HR Službeni list Europske unije L 107/1

UREDBA (EU) 2016/589 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA

od 13. travnja 2016.

o Europskoj mreži službi za zapošljavanje (EURES), pristupu radnika uslugama mobilnosti i daljnjoj integraciji tržišta rada i izmjeni uredaba (EU) br. 492/2011 i (EU) br. 1296/2013

(Tekst značajan za EGP)

EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 46.,

uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,

nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,

uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),

uzimajući u obzir mišljenje Odbora regija (2),

u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (3),

budući da:

(1) Slobodno kretanje radnika temeljna je sloboda građana Unije i jedan od stupova unutarnjeg tržišta, sadržan u članku 45. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU). Pravom Unije dodatno se razrađuje njegova provedba s ciljem jamčenja potpunog ostvarivanja prava dodijeljenih građanima Unije i članovima njihovih obitelji.

(2) Slobodno kretanje radnika jedan je od ključnih elemenata za razvoj integriranijeg tržišta rada u Uniji, među ostalim u pograničnim regijama, koji omogućuje veću mobilnost radnika te tako povećava raznolikost i doprinosi socijalnoj uključenosti na razini Unije i integraciji osoba isključenih s tržišta rada. Ono doprinosi i pronalaženju odgovarajućih vještina za slobodna radna mjesta i svladavanju problema uskih grla na tržištu rada.

(3) Uredbom (EU) br. 492/2011 Europskog parlamenta i Vijeća (4) uspostavljeni su mehanizmi za popunjavanje slobodnih radnih mjesta i razmjenu informacija, dok su u Provedbenoj odluci Komisije 2012/733/EU (5) utvrđene odredbe o funkcioniranju mreže za Europske službe za zapošljavanje (mreža EURES) u skladu s tom Uredbom. Potrebno je revidirati taj regulatorni okvir kako bi se uzeli u obzir novi oblici mobilnosti, veći zahtjevi za mobilnost na pravičnoj osnovi, promjene u tehnologiji za razmjenu podataka o slobodnim radnim mjestima, upotreba različitih kanala za zapošljavanje od strane radnika i poslodavaca te sve veća uloga drugih posrednika na tržištu rada u pružanju usluga zapošljavanja, uz javne službe za zapošljavanje („JSZ-ovi”).

(4) Kako bi se radnicima koji imaju pravo na rad u drugoj državi članici pomoglo da učinkovito ostvaruju to pravo, pomoć u skladu s ovom Uredbom dostupna je svim građanima Unije koji imaju pravo baviti se nekom aktivnošću kao radnik, i članovima njihovih obitelji u skladu s člankom 45. UFEU-a. Države članice trebale bi dati isti pristup državljanima trećih zemalja koji, u skladu s pravom Unije ili nacionalnim pravom, imaju pravo na jednako postupanje u tom području kao i njihovi državljani. Ovom Uredbom ne dovode se u pitanje pravila o pristupu državljana trećih zemalja nacionalnim tržištima rada kako je određeno u relevantnom pravu Unije i nacionalnom pravu.

(5) Sve veća međuovisnost između tržištâ rada zahtijeva pojačanu suradnju između službi za zapošljavanje, među ostalim onih u pograničnim regijama, s ciljem omogućivanja slobode kretanja svih radnika na temelju dobrovoljne mobilnosti radne snage unutar Unije i na pravičnoj osnovi u skladu s pravom Unije i nacionalnim pravom te praksom, na temelju članka 46. točke (a) UFEU-a. Stoga bi između Komisije i država članica trebalo uspostaviti okvir za suradnju u području mobilnosti radne snage unutar Unije. Tim bi se okvirom trebala objediniti slobodna radna mjesta širom Unije te mogućnost prijave na ta radna mjesta, utvrditi aranžmane za pružanje povezanih usluga podrške radnicima i poslodavcima i osigurati zajednički pristup razmjeni informacija koje su potrebne za olakšavanje takve suradnje.

(6) Sud Europske unije (Sud) smatra da koncept „radnika” iz članka 45. UFEU-a mora dobiti značenje na razini Unije te da se mora definirati u skladu s objektivnim kriterijima koji radni odnos razlikuju upućivanjem na prava i obveze dotičnih osoba. Da bi se neka osoba smatrala radnikom, ona se mora baviti pravom i djelotvornom aktivnošću, u koju nisu uključene aktivnosti malog opsega koje se smatraju marginalnima ili pomoćnima. Smatra se da je bitna značajka radnog odnosa činjenica da osoba tijekom određenog vremenskog razdoblja obavlja za drugu osobu i pod njezinim vodstvom usluge za koje dobiva primitke od rada (6). Smatra se da koncept „radnika” u određenim okolnostima uključuje osobe koje obavljaju naukovanje (7) ili pripravništvo (8).

(7) Sud dosljedno smatra da je sloboda kretanja radnika jedan od temelja Unije te da se stoga odredbe kojima se ta sloboda utvrđuje moraju široko tumačiti (9). Sud smatra da sloboda kretanja radnika iz članka 45. podrazumijeva i određena prava za državljane država članica koji se kreću unutar Unije za potrebe traženja zaposlenja (10). Stoga bi se koncept „radnika” za potrebe ove Uredbe trebao shvatiti tako da obuhvaća tražitelje zaposlenja, neovisno o tome jesu li oni trenutačno u radnom odnosu ili ne.

(8) Kako bi se olakšala mobilnost radne snage unutar Unije, Europsko vijeće zatražilo je u „Paktu za rast i zapošljavanje” da se istraži mogućnost proširenja mreže EURES na naukovanje i pripravništvo. Naukovanje i pripravništvo trebali bi biti obuhvaćeni ovom Uredbom pod uvjetom da uspješni kandidati ulaze u radni odnos. Države članice trebale bi moći isključiti iz popunjavanja slobodnih radnih mjesta određene kategorije naukovanja i pripravništva kako bi osigurale usklađenost i funkcioniranje svojih obrazovnih sustava te uzele u obzir potrebu da osmisle svoje mjere aktivne politike na tržištu rada na temelju potreba radnika na koje se odnose ti programi. Za potrebe poboljšanja kvalitete pripravništva trebalo bi uzeti u obzir Preporuku Vijeća od 10. ožujka 2014. o kvalitativnom okviru za pripravništvo (11), posebno u odnosu na sadržaj učenja i osposobljavanja i radne uvjete, s ciljem olakšavanja prijelaza iz obrazovanja, nezaposlenosti ili neaktivnosti na rad. U skladu s navedenom preporukom trebalo bi poštovati prava i radne uvjete pripravnika u okviru primjenjivog prava Unije i nacionalnog prava.

(9) Informacije o ponudama za naukovanje i pripravništvo predviđene ovom Uredbom mogu se dopuniti internetskim alatima i uslugama koje razvija Komisija ili drugi dionici, čime se poslodavcima omogućuje da izravno s tražiteljima zaposlenja dijele informacije o mogućnostima naukovanja i pripravništva širom Unije.

(10) Od svojeg pokretanja 1994. EURES djeluje kao mreža za suradnju između Komisije i JSZ-ova za pružanje informacija, savjetovanja i usluga posredovanja pri zapošljavanju na dobrobit radnika i poslodavaca, kao i svakog građanina Unije kojem može biti korisno načelo slobodnog kretanja radnika, putem mreže ljudi i internetskih alata za pomoć dostupnih na Europskom portalu za mobilnost pri zapošljavanju („portal EURES”). Potrebna je dosljednija primjena popunjavanja slobodnih radnih mjesta, podrške i razmjene informacija o mobilnosti radne snage unutar Unije. Stoga bi mrežu EURES trebalo ponovno uspostaviti i reorganizirati kao dio revidiranog regulatornog okvira kako bi je se moglo dodatno ojačati. Trebalo bi odrediti uloge i odgovornosti različitih organizacija koje sudjeluju u mreži EURES.

(11) Sastav mreže EURES trebao bi biti dostatno fleksibilan kako bi se prilagodio promjenama na tržištu usluga za zapošljavanje. Pojava raznih službi za zapošljavanje ukazuje na to da Komisija i države članice trebaju uložiti zajedničke napore u širenju mreže EURES kao glavnog alata Unije za pružanje usluga zapošljavanja širom Unije. Šire članstvo u mreži EURES imalo bi društvene, gospodarske i financijske koristi te bi također moglo doprinijeti stvaranju inovativnih oblika učenja i suradnje, među ostalim u području standarda kvalitete za slobodna radna mjesta i usluge podrške, na nacionalnoj, regionalnoj, lokalnoj i prekograničnoj razini.

(12) Proširenjem članstva u EURES-u poboljšala bi se učinkovitost u pružanju usluga omogućavanjem partnerstava te poticanjem komplementarnosti i poboljšavanjem kvalitete te bi se povećao tržišni udio mreže EURES jer bi novi sudionici stavljali na raspolaganje slobodna radna mjesta, molbe za posao i životopise („CV”) i pružali usluge podrške radnicima i poslodavcima.

(13) Trebalo bi biti moguće da članom EURES-a postane bilo koja organizacija, uključujući javne i privatne službe za zapošljavanje ili službe za zapošljavanje trećeg sektora, koja se obvezuje ispuniti sve kriterije i zadaće utvrđene ovom Uredbom.

(14) Pojedine organizacije neće biti u mogućnosti ispuniti sve zadaće čije se ispunjenje zahtijeva od članova EURES-a ovom Uredbom. S obzirom na važnost potencijalnog doprinosa takvih organizacija mreži EURES, ipak je primjereno da im se pruži mogućnost da postanu partneri EURES-a. Takva iznimka smjela bi se odobriti samo ako je opravdana, a mogla bi se opravdati time što je podnositelj zahtjeva male veličine, ima ograničena financijska sredstva, zato što uobičajeno ne ispunjava sve zadaće koje se zahtijevaju, ili zato što je neprofitna organizacija.

(15) Transnacionalna i prekogranična suradnja i podrška svim članovima i partnerima EURES-a koji djeluju u državama članicama olakšale bi se putem strukture na razini Unije („Europski koordinacijski ured”). Europski koordinacijski ured trebao bi pružati zajedničke informacije, alate i smjernice, aktivnosti osposobljavanja razvijene u suradnji s državama članicama te pružati pomoć. Aktivnosti osposobljavanja i pružanja pomoći posebno bi trebale biti usmjerene na osoblje organizacija koje sudjeluju u mreži EURES, a koji su stručnjaci za usklađivanje ponude i potražnje, pružanje usluga posredovanja pri zapošljavanju, te pružanja informacija, savjetovanja i pomoći radnicima, poslodavcima i organizacijama koje zanimaju pitanja transnacionalne i prekogranične mobilnosti i koji su, u tu svrhu, u izravnom kontaktu s tim ciljnim skupinama. Europski koordinacijski ured trebao bi biti odgovoran i za rad i razvoj portala EURES i zajedničke IT platforme. Za usmjeravanje njegova rada trebalo bi izraditi višegodišnje programe rada uz savjetovanje s državama članicama.

(16) Države članice trebale bi uspostaviti nacionalne koordinacijske urede kako bi osigurale prijenos dostupnih podataka na portal EURES i kako bi pružile opću podršku i pomoć svim članovima i partnerima EURES-a na svojem državnom području, među ostalim u vezi s tim kako postupati u slučaju prigovora i problema u vezi sa slobodnim radnim mjestima, prema potrebi u suradnji s drugim relevantnim tijelima javne vlasti, poput inspektorata rada. Države članice trebale bi također poduprijeti suradnju s kolegama u drugim državama članicama, među ostalim na prekograničnoj razini, i s Europskim koordinacijskim uredom. Nacionalni koordinacijski uredi trebali bi također biti zaduženi za provjeru pitanja usklađenosti u vezi sa standardima stvarne i tehničke kvalitete podataka te zaštite podataka. Kako bi se olakšala komunikacija s Europskim koordinacijskim uredom i nacionalnim koordinacijskim uredima pomoglo u promicanju usklađenosti svih članova i partnera EURES-a na njihovu državnom području s tim standardima, nacionalni koordinacijski uredi trebali bi osigurati koordinirani prijenos podataka na portal EURES jedinstvenim koordiniranim kanalom, prema potrebi upotrebom postojećih nacionalnih IT platformi. Radi pružanja kvalitetne i pravodobne usluge, države članice trebale bi osigurati da njihov nacionalni koordinacijski ured ima dovoljan broj osposobljenog osoblja i drugih resursa potrebnih za izvršavanje zadaća utvrđenih ovom Uredbom.

(17) Sudjelovanje socijalnih partnera u mreži EURES posebno doprinosi analizi prepreka mobilnosti kao i promicanju dobrovoljne mobilnosti radne snage unutar Unije na pravičnoj osnovi, među ostalim u pograničnim regijama. Predstavnici socijalnih partnera na razini Unije trebali bi stoga moći sudjelovati na sastancima Koordinacijske skupine osnovane na temelju ove Uredbe i održavati redoviti dijalog s Europskim koordinacijskim uredom, a nacionalne organizacije poslodavaca i sindikati trebali bi biti uključeni u suradnju s mrežom EURES koju olakšavaju nacionalni koordinacijski uredi redovnim dijalogom sa socijalnim partnerima u skladu s nacionalnim pravom i praksom. Socijalni partneri trebali bi imati mogućnost podnijeti prijavu da postanu član ili partner EURES-a nakon ispunjavanja relevantnih obveza u okviru ove Uredbe.

(18) S obzirom na poseban status JSZ-ova, države članice trebale bi ih imenovati članovima EURES-a, bez da moraju prolaziti kroz postupak primanja članova. Države članice trebale bi osigurati da JSZ-ovi zadovoljavaju najmanje zajedničke kriterije utvrđene u Prilogu I. („najmanji zajednički kriteriji”) i obveze iz ove Uredbe. Osim toga, države članice trebale bi moći svojim JSZ-ovima delegirati opće zadaće ili aktivnosti u vezi s organizacijom rada u skladu s ovom Uredbom, među ostalim razvoj i upravljanje nacionalnim sustavima za primanje članova i partnera EURES-a. Svaki JSZ, kako bi ispunio svoje obveze u skladu s ovom Uredbom, trebao bi imati dostatni kapacitet, tehničku pomoć i financijske i ljudske resurse.

(19) U skladu sa svojom nadležnošću u vezi s organizacijom tržišta rada, države članice trebale bi biti nadležne za primanje organizacija kao članova i partnera EURES-a na svojem državnom području. Na takvo primanje trebali bi se primjenjivati najmanji zajednički kriteriji i ograničen niz osnovnih pravila o postupku primanja kako bi se osigurala transparentnost i jednake mogućnosti prilikom ulaska u mrežu EURES, omogućujući prilagodljivost koju je potrebno uzeti u obzir u odnosu na različite nacionalne modele i oblike suradnje između JSZ-a i drugih dionika na tržištu rada u državama članicama. Države članice trebale bi moći opozvati takvo primanje u članstvo ako organizacija prestane ispunjavati primjenjive kriterije ili zahtjeve na temelju kojih je primljena.

(20) Cilj uspostavljanja najmanjih zajedničkih kriterija kako bi se postalo članom ili partnerom EURES-a jest osiguravanje sukladnosti s najmanjim standardima kvalitete. Stoga bi se molbe za primanje trebale ocjenjivati barem u odnosu na najmanje zajedničke kriterije.

(21) Jedan od ciljeva mreže EURES je podržati pravičnu i dobrovoljnu mobilnost radne snage unutar Unije i stoga bi najmanji zajednički kriteriji za primanje organizacija u mrežu EURES trebali uključivati i zahtjev da se te organizacije obvežu da će potpuno poštovati primjenjive standarde na tržištu rada i pravne zahtjeve, uključujući načelo nediskriminacije. Stoga bi države članice trebale moći odbiti ili opozvati primanje u članstvo za organizacije koje krše standarde na tržištu rada ili pravne zahtjeve, posebno u pogledu primitaka od rada i uvjeta rada. U slučaju odbijanja primanja u članstvo ili opoziva na temelju nesukladnosti s tim standardima i zahtjevima, relevantni nacionalni koordinacijski ured trebao bi obavijestiti Europski koordinacijski ured koji bi tada trebao proslijediti informaciju ostalim nacionalnim koordinacijskim uredima. Nacionalni koordinacijski uredi mogu poduzeti odgovarajuće mjere u pogledu organizacija koje djeluju na njihovu državnom području u skladu s njihovim nacionalnim pravom i praksom.

(22) Države članice trebale bi pratiti aktivnosti organizacija primljenih u mrežu EURES kako bi osigurale da organizacije na ispravan način primjenjuju odredbe ove Uredbe. Države članice trebale bi poduzeti odgovarajuće mjere za osiguravanje optimalne usklađenosti. To praćenje prvenstveno bi se trebalo temeljiti na podacima koje su te organizacije dostavile nacionalnim koordinacijskim uredima u skladu s ovom Uredbom, ali također može podrazumijevati, prema potrebi, mjere revizije i kontrole kao što su nasumične provjere. To bi trebalo uključivat praćenje usklađenosti s primjenjivim zahtjevima koji se odnose na dostupnost.

(23) Trebalo bi uspostaviti Koordinacijsku skupinu kako bi obavljala ulogu koordinacije u pogledu aktivnosti i funkcioniranja mreže EURES-a. Ona bi trebala služiti kao platforma za razmjenu informacija i za razmjenu najbolje prakse, posebno u pogledu razvoja i širenja mrežom EURES-a odgovarajućih informacija i smjernica radnicima, uključujući pogranične radnike, i poslodavcima. S njome bi se trebalo savjetovati i tijekom pripreme predložaka, tehničkih standarda i formata kao i u vezi s definiranjem ujednačenih detaljnih specifikacija za prikupljanje i analizu podataka. Socijalni partneri trebali bi moći prisustvovati raspravama Koordinacijske skupine posebno u vezi sa strateškim planiranjem, razvojem, provedbom, praćenjem i ocjenom usluga i aktivnosti iz ove Uredbe. Kako bi se uspostavila sinergija rada mreže EURES i mreže JSZ-ova osnovane Odlukom br. 573/2014/EU Europskog parlamenta i Vijeća (12), Koordinacijska skupina trebala bi surađivati s Odborom mreže JSZ-ova. Takva suradnja mogla bi obuhvaćati razmjenu najbolje prakse i izvješćivanje Odbora o tekućim i planiranim aktivnostima mreže EURES.

(24) Zaštitni znak EURES-a i njegov karakteristični logotip registrirani su kao žig Europske unije pri Uredu Europske unije za intelektualno vlasništvo. Jedino je Europski koordinacijski ured ovlašten da trećim stranama daje dopuštenje za korištenje EURES-ovog logotipa u skladu s Uredbom Vijeća (EZ) br. 207/2009 (13). Europski koordinacijski ured trebao bi o tome obavijestiti dotične organizacije.

(25) Radi pružanja pouzdanih i ažuriranih informacija radnicima i poslodavcima o različitim vidovima mobilnosti radne snage i socijalne zaštite unutar Unije, mreža EURES trebala bi surađivati s drugim tijelima, službama i mrežama Unije koje olakšavaju mobilnost i informiraju građane Unije o njihovim pravima u skladu s pravom Unije, kao što su Europska mreža tijela za jednakost (Equinet), portal Vaša Europa, Europski portal za mlade i SOLVIT, organizacije koje rade na prekograničnoj suradnji i organizacije odgovorne za priznavanje stručnih kvalifikacija i tijela za promicanje, analizu, praćenje i potporu jednakom postupanju s radnicima, imenovana u skladu s Direktivom 2014/54/EU Europskog parlamenta i Vijeća (14). Kako bi se osigurala sinergija, mreža EURES također bi trebala surađivati s relevantnim tijelima koja su zadužena za koordinaciju socijalne sigurnosti.

(26) Ostvarivanje prava na slobodu kretanja radnika olakšalo bi se uspostavom načina potpore popunjavanju slobodnih radnih mjesta kako bi tržište rada postalo u potpunosti dostupno i radnicima i poslodavcima. Stoga je potrebno dodatno razviti zajedničku IT platformu na razini Unije kojom upravlja Komisija. Osiguravanje tog prava znači da će radnici moći imati pristup mogućnostima za zapošljavanje u cijeloj Uniji.

(27) Iz digitalne perspektive, podaci o molbama za posao i životopisima mogli bi se izraziti kao profili tražitelja zaposlenja.

(28) Zajednička IT platforma koja objedinjuje slobodna radna mjesta i mogućnost prijave na ta radna mjesta, a na kojoj radnici i poslodavci mogu automatski povezati podatke na temelju različitih kriterija i razina, trebala bi olakšati postizanje ravnoteže na tržištima rada u Uniji, što bi doprinijelo povećanju zaposlenosti u Uniji.

(29) Kako bi se promicala sloboda kretanja radnika, sva slobodna radna mjesta koja su objavljena putem JSZ-a i drugih članova EURES-a, ili, ako je relevantno, partnera EURES-a, trebala bi biti objavljena na portalu EURES. Međutim, u određenim okolnostima i s ciljem osiguravanja da portal EURES sadrži samo informacije koje su relevantne za mobilnost unutar Unije, države članice trebale bi biti u mogućnosti pružiti poslodavcima mogućnost da ne objave slobodno radno mjesto na portalu EURES nakon što su izvršili objektivnu procjenu zahtjeva povezanih s dotičnim radnim mjestom, pogotovo određene vještine i sposobnosti potrebne kako bi se na odgovarajući način izvršavala zaduženja na radnom mjestu, na temelju kojih poslodavac opravdava razloge zašto nije objavio slobodno radno mjesto.

(30) Radnici bi trebali u bilo kojem trenutku moći povući svoj pristanak i zatražiti brisanje ili izmjenu nekih ili svih podataka koje su učinili dostupnima. Radnici bi trebali moći odabrati između niza mogućnosti za ograničavanje pristupa svojim podacima ili određenim dodacima.

(31) Pravnu odgovornost za osiguravanje stvarne i tehničke kvalitete informacija koje su dostupne zajedničkoj IT platformi, posebno u pogledu podataka o slobodnim radnim mjestima, snose organizacije koje čine dostupnima informacije u skladu s pravom i standardima koje određuju države članice. Europski koordinacijski ured trebao bi olakšati suradnju s ciljem otkrivanja svih prijevara ili zlouporaba u vezi s razmjenom informacija na razini Unije. Sve uključene strane trebale bi osiguravati pružanje kvalitetnih podataka.

(32) Kako bi se osoblju članova i partnera EURES-a, kao što su voditelji predmeta, omogućilo brzo i odgovarajuće obavljanje aktivnosti pretraživanja i usklađivanja ponude i potražnje, važno je da u tim organizacijama ne postoje tehničke prepreke koje sprečavaju upotrebu javno dostupnih podataka na portalu EURES, kako bi se takvi podaci mogli obrađivati kao dio usluga zapošljavanja i posredovanja pri zapošljavanju koje se nude.

(33) Komisija razvija europsku klasifikaciju za vještine/kompetencije, kvalifikacije i zanimanja („europska klasifikacija”). Europska klasifikacija je standardna terminologija za zanimanja, vještine, kompetencije i kvalifikacije čiji je cilj olakšavanje prijava za posao putem interneta u Uniji. Primjereno je razviti suradnju između Komisije i država članica u vezi s interoperabilnošću i automatiziranim usklađivanjem slobodnih radnih mjesta s molbama za posao i životopisima („usklađivanje ponude i potražnje”), među ostalim na prekograničnoj razini, putem zajedničke IT platforme. Takva suradnja trebala bi uključivati prenošenje popisa vještina/kompetencija i zanimanja iz europske klasifikacije u nacionalne sustave klasifikacije i obrnuto. Države članice trebalo bi obavješćivati o razvoju europske klasifikacije.

(34) Podaci koje države članice razvijaju u kontekstu Europskog kvalifikacijskog okvira mogli bi služiti kao doprinos za europsku klasifikaciju, u pogledu kvalifikacija. Najbolja praksa i iskustva stečeni u okviru Europskog kvalifikacijskog okvira mogli bi doprinijeti daljnjem razvoju odnosa između nizova podataka u okviru Europskog kvalifikacijskog okvira i europske klasifikacije.

(35) Uspostavljanje evidencije kako bi se povezale nacionalne klasifikacije s popisom vještina/kompetencija i zanimanja europske klasifikacije ili zamjena nacionalnih klasifikacija europskom klasifikacijom mogli bi stvoriti troškove za države članice. Ti troškovi razlikovali bi se u državama članicama. Komisija bi trebala pružiti tehničku i, ako je moguće, financijsku potporu u skladu s primjenjivim pravilima za relevantne dostupne financijske instrumente, kao što je Uredba (EU) br. 1296/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (15).

(36) Članovi i, ako je relevantno, partneri EURES-a trebali bi osigurati pristup uslugama podrške za sve radnike i poslodavce koji traže njihovu pomoć. Potrebno je uspostaviti zajednički pristup u pogledu tih usluga te u što većoj mjeri osigurati načelo jednakog postupanja prema radnicima i poslodavcima koji traže pomoć u području mobilnosti radne snage unutar Unije, bez obzira na to gdje se oni nalaze u Uniji. Stoga je potrebno uspostaviti načela i pravila u pogledu dostupnosti usluga podrške na državnom području pojedinih država članica.

(37) Pri pružanju usluga u okviru ove Uredbe prema usporedivim situacijama ne bi se trebalo postupati različito, a prema različitim situacijama ne bi se trebalo postupati jednako, osim ako je takvo postupanje objektivno opravdano. Pri pružanju takvih usluga ne bi trebalo biti diskriminacije na temelju državljanstva, spola, rase ili etničkog podrijetla, vjere ili uvjerenja, invalidnosti, dobi ili seksualne orijentacije.

(38) Veći i sveobuhvatniji izbor usluga pomoći u području mobilnosti radne snage unutar Unije koristi radnicima. Usluge podrške pomoći će smanjiti prepreke s kojima se suočavaju radnici kada ostvaruju svoja prava na temelju prava Unije kao i učinkovitije iskoristiti sve mogućnosti za zapošljavanje i na taj način osigurati bolje izglede za zapošljavanje svakog pojedinca i putove karijere radnika, uključujući one u ranjivim skupinama. Svi zainteresirani radnici trebali bi stoga imati pristup općim informacijama o mogućnostima za zapošljavanje i o uvjetima života i rada u drugoj državi članici, kao i osnovnu pomoć pri sastavljanju životopisa. Na njihov opravdani zahtjev, zainteresirani radnici trebali bi biti u mogućnosti dobiti i personaliziranu pomoć, pri čemu se vodi računa o nacionalnoj praksi. Dodatna pomoć u potrazi za poslom i druge dodatne usluge mogle bi uključivati usluge poput odabira odgovarajućih slobodnih radnih mjesta, pomoć pri sastavljanju molbi za posao i životopisa te dobivanje pojašnjenja o određenim slobodnim radnim mjestima u drugim državama članicama.

(39) Uslugama podrške također bi trebalo olakšati pronalaženje odgovarajućeg kandidata u drugoj državi članici za one poslodavce koji žele zapošljavati osobe iz Unije. Svi zainteresirani poslodavci trebali bi moći dobiti informacije o posebnim pravilima i čimbenicima povezanima sa zapošljavanjem osoba iz druge države članice, kao i osnovnu pomoć u sastavljanju oglasa za slobodna radna mjesta. Ako se procijeni da je zapošljavanje vjerojatno, zainteresirani poslodavci trebali bi biti u mogućnosti dobiti personaliziranu pomoć, pri čemu se vodi računa o nacionalnoj praksi. Dodatna pomoć mogla bi uključivati predselekciju kandidata, olakšavanje izravnih kontakata između poslodavaca i kandidata uz korištenje posebnih internetskih alata ili događaja poput sajmova poslova, i administrativne pomoći tijekom postupka zapošljavanja, posebno za mala i srednja poduzeća (MSP-ovi).

(40) Pri pružanju osnovnih informacija radnicima i poslodavcima o portalu EURES i mreži EURES, članovi EURES-a i, ako je relevantno, partneri EURES-a trebali bi uspostaviti učinkoviti pristup uslugama podrške u okviru ove Uredbe, osiguravajući ne samo raspoloživost tih usluga na izričit zahtjev pojedinog radnika ili poslodavca, nego i, prema potrebi, pružajući na vlastitu inicijativu informacije o EURES-u radnicima i poslodavcima prilikom njihova prvog kontakta („integracija EURES-a”) i proaktivno pružajući pomoć u tom području tijekom cijelog postupka zapošljavanja.

(41) Duboko razumijevanje potražnje na tržištu rada u odnosu na zanimanja, sektore i potrebe poslodavaca doprinijelo bi pravu na slobodno kretanje radnika u Uniji. Stoga bi usluge podrške trebale uključivati kvalitetnu pomoć poslodavcima, posebno MSP-ovima. Bliska suradnja između službi za zapošljavanje i poslodavaca namijenjena je povećavanju broja slobodnih radnih mjesta, poboljšavanju povezivanja prikladnih kandidata te poboljšavanju podataka o tržištu rada općenito.

(42) Usluge podrške radnicima povezane su s ostvarivanjem njihova temeljnog prava na kretanje koje imaju kao radnici u skladu s pravom Unije te bi trebale biti besplatne. Međutim, na usluge podrške poslodavcima može se naplaćivati naknada, u skladu s nacionalnim pravom i praksom.

(43) Kako bi se organizacijama koje su podnijele prijavu za članstvo te koje namjeravaju pružati informacije i pomoć putem interneta omogućilo da sudjeluju u mreži EURES, trebalo bi im se omogućiti da pružaju usluge podrške iz ove Uredbe kao e-usluge. Uzimajući u obzir da se digitalna pismenost znatno razlikuje među državama članicama, JSZ-ovi bi trebali barem moći pružiti usluge podrške i putem kanala izvan interneta, prema potrebi. Države članice trebale bi poduzeti primjerene mjere kako bi osigurale kvalitetu informacija i podrške putem interneta koje pružaju članovi i partneri EURES-a. One bi mogle svojim nacionalnim koordinacijskim uredima povjeriti zadaću praćenja informacija i pomoći na internetu.

(44) Posebnu pozornost trebalo bi posvetiti olakšavanju mobilnosti u pograničnim regijama i pružanju usluga pograničnim radnicima koji se suočavaju s različitim nacionalnim praksama i pravnim sustavima te nailaze na posebne administrativne, pravne ili porezne prepreke u odnosu na mobilnost. Države članice mogu odlučiti uspostaviti posebne strukture podrške, poput prekograničnih partnerstava, za olakšavanje takve vrste mobilnosti. Takvim strukturama trebale bi se u okviru mreže EURES rješavati specifične potrebe za informacijama i smjernicama za pogranične radnike kao i uslugama posredovanja pri zapošljavanju te koordinacijom suradnje među uključenim organizacijama.

(45) Važno je da članovi EURES-a i partneri EURES-a mogu surađivati u pružanju usluga koje se odnose posebno na pogranične radnike s organizacijama izvan mreže EURES bez dodjele prava ili nametanja obveza u okviru ove Uredbe takvim organizacijama.

(46) Aktivnim mjerama za tržište rada kojima se u svakoj državi članici pruža pomoć u traženju posla trebali bi moći pristupiti i građani Unije koji traže prilike za zapošljavanje u drugim državama članicama. Ova Uredba ne bi trebala utjecati na nadležnosti pojedinih država članica da odrede postupovna pravila i da primijene opće uvjete za ulazak kako bi se osigurala odgovarajuća upotreba dostupnih javnih sredstava. Ova Uredba ne bi trebala utjecati na Uredbu (EZ) br. 883/2004 Europskog parlamenta i Vijeća (16) i ne bi trebala predstavljati obvezu za države članice da izvoze aktivne mjere za tržište rada na državno područje druge države članice ako građanin ondje već živi.

(47) Transparentnost tržišta rada i odgovarajuće sposobnosti usklađivanja ponude i potražnje, uključujući povezivanje vještina i kvalifikacija s potrebama tržišta rada, važni su preduvjeti za mobilnost radne snage unutar Unije. Bolja ravnoteža između ponude i potražnje na tržištu rada unaprijeđenim povezivanjem vještina i radnih mjesta može se ostvariti putem učinkovitog sustava na razini Unije za razmjenu informacija o nacionalnoj, regionalnoj i sektorskoj ponudi i potražnji na tržištu rada. Takav bi se sustav trebao uspostaviti između Komisije i država članica te se upotrebljavati kao temelj za praktičnu suradnju država članica u okviru mreže EURES. Tom razmjenom informacija trebalo bi u obzir uzeti tokove i oblike mobilnosti radne snage u Uniji koje prate Komisija i države članice.

(48) Trebalo bi uspostaviti ciklus izrade programa radi podržavanja koordinacije mjera mobilnosti unutar Unije. Izradom nacionalnih programa rada država članica trebalo bi uzeti u obzir podatke o tokovima i oblicima mobilnosti, analizu podataka o postojećim i budućim nedostacima i viškovima radne snage te iskustva i praksu zapošljavanja u okviru mreže EURES. Izrada programa trebala bi uključivati preispitivanje postojećih resursa i alata koji su na raspolaganju organizacijama u državama članicama za olakšanje mobilnosti radnika unutar Unije.

(49) Razmjenom nacrta nacionalnih programa rada među državama članicama u okviru ciklusa izrade programa trebalo bi se omogućiti nacionalnim koordinacijskim uredima da zajedno s Europskim koordinacijskim uredom usmjeravaju resurse mreže EURES prema odgovarajućim mjerama i projektima te da tako doprinose razvoju mreže EURES kao alata usmjerenijeg prema rezultatima koji odgovara na potrebe radnika i poslodavaca u skladu s dinamikom na tržištima rada. To bi se moglo poduprijeti razmjenom najbolje prakse na razini Unije, među ostalim putem izvješća o aktivnostima EURES-a.

(50) Kako bi se dobile odgovarajuće informacije za mjerenje rezultata mreže EURES, ovom Uredbom utvrđuju se najosnovniji podaci koji se trebaju prikupiti u državama članicama. Kako bi se mreža EURES pratila na razini Unije, trebalo bi prikupljati usporedive kvantitativne i kvalitativne podatke koje države članice trebaju prikupljati na nacionalnoj razini. Ovom se Uredbom stoga određuje postupovni okvir za uspostavu ujednačenih detaljnih specifikacija za prikupljanje i analizu podataka. Te specifikacije trebale bi pomoći u ocjeni napretka u ostvarivanju ciljeva postavljenih za mrežu EURES u okviru ove Uredbe i zasnivati se na postojećoj praksi u JSZ-ovima. S obzirom na to da bi zbog nedostatka obveza izvješćivanja za radnike i poslodavce moglo biti teško dobiti izravne rezultate o zapošljavanju i posredovanju pri zapošljavanju, organizacije koje sudjeluju u mreži EURES trebale bi se koristiti drugim dostupnim informacijama poput broja obrađenih i popunjenih slobodnih radnih mjesta u slučaju kada to može služiti kao uvjerljivi pokazatelj za te rezultate. Voditelji predmeta tih organizacija trebali bi redovito izvješćivati o svojim kontaktima i predmetima koje su obradili kako bi osigurali postojanu i pouzdanu osnovu za prikupljanje podataka.

(51) Ako mjere predviđene u ovoj Uredbi podrazumijevaju obradu osobnih podataka, potrebno ih je provoditi u skladu s pravom Unije o zaštiti osobnih podataka, posebno Direktivom 95/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (17) te Uredbom (EZ) br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća (18), kao i povezanim nacionalnim provedbenim mjerama. U tom kontekstu trebalo bi obratiti posebnu pozornost na pitanja zadržavanja osobnih podataka.

(52) Izvršeno je savjetovanje s Europskim nadzornikom za zaštitu podataka u skladu s člankom 28. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 45/2001, koji je dao mišljenje 3. travnja 2014. (19).

(53) Ovom se Uredbom poštuju temeljna prava i načela priznata posebno Poveljom o temeljnim pravima Europske unije, kako je navedeno u članku 6. Ugovora o Europskoj uniji (UEU).

(54) S obzirom na to da cilj ove Uredbe, odnosno uspostavu zajedničkog okvira za suradnju između država članica radi objedinjavanja slobodnih radnih mjesta i mogućnosti prijave na ta slobodna radna mjesta i lakšeg ostvarivanja ravnoteže između ponude i potražnje na tržištu rada, ne mogu dostatno ostvariti države članice, nego se on na bolji način može ostvariti na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti utvrđenim u članku 5. UFEU-a. U skladu s načelom proporcionalnosti utvrđenim u tom članku, ova Uredba ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tog cilja.

(55) Kako bi izmijenila područja aktivnosti EURES-a za koje države članice zahtijevaju prikupljanje podataka ili dodala druga područja aktivnosti EURES-a koje se poduzimaju na nacionalnoj razini u okviru ove Uredbe onim područjima za koja se zahtijeva da se pri prikupljanju podataka u obzir uzmu potrebe na tržištu rada koje se mijenjaju, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje akata u skladu s člankom 290. UFEU-a. Posebno je važno da Komisija tijekom svojeg pripremnog rada provede odgovarajuća savjetovanja sa stručnjacima, uključujući stručnjake iz država članica. Prilikom pripreme i izrade delegiranih akata Komisija bi trebala osigurati da se relevantni dokumenti Europskom parlamentu i Vijeću šalju istodobno, na vrijeme i na primjeren način.

(56) Radi osiguravanja jedinstvenih uvjeta za provedbu tehničkih standarda i načina primjenjivih na popunjavanje slobodnih radnih mjesta i automatizirano usklađivanje ponude i potražnje, modela i postupaka za razmjenu informacija između država članica, kao i ujednačene detaljne specifikacije za prikupljanje i analizu podataka, te kako bi se usvojio popis vještina/kompetencija i zanimanja europske klasifikacije, provedbene ovlasti trebalo bi dodijeliti Komisiji. Te bi ovlasti trebalo izvršavati u skladu s Uredbom (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća (20).

(57) U svrhu uspostavljanja sastava mreže EURES za prijelazno razdoblje i osiguravanja nastavka poslovanja s mrežom EURES uspostavljenom u okviru Uredbe (EU) br. 492/2011, organizacijama koje su imenovane partnerima EURES-a ili pridruženim partnerima EURES-a na temelju Provedbene odluke 2012/733/EU u vrijeme stupanja ove Uredbe na snagu trebalo bi dopustiti da nastave djelovati kao članovi ili partneri EURES-a tijekom prijelaznog razdoblja. Ako takve organizacije žele ostati u mreži EURES nakon isteka prijelaznog razdoblja, trebale bi podnijeti zahtjev za to kada se u skladu s ovom Uredbom uspostavi primjenjivi sustav za primanje članova i partnera EURES-a.

(58) Stoga bi uredbe (EU) br. 492/2011 i (EU) br. 1296/2013 trebalo na odgovarajući način izmijeniti,

DONIJELI SU OVU UREDBU:

POGLAVLJE I.

OPĆE ODREDBE

Članak 1.

Predmet

Ovom Uredbom uspostavlja se okvir za suradnju za olakšavanje ostvarivanja slobode kretanja radnika unutar Unije u skladu s člankom 45. UFEU-a, utvrđivanjem načela i pravila o:

(a) organiziranju mreže EURES između Komisije i država članica;

(b) suradnji između Komisije i država članica u području razmjene relevantnih dostupnih podataka o slobodnim radnim mjestima, molbama za posao i životopisima;

(c) mjerama država članica i između država članica za postizanje ravnoteže između ponude i potražnje na tržištu rada, s ciljem postizanja visokog stupnja kvalitetnog zapošljavanja;

(d) funkcioniranju mreže EURES, uključujući suradnju sa socijalnim partnerima i sudjelovanje drugih dionika;

(e) uslugama podrške mobilnosti povezanim s djelovanjem mreže EURES koje se trebaju pružati radnicima i poslodavcima, promičući tako i mobilnost na pravičnoj osnovi;

(f) promicanju mreže EURES na razini Unije učinkovitim mjerama komunikacije koje poduzimaju Komisija i države članice.

Članak 2.

Područje primjene

Ova se Uredba primjenjuje na države članice i građane Unije, ne dovodeći u pitanje članke 2. i 3. Uredbe (EU) br. 492/2011.

Članak 3.

Definicije

Za potrebe ove Uredbe primjenjuju se sljedeće definicije:

1. „javne službe za zapošljavanje” ili „JSZ-ovi” znači organizacije država članica, kao dio mjerodavnih ministarstava, javnih tijela ili društava na koja se primjenjuje javno pravo, odgovorne za provedbu aktivnih politika za tržište rada i pružanje kvalitetnih usluga zapošljavanja u javnom interesu;

2. „službe za zapošljavanje” znači pravni subjekt koji zakonito posluje u državi članici i pruža usluge radnicima koji traže zaposlenje te poslodavcima koji žele zaposliti radnike;

3. „slobodno radno mjesto” znači ponuda za zaposlenje kojom se uspješnom kandidatu omogućuje zasnivanje radnog odnosa kojim se takav kandidat kvalificira kao radnik za potrebe članka 45. UFEU-a;

4. „popunjavanje slobodnih radnih mjesta” znači razmjena informacija i obrada slobodnih radnih mjesta, molbi za posao i životopisa;

5. „zajednička IT platforma” znači IT infrastruktura i povezane platforme uspostavljene na razini Unije u svrhu transparentnosti i popunjavanja slobodnih radnih mjesta u skladu s ovom Uredbom;

6. „pogranični radnik” znači radnik koji obavlja djelatnost kao zaposlena osoba u državi članici i koja boravi u drugoj državi članici u koju se taj radnik u pravilu vraća dnevno ili najmanje jednom tjedno;

7. „prekogranično partnerstvo EURES” znači grupacija članova ili partnera EURES-a i, ako je relevantno, drugih dionika izvan mreže EURES, s namjerom dugotrajne suradnje u regionalnim strukturama, uspostavljena u pograničnim regijama između: službi za zapošljavanje na regionalnoj, lokalnoj i, prema potrebi, nacionalnoj razini; socijalnih partnera; i, ako je relevantno, drugih dionika iz najmanje dvije države članice ili države članice i još jedne zemlje koja sudjeluje u instrumentima Unije kojima je cilj podupirati mrežu EURES.

Članak 4.

Dostupnost

1. Usluge iz okvira ove Uredbe dostupne su svim radnicima i poslodavcima širom Unije uz poštovanje načela jednakog postupanja.

2. Osigurava se dostupnost informacija s portala EURES i usluga podrške na nacionalnoj razini osobama s invaliditetom. Komisija te članovi i partneri EURES-a određuju načine na koje bi to, s obzirom na svoje obveze, osigurali.

POGLAVLJE II.

PONOVNA USPOSTAVA MREŽE EURES

Članak 5.

Ponovna uspostava mreže EURES

1. Ponovno se uspostavlja mreža EURES.

2. Ovom se Uredbom zamjenjuje regulatorni okvir o EURES-u kako je utvrđen u poglavlju II. Uredbe (EU) br. 492/2011 i Provedbenoj odluci 2012/733/EU donesenoj na temelju članka 38. te Uredbe.

Članak 6.

Ciljevi mreže EURES

Mreža EURES u okviru područja svojih aktivnosti doprinosi sljedećim ciljevima:

(a) olakšavanju ostvarivanja prava dodijeljenih člankom 45. UFEU-a i Uredbom (EU) br. 492/2011;

(b) provođenju koordinirane strategije zapošljavanja, a posebno promicanju kvalificirane, obrazovane i prilagodljive radne snage u skladu s člankom 145. UFEU-a;

(c) poboljšanju funkcioniranja, koheziji i integraciji tržišta rada u Uniji, među ostalim na prekograničnoj razini;

(d) promicanju dobrovoljne zemljopisne i profesionalne mobilnosti u Uniji, među ostalim u pograničnim regijama, na pravičnoj osnovi i u skladu s pravom Unije i nacionalnim pravom i praksom;

(e) podupiranju prijelaza na tržište rada, čime se promiču društveni ciljevi i ciljevi zaposlenosti iz članka 3. UEU-a.

Članak 7.

Sastav mreže EURES

1. Mreža EURES obuhvaća sljedeće kategorije organizacije:

(a) Europski koordinacijski ured, koji se osniva pri Komisiji i koji je nadležan za pružanje pomoći mreži EURES u obavljanju njezinih aktivnosti;

(b) nacionalne koordinacijske urede odgovorne za primjenu ove Uredbe u dotičnoj državi članici, koje imenuju države članice i koji mogu biti njihovi JSZ-ovi;

(c) članove EURES-a, i to: i. JSZ-ove koje su imenovale države članice u skladu s člankom 10.; i ii. organizacije koje su primljene u skladu s člankom 11. ili, tijekom prijelaznog razdoblja, u skladu s člankom 40., za pružanje podrške na nacionalnoj, regionalnoj ili lokalnoj razini, među ostalim na prekograničnoj osnovi, za usluge popunjavanja slobodnih radnih mjesta i podrške za radnike i poslodavce;

(d) partnere EURES-a koji su organizacije primljene u skladu s člankom 11. a posebno njegovim stavcima 2. i 4. ili, tijekom prijelaznog razdoblja, u skladu s člankom 40., za pružanje podrške na nacionalnoj, regionalnoj ili lokalnoj razini, među ostalim na prekograničnoj osnovi, za usluge popunjavanja slobodnih radnih mjesta ili podrške za radnike i poslodavce.

2. Organizacije socijalnih partnera mogu postati dio mreže EURES kao njezini članovi ili partneri u skladu s člankom 11.

Članak 8.

Nadležnosti Europskog koordinacijskog ureda

1. Europski koordinacijski ured pomaže mreži EURES u obavljanju njezinih aktivnosti, posebno razvijanjem i provedbom, u bliskoj suradnji s nacionalnim koordinacijskim uredima, sljedećih aktivnosti:

(a) oblikovanje dosljednog okvira i pružanja aktivnosti horizontalne potpore u korist mreže EURES, uključujući: i. funkcioniranje i razvoj portala EURES i povezanih IT usluga, uključujući sustave i postupke za razmjenu slobodnih radnih mjesta, molbi za posao, životopisa i popratne dokumentacije te druge informacije, u suradnji s drugim relevantnim informativnim i savjetodavnim službama ili mrežama te inicijativama u Uniji; ii. informacijske i komunikacijske aktivnosti u vezi s mrežom EURES; iii. zajednički program osposobljavanja i trajnog stručnog usavršavanja za osoblje članova i partnera EURES-a i nacionalnih koordinacijskih ureda, uz osiguravanje potrebne stručnosti; iv. obavljanje funkcije službe za pomoć osoblju članova i partnera EURES-a i nacionalnih koordinacijskih ureda, posebno osoblju koje je u izravnom kontaktu s radnicima i poslodavcima; v. olakšavanje umrežavanja, razmjene najbolje prakse i uzajamnog učenja u okviru mreže EURES;

(b) analiza zemljopisne i profesionalne mobilnosti, uzimajući u obzir različite situacije u državama članicama;

(c) razvoj odgovarajuće strukture za suradnju i popunjavanje slobodnih radnih mjesta u Uniji u području naukovanja i pripravništva, u skladu s ovom Uredbom.

2. Europskim koordinacijskim uredom upravlja Komisija. Europski koordinacijski ured uspostavlja redoviti dijalog s predstavnicima socijalnih partnera na razini Unije.

3. Europski koordinacijski ured u savjetovanju s Koordinacijskom skupinom iz članka 14. izrađuje svoje višegodišnje programe rada.

Članak 9.

Nadležnosti nacionalnih koordinacijskih ureda

1. Države članice imenuju nacionalne koordinacijske urede u skladu s člankom 7. stavkom 1. točkom (b). Države članice obavješćuju Europski koordinacijski ured o tim imenovanjima.

2. Svaki nacionalni koordinacijski ured nadležan je za:

(a) organizaciju rada povezanog s mrežom EURES u državi članici, kao i za osiguravanje koordiniranog prijenosa informacija jedinstvenim koordiniranim kanalom o slobodnim radnim mjestima, molbama za posao i životopisima na portal EURES u skladu s člankom 17.;

(b) suradnju s Komisijom i državama članicama u popunjavanju slobodnih radnih mjesta u okviru određenom poglavljem III.;

(c) pružanje svih dostupnih informacija Europskom koordinacijskom uredu o nepodudaranjima između broja prijavljenih slobodnih radnih mjesta i ukupnog broja slobodnih radnih mjesta na nacionalnoj razini;

(d) koordinaciju mjera unutar dotične države članice i zajedno s drugim državama članicama u skladu s poglavljem V.

3. Svaki nacionalni koordinacijski ured na nacionalnoj razini organizira provedbu aktivnosti horizontalne potpore koju pruža Europski koordinacijski ured u skladu s člankom 8., ako je potrebno u bliskoj suradnji s Europskim koordinacijskim uredom i drugim nacionalnim koordinacijskim uredima. Te aktivnosti horizontalne potpore osobito uključuju:

(a) za potrebe objave, posebno na portalu EURES, prikupljanje i provjeru ažuriranih informacija o članovima i partnerima EURES-a koji djeluju na njihovu državnom području, o njihovim aktivnostima i opsegu usluga podrške koje pružaju radnicima i poslodavcima;

(b) pružanje usluga prethodnog osposobljavanja u vezi s aktivnošću EURES-a te odabir osoblja za sudjelovanje u zajedničkom programu osposobljavanja i u uzajamnim aktivnostima učenja;

(c) prikupljanje i analizu podataka vezanih za članke 31. i 32.

4. Za potrebe objave, posebno na portalu EURES, u interesu radnika i poslodavaca, svaki nacionalni koordinacijski ured pruža, redovito ažurira i pravovremeno širi informacije i smjernice dostupne na nacionalnoj razini o stanju u državi članici u vezi sa:

(a) životnim uvjetima i uvjetima rada, uključujući opće informacije o socijalnoj sigurnosti i plaćanju poreza;

(b) relevantnim administrativnim postupcima u vezi sa zapošljavanjem i o pravilima koja se primjenjuju na radnike nakon zasnivanja radnog odnosa;

(c) njezinim nacionalnim regulatornim okvirom za naukovanja i pripravništva te postojećim pravilima i instrumentima Unije;

(d) ne dovodeći u pitanje članak 17. stavak 2. točku (b), pristupom strukovnom obrazovanju i osposobljavanju;

(e) situacijom pograničnih radnika, posebno u pograničnim regijama;

(f) općenito pomoći nakon zapošljavanja te informacijama o tome gdje se može dobiti takva pomoć unutar mreže i, ako su takve informacije dostupne, izvan mreže.

Prema potrebi, nacionalni koordinacijski uredi mogu staviti na raspolaganje i širiti informacije u suradnji s drugim informativnim i savjetodavnim službama i mrežama i odgovarajućim tijelima na nacionalnoj razini, uključujući one iz članka 4. Direktive 2014/54/EU.

5. Nacionalni koordinacijski uredi razmjenjuju informacije o mehanizmima i standardima iz članka 17. stavka 5. te o standardima o sigurnosti podataka i zaštiti podataka koji su važni za zajedničku IT platformu. Oni surađuju međusobno i s Europskim koordinacijskim uredom, posebno u slučaju pritužbi i slobodnih radnih mjesta za koja se smatra da nisu u skladu s tim standardima u okviru nacionalnog prava.

6. Svaki nacionalni koordinacijski ured pruža opću podršku članovima i partnerima EURES-a u području suradnje s njihovim partnerima EURES-a u drugim državama članicama, uključujući savjetovanje članova i partnera EURES-a u vezi s rješavanjem pritužbi povezanih s EURES-ovim slobodnim radnim mjestima i zapošljavanjem, kao i u vezi sa suradnjom s relevantnim javnim tijelima. Ako raspolaže takvim podacima, nacionalni koordinacijski ured Europskom koordinacijskom uredu šalje ishode postupaka povodom pritužbi.

7. Nacionalni koordinacijski ured promiče suradnju s dionicima, kao što su socijalni partneri, službe za profesionalno usmjeravanje, ustanove za strukovno osposobljavanje ili institucije visokog obrazovanja, trgovačke komore, socijalne službe i organizacije koje predstavljaju osjetljive skupine na tržištu rada te organizacije uključene u programe naukovanja i pripravništva.

Članak 10.

Imenovanje JSZ-ova članovima EURES-a

1. Države članice imenuju JSZ-ove relevantne za aktivnosti mreže EURES članovima EURES-a. Države članice obavješćuju Europski koordinacijski ured o tim imenovanjima. Zahvaljujući svojem imenovanju, ti JSZ-ovi imaju poseban status unutar mreže EURES.

2. Države članice osiguravaju da JSZ-ovi kao članovi EURES-a poštuju sve obveze iz ove Uredbe i ispunjavaju barem one kriterije koji su navedeni u Prilogu I.

3. JSZ može ispuniti svoje obveze člana EURES-a kroz organizacije koje djeluju pod nadležnošću JSZ-a na temelju delegiranja, korištenja vanjskih suradnika ili posebnih sporazuma.

Članak 11.

Primanje organizacija (koje nisu JSZ-ovi) za članove i partnere EURES-a

1. Svaka država članica, bez nepotrebnog odlaganja, najkasnije 13. svibnja 2018. uspostavlja sustav za primanje organizacija za članove i partnere EURES-a, praćenje njihovih aktivnosti i usklađenost s primjenjivim pravom kod primjene ove Uredbe i, prema potrebi, opoziv njihova primanja. Taj sustav mora biti transparentan, proporcionalan i u skladu s načelima jednakog postupanja prema organizacijama koje podnose prijavu za članstvo i zakonom te pruža pravna sredstva koja su dovoljna da se osigura učinkovita pravna zaštita.

2. Za potrebe sustava iz stavka 1., države članice utvrđuju zahtjeve i kriterije za primanje članova i partnera EURES-a. Ti zahtjevi i kriteriji sadržavaju barem najmanje zajedničke kriterije utvrđene u Prilogu I. Države članice mogu utvrditi dodatne zahtjeve ili kriterije potrebne u svrhu ispravne primjene pravila koja se primjenjuju na rad službi za zapošljavanje i na učinkovito upravljanje politikama tržišta rada na njihovu državnom području.

3. Organizacije koje zakonito djeluju u nekoj državi članici mogu podnijeti prijavu za članstvo u EURES-u, pod uvjetima iz ove Uredbe i u skladu sa sustavom iz stavka 1. Organizacija koja podnosi prijavu za članstvo u EURES-u u svojoj se prijavi obvezuje da će ispunjavati sve obveze koje se nameću članovima temeljem ove Uredbe, između ostalog da će obavljati sve zadaće iz članka 12. stavka 2. točaka (a), (b) i (c).

4. Organizacija koja zakonito djeluje u nekoj državi članici može podnijeti prijavu da postane partner EURES-a pod uvjetima utvrđenima u ovoj Uredbi i u skladu sa sustavom iz stavka 1. koji je uspostavila država članica, ako propisno obrazloži da može ispuniti najviše dvije zadaće navedene u članku 12. stavku 2. točkama (a), (b) i (c), na temelju veličine svoje organizacije, financijskih sredstava, prirode usluga koje organizacija inače pruža ili organizacijske strukture, uključujući činjenicu da se radi o neprofitnoj organizaciji. Organizacija koja podnosi prijavu da postane partner EURES-a u svojoj se prijavi obvezuje da će ispunjavati sve opće obveze koje upućene svim partnerima EURES-a temeljem ove Uredbe i da će obavljati barem jednu od zadaća iz članka 12. stavka 2. točaka (a), (b) i (c).

5. Države članice primaju organizacije koje podnose prijavu da postanu članovi ili partneri EURES-a ako one ispunjavaju primjenjive kriterije i zahtjeve iz stavaka 2., 3. i 4.

6. Nacionalni koordinacijski uredi obavješćuju Europski koordinacijski ured o svojim nacionalnim sustavima iz stavka 1., uključujući dodatne kriterije i zahtjeve kako je navedeno u stavku 2., o članovima i partnerima EURES-a koji su primljeni u skladu s tim sustavom i o svakom slučaju u kojem je primanje odbijeno zbog neusklađenosti s odjeljkom 1. stavkom 1. Priloga I. Europski koordinacijski ured te informacije prosljeđuje drugim nacionalnim koordinacijskim uredima.

7. Države članice opozivaju primanje članova i partnera EURES-a kada oni više ne ispunjavaju primjenjive kriterije ili zahtjeve iz stavaka 2., 3. i 4. Nacionalni koordinacijski uredi obavješćuju Europski koordinacijski ured o svakom opozivu takva primanja i razlogu takva opoziva. Europski koordinacijski ured te informacije prosljeđuje drugim nacionalnim koordinacijskim uredima.

8. Komisija može, putem provedbenih akata, usvojiti predložak za opis nacionalnog sustava i postupaka za dijeljenje informacija o nacionalnim sustavima iz stavka 1. između država članica. Ti provedbeni akti donose se u skladu sa savjetodavnim postupkom iz članka 37. stavka 2.

Članak 12.

Nadležnosti članova i partnera EURES-a

1. Članovi i partneri EURES-a doprinose mreži EURES u pogledu zadaća za koje su imenovani u skladu s člankom 10. ili za koje su primljeni u skladu s člankom 11. stavcima 3. i 4., ili tijekom prijelaznog razdoblja, u skladu s člankom 40., te ispunjavaju svoje druge obveze u skladu s ovom Uredbom.

2. Članovi EURES-a sudjeluju u mreži EURES, među ostalim obavljajući sljedeće zadaće, a partneri EURES-a sudjeluju u mreži EURES, među ostalim obavljajući barem jednu od sljedećih zadaća:

(a) doprinošenje bazi slobodnih radnih mjesta u skladu s člankom 17. stavkom 1. točkom (a);

(b) doprinošenje bazi molbi za posao i životopisa u skladu s člankom 17. stavkom 1. točkom (b);

(c) pružanje usluga podrške radnicima i poslodavcima u skladu s člancima 23. i 24., člankom 25. stavkom 1., člankom 26. i, ako je relevantno, člankom 27.

3. Članovi EURES-a i, ako je primjenjivo, partneri EURES-a, za potrebe portala EURES, pružaju informacije o svim slobodnim radnim mjestima koja su javno dostupna kod njih, kao i sve molbe za posao i životopise, ako je radnik dao pristanak da se informacije objave i na portalu EURES u skladu s člankom 17. stavkom 3. Članak 17. stavak 1. drugi podstavak i članak 17. stavak 2. primjenjuju se na slobodna radna mjesta koja su javno dostupna putem članova EURES-a i, ako je primjenjivo, partnera EURES-a.

4. Članovi i partneri EURES-a određuju jednu ili više kontaktnih točaka, kao što su uredi za posredovanje pri zapošljavanju, pozivni centri i samoposlužni alati u skladu s nacionalnim kriterijima, gdje radnici i poslodavci mogu dobiti pomoć u vezi s popunjavanjem slobodnih radnih mjesta, pristup uslugama podrške, ili oboje, u skladu s ovom Uredbom. Kontaktne točke mogu se temeljiti i na programima razmjene osoblja, upućivanju časnika za vezu ili mogu uključivati zajedničke agencije za posredovanje pri zapošljavanju.

5. Članovi EURES-a i, ako je relevantno, partneri EURES-a osiguravaju da kontaktne točke koje su odredili jasno navedu opseg usluga podrške koje pružaju radnicima i poslodavcima.

6. U skladu s načelom proporcionalnosti države članice mogu putem svojih nacionalnih koordinacijskih ureda zahtijevati od članova i partnera EURES-a da doprinesu:

(a) prikupljanju informacija i smjernica koje treba objaviti na portalu EURES-a kako je navedeno u članku 9. stavku 4.;

(b) razmjeni informacija kako je navedeno u članku 30.;

(c) ciklusu pripreme programa kako je navedeno u članku 31.;

(d) prikupljanju podataka kako je navedeno u članku 32.

Članak 13.

Zajedničke nadležnosti

Sve organizacije koje sudjeluju u mreži EURES nastoje, u skladu sa svojim ulogama i nadležnostima te u bliskoj međusobnoj suradnji, aktivno promicati mogućnosti koje nudi mobilnost radne snage u Uniji i nastoje poticati načine i sredstva kojima bi se radnicima i poslodavcima omogućilo da uživaju mobilnost na pravičnoj osnovi i iskoriste te mogućnosti na razini Unije, na nacionalnoj, regionalnoj i lokalnoj razini, među ostalim i na prekograničnoj osnovi.

Članak 14.

Koordinacijska skupina

1. Koordinacijska skupina sastoji se od predstavnikâ na odgovarajućoj razini Europskog koordinacijskog ureda i nacionalnih koordinacijskih ureda.

2. Koordinacijska skupina podupire provedbu ove Uredbe razmjenom informacija i razvojem smjernica. Osobito savjetuje Komisiju o predlošcima iz članka 11. stavka 8. i članka 31. stavka 5., nacrtima tehničkih standarda i formata iz članka 17. stavka 8. i članka 19. stavka 6. te ujednačenim detaljnim specifikacijama za prikupljanje i analizu podataka iz članka 32. stavka 3.

3. Koordinacijska skupina može, među ostalim, organizirati razmjenu najbolje prakse o nacionalnim sustavima primanja iz članka 11. stavka 1. i o uslugama podrške iz članaka od 23. do 27.

4. Europski koordinacijski ured organizira rad Koordinacijske skupine i predsjeda njezinim sastancima. On obavješćuje druga relevantna tijela ili mreže o radu Koordinacijske skupine.

Predstavnici socijalnih partnera na razini Unije imaju pravo sudjelovati na sastancima Koordinacijske skupine.

5. Koordinacijska skupina surađuje s Odborom mreže JSZ-ova osobito izvješćivanjem o aktivnostima mreže EURES te razmjenjivanjem najbolje prakse.

Članak 15.

Zajednički identitet i žig

1. Ime „EURES” upotrebljava se isključivo za aktivnosti u okviru mreže EURES u skladu s ovom Uredbom. Prikazano je standardnim logotipom, čija je upotreba određena shemom grafičkog dizajna, koju je usvojio Europski koordinacijski ured.

2. Zaštitni znak EURES-a, i logotip,upotrebljavaju sve organizacije koje sudjeluju u mreži EURES navedene u članku 7. u svim svojim aktivnostima u vezi s mrežom EURES, kako bi se osigurao zajednički vizualni identitet.

3. Organizacije koje sudjeluju u mreži EURES osiguravaju da su informacije i promotivni materijali koje objavljuju u skladu s općim komunikacijskim aktivnostima mreže EURES i njezinim zajedničkim standardima kvalitete te s informacijama iz Europskog koordinacijskog ureda.

4. Organizacije koje sudjeluju u mreži EURES bez odgode obavješćuju Europski koordinacijski ured ako imaju saznanje da treće strane ili treće zemlje zloupotrebljavaju zaštitni znak EURES-a, ili logotip.

Članak 16.

Suradnja i druge mjere

1. Europski koordinacijski ured olakšava suradnju između mreže EURES i drugih informativnih i savjetodavnih službi i mreža Unije.

2. Nacionalni koordinacijski uredi surađuju sa službama i mrežama iz stavka 1. na razini Unije, nacionalnoj, regionalnoj i lokalnoj razini u cilju ostvarenja sinergija i izbjegavanja preklapanja te, prema potrebi, uključuju članove i partnere EURES-a.

3. Nacionalni koordinacijski uredi olakšavaju suradnju mreže EURES sa socijalnim partnerima na nacionalnoj razini osiguravanjem redovitog dijaloga sa socijalnim partnerima u skladu s nacionalnim pravom i praksom.

4. Države članice potiču blisku suradnju, na prekograničnoj razini, među regionalnim, lokalnim i, ako je relevantno, nacionalnim dionicima, kao što su prakse i usluge koje se pružaju u okviru prekograničnih partnerstava EURES-a.

5. Države članice nastoje razviti jedinstvenu kontaktnu točku za komunikaciju, među ostalim putem interneta, s radnicima i poslodavcima o zajedničkim područjima aktivnosti EURES-a te službi i mreža iz stavka 1.

6. Radi postizanja ravnoteže između ponude i potražnje radne snage unutar Unije, države članice s Komisijom razmatraju sve mogućnosti da se građanima Unije osigura prednost prilikom popunjavanja slobodnih radnih mjesta. Države članice mogu donijeti sve u tu svrhu potrebne mjere.

POGLAVLJE III.

ZAJEDNIČKA IT PLATFORMA

Članak 17.

Organizacija zajedničke IT platforme

1. S ciljem objedinjavanja slobodnih radnih mjesta i molbi za posao, svaka država članica stavlja na raspolaganje na portalu EURES:

(a) sva slobodna radna mjesta koja su javno dostupna putem JSZ-ova kao i ona koja pružaju članovi EURES-a i, ako je relevantno, partneri EURES-a u skladu s člankom 12. stavkom 3.;

(b) sve molbe za posao i životopise dostupne putem JSZ-ova te one koje pružaju drugi članovi EURES-a i, ako je relevantno, partneri EURES-a, u skladu s člankom 12. stavkom 3., pod uvjetom da su dotični radnici pristali da informacije budu dostupne portalu EURES pod uvjetima iz stavka 3. ovog članka.

U pogledu točke (a) prvog podstavka države članice mogu uvesti mehanizam kojim se poslodavcima omogućuje da slobodno radno mjesto ne objave na portalu EURES ako je zahtjev za to propisno obrazložen na temelju zahtjevâ u vezi s vještinama i kompetencijama povezanim s radnim mjestom.

2. Kada podatke o slobodnim radnim mjestima stavljaju na portal EURES, države članice mogu isključiti:

(a) slobodna radna mjesta koja su, zbog svoje prirode ili nacionalnih pravila, otvorena samo za građane određene zemlje;

(b) slobodna radna mjesta povezana s kategorijama naukovanja i pripravništva koja su, zbog toga što ih odlikuje prvenstveno komponenta učenja, dio nacionalnih obrazovnih sustava ili koja su javno financirana, kao dio aktivnih politika za tržište rada država članica;

(c) druga slobodna radna mjesta kao dio aktivnih politika za tržište rada država članica.

3. Pristanak radnika iz stavka 1. točke (b) mora biti izričit, nedvosmislen, slobodno dan, specifičan i informiran. Radnici mogu u bilo kojem trenutku povući svoj pristanak i zatražiti brisanje ili izmjenu nekih ili svih podataka koje su učinili dostupnim. Radnici mogu izabrati između niza mogućnosti za ograničavanje pristupa svojim podacima ili određenim dodacima.

4. Vezano za radnike koji su maloljetnici, uz njihov pristanak mora postojati i pristanak njihovih roditelja ili skrbnika.

5. Države članice uspostavljaju odgovarajuće mehanizme i standarde potrebne za osiguranje stvarne i tehničke kvalitete podataka u vezi sa slobodnim radnim mjestom, molbom za posao i životopisom.

6. Države članice osiguravaju da se izvori podataka mogu pratiti u svrhu nadzora kvalitete tih podataka.

7. Kako bi se omogućilo povezivanje slobodnih radnih mjesta s molbama za posao i životopisima, svaka država članica osigurava da se informacije iz stavka 1. pružaju u skladu s ujednačenim sustavom te na transparentan način.

8. Komisija donosi, putem provedbenih akata, potrebne tehničke standarde i formate, čiji je cilj ostvariti ujednačen sustav iz stavka 7. te provedbene akte u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 37. stavka 3.

Članak 18.

Pristup zajedničkoj IT platformi na nacionalnoj razini

1. Članovi i partneri EURES-a osiguravaju da je portal EURES jasno vidljiv i da se može jednostavno pretraživati putem svih portala za traženje posla kojima upravljaju, neovisno o tome jesu li na središnjoj, regionalnoj ili lokalnoj razini, te da su ti portali povezani s portalom EURES.

2. JSZ-ovi osiguravaju da organizacije koje djeluju pod njihovom nadležnošću imaju jasno vidljivu poveznicu na portal EURES na svim internetskim portalima kojima upravljaju.

3. Članovi i partneri EURES-a osiguravaju da su sva slobodna radna mjesta, molbe za posao i životopisi koji su dostupni na portalu EURES lako dostupni članovima njihova osoblja koji se bave mrežom EURES.

4. Države članice osiguravaju da se prijenos informacija o slobodnim radnim mjestima, molbama za posao i životopisima iz članka 9. stavka 2. točke (a) provodi putem jedinstvenog koordiniranog kanala.

Članak 19.

Automatizirano usklađivanje ponude i potražnje putem zajedničke IT platforme

1. Države članice surađuju međusobno i s Komisijom u pogledu interoperabilnosti između nacionalnih sustava i europske klasifikacije koju razvija Komisija. Komisija obavješćuje države članice o razvoju europske klasifikacije.

2. Komisija donosi i ažurira, putem provedbenih akata, popis vještina/kompetencija i zanimanja iz europske klasifikacije. Ti provedbeni akti donose se u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 37. stavka 3. Ako odbor ne dostavi nikakvo mišljenje, Komisija ne donosi nacrt provedbenog akta i primjenjuje se članak 5. stavak 4. treći podstavak Uredbe (EU) br. 182/2011.

3. U svrhu automatiziranog reguliranja ponude i potražnje putem zajedničke IT platforme, svaka država članica, bez nepotrebnog odlaganja i najkasnije u roku od tri godine od donošenja popisa iz stavka 2., uspostavlja početnu evidenciju kako bi uskladila svoje nacionalne, regionalne i sektorske klasifikacije s tim popisom te, nakon početka upotrebe evidencije na temelju aplikacije koju Europski koordinacijski ured stavlja na raspolaganje, redovito ažurira evidenciju kako bi bila u skladu s razvojem usluga zapošljavanja.

4. Države članice mogu odlučiti da svoje nacionalne klasifikacije zamijene europskom klasifikacijom, nakon što se dovrši, ili da zadrže svoje interoperabilne nacionalne klasifikacijske sustave.

5. Komisija pruža tehničku i, ako je moguće, financijsku potporu državama članicama kada uspostavljaju evidenciju na temelju stavka 3. te državama članicama koje odluče zamijeniti nacionalne klasifikacije europskom klasifikacijom.

6. Komisija donosi, putem provedbenih akata, tehničke standarde i formate potrebne za funkcioniranje automatiziranog reguliranja ponude i potražnje putem zajedničke IT platforme uz upotrebu europske klasifikacije i interoperabilnosti između nacionalnih sustava i europske klasifikacije. Ti provedbeni akti donose se u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 37. stavka 3.

Članak 20.

Mehanizam za olakšani pristup za radnike i poslodavce

1. Članovi i partneri EURES-a na zahtjev pomažu radnicima i poslodavcima koji upotrebljavaju njihove usluge u registraciji na portalu EURES. Ta je pomoć besplatna.

2. Članovi i partneri EURES-a osiguravaju da radnici i poslodavci koji upotrebljavaju njihove usluge imaju pristup općenitim informacijama o tome kako, kada i gdje mogu ažurirati, revidirati i povući dotične podatke.

POGLAVLJE IV.

USLUGE PODRŠKE

Članak 21.

Načela

1. Države članice osiguravaju da radnici i poslodavci bez nepotrebnog odlaganja mogu dobiti pristup uslugama podrške na nacionalnoj razini, bilo na internetu ili izvan njega.

2. Države članice podržavaju razvoj koordiniranog pristupa uslugama podrške na nacionalnoj razini.

Pri tome uzimaju u obzir posebne regionalne i lokalne potrebe.

3. Usluge podrške za radnike i poslodavce kako su navedene u članku 22., članku 25. stavku 1., članku 26. i, ako je relevantno, članku 27. pružaju se besplatno.

Usluge podrške za radnike kako su navedene u članku 23. pružaju se besplatno.

Na usluge podrške za poslodavce kako su navedene u članku 24. može se primjenjivati naknada.

4. Naknade koje se naplaćuju za usluge koje članovi EURES-a i, ako je relevantno, partneri EURES-a nude u skladu s ovim poglavljem ne smiju biti više od onih koje su primjenjive na druge usporedive usluge koje pružaju članovi i partneri EURES-a. Kada je primjenjivo, članovi i partneri EURES-a na jasan i precizan način informiraju radnike i poslodavce o svim troškovima.

5. Dotični članovi i partneri EURES-a, putem svojih kanala za informiranje, jasno navode radnicima i poslodavcima opseg usluga podrške koje pružaju, gdje i kako mogu pristupiti tim uslugama i uvjete pod kojima se pruža pristup. Te se informacije objavljuju na portalu EURES.

6. Ne dovodeći u pitanje članak 11. stavak 2., članovi EURES-a iz članka 7. stavka 1. točke (c) podtočke ii. i partneri EURES-a mogu svoje usluge nuditi samo putem interneta.

Članak 22.

Pristup osnovnim informacijama

1. Članovi EURES-a i, ako je relevantno, partneri EURES-a pružaju radnicima i poslodavcima osnovne informacije o portalu EURES, među ostalim o bazi podataka molbi za posao i životopisa, i mreži EURES, što uključuje kontaktne podatke o relevantnim članovima i partnerima EURES-a na nacionalnoj razini, informacije o kanalima za zapošljavanje koje upotrebljavaju (e-usluge, personalizirane usluge, lokacija kontaktnih točaka) i relevantne internetske poveznice na način koji je lako dostupan i jednostavan za korištenje.

Članovi EURES-a i, ako je relevantno, partneri EURES-a prema potrebi upućuju radnike i poslodavce drugom članu i partneru EURES-a.

2. Europski koordinacijski ured podržava razvoj osnovnih informacija u skladu s ovim člankom i pomaže državama članicama da osiguraju odgovarajuću jezičnu pokrivenost, uzimajući u obzir zahtjeve tržištâ rada država članica.

Članak 23.

Usluge podrške za radnike

1. Članovi EURES-a i, ako je relevantno, partneri EURES-a radnicima koji traže posao, bez nepotrebnog odlaganja, nude mogućnost pristupa uslugama iz stavaka 2. i 3.

2. Na zahtjev radnika, članovi EURES-a i, ako je relevantno, partneri EURES-a pružaju informacije i smjernice o pojedinačnim mogućnostima zapošljavanja i posebno nude radniku sljedeće usluge:

(a) pružanje općenitih informacija o uvjetima života i rada u odredišnoj zemlji ili upućivanje na njih;

(b) pružanje pomoći i smjernica u vezi s dobivanjem informacija iz članka 9. stavka 4.;

(c) prema potrebi, pružanje pomoći u sastavljanju molbi za posao i životopisa kako bi se osigurala sukladnost s europskim tehničkim standardima i formatima iz članka 17. stavka 8. i članka 19. stavka 6. te u učitavanju takvih molbi za posao i životopisa na portal EURES;

(d) prema potrebi, razmatranje mogućeg posredovanja pri zapošljavanju unutar Unije kao dijela individualnog akcijskog plana ili potporu za sastavljanje individualnog plana mobilnosti kako bi se ostvarilo posredovanje pri zapošljavanju unutar Unije;

(e) prema potrebi, upućivanje radnika na drugog člana ili partnera EURES-a.

3. Na opravdan zahtjev radnika, članovi EURES-a i, ako je relevantno, partneri EURES-a pružaju dodatnu pomoć u traženju posla te druge dodatne usluge, uzimajući u obzir potrebe radnika.

Članak 24.

Usluge podrške za poslodavce

1. Članovi EURES-a i, ako je relevantno, partneri EURES-a poslodavcima koje zanima zapošljavanje radnika iz drugih država članica, bez nepotrebnog odlaganja, nude mogućnost pristupa uslugama iz stavaka 2. i 3.

2. Na zahtjev poslodavca, članovi EURES-a i, ako je relevantno, partneri EURES-a pružaju informacije i smjernice o mogućnostima zapošljavanja i posebno nude sljedeće usluge:

(a) pružanje informacija o specifičnim pravilima u vezi sa zapošljavanjem radnika iz druge države članice i o čimbenicima koji mogu olakšati takvo zapošljavanje;

(b) prema potrebi, pružanje informacija i pomoći u vezi s oblikovanjem pojedinačnih zahtjeva u oglasima za radna mjesta i osiguranjem njihove sukladnosti s europskim tehničkim standardima i formatima iz članka 17. stavka 8. i članka 19. stavka 6.

3. Ako poslodavac zahtijeva dodatnu pomoć i ako postoji razumna vjerojatnost zapošljavanja unutar Unije, članovi EURES-a ili, ako je relevantno, partneri EURES-a pružaju dodatnu pomoć i dodatne usluge, uzimajući u obzir potrebe poslodavca.

Članovi EURES-a ili, ako je relevantno, partneri EURES-a na zahtjev pružaju individualne smjernice u vezi s oblikovanjem zahtjeva za slobodna radna mjesta.

Članak 25.

Pomoć poslije zapošljavanja

1. Članovi EURES-a i, ako je relevantno, partneri EURES-a na zahtjev radnika ili poslodavca osiguravaju:

(a) općenite informacije o pomoći poslije zapošljavanja, poput osposobljavanja o međukulturnoj komunikaciji, tečajeva jezika i potpore pri integraciji, uključujući općenite informacije o mogućnosti zapošljavanja za članove obitelji radnika;

(b) ako je moguće, kontaktne podatke organizacija koje pružaju pomoć poslije zapošljavanja.

2. Ne dovodeći u pitanje članak 21. stavak 4., članovi i partneri EURES-a koji izravno pružaju pomoć poslije zapošljavanja radnicima ili poslodavcima mogu za to naplaćivati naknadu.

Članak 26.

Olakšan pristup informacijama o oporezivanju, pitanjima u vezi s ugovorom o radu, pravu na mirovinu, zdravstvenom osiguranju, socijalnoj sigurnosti i aktivnim mjerama za tržište rada

1. Na zahtjev radnika ili poslodavca članovi EURES-a i, ako je relevantno, partneri EURES-a zahtjeve za specifične informacije o pravima u vezi sa socijalnom sigurnosti, aktivnim mjerama za tržište rada, oporezivanjem, pitanjima u vezi s ugovorima o radu, pravom na mirovinu i zdravstvenim osiguranjem prosljeđuju nacionalnim nadležnim tijelima i, ako je primjenjivo, drugim odgovarajućim tijelima na nacionalnoj razini koja pružaju potporu radnicima u ostvarivanju njihovih prava u okviru slobode kretanja, što uključuje ona iz članka 4. Direktive 2014/54/EU.

2. Za potrebe stavka 1. nacionalni koordinacijski uredi surađuju s relevantnim nadležnim tijelima na nacionalnoj razini iz stavka 1.

Članak 27.

Usluge podrške u pograničnim regijama

1. Ako u pograničnim regijama članovi ili partneri EURES-a sudjeluju u posebnim strukturama za suradnju i pružanje usluga, poput prekograničih partnerstava, tada pograničnim radnicima i poslodavcima pružaju informacije u vezi sa specifičnom situacijom pograničnih radnika, relevantne za poslodavce u takvim regijama.

2. Zadaće prekograničnih partnerstava EURES-a mogu uključivati usluge posredovanja pri zapošljavanju, koordinaciju suradnje među uključenim organizacijama te provedbu aktivnosti relevantnih za prekograničnu mobilnost, uključujući informacije i smjernice pograničnim radnicima, s posebnim naglaskom na višejezične usluge.

3. Organizacije koje nisu članovi i partneri EURES-a koje sudjeluju u strukturama iz stavka 1. ne smatraju se dijelom mreže EURES zato što u njima sudjeluju.

4. U pograničnim regijama iz stavka 1. države članice nastoje razviti rješenja koja uključuju jedinstvene kontaktne točke za pružanje informacija pograničnim radnicima i poslodavcima.

Članak 28.

Pristup aktivnim mjerama za tržište rada

Država članica ne ograničava pristup nacionalnim aktivnim mjerama za tržište rada kojima se radnicima pruža pomoć u traženju posla samo temeljem toga što radnik traži tu pomoć kako bi pronašao posao na državnom području druge države članice.

POGLAVLJE V.

RAZMJENA INFORMACIJA I CIKLUS IZRADE PROGRAMA

Članak 29.

Razmjena informacija o tokovima i oblicima

Komisija i države članice prate i objavljuju tokove i oblike mobilnosti radne snage u Uniji na temelju statističkih podataka Eurostata i dostupnih nacionalnih podataka.

Članak 30.

Razmjena informacija između država članica

1. Svaka država članica osobito prikuplja i analizira po spolu razvrstane informacije o:

(a) nedostacima i viškovima radne snage na nacionalnim i sektorskim tržištima rada, posebno obraćajući pažnju na najosjetljivije skupine na tržištu rada i na regije koje su najviše pogođene nezaposlenošću;

(b) aktivnostima EURES-a na nacionalnoj i, prema potrebi, na prekograničnoj razini.

2. Nacionalni koordinacijski uredi odgovorni su za razmjenu dostupnih informacija u okviru mreže EURES i za doprinos zajedničkoj analizi.

3. Države članice provode izradu programa iz članka 31. uzimajući u obzir razmjenu informacija i zajedničku analizu iz stavaka 1. i 2. ovog članka.

4. Europski koordinacijski ured uspostavlja praktična rješenja kojima se olakšava razmjena informacija između nacionalnih koordinacijskih ureda i razvoj zajedničke analize.

Članak 31.

Izrada programa

1. Nacionalni koordinacijski uredi sastavljaju godišnje nacionalne programe rada za aktivnosti mreže EURES u svojim državama članicama.

2. U godišnjim nacionalnim programima rada navode se:

(a) glavne aktivnosti koje će se provoditi u okviru mreže EURES na nacionalnoj razini te, prema potrebi, na prekograničnoj razini;

(b) ukupni ljudski potencijali i financijska sredstva dodijeljena za njihovu provedbu;

(c) rješenja za praćenje i ocjenjivanje planiranih aktivnosti i, prema potrebi, za njihovo ažuriranje.

3. Nacionalni koordinacijski uredi i Europski koordinacijski ured imaju mogućnost zajedno pregledati sve nacrte nacionalnih programa rada. Po završetku tog pregleda, nacionalni koordinacijski uredi usvajaju nacionalne programe rada.

4. Predstavnici socijalnih partnera na razini Unije koji sudjeluju u Koordinacijskoj skupini imaju priliku dati komentare na nacrte nacionalnih programa rada.

5. Komisija putem provedbenih akata uspostavlja predloške i postupke potrebne za razmjenu informacija o nacionalnim programima rada na razini Unije. Ti provedbeni akti donose se u skladu sa savjetodavnim postupkom iz članka 37. stavka 2.

Članak 32.

Prikupljanje i analiza podataka

1. Države članice osiguravaju da su uspostavljeni postupci za prikupljanje podataka o sljedećim područjima aktivnosti EURES-a koje se provode na nacionalnoj razini:

(a) informacijama i smjernicama mreže EURES, na temelju broja kontakata koje voditelji predmeta članova i partnera EURES-a ostvaruju s radnicima i poslodavcima;

(b) uspješnosti zapošljavanja, među ostalim posredovanju pri zapošljavanju uslijed aktivnosti EURES-a, na temelju broja slobodnih radnih mjesta, molbi za posao, životopisa koje obrađuju voditelji predmeta članova i partnera EURES-a i broja radnika koji su u skladu s tim zaposleni u nekoj drugoj državi članici, prema saznanju tih voditelja predmeta ili, gdje je dostupno, na osnovi anketa;

(c) zadovoljstvu korisnika mrežom EURES, koje se ocjenjuje, među ostalim, i putem provedbe anketa.

2. Europski koordinacijski ured nadležan je za prikupljanje podataka o portalu EURES i za razvoj suradnje na popunjavanju slobodnih radnih mjesta u skladu s ovom Uredbom.

3. Na temelju informacija iz stavka 1. i unutar područjâ aktivnosti EURES-a navedenih u tom stavku, Komisija putem provedbenih akata donosi ujednačene detaljne specifikacije za prikupljanje i analizu podataka kako bi pratila i ocijenila funkcioniranje mreže EURES. Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 37. stavka 3.

4. Komisija ima ovlasti donositi delegirane akte u skladu s postupkom iz članka 36. kako bi izmijenila područja navedena u stavku 1. ovog članka ili dodala tom stavku druga područja aktivnosti koje EURES poduzima na nacionalnoj razini unutar okvira ove Uredbe.

Članak 33.

Izvješća o radu EURES-a

Uzimajući u obzir informacije prikupljene na način naveden u ovom poglavlju, Komisija svake dvije godine dostavlja izvješće o radu EURES-a Europskom parlamentu, Vijeću, Europskom gospodarskom i socijalnom odboru te Odboru regija.

Dok se ne dostavi izvješće iz članka 35., izvješće iz prvog podstavka ovog članka uključuje opis trenutačnog stanja primjene ove Uredbe.

POGLAVLJE VI.

ZAVRŠNE ODREDBE

Članak 34.

Zaštita osobnih podataka

Mjere predviđene ovom Uredbom provode se u skladu s pravom Unije o zaštiti osobnih podataka, posebno Direktivom 95/46/EZ i povezanim nacionalnim provedbenim mjerama, kao i Uredbom (EZ) br. 45/2001.

Članak 35.

Ex post evaluacija

Do 13. svibnja 2021. Komisija dostavlja Europskom parlamentu, Vijeću, Europskom gospodarskom i socijalnom odboru i Odboru regija izvješće o ex post evaluaciji provedbe i učinaka ove Uredbe.

To izvješće može biti popraćeno zakonodavnim prijedlozima kojima se mijenja ova Uredba.

Članak 36.

Izvršavanje delegiranja ovlasti

1. Ovlast za donošenje delegiranih akata dodjeljuje se Komisiji pod uvjetima utvrđenima u ovom članku. Posebno je važno da Komisija prije donošenja tih delegiranih akata postupa u skladu sa svojom uobičajenom praksom i da provede savjetovanja sa stručnjacima, među ostalim sa stručnjacima iz država članica.

2. Ovlast za donošenje delegiranih akata iz članka 32. stavka 4. dodjeljuje se Komisiji na razdoblje od pet godina nakon 12. svibnja 2016. Komisija izrađuje izvješće o delegiranju ovlasti najkasnije devet mjeseci prije kraja razdoblja od pet godina. Delegiranje ovlasti automatski se produljuje za razdoblja jednakog trajanja, osim ako se Europski parlament ili Vijeće tom produljenju usprotive najkasnije tri mjeseca prije kraja svakog razdoblja.

3. Europski parlament ili Vijeće u svakom trenutku mogu opozvati delegiranje ovlasti iz članka 32. stavka 4. Odlukom o opozivu prekida se delegiranje ovlasti koje je u njoj navedeno. Opoziv počinje proizvoditi učinke sljedećeg dana od dana objave spomenute odluke u Službenom listu Europske unije ili na kasniji dan naveden u spomenutoj odluci. On ne utječe na valjanost delegiranih akata koji su već na snazi.

4. Čim donese delegirani akt, Komisija ga istodobno priopćuje Europskom parlamentu i Vijeću.

5. Delegirani akt donesen na temelju članka 32. stavka 4. stupa na snagu samo ako Europski parlament ili Vijeće u roku od dva mjeseca od priopćenja tog akta Europskom parlamentu i Vijeću na njega ne podnese nikakav prigovor ili ako su prije isteka tog roka i Europski parlament i Vijeće obavijestili Komisiju da neće podnijeti prigovore. Taj se rok produljuje za dva mjeseca na inicijativu Europskog parlamenta ili Vijeća.

Članak 37.

Postupak odbora

1. Komisiji pomaže Odbor za EURES osnovan ovom Uredbom. Navedeni odbor je odbor u smislu Uredbe (EU) br. 182/2011.

2. Pri upućivanju na ovaj stavak primjenjuje se članak 4. Uredbe (EU) br. 182/2011.

3. Pri upućivanju na ovaj stavak primjenjuje se članak 5. Uredbe (EU) br. 182/2011.

Članak 38.

Izmjene Uredbe (EU) br. 1296/2013

1. Uredba (EU) br. 1296/2013 mijenja se kako slijedi:

(a) članak 23. briše se;

(b) u članku 24., stavak 2. zamjenjuje se sljedećim: 1.„2. Os EURES otvorena je za sva tijela, aktere i institucije koje imenuje država članica ili Komisija, koji ispunjavaju uvjete za sudjelovanje u EURES-u, kako je utvrđeno u Uredbi (EU) 2016/589 Europskog parlamenta i Vijeća (*). Među ta se tijela, aktere i institucije posebno ubrajaju: (a) nacionalna, regionalna i lokalna tijela; (b) službe za zapošljavanje; (c) organizacije socijalnih partnera i druge zainteresirane strane. (*) Uredba (EU) 2016/589 Europskog parlamenta i Vijeća od 13. travnja 2016. o Europskoj mreži službi za zapošljavanje (EURES), pristupu radnika uslugama mobilnosti i daljnjoj integraciji tržišta rada i izmjeni uredaba (EU) br. 492/2011 i (EU) br. 1296/2013. (SL L 107, 22.4.2016., str. 1.).”"

2. Upućivanja na brisane odredbe, navedene u stavku 1. točki (a), smatraju se upućivanjima na članak 29. ove Uredbe.

3. Stavkom 1. točkom (b) ovog članka ne dovode se u pitanje prijave predane za financiranje na temelju Uredbe (EU) br. 1296/2013 prije 12. svibnja 2016.

Članak 39.

Izmjene Uredbe (EU) br. 492/2011

1. Uredba (EU) br. 492/2011 mijenja se kako slijedi:

(a) članci 11. i 12., članak 13. stavak 2., članci od 14. do 20. i članak 38. brišu se;

(b) članak 13. stavak 1. briše se s učinkom od 13. svibnja 2018.

2. Upućivanja na brisane odredbe smatraju se upućivanjima na ovu Uredbu i čitaju se u skladu s korelacijskom tablicom iz Priloga II.

Članak 40.

Prijelazne odredbe

Organizacije koje su imenovane „partnerima EURES-a” u skladu s člankom 3. točkom (c) Provedbene odluke 2012/733/EU ili koje su pružale ograničene usluge kao „pridruženi partneri EURES-a” u skladu s člankom 3. točkom (d) te Odluke 12. svibnja 2016. mogu, odstupajući od članka 11. ove Uredbe, sudjelovati kao članovi EURES-a iz članka 7. stavka 1. točke (c) podtočke ii. ove Uredbe ili kao partneri EURES-a iz članka 7. stavka 1. točke (d) ove Uredbe, do 13. svibnja 2019., pod uvjetom da se obvežu da će ispunjavati relevantne obveze u okviru ove Uredbe. Ako neka od tih organizacija želi sudjelovati kao partner EURES-a, dužna je obavijestiti nacionalni koordinacijski ured o tome koje će zadaće izvršavati na temelju članka 11. stavka 4. ove Uredbe. Relevantni nacionalni koordinacijski ured o tome izvješćuje Europski koordinacijski ured. Nakon isteka prijelaznog razdoblja, kako bi ostale u mreži EURES, dotične organizacije mogu u tu svrhu podnijeti prijavu u skladu s člankom 11. ove Uredbe.

Članak 41.

Stupanje na snagu

1. Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.

2. Članak 12. stavak 3. i članak 17. stavci od 1. do 7. primjenjuju se od 13. svibnja 2018.

Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama. Sastavljeno u Strasbourgu 13. travnja 2016. Za Europski parlament Predsjednik M. SCHULZ Za Vijeće Predsjednica J.A. HENNIS-PLASSCHAERT

(1) SL C 424, 26.11.2014., str. 27.

(2) SL C 271, 19.8.2014., str. 70.

(3) Stajalište Europskog parlamenta od 25. veljače 2016. (još nije objavljeno u Službenom listu) i Odluka Vijeća od 15. ožujka 2016.

(4) Uredba (EU) br. 492/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 5. travnja 2011. o slobodi kretanja radnika u Uniji (SL L 141, 27.5.2011., str. 1.).

(5) Provedbena odluka Komisije 2012/733/EU od 26. studenoga 2012. o provedbi Uredbe (EU) br. 492/2011 Europskog parlamenta i Vijeća u vezi s popunjavanjem slobodnih radnih mjesta i prijava za posao te ponovne uspostave EURES-a (SL L 328, 28.11.2012., str. 21.).

(6) Vidjeti, posebno, presude Suda od 3. srpnja 1986. C-66/85, Deborah Lawrie-Blum protiv Savezne države Baden-Württemberg ECLI:EU:C:1986:284, točke 16. i 17.; od 21. lipnja 1988., Steven Malcolm Brown protiv državnog tajnika za Škotsku C-197/86, ECLI:EU:C:1988: 323, točka 21. i od 31. svibnja 1989., I. Bettray protiv Staatssecretaris van Justitie, predmet C-344/87, ECLI:EU:C:1989:226, točke 15. i 16.

(7) Presuda Suda od 19. studenoga 2002., Bülent Kurz, rođen Yüce protiv Savezne države Baden-Württemberg, predmet C-188/00, ECLI:EU:C:2002:694.

(8) Presude Suda od 26. veljače 1992., M. J. E. Bernini protiv Minister van Onderwijs en Wetenschappe, C-3/90, ECLI:EU:C:1992:89 i od 17. ožujka 2005., Karl Robert Kranemann protiv Sjeverne Rajne-Vestfalije, predmet C-109/04, ECLI:EU:C:2005:187.

(9) Vidjeti, posebno, presudu Suda od 3. lipnja 1986., R. H. Kempf protiv Staatssecretaris van Justitie, predmet C-139/85, ECLI:EU:C:1986:223, stavak 13.

(10) Presuda Suda od 26. veljače 1991., Kraljica protiv Imigracijskog žalbenog suda, ex parte Gustaff Desiderius Antonissen, predmet C-292/89, ECLI:EU:C:1991:80.

(11) SL C 88, 27.3.2014., str. 1.

(12) Odluka br. 573/2014/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 15. svibnja 2014. o pojačanoj suradnji između javnih službi za zapošljavanje (JSZ-ova) (SL L 159, 28.5.2014., str. 32.).

(13) Uredba Vijeća (EZ) br. 207/2009 od 26. veljače 2009. o žigu Europske unije (SL L 78, 24.3.2009., str. 1.).

(14) Direktiva 2014/54/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 16. travnja 2014. o mjerama za lakše ostvarivanje prava zajamčenih radnicima u kontekstu slobode kretanja radnika (SL L 128, 30.4.2014., str. 8.).

(15) Uredba (EU) br. 1296/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2013. o Programu Europske unije za zapošljavanje i socijalne inovacije i izmjeni Odluke br. 283/2010/EU o uspostavi Europskog mikrofinancijskog instrumenta za zapošljavanje i socijalnu uključenost – Progress (SL L 347, 20.12.2013., str. 238.).

(16) Uredba (EZ) br. 883/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o koordinaciji sustava socijalne sigurnosti (SL L 166, 30.4.2004., str. 1.).

(17) Direktiva 95/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 24. listopada 1995. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom protoku takvih podataka (SL L 281, 23.11.1995., str. 31.).

(18) Uredba (EZ) br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2000. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka u institucijama i tijelima Zajednice i slobodnom kretanju takvih podataka (SL L 8, 12.1.2001., str. 1.).

(19) SL C 222, 12.7.2014., str. 5.

(20) Uredba (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. veljače 2011. o utvrđivanju pravila i općih načela u vezi s mehanizmima nadzora država članica nad izvršavanjem provedbenih ovlasti Komisije (SL L 55, 28.2.2011., str. 13.).

PRILOG I. Najmanji zajednički kriteriji (iz članka 10. stavka 2. i članka 11. stavka 2.) Odjeljak 1. PRUŽANJE USLUGA 1. Obveza uspostave odgovarajućih mehanizama i postupaka za provjeru i osiguravanje potpune usklađenosti s primjenjivim standardima na tržištu rada i pravnim zahtjevima, uzimajući u obzir sve postojeće sustave licenciranja i odobrenja za službe za zapošljavanje koje nisu JSZ-ovi pri pružanju usluga, što uključuje mjerodavno pravo o zaštiti podataka te, prema potrebi, zahtjeve i standarde o kvaliteti podataka o slobodnim radnim mjestima. 2. Mogućnost i dokazana sposobnost ponude usluga popunjavanja slobodnih radnih mjesta, usluga podrške, ili oboje, kako je navedeno u ovoj Uredbi. 3. Mogućnost pružanja usluga putem jednog ili više lako dostupnih kanala, s tim da moraju biti dostupne barem internetske stranice organizacije. 4. Mogućnost i sposobnost upućivanja radnika i poslodavaca na druge članove i partnere EURES-a i/ili tijela sa stručnim znanjem o slobodnom kretanju radnika. 5. Potvrda da će se poštovati načelo besplatnih usluga podrške za radnike u skladu s člankom 21. stavkom 3. drugim podstavkom. Odjeljak 2. SUDJELOVANJE U MREŽI EURES 1. Mogućnost i obveza osiguravanja pravovremenog i pouzdanog pružanja podataka iz članka 12. stavka 6. 2. Obveza poštovanja tehničkih standarda i formata za popunjavanje slobodnih radnih mjesta i razmjenu informacija na temelju ove Uredbe. 3. Mogućnost i obveza davanja doprinosa izradi programa i izvješćivanju nacionalnog koordinacijskog ureda kao i davanja informacija nacionalnom koordinacijskom uredu o pružanju usluga i rezultatima rada u skladu s ovom Uredbom. 4. Postojanje ili obveza osiguravanja odgovarajućih ljudskih resursa za zadaće koje treba ispuniti. 5. Obveza osiguravanja standardâ kvalitete u pogledu osoblja i prijave osoblja za relevantne module zajedničkog programa osposobljavanja iz članka 8. stavka 1. točke (a) podtočke iii. 6. Obveza uporabe žiga EURES-a samo za usluge i aktivnosti povezane s mrežom EURES.