), kako bi se osiguralo učinkovito provođenje operacija monetarne politike Eurosustava.

Ovi opći kriteriji prihvatljivosti jedinstveni su u cijelom europodručju. Institucije koje ispunjavaju opće kriterije prihvatljivosti mogu:

(a) imati pristup stalno raspoloživim mogućnostima Eurosustava; i

(b) sudjelovati u operacijama na otvorenom tržištu Eurosustava koje se temelje na standardnim aukcijama.

Institucija ima pristup stalno raspoloživim mogućnostima Eurosustava i operacijama na otvorenom tržištu koje se temelje na standardnim aukcijama samo preko NSB-a države članice u kojoj je institucija osnovana. Ako institucija ima poslovne jedinice (glavni ured i podružnice) u više od jedne države članice, svaka poslovna jedinica ima pristup tim operacijama preko NSB-a države članice u kojoj je osnovana, unatoč činjenici da u svakoj državi članici ponude jedne institucije može dostaviti samo jedna poslovna jedinica (glavni ured ili odabrana podružnica).

2.2. Odabir drugih ugovornih strana za brze aukcije i bilateralne operacije

Za izravne transakcije ograničenja u vezi opsega drugih ugovornih strana ne postavljaju se unaprijed.

Za valutne ugovore o razmjeni koji se izvršavaju za potrebe monetarne politike, druge ugovorne strane moraju biti u stanju uspješno provesti devizne transakcije velikih vrijednosti, u svim tržišnim uvjetima. Opseg drugih ugovornih strana u valutnim ugovorima o razmjeni odgovara drugim ugovornim stranama osnovanim u europodručju, koje su odabrane za operacije deviznih intervencija Eurosustava. Kriteriji i postupci, koji se primjenjuju na odabir drugih ugovornih strana za operacije deviznih intervencija navedeni su u Dodatku 3.

Za druge operacije koje se temelje na brzim aukcijama i bilateralnim postupcima (obratne transakcije fine prilagodbe i prikupljanje oročenih depozita), svaki NSB odabire skup drugih ugovornih strana između institucija osnovanih u svojoj državi članici koje ispunjavaju opće kriterije prihvatljivosti. U tom je smislu aktivnost na tržištu novca prvenstveni kriterij odabira. Drugi kriteriji koji se mogu uzeti u obzir su, na primjer, učinkovitost odjela za trgovanje i potencijal za sudjelovanje na aukcijama.

Kod brzih aukcija i bilateralnih operacija, nacionalne središnje banke posluju s drugim ugovornim stranama koje su uključene u njihov skup drugih ugovornih strana za operacije fine prilagodbe. Brze aukcije i bilateralne operacije mogu se također provoditi i sa širim opsegom drugih ugovornih strana.

Upravno vijeće ESB-a može odlučiti da, u iznimnim okolnostima, bilateralne operacije za finu prilagodbu može provesti sam ESB. Ako ESB provodi bilateralne operacije, druge ugovorne strane bi u takvim slučajevima odabrao ESB, u skladu sa sustavom rotacije između onih drugih ugovornih strana u europodručju koje su prihvatljive za sudjelovanje u brzim aukcijama i bilateralnim operacijama, da bi se osigurao pravičan pristup.

2.3. Sankcije u slučaju neispunjavanja obveze druge ugovorne strane

ESB izriče sankcije, u skladu s Uredbom Vijeća (EZ) br. 2532/98 od 23. studenoga 1998. o ovlastima Europske središnje banke za izricanje sankcija (8), Uredbom (EZ) br. 2157/1999 Europske središnje banke od 23. rujna 1999. o ovlastima Europske središnje banke za određivanje sankcija (ESB/1999/4) (9), Uredbom Vijeća (EZ) br. 2531/98 od 23. studenoga 1998. o primjeni minimalnih pričuva od strane Europske središnje banke (10) i Uredbom (EZ) br. 1745/2003 Europske središnje banke od 12. rujna 2003. o primjeni minimalnih pričuva (ESB/2003/9) (11), za institucije koje ne ispunjavaju obveze koje proizlaze iz uredbi i odluka ESB-a u vezi s primjenom minimalnih pričuva. Mjerodavne sankcije i postupovna pravila za njihovu primjenu navedeni su u spomenutim uredbama. Osim toga, u slučaju ozbiljnih povreda odredbi o minimalnim obveznim pričuvama, Eurosustav može privremeno isključiti druge ugovorne strane iz sudjelovanja u operacijama na otvorenom tržištu.

U skladu s odredbama ugovora ili propisa koje primjenjuje odgovarajući NSB (ili ESB), Eurosustav može uvesti i uvest će novčane kazne za druge ugovorne strane ili će privremeno isključiti druge ugovorne strane iz sudjelovanja u operacijama na otvorenom tržištu, ako druge ugovorne strane ne ispunjavaju svoje obveze po ugovorima ili propisima koje primjenjuju nacionalne središnje banke (ili ESB), kao što je niže navedeno.

To se odnosi na slučajeve povrede: (a) aukcijskih pravila, ako druga ugovorna strana ne prenese dovoljan iznos odnosne imovine ili gotovine (12) za namiru (na datum namire), ili za kolateralizaciju, do dospijeća operacije putem odgovarajućih maržnih poziva, iznosa likvidnosti koji joj je dodijeljen u operaciji za puštanje likvidnosti, ili ako ne prenese dovoljan iznos gotovine za namiru iznosa koji joj je dodijeljen u operaciji za povlačenje likvidnosti; te (b) pravila bilateralnih transakcija, ako druga ugovorna strana ne prenese dovoljan iznos prihvatljive odnosne imovine, ili ako ne prenese dovoljan iznos gotovine za namiru iznosa dogovorenog u bilateralnim transakcijama, ili ako ne kolateralizira još nedospjelu bilateralnu transakciju u bilo koje vrijeme prije njezinog dospijeća putem odgovarajućih maržnih poziva.

To se također odnosi na slučajeve ako druga ugovorna strana ne ispunjava: (a) pravila za korištenje odnosne imovine (ako druga ugovorna strana koristi imovinu koja je ili koja će postati neprihvatljiva, ili koju druga ugovorna strana ne smije koristiti, npr. zbog bliskih veza između izdavatelja/garanta i druge ugovorne strane ili njihovog identiteta); te (b) pravila za postupke na kraju dana i uvjete za pristup mogućnosti posudbe od središnje banke na kraju dana (ako druga ugovorna strana, koja ima negativno stanje na računu za namiru na kraju dana, ne ispunjava uvjete za pristup mogućnosti posudbe od središnje banke na kraju dana).

Osim toga, mjera privremenog isključenja koja se poduzima protiv druge ugovorne strane koja ne ispunjava obveze može se primijeniti na podružnice iste institucije koje su osnovane u drugim državama članicama. Kad je, kao iznimna mjera, to potrebno zbog ozbiljnosti slučaja neispunjenja obveza, što dokazuje, na primjer, učestalost ili trajanje slučaja, druga ugovorna strana može biti privremeno isključena iz svih budućih operacija monetarne politike tijekom određenog vremenskog razdoblja.

Novčane kazne koje uvedu nacionalne središnje banke u slučaju neispunjenja obveza u vezi s povredom pravila koja se odnose na aukcije, bilateralne transakcije, odnosnu imovinu, postupke na kraju dana ili uvjete za pristup mogućnosti posudbe od središnje banke na kraju dana, obračunavaju se po prethodno utvrđenoj zateznoj stopi (kao što je navedeno u Dodatku 6.).

2.4. Moguće mjere radi opreznosti u poslovanju ili nakon događaja nastanka statusa neispunjavanja obveza

2.4.1. Mjere radi opreznosti u poslovanju

Eurosustav može poduzeti sljedeće mjere radi opreznosti u poslovanju:

(a) u skladu s ugovorima ili propisima koje primjenjuje mjerodavni NSB ili ESB, Eurosustav može privremeno isključiti, ograničiti ili trajno isključiti pristup pojedine druge ugovorne strane instrumentima monetarne politike;

(b) Eurosustav može odbiti, ograničiti korištenje ili primijeniti dodatne korektivne faktore na imovinu koju je bilo koja druga ugovorna strana dostavila kao kolateral u kreditnim operacijama Eurosustava.

2.4.2. Mjere nakon događaja nastanka statusa neispunjavanja obveza

Eurosustav može privremeno isključiti, ograničiti ili trajno isključiti pristup instrumentima monetarne politike za druge ugovorne strane koje su u statusu neispunjavanja obveze, u skladu s bilo kojim ugovorom ili propisom koji primjenjuju nacionalne središnje banke.

2.4.3. Razmjerna i nediskriminirajuća primjena diskrecijskih mjera

Eurosustav primjenjuje i kalibrira sve diskrecijske mjere koje se zahtijevaju radi bonitetnog upravljanja rizikom na razmjeran i nediskriminirajući način. Svaka diskrecijska mjera koja je poduzeta u odnosu na pojedinu drugu ugovornu stranu mora biti opravdana.

POGLAVLJE 3.

OPERACIJE NA OTVORENOM TRŽIŠTU

Operacije na otvorenom tržištu imaju značajnu ulogu u monetarnoj politici Eurosustava. One se primjenjuju za kontrolu kamatnih stopa, upravljanje likvidnosnim situacijama na tržištu i signaliziranje stava monetarne politike. S obzirom na njihove ciljeve, učestalost i postupke, operacije na otvorenom tržištu Eurosustava mogu se podijeliti u četiri kategorije: glavne operacije refinanciranja, operacije dugoročnijeg refinanciranja, operacije fine prilagodbe i strukturne operacije. Od instrumenata koji se koriste, glavni su instrument otvorenog tržišta Eurosustava obratne transakcije, koje se mogu koristiti za sve četiri kategorije operacija, dok se dužnički certifikati ESB-a mogu koristiti za strukturne operacije povlačenja likvidnosti. Strukturne operacije mogu se također provoditi pomoću izravnih transakcija, odnosno, kupnji i prodaja. Osim toga, Eurosustav ima na raspolaganju još dva druga instrumenta za provođenje operacija fine prilagodbe: valutne ugovore o razmjeni i prikupljanje oročenih depozita. U sljedećim odjeljcima podrobno su prikazana specifična obilježja različitih vrsta instrumenata otvorenog tržišta kojima se koristi Eurosustav.

3.1. Obratne transakcije

3.1.1. Opća pitanja

3.1.1.1. Vrsta instrumenta

Obratne transakcije odnose se na operacije pomoću kojih Eurosustav na temelju repo ugovora kupuje ili prodaje prihvatljivu imovinu ili provodi kreditne operacije, na temelju prihvatljive imovine kao kolaterala. Obratne transakcije upotrebljavaju se za glavne operacije refinanciranja i operacije dugoročnijeg refinanciranja. Osim toga, Eurosustav može koristiti obratne transakcije za strukturne operacije i operacije fine prilagodbe.

3.1.1.2. Pravna priroda

Nacionalne središnje banke mogu provoditi obratne transakcije bilo u obliku repo ugovora (tj. da se vlasništvo nad imovinom prenese na vjerovnika, dok su ugovorne strane suglasne da se u određenom budućem trenutku izvrši obratna transakcija preko ponovnog prijenosa imovine na dužnika) ili kao kolateralizirani krediti (tj. da se osigura ovršivo osiguranje na imovini, uz pretpostavku ispunjavanja dužničke obveze, a vlasništvo nad imovinom zadržava dužnik). Daljnje odredbe za obratne transakcije koje se temelje na repo ugovorima navedene su u ugovorima koje primjenjuje dotični NSB (ili ESB). Ugovori za obratne transakcije koje se temelje na kolateraliziranim kreditima uzimaju u obzir različite postupke i formalnosti potrebne za uspostavu i naknadnu realizaciju odgovarajućeg prava na kolateral (npr. zalog, ustupanje, osiguranje (engl. charge)), koje se koriste u različitim područjima nadležnosti.

3.1.1.3. Kamatni uvjeti

Razlika između kupovne cijene i cijene povratne kupnje u repo ugovoru odgovara kamatama koje se plaćaju na iznos posuđenog novca za razdoblje do dospijeća operacije, tj. cijena povratne kupnje uključuje odgovarajuće kamate koje treba platiti. Kamatna stopa na obratnu transakciju u obliku kolateraliziranog kredita određuje se primjenom navedene kamatne stope na iznos kredita za razdoblje do dospijeća operacije. Kamatna stopa koja se primjenjuje na obratne operacije Eurosustava na otvorenom tržištu jest jednostavna kamatna stopa koja se temelji na metodi za određivanje broja dana koji se uzimaju za izračun prirasta kamata „stvarni broj dana/360 dana u godini”.

3.1.2. Glavne operacije refinanciranja

Glavne operacije refinanciranja najvažnije su operacije na otvorenom tržištu koje provodi Eurosustav i imaju ključnu ulogu prilikom provedbe ciljeva kontrole kamatnih stopa, upravljanja likvidnosnim situacijama na tržištu i signaliziranja stava monetarne politike.

Operativna obilježja glavnih operacija refinanciranja mogu se sažeti kako slijedi:

(a) radi se o obratnim operacijama za puštanje likvidnosti;

(b) provode se redovito svaki tjedan (13);

(c) obično imaju rok dospijeća od tjedan dana (14);

(d) provode ih nacionalne središnje banke decentralizirano;

(e) provode se putem standardnih aukcija (kao što je navedeno u odjeljku 5.1.);

(f) sve druge ugovorne strane koje ispunjavaju opće kriterije prihvatljivosti (kao što je navedeno u odjeljku 2.1.), mogu dostaviti ponude za glavne operacije refinanciranja; te

(g) utrživa i neutrživa imovina (kao što je navedeno u poglavlju 6.) prihvatljiva je kao odnosna imovina za glavne operacije refinanciranja.

3.1.3. Operacije dugoročnijeg refinanciranja

Eurosustav također provodi redovne operacije refinanciranja s uobičajenim rokom dospijeća od 3 mjeseca, koje su namijenjene za dodatno dugoročnije refinanciranje financijskog sektora. S tim operacijama Eurosustav, u pravilu, nema namjeru odašiljanja signala tržištu, te stoga obično djeluje na način koji ne utječe na kamatnu stopu (engl. rate taker). U skladu s tim, operacije dugoročnijeg refinanciranja obično se provode u obliku aukcija s promjenjivom kamatnom stopom, a ESB povremeno objavljuje opseg financiranja koji će biti dodijeljen na sljedećim aukcijama. U iznimnim slučajevima Eurosustav može također provoditi operacije dugoročnijeg refinanciranja putem aukcija s nepromjenjivom kamatnom stopom.

Operativna obilježja operacija dugoročnijeg refinanciranja mogu se sažeti kako slijedi:

(a) radi se o obratnim operacijama za puštanje likvidnosti;

(b) provode se redovito svaki mjesec (15);

(c) obično imaju rok dospijeća od 3 mjeseca (16);

(d) nacionalne središnje banke provode ih decentralizirano;

(e) provode se preko standardnih aukcija (kao što je navedeno u odjeljku 5.1.);

(f) sve druge ugovorne strane koje ispunjavaju opće kriterije prihvatljivosti (kao što je navedeno u odjeljku 2.1.), mogu dostaviti ponude za operacije dugoročnijeg refinanciranja; te

(g) utrživa i neutrživa imovina (kao što je navedeno u poglavlju 6.), prihvatljiva je kao odnosna imovina za operacije dugoročnijeg refinanciranja.

3.1.4. Obratne operacije fine prilagodbe

Eurosustav može provoditi operacije fine prilagodbe u obliku obratnih transakcija na otvorenom tržištu. Operacije fine prilagodbe služe za upravljanje likvidnošću na tržištu i za kontrolu kamatnih stopa, posebno da se ublaže učinci izazvani neočekivanim fluktuacijama likvidnosti na kamatne stope na tržištu. Operacije fine prilagodbe mogu se provoditi posljednjeg dana razdoblja održavanja pričuva kako bi se ispravile moguće likvidnosne neravnoteže, nastale nakon raspodjele sredstava iz posljednje glavne operacije refinanciranja. Zbog moguće potrebe za brzim djelovanjem u slučaju neočekivanih tržišnih događaja poželjno je da Eurosustav zadrži visoki stupanj fleksibilnosti prilikom odabira postupaka i operativnih obilježja za provođenje ovih operacija:

Operativna obilježja obratnih operacija fine prilagodbe mogu se sažeti kako slijedi:

(a) one mogu biti u obliku operacija za puštanje likvidnosti ili operacija za povlačenje likvidnosti;

(b) njihova učestalost nije standardizirana;

(c) njihov rok dospijeća nije standardiziran;

(d) obratne transakcije fine prilagodbe za puštanje likvidnosti obično se provode putem brzih aukcija, iako nije isključena mogućnost korištenja bilateralnih postupaka (vidjeti poglavlje 5.);

(e) obratne transakcije fine prilagodbe za povlačenje likvidnosti u pravilu se provode putem bilateralnih postupaka (kao što je navedeno u odjeljku 5.2.);

(f) obično ih nacionalne središnje banke provode decentralizirano (Upravno vijeće ESB-a može odlučiti da, u iznimnim okolnostima, ESB može izvršiti obratne bilateralne operacije fine prilagodbe);

(g) Eurosustav, u skladu s kriterijima navedenim u odjeljku 2.2., može odabrati ograničeni broj drugih ugovornih strana koje će sudjelovati u obratnim operacijama fine prilagodbe; i

(h) utrživa i neutrživa imovina (kao što je navedeno u poglavlju 6.) prihvatljiva je kao odnosna imovina za obratne operacije fine prilagodbe.

3.1.5. Obratne strukturne operacije

Eurosustav može provoditi strukturne operacije u obliku obratnih transakcija na otvorenom tržištu koje su namijenjene za prilagođavanje strukturnog položaja Eurosustava u odnosu na financijski sektor.

Operativna obilježja ovih operacija mogu se sažeti kako slijedi:

(a) radi se o operacijama za puštanje likvidnosti;

(b) njihova učestalost može biti redovita ili neredovita;

(c) njihov rok dospijeća nije unaprijed standardiziran;

(d) provode se putem standardnih aukcija (kao što je navedeno u odjeljku 5.1.);

(e) nacionalne središnje banke provode ih decentralizirano;

(f) sve druge ugovorne strane koje ispunjavaju opće kriterije prihvatljivosti (kao što je navedeno u odjeljku 2.1.), mogu dostaviti ponude za obratne strukturne operacije; i

(g) utrživa i neutrživa imovina (kao što je navedeno u poglavlju 6.) prihvatljiva je kao odnosna imovina za obratne strukturne operacije.

3.2. Izravne transakcije

3.2.1. Vrsta instrumenta

Izravne transakcije na otvorenom tržištu odnose se na operacije u kojima Eurosustav izravno kupuje ili prodaje prihvatljivu imovinu na tržištu. Te operacije izvršavaju se samo u strukturne svrhe.

3.2.2. Pravna priroda

Izravne transakcije podrazumijevaju potpuni prijenos vlasništva s prodavatelja na kupca bez povezanog povratnog prijenosa vlasništva. Transakcije se provode u skladu s tržišnim običajima za dužnički instrument koji se koristi u transakciji.

3.2.3. Određivanje cijene

Pri izračunu cijena, Eurosustav djeluje u skladu s najšire prihvaćenom tržišnim običajima za dužničke instrumente koji se koriste u transakciji.

3.2.4. Druge operativne značajke

Operativne značajke izravnih transakcija Eurosustava mogu se sažeti kako slijedi:

(a) mogu biti u obliku operacija za puštanje likvidnosti (izravna kupnja) ili za povlačenje likvidnosti (izravna prodaja);

(b) njihova učestalost nije standardizirana;

(c) provode se pomoću bilateralnih postupaka (kao što je navedeno u odjeljku 5.2.);

(d) obično ih decentralizirano provode nacionalne središnje banke (Upravno vijeće ESB-a može odlučiti da, u iznimnim okolnostima, ESB može provesti izravne transakcije);

(e) ne postavljaju se ograničenja unaprijed glede opsega drugih ugovornih strana u izravnim transakcijama; i

(f) samo utrživa imovina (kao što je određeno u poglavlju 6.) koristi se kao odnosna imovina u izravnim transakcijama.

3.3. Izdavanje dužničkih certifikata ESB-a

3.3.1. Vrsta instrumenta

ESB može izdavati dužničke certifikate koji su namijenjeni za prilagodbu strukturnog položaja Eurosustava u odnosu na financijski sektor kako bi se stvorio (ili povećao) manjak likvidnosti na tržištu.

3.3.2. Pravna priroda

Dužnički certifikati ESB-a predstavljaju dužničku obvezu ESB-a prema imatelju certifikata. Oni se izdaju i vode u dematerijaliziranom obliku u središnjem registru vrijednosnih papira u europodručju. ESB ne uvodi nikakva ograničenja u pogledu prenosivosti certifikata. Daljnje odredbe u vezi s dužničkim certifikatima ESB-a bit će sadržane u uvjetima za takve certifikate.

3.3.3. Izračun kamata

Dužnički certifikati ESB-a izdaju se uz diskont, tj. izdaju se ispod nominalne vrijednosti, a otkupljuju se po dospijeću po nominalnoj vrijednosti. Razlika između diskontiranog iznosa izdanja i iznosa otkupa odgovara obračunatim kamatama na diskontirani iznos izdanja, po dogovorenoj kamatnoj stopi, za razdoblje do dospijeća certifikata. Kamatna stopa koja se primjenjuje jest jednostavna kamatna stopa koja se temelji na metodi za određivanje broja dana koji se uzimaju za izračun prirasta kamata „stvarni broj dana/360 dana u godini”. Izračun diskontiranog iznosa izdanja prikazan je u okviru 1.

OKVIR 1.

Izdavanje dužničkih certifikata ESB-a

Diskontirani iznos izdanja:

pri čemu je:

N = nominalna vrijednost dužničkog certifikata ESB-a r1 = kamatna stopa (u %) D = dospijeće dužničkog certifikata ESB-a (u danima) PT = diskontirani iznos izdanja dužničkog certifikata ESB-a

3.3.4. Druga operativna obilježja

Operativna obilježja izdavanja dužničkih certifikata ESB-a mogu se sažeti kako slijedi:

(a) certifikati se izdaju kako bi se povukla likvidnost s tržišta;

(b) certifikati se mogu izdavati na redovitoj ili neredovitoj osnovi;

(c) certifikati imaju rok dospijeća kraći od 12 mjeseci;

(d) certifikati se izdaju putem standardnih aukcija (kao što je navedeno u odjeljku 5.1.);

(e) aukcije i namire certifikata nacionalne središnje banke provode decentralizirano; i

(f) sve druge ugovorne strane koje ispunjavaju opće kriterije prihvatljivosti (kao što je navedeno u odjeljku 2.1.), mogu dostaviti ponude za upis dužničkih certifikata ESB-a.

3.4. Valutni ugovori o razmjeni

3.4.1. Vrsta instrumenta

Valutni ugovori o razmjeni koji se provode za potrebe monetarne politike sastoje se od istovremenih promptnih i terminskih transakcija u euru u odnosu na stranu valutu. Koriste se za finu prilagodbu, uglavnom s ciljem upravljanja likvidnosnom situacijom na tržištu i kontrole kamatnih stopa.

3.4.2. Pravna priroda

Valutni ugovori o razmjeni koji se provode za potrebe monetarne politike odnose se na operacije u kojima Eurosustav promptno kupuje (ili prodaje) euro u zamjenu za stranu valutu i istodobno je prodaje natrag (ili otkupljuje) u terminskoj transakciji na određeni datum povratne kupnje. Daljnje odredbe za valutne ugovore o razmjeni navedene su u ugovoru koji primjenjuje dotični NSB (ili ESB).

3.4.3. Valute i tečajevi

Eurosustav, u pravilu, posluje samo s valutama kojima se učestalo trguje i u skladu sa standardnom tržišnom praksom. Za svaki valutni ugovor o razmjeni Eurosustav i druge ugovorne strane dogovaraju swap bodove za transakciju. Swap su bodovi razlika između tečaja terminske transakcije i tečaja promptne transakcije. Swap bodovi eura u odnosu na stranu valutu kotirani su u skladu s općim tržišnim običajima. Uvjeti tečajeva za valutne ugovore o razmjeni navedeni su u okviru 2.

3.4.4. Druga operativna obilježja

Operativna obilježja valutnih ugovora o razmjeni mogu se sažeti kako slijedi:

(a) oni mogu biti u obliku operacija za puštanje likvidnosti ili povlačenje likvidnosti;

(b) njihova učestalost nije standardizirana;

(c) njihovo dospijeće nije standardizirano;

(d) provode se putem brzih aukcija ili preko bilateralnih postupaka (vidjeti poglavlje 5.);

(e) obično ih decentralizirano provode nacionalne središnje banke (Upravno vijeće ESB-a može odlučiti da, u iznimnim okolnostima, ESB može provesti bilateralne valutne ugovore o razmjeni); i

(f) Eurosustav, u skladu s kriterijima navedenim u odjeljku 2.2. i Dodatku 3., može odabrati ograničeni broj drugih ugovornih strana koje će sudjelovati u valutnim ugovorima u razmjeni.

OKVIR 2.

Valutni ugovori o razmjeni

S = promptni tečaj (na datum transakcije valutnog ugovora o razmjeni) između eura (EUR) i strane valute ABC FM = terminski tečaj između eura i strane valute ABC na datum povratne kupnje ugovora o razmjeni (M) ΔΜ = swap bodovi između eura i ABC na datum povratne kupnje ugovora o razmjeni (M) Δ M = FM – S N(.) = promptni iznos valute; N(.)M je terminski iznos valute: N (ABC) = N (EUR) × S ili N (ABC) M = N (EUR) M × F M ili

3.5. Prikupljanje oročenih depozita

3.5.1. Vrsta instrumenta

Eurosustav može pozvati druge ugovorne strane da polože oročene depozite koji donose kamate u NSB u državi članici u kojoj je druga ugovorna strana osnovana. Prikupljanje oročenih depozita predviđeno je samo za potrebe fine prilagodbe kako bi se povukla likvidnost s tržišta.

3.5.2. Pravna priroda

Depoziti drugih ugovornih strana imaju određeni rok i nepromjenjivu kamatnu stopu. Nacionalne središnje banke ne daju kolateral u zamjenu za depozite.

3.5.3. Izračun kamata

Kamatna stopa koja se primjenjuje na depozit jednostavna je kamatna stopa koja se temelji na metodi za određivanje broja dana koji se uzimaju za izračun prirasta kamata „stvarni broj dana/360 dana u godini”. Kamata se plaća po dospijeću depozita.

3.5.4. Druga operativna obilježja

Operativna obilježja prikupljanja oročenih depozita mogu se sažeti kako slijedi:

(a) depoziti se prikupljaju kako bi se povukla likvidnost;

(b) učestalost prikupljanja depozita nije standardizirana;

(c) dospijeće depozita nije standardizirano;

(d) prikupljanje depozita obično se provodi putem brzih aukcija, premda nije isključena mogućnost korištenja bilateralnih postupaka (vidjeti poglavlje 5.);

(e) prikupljanje depozita obično decentralizirano provode nacionalne središnje banke (Upravno vijeće ESB-a može odlučiti da, u iznimnim okolnostima, ESB može provesti bilateralno prikupljanje oročenih depozita (17)) ; i

(f) Eurosustav može, u skladu s kriterijima navedenim u odjeljku 2.2., izabrati ograničeni broj drugih ugovornih strana za prikupljanje oročenih depozita.

POGLAVLJE 4.

STALNO RASPOLOŽIVE MOGUĆNOSTI

4.1. Mogućnost posudbe od središnje banke na kraju dana

4.1.1. Vrsta instrumenta

Druge ugovorne strane mogu koristiti mogućnost posudbe od nacionalnih središnjih banaka na kraju dana za stjecanje prekonoćne likvidnosti, po unaprijed utvrđenim kamatnim stopama, na temelju prihvatljive imovine (kao što je navedeno u poglavlju 6.). Namjena instrumenta jest zadovoljenje privremene potrebe za likvidnošću drugih ugovornih strana. U uobičajenim okolnostima kamatna stopa po ovom instrumentu predviđa gornju granicu kamatne stope na prekonoćnom tržištu. Uvjeti instrumenta jednaki su za čitavo europodručje.

4.1.2. Pravna priroda

Nacionalne središnje banke mogu osigurati likvidnost u okviru mogućnosti posudbe na kraju dana bilo u obliku prekonoćnih repo ugovora (tj. da se vlasništvo nad imovinom prenese na vjerovnika, dok su ugovorne strane suglasne da se sljedećeg radnog dana provede povratna transakcija putem povratnog prijenosa imovine na dužnika) ili kao prekonoćni kolateralizirani kredit (tj. da se osigura ovršivo osiguranje na imovini, uz pretpostavku ispunjenja dužničke obveze, a vlasništvo nad imovinom zadržava dužnik). Daljnje odredbe za repo ugovore navedene su u ugovorima koje primjenjuje odgovarajući NSB. Aranžmani za osiguranje likvidnosti u obliku kolateraliziranih kredita uzimaju u obzir različite postupke i formalnosti potrebne za uspostavu i naknadnu realizaciju relevantnog prava na kolateral (zalog, ustupanje ili osiguranje (engl. charge)), koje se koriste u različitim područjima nadležnosti.

4.1.3. Uvjeti pristupa

Institucije koje ispunjavaju opće kriterije prihvatljivosti navedene u odjeljku 2.1. imaju mogućnosti posudbe od središnje banke na kraju dana. Pristup mogućnosti posudbe od središnje banke na kraju dana odobrava se putem NSB-a u državi članici u kojoj je institucija osnovana. Pristup mogućnosti posudbe odobrava se samo u dane kada sustav TARGET2 (18) radi (19). U dane kada sustavi namire vrijednosnih papira ne rade, pristup mogućnosti posudbe dozvoljen je na temelju odnosne imovine koja je već unaprijed bila deponirana pri nacionalnim središnjim bankama.

Na kraju svakog radnog dana, dugovne pozicije drugih ugovornih strana na njihovim računima za namiru kod nacionalnih središnjih banaka automatski se smatraju zahtjevom za korištenje mogućnosti posudbe na kraju dana. Postupci predviđeni za pristup mogućnosti posudbe od središnje banke na kraju dana navedeni su u odjeljku 5.3.3.

Drugoj ugovornoj strani pristup mogućnosti posudbe na kraju dana može također biti omogućen ako druga ugovorna strana dostavi zahtjev NSB-u u državi članici, u kojoj je druga ugovorna strana osnovana. Da bi NSB obradio zahtjev istog dana u sustavu TARGET2, NSB mora zaprimiti zahtjev najkasnije 15 minuta nakon vremena zatvaranja sustava TARGET2 (20), (21). U pravilu se sustav TARGET2 zatvara u 18 sati prema vremenu Europske središnje banke (srednjoeuropsko vrijeme (SEV)). Rok za podnošenje zahtjeva za pristup mogućnosti posudbe od središnje banke na kraju dana odgađa se za dodatnih 15 minuta posljednjeg radnog dana Eurosustava za razdoblje održavanja pričuve. U zahtjevu mora biti naveden iznos kredita, te je potrebno, u slučaju da odnosna imovina za transakciju nije već unaprijed deponirana kod NSB-a, navesti i odnosnu imovinu koja će se isporučiti za transakciju.

Osim zahtjeva da se dostavi dovoljno odnosne prihvatljive imovine, ne postoji ograničenje glede iznosa sredstava koji je moguće odobriti u okviru mogućnosti posudbe od središnje banke na kraju dana.

4.1.4. Dospijeće i izračun kamata

Dospijeće odobrenog kredita u okviru ovog instrumenta jest preko noći. Za druge ugovorne strane koje izravno sudjeluju u sustavu TARGET2, kredit se otplaćuje sljedećeg dana kada radi i. TARGET2; i ii. relevantni sustav namire vrijednosnih papira, a u trenutku kada se ti sustavi otvaraju za poslovanje.

Kamatnu stopu unaprijed najavljuje Eurosustav, a izračunava se kao jednostavna kamatna stopa koja se temelji na metodi za određivanje broja dana koji se uzimaju za izračun prirasta kamata „stvarni broj dana/360 dana u godini”. ESB može promijeniti kamatnu stopu u bilo kojem trenutku, što počinje važiti najranije sljedećeg radnog dana Eurosustava (22), (23). Kamate po kreditu plaćaju se prilikom otplate kredita.

4.1.5. Ukidanje instrumenta

Pristup instrumentu odobren je samo u skladu s ciljevima i općim stajalištima monetarne politike ESB-a. ESB može prilagoditi uvjete kredita ili ga u bilo kojem trenutku ukinuti.

4.2. Novčani depozit

4.2.1. Vrsta instrumenta

Druge ugovorne strane mogu koristiti instrument novčanog depozita kako bi položile prekonoćni depozit kod nacionalnih središnjih banaka. Na depozite se plaćaju kamate po unaprijed određenoj kamatnoj stopi. U uobičajenim okolnostima, kamatna stopa po ovom instrumentu predviđa donju granicu kamatne stope na prekonoćnom tržištu. Uvjeti instrumenta jednaki su u cijelom europodručju (24).

4.2.2. Pravna priroda

Na prekonoćne depozite primljene od drugih ugovornih strana plaćaju se kamate po nepromjenjivoj kamatnoj stopi. Drugoj ugovornoj strani ne daje se nikakav kolateral u zamjenu za depozite.

4.2.3. Uvjeti pristupa (25)

Institucije koje ispunjavaju opće kriterije prihvatljivosti navedene u odjeljku 2.1. imaju pristup instrumentu novčanog depozita. Pristup instrumentu novčanog depozita odobrava se putem NSB-a u državi članici u kojoj je institucija osnovana. Pristup ovom instrumentu odobrava se samo u dane kada sustav TARGET2 radi (26).

Kako bi imala pristup instrumentu novčanog depozita, druga ugovorna strana mora dostaviti zahtjev NSB-u u državi članici, u kojoj je druga ugovorna strana osnovana. Da bi NSB obradio zahtjev istog dana u sustavu TARGET2, NSB mora primiti zahtjev najkasnije 15 minuta nakon vremena zatvaranja sustava TARGET2, koji se, u pravilu, zatvara u 18 sati prema vremenu Europske središnje banke (srednjoeuropsko vrijeme (SEV)) (27), (28). Rok za podnošenje zahtjeva za pristup instrumentu novčanog depozita odgađa se za dodatnih 15 minuta posljednjeg radnog dana Eurosustava za razdoblje održavanja pričuve. U zahtjevu mora biti naveden iznos koji će biti deponiran u okviru instrumenta novčanog depozita.

Ne postoji ograničenje glede iznosa koji druga ugovorna strana može deponirati u okviru ovog instrumenta.

4.2.4. Dospijeće i izračun kamata

Dospijeće depozita u okviru ovog instrumenta jest preko noći. Za druge ugovorne strane koje izravno sudjeluju u sustavu TARGET2, depoziti koji se drže u okviru ovog instrumenta dospijevaju sljedećeg dana kada radi sustav TARGET2, u trenutku kada se taj sustav otvara za poslovanje.

Kamatnu stopu unaprijed najavljuje Eurosustav, a izračunava se kao jednostavna kamatna stopa koja se temelji na metodi za određivanje broja dana koji se uzimaju za izračun prirasta kamata „stvarni broj dana/360 dana u godini”. ESB može promijeniti kamatnu stopu u bilo kojem trenutku, što počinje važiti najranije sljedećeg radnog dana Eurosustava (29). Kamate na depozite plaćaju se po dospijeću depozita.

4.2.5. Ukidanje instrumenta

Pristup instrumentu odobren je samo u skladu s ciljevima i općim stajalištima monetarne politike ESB-a. ESB može prilagoditi uvjete instrumenta ili ga u bilo kojem trenutku ukinuti.

POGLAVLJE 5.

POSTUPCI

5.1. Aukcijski postupak

5.1.1. Opća pitanja

Operacije Eurosustava na otvorenom tržištu normalno se izvršavaju u obliku aukcija. Aukcijski postupci Eurosustava provode se u šest operativnih faza koje su navedene u okviru 3.

Eurosustav razlikuje dvije različite vrste ponuda: standardne aukcije i brze aukcije. Postupci za standardne i brze aukcije jednaki su, osim glede vremenskog okvira i opsega drugih ugovornih strana.

5.1.1.1. Standardne aukcije

Kod standardnih aukcija može proteći najviše 24 sata od najave aukcije do izdavanja potvrda o rezultatu raspodjele sredstava (a vrijeme između roka za podnošenje ponuda i objave rezultata raspodjele iznosi približno dva sata). U dijagramu 1. naveden je pregled uobičajenog vremenskog okvira za operativne faze kod standardnih aukcija. ESB može donijeti odluku o prilagodbi vremenskog okvira za pojedine operacije ako to smatra primjerenim.

Glavne operacije refinanciranja, operacije dugoročnijeg refinanciranja i strukturne operacije (uz iznimku izravnih transakcija) uvijek se provode u obliku standardnih aukcija. Druge ugovorne strane koje ispunjavaju opće kriterije prihvatljivosti koji su navedeni u odjeljku 2.1., mogu sudjelovati u standardnim aukcijama.

5.1.1.2. Brze aukcije

Brze aukcije obično se izvršavaju u roku od 90 minuta od najave aukcije, a potvrda o rezultatu raspodjele izdaje se odmah nakon objave rezultata raspodjele. Uobičajeni vremenski okvir za operativne faze za brze aukcije naveden je u dijagramu 2. Ako se to smatra primjerenim, ESB se može odlučiti na prilagođavanje vremenskog okvira za pojedine operacije. Brze aukcije koriste se samo za provođenje operacija fine prilagodbe. Eurosustav može odabrati, u skladu s kriterijima i postupcima navedenim u odjeljku 2.2., ograničen broj drugih ugovornih strana za sudjelovanje u brzim aukcijama.

5.1.1.3. Aukcije s nepromjenjivom kamatnom stopom i aukcije s promjenjivom kamatnom stopom

Eurosustav ima mogućnost provođenja aukcije ili s nepromjenjivom kamatnom stopom (nudi se količina) ili s promjenjivom kamatnom stopom (nudi se kamatna stopa). Kod ponuda s nepromjenjivom stopom, ESB određuje kamatnu stopu unaprijed, a druge ugovorne strane nude iznos novca s kojim žele zaključiti posao po nepromjenjivoj kamatnoj stopi (30). Kod aukcije s promjenjivom kamatnom stopom, druge ugovorne strane nude iznose novca i kamatne stope po kojima žele zaključiti poslove s nacionalnim središnjim bankama (31).

OKVIR 3.

Operativne faze za aukcijske postupke

1. faza Najava aukcije

a) Najava ESB-a putem javnih agencija za pružanje financijskih informacija i na internetskoj stranici ESB-a

b) Najava nacionalnih središnjih banaka putem nacionalnih agencija za pružanje financijskih informacija i izravno pojedinim drugim ugovornim stranama (ako se to smatra potrebnim)

2. faza Priprema drugih ugovornih strana i dostava ponuda

3. faza Prikupljanje ponuda od strane Eurosustava

4. faza Raspodjela na aukciji i objava rezultata aukcije

a) Odluka ESB-a o raspodjeli sredstava

b) Objava rezultata raspodjele sredstava putem javnih agencija za pružanje financijskih informacija i na internetskoj stranici ESB-a

5. faza Izdavanje potvrde o pojedinim rezultatima raspodjele

6. faza Namira transakcija (vidjeti odjeljak 5.3.)

5.1.2. Raspored održavanja aukcija

5.1.2.1. Glavne operacije refinanciranja i operacije dugoročnijeg refinanciranja

Glavne operacije refinanciranja i operacije dugoročnijeg refinanciranja provode se u skladu s okvirnim rasporedom održavanja aukcija koji objavljuje Eurosustav (32). Raspored održavanja objavljuje se najmanje tri mjeseca prije početka godine za koju važi. Uobičajeni dani trgovanja za glavne operacije refinanciranja i operacije dugoročnijeg refinanciranja navedeni su u tablici 2. Cilj ESB-a je osigurati da druge ugovorne strane iz svih država članica mogu sudjelovati u glavnim operacijama refinanciranja i u operacijama dugoročnijeg refinanciranja. Stoga prilikom sastavljanja rasporeda održavanja tih operacija ESB provodi odgovarajuća usklađivanja redovnog programa uzimajući u obzir neradne dane banaka u pojedinim državama članicama.

5.1.2.2. Strukturne operacije

Strukturne operacije putem standardnih aukcija ne provode se prema unaprijed određenom rasporedu održavanja. Međutim, strukturne operacije obično se provode i namiruju samo tijekom radnih dana nacionalnih središnjih banaka (33) u svim državama članicama.

5.1.2.3. Operacije fine prilagodbe

Operacije fine prilagodbe ne provode se u skladu s unaprijed utvrđenim rasporedom održavanja. ESB može odlučiti da će provoditi operacije fine prilagodbe tijekom bilo kojeg radnog dana Eurosustava. U takvim operacijama sudjeluju samo nacionalne središnje banke država članica u kojima su dan trgovanja, dan namire i dan plaćanja radni dani NSB-a.

DIJAGRAM 1.

Uobičajeni vremenski okvir za operativne faze kod standardnih aukcija

(vremena su navedena prema vremenu ESB-a (SEV))

DIJAGRAM 2.

Uobičajeni vremenski okvir za operativne faze kod brzih aukcija

Tablica 2.

Uobičajeni dani trgovanja za glavne operacije refinanciranja i operacije dugoročnijeg refinanciranja

Vrsta operacije Uobičajeni dan trgovanja (T) Glavne operacije refinanciranja Svakog utorka Operacije dugoročnijeg refinanciranja Posljednja srijeda svakog kalendarskog mjeseca (34)

5.1.3. Najava aukcija

Standardne aukcije Eurosustava javno se objavljuju putem agencija za pružanje financijskih informacija i na internetskoj stranici ESB-a. Osim toga, nacionalne središnje banke mogu drugim ugovornim stranama koje nemaju pristup agencijama za pružanje financijskih informacija izravno najaviti aukciju. Poruka o najavi javne aukcije obično sadrži sljedeće podatke:

(a) evidencijski broj aukcije;

(b) datum aukcije;

(c) vrstu operacija (puštanje ili povlačenje likvidnosti i vrstu instrumenta monetarne politike koji će se koristiti);

(d) rok dospijeća operacije;

(e) vrstu aukcije (aukcija s nepromjenjivom kamatnom stopom ili s promjenjivom kamatnom stopom);

(f) metodu raspodjele („nizozemska” ili „američka” aukcija, kao što je određeno u odjeljku 5.1.5.);

(g) predviđeni opseg operacije (obično samo u slučaju operacija dugoročnijeg refinanciranja);

(h) aukcije s nepromjenjivom kamatnom stopom/cijenom/swap bodovima (u slučaju aukcija s nepromjenjivom kamatnom stopom);

(i) najnižu/najvišu prihvaćenu kamatnu stopu/cijenu/swap bodove (ako je to primjenjivo);

(j) datum početka i datum dospijeća operacije (ako je primjenjivo) ili datum valute i datum dospijeća instrumenta (u slučaju izdavanja dužničkih certifikata ESB-a);

(k) uključene valute i osnovnu valutu, čiji se iznos ne mijenja (u slučaju valutnih ugovora o razmjeni);

(l) referentni promptni tečaj koji se koristi za izračun ponuda (u slučaju valutnih ugovora o razmjeni);

(m) najviši iznos ponude (ako postoji);

(n) najniži pojedinačni iznos raspodjele (ako postoji);

(o) najnižu stopu raspodjele (ako postoji);

(p) vremenski raspored za podnošenje ponuda;

(q) nominalnu vrijednost certifikata (u slučaju izdavanja dužničkih certifikata ESB-a); te

(r) oznaku ISIN za izdanje (u slučaju izdavanja dužničkih certifikata ESB-a).

U cilju poboljšanja transparentnosti svojih operacija fine prilagodbe, Eurosustav obično unaprijed javno najavljuje brze aukcije. Međutim, u iznimnim okolnostima, ESB može odlučiti da neće unaprijed javno najaviti brze aukcije. Najava brzih aukcija provodi se primjenom istih postupaka kao i za standardne aukcije. Kod brzih aukcija, koje nisu unaprijed javno najavljene, nacionalne središnje banke izravno obavještavaju odabrane druge ugovorne strane. Kod brzih aukcija koje su javno najavljene, NSB može izravno obavijestiti druge ugovorne strane.

5.1.4. Sastavljanje i dostavljanje ponuda od strane drugih ugovornih strana

Ponude drugih ugovornih strana moraju biti u obliku koji slijedi formalni obrazac koji dostave nacionalne središnje banke za odgovarajuću operaciju. Ponude se moraju dostaviti NSB-u u državi članici u kojoj institucija ima poslovnu jedinicu (glavni ured ili podružnicu). Ponude jedne institucije smije dostaviti samo jedna poslovna jedinica (bilo glavni ured ili ovlaštena podružnica) u svakoj državi članici.

Kod aukcija s nepromjenjivom kamatnom stopom druge ugovorne strane u svojim ponudama navode iznos novca s kojim su spremne zaključiti posao s nacionalnim središnjim bankama (35).

Kod aukcija s promjenjivom kamatnom stopom, druge ugovorne strane mogu dostaviti ponude za do 10 različitih razina kamatnih stopa/cijena/swap bodova. U iznimnim okolnostima, Eurosustav može uvesti ograničenje broja ponuda koje je moguće dostaviti glede aukcija s promjenjivom kamatnom stopom. U svakoj ponudi, druge ugovorne strane moraju navesti iznos novca s kojim su voljne zaključiti transakciju s nacionalnim središnjim bankama i odgovarajuću kamatnu stopu (36), (37). Ponuđene kamatne stope moraju biti izražene kao višekratnici 0,01 postotnog boda. U slučaju aukcije za valutni ugovor o razmjeni s promjenjivom kamatnom stopom, swap bodove treba kotirati u skladu sa standardnim tržišnim običajima, a ponude moraju biti izražene kao višekratnici 0,01 swap boda.

Za glavne operacije refinanciranja, minimalni iznos ponude jest 1 000 000 eura. Ponude koje prelaze taj iznos, moraju biti izražene kao višekratnici 100 000 eura. Isti minimalni iznos ponude i višekratnik primjenjuju se prilikom operacija fine prilagodbe i strukturnih operacija. Minimalni iznos ponude primjenjuje se na svaku razinu kamatne stope/cijene/swap boda.

Kod operacija dugoročnijeg refinanciranja, svaki NSB određuje minimalni iznos ponude u rasponu od 10 000 do 100 000 eura. Ponude koje premašuju određeni minimalni iznos ponude moraju biti iskazane kao višekratnici 10 000 eura. Minimalni iznos ponude primjenjuje se na svaku pojedinačnu razinu kamatne stope.

ESB može uvesti gornju granicu ponude, kako bi spriječio nerazmjerno visoke ponude. Svaka takva gornja granica ponude uvijek se navodi u poruci kojom se najavljuje javna aukcija.

Od drugih ugovornih strana uvijek se očekuje da budu u stanju pokriti iznose koji su im raspodijeljeni dovoljnim iznosom prihvatljive odnosne imovine (38). Ugovori ili propisi koje primjenjuje odgovarajući NSB omogućuju izricanje kazni ako druga ugovorna strana propusti prenijeti dovoljan iznos odnosne imovine ili gotovine kako bi se namirio iznos koji joj je raspodijeljen na aukciji.

Ponude se mogu opozvati do roka za podnošenje ponuda. Ponude koje se dostave nakon roka navedenog u poruci o najavi aukcije nevažeće su. Poštivanje roka procjenjuju nacionalne središnje banke. Nacionalne središnje banke odbacuju sve ponude druge ugovorne strane ako ukupan iznos ponude prelazi bilo koju gornju granicu ponude koju je odredio ESB. Nacionalne središnje banke također odbacuju svaku ponudu koja je ispod bilo kojeg minimalnog iznosa ponude ili je ispod bilo kojeg minimalnog iznosa ili iznad maksimalnog iznosa prihvaćene kamatne stope/cijene/swap boda. Nadalje, nacionalne središnje banke odbacuju ponude koje su nepotpune ili koje nisu u skladu s formalnim obrascem. Ako se ponuda odbaci, određeni NSB obavještava drugu ugovornu stranu o svojoj odluci prije raspodjele na aukciji.

5.1.5. Postupci za raspodjelu sredstava na aukcijama

5.1.5.1. Aukcije s nepromjenjivom kamatnom stopom

Pri raspodjeli sredstava na aukcijama s nepromjenjivom kamatnom stopom zbrajaju se ponude zaprimljene od drugih ugovornih strana. Ako ukupan iznos ponude prelazi ukupni iznos likvidnosti koji treba raspodijeliti, dostavljene ponude prihvaćaju se razmjerno, prema udjelu iznosa za raspodjelu u ukupnom iznosu ponude (vidjeti okvir 4.). Iznos koji se raspodjeljuje svakoj drugoj ugovornoj strani zaokružuje se na najbliži iznos u eurima. Međutim, ESB može odlučiti da će na aukcijama s nepromjenjivom kamatnom stopom svakom ponuditelju raspodijeliti minimalni iznos/stopu raspodjele.

OKVIR 4.

Raspodjela na aukcijama s nepromjenjivom kamatnom stopom

Postotak raspodjele jest:

Iznos raspodijeljen i-toj drugoj ugovornoj strani jest:

alli = all% × (ai )

pri čemu je:

A = ukupno raspodijeljeni iznos n = ukupan broj drugih ugovornih strana ai = iznos ponude i-toj drugoj ugovornoj strani all % = postotak raspodjele alli = ukupan iznos dodijeljen i-toj drugoj ugovornoj strani

5.1.5.2. Aukcije s promjenjivom kamatnom stopom u eurima

Pri raspodjeli sredstava na aukcijama s promjenjivom kamatnom stopom u eurima kojima se pušta likvidnost, ponude se razvrstavaju na temelju ponuđenih kamatnih stopa od viših prema nižima. Prvo se prihvaćaju ponude s najvišom kamatnom stopom, a zatim se prihvaćaju one s nižim kamatnim stopama, sve dok se ne iscrpi ukupna likvidnost za raspodjelu. Ako kod najniže prihvaćene razine kamatne stope (tj. kod granične kamatne stope) ukupni iznos ponude prelazi preostali iznos za raspodjelu, preostali iznos se raspoređuje razmjerno između ponude, prema omjeru preostalog iznosa za raspodjelu i ukupnog iznosa ponude pri graničnoj kamatnoj stopi (vidjeti okvir 5.). Iznos koji se raspodjeljuje svakoj drugoj ugovornoj strani zaokružuje se na najbliži iznos u eurima.

Pri raspodjeli sredstava na aukcijama s promjenjivom kamatnom stopom kojima se povlači likvidnost (koje se mogu koristiti za izdavanje dužničkih certifikata ESB-a i prikupljanje oročenih depozita), ponude se razvrstavaju na temelju ponuđenih kamatnih stopa od nižih prema višima (ili redom od viših prema nižima za ponuđene cijene). Prvo se prihvaćaju ponude s najnižom kamatnom stopom (najvišom cijenom), a zatim se prihvaćaju one s višim kamatnim stopama (ponude s nižom cijenom), sve dok se ne iscrpi ukupna likvidnost koju treba povući. Ako kod najviše prihvaćene razine kamatne stope (najniža cijena) (tj. kod granične kamatne stope/cijene), ukupni iznos ponude prelazi preostali iznos za raspodjelu, preostali iznos raspoređuje se razmjerno na ponude, prema omjeru preostalog iznosa za raspodjelu i ukupnog iznosa ponude pri graničnoj kamatnoj stopi/cijeni (vidjeti okvir 5.). Za izdavanje dužničkih certifikata ESB-a, iznos koji se raspodjeljuje svakoj ugovornoj strani zaokružuje se na najbliži višekratnik nominalnog iznosa dužničkih certifikata ESB-a. Za ostale operacije povlačenja likvidnosti, iznos koji se raspodjeljuje svakoj drugoj ugovornoj strani zaokružuje se na najbliži iznos u eurima.

ESB može odlučiti da svakom uspješnom ponuditelju raspodijeli minimalni iznos na aukcijama s promjenjivom kamatnom stopom.

OKVIR 5.

Raspodjela na aukcijama s promjenjivom kamatnom stopom u eurima

(primjer se odnosi na ponude koje se navode u obliku kamatnih stopa)

Postotak dodjele pri graničnoj kamatnoj stopi jest:

Iznos raspodjele i-toj drugoj ugovornoj strani pri graničnoj kamatnoj stopi jest:

all (rm ) i = all%(rm ) × a(rm ) i

Ukupan iznos raspodijeljen i-toj drugoj ugovornoj strani jest:

pri čemu je:

A = ukupno raspodijeljeni iznos rs = s-ta kamatna stopa koju nude druge ugovorne strane n = ukupni broj drugih ugovornih strana a(rs)i = iznos kojeg nudi i-ti sudionik, po s-toj kamatnoj stopi (rs) a(rs) = ukupan iznos ponuđen po s-toj kamatnoj stopi (rs) rm = granična kamatna stopa: r1 ≥ rs ≥ rm za aukcije kojima se pušta likvidnost rm ≥ rs ≥ r1 za aukcije kojima se povlači likvidnost rm–1 = kamatna stopa prije granične kamatne stope (posljednja kamatna stopa po kojoj su ponude u cijelosti prihvaćene): rm–1 > rm za aukcije kojima se pušta likvidnost rm > rm–1 za aukcije kojima se povlači likvidnost all %(rm) = postotak raspodjele po graničnoj kamatnoj stopi all(rs)i = raspodjela i-toj drugoj ugovornoj strani po s-toj kamatnoj stopi alli = ukupni iznos raspodijeljen i-toj drugoj ugovornoj strani

5.1.5.3. Aukcije s valutnim ugovorom o razmjeni s promjenjivom stopom

Pri raspodjeli sredstava na aukcijama s valutnim ugovorom o razmjeni s promjenjivom stopom, kojima se pušta likvidnost, ponude se razvrstavaju na temelju kotacija swap bodova od nižih prema višima (39). Prvo se prihvaćaju ponude s najnižim kotacijama swap bodova, a zatim se prihvaćaju one s višim kamatnim stopama, sve dok se ne iscrpi ukupni iznos osnovne (fiksne) valute za raspodjelu. Ako kod najviše prihvaćene kotacije swap boda (tj. kod granične kotacije swap boda), ukupni iznos ponude prelazi preostali iznos za raspodjelu, preostali iznos se raspoređuje razmjerno na ponude, prema omjeru preostalog iznosa za raspodjelu i ukupnog iznosa ponude pri graničnoj kotaciji swap boda (vidjeti okvir 6.). Iznos koji se raspodjeljuje svakoj drugoj ugovornoj strani zaokružuje se na najbliži iznos u eurima.

Pri raspodjeli sredstava na aukcijama s valutnim ugovorom o razmjeni s promjenjivom stopom, kojima se povlači likvidnost, ponude se razvrstavaju na temelju ponuđenih kotacija swap bodova od viših prema nižima. Prvo se prihvaćaju ponude s najvišom kotacijom swap bodova, a zatim se prihvaćaju one s nižim kotacijama swap bodova, sve dok se ne iscrpi ukupni iznos osnovne (fiksne) valute koji treba povući. Ako kod najniže prihvaćene kotacije swap boda (tj. kod granične kotacije swap boda), ukupni iznos ponude prelazi preostali iznos za raspodjelu, preostali iznos se raspoređuje razmjerno na ponude, prema omjeru preostalog iznosa za raspodjelu i ukupnog iznosa ponude pri graničnoj kotaciji swap boda (vidjeti okvir 6.). Iznos koji se raspodjeljuje svakoj drugoj ugovornoj strani zaokružuje se na najbliži iznos u eurima.

5.1.5.4. Vrsta aukcije

Kod aukcija s promjenjivom kamatnom stopom, Eurosustav može primijeniti aukcijske postupke s jedinstvenom kamatnom stopom ili s višestrukim kamatnim stopama. Kod aukcije s jedinstvenom kamatnom stopom (nizozemska aukcija), kamatna stopa/cijena/swap bod raspodjele, koja se primjenjuje na sve prihvaćene ponude jednaka je graničnoj kamatnoj stopi/cijeni/swap bodu (tj. kamatnoj stopi/cijeni/swap bodu pri kojima se ukupan iznos za raspodjelu iscrpio). Kod aukcija s višestrukim kamatnim stopama (američka aukcija) kamatna stopa/cijena/swap bod raspodjele jednaka je kamatnoj stopi/cijeni/swap bodu koji su ponuđeni za svaku pojedinačnu ponudu.

OKVIR 6.

Raspodjela na aukcijama s valutnim ugovorom o razmjeni s promjenjivom stopom

Postotak raspodjele pri graničnoj kotaciji swap boda jest:

Iznos raspodjele i-toj drugoj ugovornoj strani pri graničnoj kotaciji swap boda jest:

all(Δ m ) i = all%(Δ m ) × a(Δ m ) i

Ukupni iznos raspodijeljen i-toj drugoj ugovornoj strani jest:

pri čemu je:

A = ukupno raspodijeljeni iznos Δs = s-ta kotacija swap boda kojeg nude sudionici n = ukupan broj drugih ugovornih strana a(Δs)i = iznos koji nudi i-ti sudionik, pri s-toj kotaciji swap boda (Δs) a(Δs) = ukupni iznos ponude pri s-toj kotaciji swap boda (Δs) Δm = granična kotacija swap boda: Δm ≥ Δs ≥ Δ1 kod valutnih ugovora o razmjeni za puštanje likvidnosti Δ1 ≥ Δs ≥ Δm kod valutnih ugovora o razmjeni kojima se povlači likvidnost Δm–1 = kotacija swap boda prije granične kotacije swap boda (posljednja kotacija swap boda kod koje su ponude u cijelosti prihvaćene): Δm> Δm–1 kod valutnih ugovora o razmjeni za puštanje likvidnosti Δm–1 > Δm kod valutnih ugovora o razmjeni za povlačenje likvidnosti all%(Δm) = postotak raspodjele kod granične kotacije swap boda all(Δs)i = raspodjela i-toj drugoj ugovornoj strani pri s-toj kotaciji swap boda alli = ukupni iznos raspodijeljen i-toj drugoj ugovornoj strani

5.1.6. Objava rezultata aukcije

Rezultati standardnih i brzih aukcija javno se objavljuju preko agencije za pružanje financijskih informacija ili na internetskim stranicama ESB-a. Osim toga, nacionalne središnje banke mogu drugim ugovornim stranama koje nemaju pristup agencijama za financijske informacije izravno objaviti rezultate raspodjele. Poruka s rezultatima javne nabave obično sadrži sljedeće podatke:

(a) evidencijski broj aukcije;

(b) datum aukcije;

(c) vrstu operacije;

(d) rok dospijeća operacije;

(e) ukupni iznos ponude drugih ugovornih strana Eurosustava;

(f) broj ponuditelja;

(g) uključene valute (u slučaju valutnih ugovora o razmjeni),

(h) ukupno raspodijeljeni iznos;

(i) postotak raspodjele (u slučaju aukcija s nepromjenjivom kamatnom stopom);

(j) promptni tečaj (u slučaju valutnih ugovora o razmjeni);

(k) prihvaćenu graničnu kamatnu stopu/cijenu/swap bod i postotak raspodjele pri graničnoj kamatnoj stopi/cijeni/swap bodu (u slučaju aukcija s promjenjivom kamatnom stopom);

(l) najnižu ponuđenu kamatnu stopu, najvišu ponuđenu kamatnu stopu i ponderirani prosjek stope raspodjele (u slučaju aukcija s višestrukim kamatnim stopama);

(m) datum početka i datum dospijeća operacije (ako je primjenjivo) ili datum valute i datum dospijeća instrumenta (u slučaju izdavanja dužničkih certifikata ESB-a);

(n) najniži pojedinačni iznos raspodjele (ako postoji);

(o) najnižu stopu raspodjele (ako postoji);

(p) nominalni iznos certifikata (u slučaju izdavanja dužničkih certifikata ESB-a); i

(q) oznaku ISIN za izdanje (u slučaju izdavanja dužničkih certifikata ESB-a).

Nacionalne središnje banke izravno izdaju potvrde o pojedinačnim rezultatima raspodjele uspješnim drugim ugovornim stranama.

5.2. Postupci za bilateralne operacije

5.2.1. Opća pitanja

Nacionalne središnje banke mogu provoditi operacije na temelju bilateralnih postupaka. Ti se postupci mogu koristiti za tržišne operacije fine prilagodbe na otvorenom tržištu i strukturne izravne operacije (40). Oni su u širem smislu definirani kao postupci kod kojih Eurosustav provodi transakciju s jednom ili više drugih ugovornih strana bez aukcije. U tom smislu, razlikujemo dvije vrste bilateralnih postupaka: operacije u kojima Eurosustav izravno kontaktira s drugim ugovornim stranama i operacije koje se izvršavaju preko burza i tržišnih posrednika.

5.2.2. Izravan kontakt s drugim ugovornim stranama

U ovom postupku, nacionalne središnje banke izravno stupaju u kontakt s jednom ili nekoliko domaćih drugih ugovornih strana koje se odabiru u skladu s kriterijima navedenim u odjeljku 2.2. U skladu s preciznim uputama koje dostavi ESB, nacionalne središnje banke odlučuju žele li sklapati poslove s drugim ugovornim stranama. Transakcije se namiruju preko nacionalnih središnjih banaka.

Kada bi Upravno vijeće ESB-a donijelo odluku da, u iznimnim okolnostima, bilateralne operacije također može izvršavati i sam ESB (ili jedna ili nekoliko nacionalnih središnjih banaka koje nastupaju kao operativna jedinica ESB-a), u skladu s tim, usklađuje se postupak za takve operacije. U tom bi slučaju ESB (ili nacionalne središnje banke koje djeluju kao operativna jedinica ESB-a) stupio u izravan kontakt s jednom ili više drugih ugovornih strana na europodručju, odabranih u skladu s kriterijima navedenim u odjeljku 2.2. ESB (ili nacionalna središnja banka, koja nastupa kao operativna jedinica ESB-a) bi odlučio hoće li zaključiti posao s drugim ugovornim stranama. Unatoč tome, transakcije bi se namirivale decentralizirano putem nacionalnih središnjih banaka.

Bilateralne operacije preko izravnog kontakta s drugim ugovornim stranama mogu se primijeniti kod obratnih transakcija, izravnih transakcija, valutnih ugovora o razmjeni i prikupljanja oročenih depozita.

5.2.3. Operacije koje se provode preko burze i tržišnih posrednika

Nacionalne središnje banke mogu provoditi izravne transakcije preko burza i tržišnih posrednika. Za takve operacije, opseg drugih ugovornih strana nije unaprijed ograničen, a postupci su prilagođeni tržišnim običajima za dužničke instrumente za koje se zaključuju transakcije.

5.2.4. Najava bilateralnih operacija

Bilateralne operacije obično se ne objavljuju javno unaprijed. Osim toga, ESB može odlučiti da neće javno objaviti rezultate bilateralnih operacija.

5.2.5. Radni dani

ESB može odlučiti da će provoditi bilateralne operacije fine prilagodbe na bilo koji radni dan Eurosustava. U takvim operacijama sudjeluju samo nacionalne središnje banke država članica u kojima su dan trgovanja, dan namire i dan isplate radni dani NSB-a.

Izravne bilateralne operacije za strukturne svrhe obično se provode i namiruju samo na dane koji su radni dani NSB-a u svim državama članicama.

5.3. Postupci namire

5.3.1. Opća pitanja

Novčane transakcije koje se odnose na korištenje stalno raspoloživih mogućnosti Eurosustava ili na sudjelovanje u operacijama na otvorenom tržištu, namiruju se na računima drugih ugovornih strana kod nacionalnih središnjih banaka ili na računima banaka za namiru koje sudjeluju u sustavu TARGET2. Novčane transakcije namiruju se samo nakon (ili u trenutku) konačnog prijenosa imovine na kojoj se temelji operacija. To podrazumijeva da odnosna imovina treba biti ili unaprijed deponirana na skrbničkom računu kod nacionalnih središnjih banaka ili namirena kod navedenih nacionalnih središnjih banaka po načelu isporuke po plaćanju unutar dana. Prijenos odnosne imovine izvršava se preko računa drugih ugovornih strana za namiru vrijednosnih papira u sustavima namire vrijednosnih papira koji ispunjavaju minimalne standarde ESB-a (41). Druge ugovorne strane bez skrbničkog računa kod NSB-a ili bez računa za namiru vrijednosnih papira u sustavu namire vrijednosnih papira koji ispunjava minimalne standarde ESB-a, mogu namiriti transakcije odnosnom imovinom preko računa za namiru vrijednosnih papira ili skrbničkog računa korespondentne kreditne institucije.

Daljnje odredbe u vezi s postupcima namire određene su u ugovorima koje primjenjuju nacionalne središnje banke (ili ESB) za posebne instrumente monetarne politike. Postupci namire mogu se neznatno razlikovati između nacionalnih središnjih banaka zbog razlika u nacionalnom zakonodavstvu i operativnoj praksi.

TABLICA 3.

Uobičajeni datumi namire za operacije Eurosustava na otvorenom tržištu (42)

Instrument monetarne politike Datum namire za operacije utemeljene na standardnim aukcijama Datum namire za operacije utemeljene na brzim aukcijama ili bilateralnim postupcima Obratne transakcije T + 1 (43) T Izravne transakcije – U skladu s tržišnim običajem za odnosnu imovinu Izdavanje dužničkih certifikata ESB-a T + 2 – Valutni ugovori o razmjeni – T, T + 1 ili T + 2 Prikupljanje oročenih depozita – T

5.3.2. Namira operacija na otvorenom tržištu

Operacije na otvorenom tržištu koje se temelje na standardnim aukcijama (tj. glavne operacije refinanciranja, operacije dugoročnijeg refinanciranja i strukturne operacije), obično se namiruju prvog dana nakon dana trgovanja, kada je otvoren sustav TARGET2 i svi mjerodavni sustavi namire vrijednosnih papira. Međutim, izdavanje dužničkih certifikata ESB-a namiruje se drugog dana nakon dana trgovanja kada je otvoren sustav TARGET2 i svi mjerodavni sustavi namire vrijednosnih papira. U načelu, Eurosustav nastoji namiriti transakcije koje se odnose na njegove operacije na otvorenom tržištu u isto vrijeme u svim državama članicama, sa svim drugim ugovornim stranama koje su osigurale dovoljno odnosne imovine. Međutim, zbog operativnih ograničenja i tehničkih značajki sustava namire vrijednosnih papira, vrijeme kada se na otvorenom tržištu operacije namiruju može se razlikovati diljem europodručja. Vrijeme namire glavnih operacija refinanciranja i operacija dugoročnijeg refinanciranja obično se podudara s vremenom isplate prethodne operacije s odgovarajućim rokom dospijeća.

Eurosustav nastoji namiriti operacije na otvorenom tržištu koje se temelje na brzim aukcijama i bilateralnim postupcima na dan trgovanja. Međutim, Eurosustav može katkad, zbog operativnih razloga, primijeniti druge datume namire za te operacije, a posebno za izravne transakcije i valutne ugovore o razmjeni (vidjeti tablicu 3.).

5.3.3. Postupci na kraju dana

Postupci na kraju dana navedeni su u dokumentaciji koja se odnosi na sustav TARGET2. U pravilu je vrijeme zatvaranja sustava TARGET2 u 18 sati prema vremenu Europske središnje banke (SEV). Nakon zatvaranja, daljnji se platni nalozi ne prihvaćaju za obradu u sustavu TARGET2, iako se preostali platni nalozi koji su prihvaćeni prije vremena zatvaranja i dalje obrađuju. Zahtjevi drugih ugovornih strana za pristup stalnim mogućnostima posudbe od središnje banke na kraju dana ili novčanom depozitu moraju se dostaviti odgovarajućem NSB-u najkasnije 15 minuta nakon vremena zatvaranja sustava TARGET2. Rok za traženje pristupa stalno raspoloživim mogućnostima Eurosustava odgađa se za dodatnih 15 minuta na posljednji radni dan razdoblja održavanja minimalne pričuve Eurosustava.

Za sva se negativna stanja koja ostanu na računima za namiru prihvatljivih drugih ugovornih strana u sustavu TARGET2, nakon završetka postupka provjere na kraju dana, automatski smatra da je zatražena stalna mogućnost posudbe od središnje banke na kraju dana (vidjeti odjeljak 4.1.).

POGLAVLJE 6.

PRIHVATLJIVA IMOVINA

6.1. Opća pitanja

Članak 18. stavak 18.1. Statuta ESSB-a dopušta ESB-u i nacionalnim središnjim bankama da zaključuju transakcije na financijskim tržištima izravnom kupnjom ili prodajom odnosne imovine ili u okviru repo ugovora, te zahtijeva da se sve kreditne operacije Eurosustava temelje na odgovarajućem kolateralu. Slijedom toga, sve operacije Eurosustava za puštanje likvidnosti temelje se na dostavljenoj odnosnoj imovini drugih ugovornih strana bilo u obliku prijenosa vlasništva nad imovinom (u slučaju izravnih transakcija ili repo ugovora) ili u obliku zaloga, ustupanja potraživanja ili osiguranja (engl. charge) na temelju odgovarajuće imovine (u slučaju kolateraliziranih kredita) (44).

Radi zaštite Eurosustava od gubitaka u njegovim operacijama monetarne politike, osiguravanja jednakog postupanja s drugim ugovornim stranama i poboljšanja operativne učinkovitosti i transparentnosti, odnosna imovina mora ispunjavati određene kriterije kako bi bila prihvatljiva za operacije monetarne politike Eurosustava. Eurosustav je razvio jedinstveni okvir za prihvatljivu imovinu, koji je zajednički za sve kreditne operacije Eurosustava. Jedinstveni okvir, koji se naziva i „Jedinstveni popis”, stupio je na snagu 1. siječnja 2007. i zamijenio sustav s dva popisa, koji je vrijedio od početka treće faze ekonomske i monetarne unije.

Jedinstveni okvir obuhvaća dvije različite kategorije imovine, utrživu imovinu i neutrživu imovinu. Između ovih dviju kategorija imovine ne pravi se razlika u pogledu kvalitete imovine i njezine prihvatljivosti za različite vrste operacija monetarne politike Eurosustava, osim činjenice da Eurosustav ne koristi neutrživu imovinu za izravne transakcije. Imovina prihvatljiva za operacije monetarne politike Eurosustava može se također koristiti kao odnosna imovina za dnevni kredit.

Kriteriji prihvatljivosti za ove dvije kategorije imovine jedinstveni su za čitavo europodručje, te su navedeni u odjeljku 6.2. (45). Kako bi se osiguralo da te dvije kategorije imovine budu usklađene s istim bonitetnim standardima, uspostavljen je okvir za kreditnu procjenu Eurosustava (ECAF), koji se temelji na različitim izvorima za kreditnu procjenu. Postupci i pravila kojima se uspostavlja i kontrolira zahtjev Eurosustava za „visokim bonitetnim standardima” za sve prihvatljive kolaterale navedeni su u odjeljku 6.3. Mjere za kontrolu rizika i načela vrednovanja za odnosnu imovinu navedeni su u odjeljcima 6.4. i 6.5. Druge ugovorne strane Eurosustava mogu koristiti prihvatljivu imovinu na prekograničnoj osnovi (vidjeti odjeljak 6.6.).

6.2. Određenje prihvatljivosti za odnosnu imovinu

ESB uspostavlja, održava i objavljuje popis prihvatljive utržive imovine (46). Eurosustav drugim ugovornim stranama daje pojašnjenja u pogledu prihvatljivosti kolaterala za Eurosustav samo ako su već izdana utrživa imovina ili postojeća neutrživa imovina dostavljeni Eurosustavu kao kolateral. Stoga nije moguće dobiti mišljenje prije izdavanja.

6.2.1. Kriteriji prihvatljivosti za utrživu imovinu

Prihvatljivi su dužnički certifikati koje izdaje ESB i svi dužnički certifikati koje izdaju nacionalne središnje banke prije datuma prihvaćanja eura u svojim državama članicama.

Kako bi se utvrdila prihvatljivost druge utržive imovine, primjenjuju se sljedeći kriteriji prihvatljivosti (vidjeti također tablicu 4.).

6.2.1.1. Vrsta imovine

Mora se raditi o dužničkom instrumentu koji ima:

(a) nepromjenjivi, bezuvjetni iznos glavnice (47); i

(b) kupon koji ne može prouzročiti negativni novčani tok. Osim toga, kupon bi morao biti jedan od sljedećih: i. bez kupona; ii. kupon s nepromjenjivom kamatnom stopom; ili iii. kupon s promjenjivom kamatnom stopom vezanom uz referentnu kamatnu stopu. Kupon može biti vezan uz promjenu rejtinga samog izdavatelja. Nadalje, obveznice indeksirane uz inflaciju također su prihvatljive.

Te se značajke moraju očuvati do konačne otplate obveze. Dužnički instrumenti ne smiju davati prava na glavnicu i/ili kamate, koja su podređena pravima imatelja drugih dužničkih instrumenata istog izdavatelja.

Zahtjev (a) ne primjenjuje se na vrijednosne papire osigurane imovinom, uz izuzeće obveznica koje izdaju kreditne institucije u skladu s kriterijima navedenim u članku 52. Direktive o subjektima za zajednička ulaganja u prenosive vrijednosne papire (48) (koje se nazivaju i „pokrivene bankovne obveznice”). Eurosustav ocjenjuje prihvatljivost vrijednosnih papira osiguranih imovinom, osim pokrivenih bankovnih obveznica, na temelju sljedećih kriterija.

Imovina koja stvara novčani tok i koja osigurava vrijednosne papire osigurane imovinom mora ispunjavati sljedeće zahtjeve:

(a) stjecanje takve imovine mora biti regulirano pravom države članice EU;

(b) subjekt posebne namjene u sekuritizaciji ju mora steći od inicijatora ili od posrednika na način koji Eurosustav smatra „pravom prodajom” koja je ovršiva u odnosu na bilo koje treće osobe i mora biti izvan dosega inicijatora i njegovih vjerovnika, ili posrednika i njegovih vjerovnika, kao i u slučaju inicijatorove ili posrednikove insolventnosti;

(c) inicijator ju stvara i prodaje izdavatelju ili, ako je to primjenjivo, to čini posrednik koji ima sjedište u EGP-u;

(d) ne smije sadržavati, u cijelosti ili djelomično, stvarno ili potencijalno, tranše drugih vrijednosnih papira osiguranih imovinom (49). Osim toga, ne smije sadržavati, u cijelosti ili djelomično, stvarno ili potencijalno, kreditne zapise, ugovore o razmjeni ili druge izvedene instrumente (50), (51), ili sintetske vrijednosne papire;

(e) ako se radi o kreditnim potraživanjima, dužnici i vjerovnici moraju imati sjedište (ili, ako su fizičke osobe, moraju imati prebivalište) u EGP-u, te, ako je to relevantno, povezani vrijednosni papir također se mora nalaziti u EGP-u. Pravo koje uređuje ta kreditna potraživanja mora biti pravo države EGP-a. Ako se radi o obveznicama, njihovi izdavatelji moraju imati sjedište u EGP-u, moraju biti izdane u državi EGP-a, po pravu države EGP-a, a svako povezano osiguranje mora se nalaziti u EGP-u (52).

U slučajevima gdje inicijatori ili, ako je to primjenjivo, posrednici, imaju sjedište u europodručju ili u Ujedinjenoj Kraljevini, Eurosustav je provjerio da na području nadležnosti tih država ne postoje stroge odredbe o poništavanju prodaje imovine. Ako inicijator ili, ako je to primjenjivo, posrednik imaju sjedište u nekoj drugoj državi EGP-a, vrijednosni papiri osigurani imovinom smatraju se prihvatljivima samo ako Eurosustav utvrdi da bi njegova prava bila na odgovarajući način osigurana od odredbi o poništavanju prodaje imovine koje Eurosustav smatra relevantnim, prema pravu odgovarajuće države EGP-a. U tu svrhu, prije nego što se vrijednosni papiri osigurani imovinom mogu smatrati prihvatljivima, potrebno je dostaviti neovisno pravno mišljenje, u obliku koji Eurosustav smatra prihvatljivim, koja sadrži važeća pravila o poništavanju prodaje imovine u toj državi (53). Da bi odlučio o tomu jesu li njegova prava na odgovarajući način zaštićena od pravila o poništavanju prodaje imovine, Eurosustav može zahtijevati druge dokumente, uključujući potvrdu o solventnosti koju dostavlja stjecatelj, za određeno vrijeme od prestanka izvršavanja plaćanja do proglašenja insolventnosti (sporno razdoblje). Pravila o poništavanju prodaje imovine koja Eurosustav smatra strogim i stoga neprihvatljivim uključuju pravila prema kojima likvidator može poništiti prodaju odnosne imovine isključivo na temelju činjenice da je prodaja zaključena u određenom razdoblju (sporno razdoblje) prije proglašenja insolventnosti prodavatelja (inicijatora/posrednika), ili kada stjecatelj može spriječiti takvo poništavanje samo ako dokaže da u trenutku prodaje nije znao za insolventnost prodavatelja (inicijatora/posrednika).

Što se tiče strukturiranog izdanja, da bi bila prihvatljiva, tranša (ili podtranša) ne smije biti podređena drugim tranšama istog izdanja. Smatra se da tranša (ili podtranša) nije podređena u odnosu na druge tranše (ili podtranše) istog izdanja, ako, u skladu s pravom prvenstva plaćanja, koje se primjenjuje nakon dostave poziva na ispunjenje obveze, te koje je određeno u prospektu, niti jedna tranša (ili podtranša) nema prednost pred tranšom ili podtranšom glede primanja plaćanja (glavnice i kamata), te je takva tranša (ili podtranša) posljednja u trpljenju gubitaka između različitih tranši ili podtranši unutar strukturiranog izdanja. Za strukturirana izdanja gdje prospekt predviđa dostavu obavijesti o prijevremenom ispunjenju i poziva na ispunjenje obveze, potrebno je osigurati nepodređenost tranše (ili podtranše) u pravu prvenstva plaćanja, vezanim uz obavijest o prijevremenom ispunjenju i poziv na ispunjenje obveze.

Eurosustav zadržava pravo da od odgovarajućih trećih osoba (kao što su izdavatelj, inicijator ili organizator) zahtijeva bilo kakvo pojašnjenje i/ili pravnu potvrdu za koje smatra potrebnim za ocjenu prihvatljivosti vrijednosnih papira osiguranih imovinom.

6.2.1.2. Bonitetni standardi

Dužnički instrument mora ispunjavati visoke bonitetne standarde, koji su utvrđeni u pravilima ECAF-a za utrživu imovinu, kao što je navedeno u odjeljku 6.3.2.

6.2.1.3. Mjesto izdanja

Dužnički instrument mora biti deponiran/glasiti na ime (biti izdan) u EGP-u od strane središnje banke ili središnjeg depozitorija vrijednosnih papira koji ispunjavaju minimalne standarde koje je utvrdio ESB (54). Ako je utrživi dužnički instrument izdalo nefinancijsko društvo (55) koje nema rejting prihvaćene vanjske institucije za kreditnu procjenu (VIKP), mjesto izdanja mora biti europodručje.

6.2.1.4. Postupci namire

Dužnički instrument mora biti prenosiv u nematerijaliziranom obliku. Mora se držati i namiriti u europodručju preko računa otvorenog u Eurosustavu ili u sustavu namire vrijednosnih papira, koji zadovoljava standarde koje je utvrdio ESB, tako da oblik i sadržaj, kao i unovčenje, uređuje pravo države članice.

Ako središnji depozitorij vrijednosnih papira u kojem se izdaje imovina i sustav namire vrijednosnih papira u kojem se ona drži, nisu ista institucija, tada te dvije institucije moraju biti povezane na način koji odobri ESB (56).

6.2.1.5. Prihvatljiva tržišta

Dužnički instrumenti moraju biti uvršteni za trgovanje na uređenom tržištu, kao što je određeno u Direktivi 2004/39/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 21. travnja 2004. o tržištima financijskih instrumenata kojom se mijenja Direktiva Vijeća 85/611/EEZ i 93/6/EEZ i Direktiva 2000/12/EZ Europskog parlamenta i Vijeća te stavlja izvan snage Direktiva Vijeća 93/22/EEZ (57), ili se njima mora trgovati na određenim neuređenim tržištima koje odredi ESB (58). Ocjena neuređenih tržišta koju daje Eurosustav, temelji se na tri načela – sigurnost, transparentnost i dostupnost (59).

6.2.1.6. Vrsta izdavatelja/garanta

Dužničke instrumente mogu izdavati ili za njih mogu jamčiti središnje banke u državama članicama EU, subjekti iz javnog sektora, subjekti iz privatnog sektora ili međunarodne ili nadnacionalne institucije.

6.2.1.7. Mjesto osnivanja izdavatelja/garanta

Izdavatelj mora biti osnovan u EGP-u ili u jednoj od država skupine G10 izvan EGP-a (60) (61). U ovom drugom slučaju, dužnički instrumenti mogu se smatrati prihvatljivima samo ako Eurosustav utvrdi da će njegova prava biti zaštićena na odgovarajući način, kao što je odredio Eurosustav, u okviru zakona određene države skupine G10 izvan EGP-a. U tu svrhu, prije nego što se imovina počne smatrati primjerenom, potrebno je Eurosustavu dostaviti pravnu ocjenu koja je po obliku i sadržaju prihvatljiva za Eurosustav. U slučaju vrijednosnog papira osiguranog imovinom, izdavatelj mora biti osnovan u EGP-u.

Garant mora biti osnovan u EGP-u, osim ako jamstvo nije potrebno za ispunjavanje visokih bonitetnih standarda za utrživu imovinu, kao što je određeno u odjeljku 6.3.2.

Međunarodne ili nadnacionalne institucije prihvatljivi su izdavatelji/garanti bez obzira na njihovo mjesto osnivanja. U slučaju da je utrživi dužnički instrument izdalo nefinancijsko društvo koje nema rejting VIKP-a, izdavatelj/garant mora biti osnovan u europodručju.

6.2.1.8. Valuta nominalnog iznosa

Dužnički instrument mora biti nominiran u euru (62).

6.2.2. Kriteriji prihvatljivosti za neutrživu imovinu

Tri vrste neutržive imovine prihvatljive su kao kolateral u jedinstvenom okviru za prihvatljivu imovinu: oročeni depoziti od prihvatljivih drugih ugovornih strana, kreditna potraživanja i neutrživi hipotekarni dužnički instrumenti (63).

6.2.2.1. Kreditna potraživanja

Da bi bilo prihvatljivo, kreditno potraživanje (64) mora zadovoljavati sljedeće kriterije prihvatljivosti (vidjeti također tablicu 4.):

(a) Vrsta imovine: mora biti kreditno potraživanje koje čini dužničku obvezu dužnika prema drugoj ugovornoj strani Eurosustava. Kreditna potraživanja koja imaju „opadajući saldo” (tj. gdje se glavnica i kamate otplaćuju u skladu s prethodno ugovorenim planom) također su prihvatljiva. Neiskorištene kreditne linije (npr. neiskorištene mogućnosti revolving kreditnih potraživanja), prekoračenja po tekućem računu i akreditivi (koji dopuštaju korištenje kredita, no nisu sami po sebi kreditna potraživanja) nisu prihvatljivi. Udio institucije člana sindikata u sindiciranom kreditu smatra se prihvatljivom vrstom kreditnog potraživanja. Kreditna potraživanja ne smiju davati prava na glavnicu i/ili kamate, koja su podređena pravima imatelja drugih kreditnih potraživanja (ili drugih tranši ili podtranši u istom sindiciranom kreditu) ili dužničkih instrumenata istog izdavatelja.

(b) Kreditna potraživanja moraju imati: i. nepromjenjiv, bezuvjetan iznos glavnice i ii. kamatnu stopu koja ne može prouzročiti negativan novčani tok. Osim toga, kamatna stopa bi trebala biti jedna od sljedećih: i. tipa bez kupona; ii. nepromjenjiva; ili iii. promjenjiva i povezana s drugom referentnom kamatnom stopom. Nadalje, kreditna potraživanja s kamatnom stopom vezanom uz stopu inflacije također su prihvatljiva. Te je značajke potrebno očuvati do konačne otplate obveze.

(c) Vrsta dužnika/garanta: prihvatljivi dužnici i garanti su nefinancijska društva (65), subjekti iz javnog sektora i međunarodne i nadnacionalne institucije. Svaki dužnik je pojedinačno i zasebno odgovoran za potpunu otplatu odgovarajućeg kreditnog potraživanja (sudužnici koji su solidarno odgovorni za pojedina kreditna potraživanja isključeni su).

(d) Mjesto osnivanja dužnika i garanta: dužnik mora biti osnovan u europodručju. Garant također mora biti osnovan u europodručju, osim ako jamstvo nije potrebno za ispunjavanje visokih bonitetnih standarda za neutrživu imovinu, kao što je određeno u odjeljku 6.3.3. Taj se zahtjev ne primjenjuje na međunarodne ili nadnacionalne institucije.

(e) Bonitetni standardi: kvaliteta kreditnih potraživanja ocjenjuje se na osnovi odnosne kreditne sposobnosti dužnika ili garanta. Kreditna potraživanja moraju zadovoljavati visoke bonitetne standarde navedene u pravilima ECAF-a za neutrživu imovinu, kao što je utvrđeno u odjeljku 6.3.3.

(f) Minimalna veličina: kada druga ugovorna strana dostavi kolateral za korištenje (mobilizacija), iznos kreditnog potraživanja mora zadovoljavati minimalni prag. Svaki NSB može primjenjivati minimalni prag po svom izboru za domaća kreditna potraživanja. Za prekograničnu uporabu primjenjuje se opći minimalni prag od 500 000 eura. Predviđeno je da će se da će se čim to bude moguće, tijekom 2013., uvesti opći minimalni prag od 500 000 eura za sva kreditna potraživanja u čitavom europodručju.

(g) Postupci upravljanja: s kreditnim potraživanjima potrebno je postupati u skladu s postupcima Eurosustava, kao što je određeno u mjerodavnoj n