PREPORUKA KOMISIJE (EU) 2022/1342

оd 28. srpnja 2022.

o praćenju žive u ribi, rakovima i mekušcima

EUROPSKA KOMISIJA,

uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 292.,

budući da:

(1) Europska agencija za sigurnost hrane („Agencija”) donijela je 22. studenoga 2012. mišljenje o živi i metil-živi u hrani (1). U tom je mišljenju Agencija utvrdila podnošljivi tjedni unos („TWI”) za anorgansku živu od 4 μg/kg tjelesne mase i za metil-živu od 1,3 μg/kg tjelesne mase (obje izražene kao živa) i zaključila da je prehrambena izloženost na 95. percentilu blizu ili iznad podnošljivog tjednog unosa za sve dobne skupine. Veliki potrošači ribe, među kojima mogu biti i trudnice, mogu premašiti podnošljivi tjedni unos za gotovo šest puta. Nerođena djeca najugroženija su skupina. U mišljenju je zaključeno da izloženost metil-živi iznad podnošljivog tjednog unosa izaziva zabrinutost, ali je preporučeno da se uzmu u obzir korisni učinci konzumacije ribe pod uvjetom da se razmotre mjere za smanjenje izloženosti metil-živi.

(2) Agencija je 27. lipnja 2014. donijela mišljenje o zdravstvenim koristima konzumacije morskih prehrambenih proizvoda u odnosu na zdravstvene rizike povezane s izlaganjem metil-živi (2). U tom je mišljenju Agencija preispitala ulogu morskih prehrambenih proizvoda u europskoj prehrani i ocijenila korisne učinke konzumacije morskih prehrambenih proizvoda u odnosu na zdravstvene ishode, uključujući učinke konzumacije morskih prehrambenih proizvoda tijekom trudnoće na funkcionalne ishode neurološkog razvoja djece i učinke konzumacije tih proizvoda kad je riječ o riziku od kardiovaskularnih bolesti kod odraslih. Agencija je zaključila da je konzumacija od jednog do dva obroka morskih prehrambenih proizvoda tjedno i od tri do četiri obroka tjedno tijekom trudnoće povezana s boljim funkcionalnim ishodima neurološkog razvoja djece u usporedbi s nekonzumacijom morskih prehrambenih proizvoda. Navedene su količine povezane i s nižom stopom smrtnosti od koronarne bolesti srca kod odraslih osoba.

(3) Agencija je 19. prosinca 2014. donijela izjavu o koristima konzumacije ribe/morskih prehrambenih proizvoda u usporedbi s rizicima od metil-žive u ribi/morskim prehrambenim proizvodima (3) u kojoj je zaključila da bi, kako bi se ostvarile koristi od konzumacije jednog do četiri riblja obroka tjedno i ostvarila zaštita od toksičnih učinaka metil-žive na neurološki razvoj, konzumaciju ribljih/morskih prehrambenih vrsta s visokim udjelom žive trebalo ograničiti.

(4) Uredbom Komisije (EZ) br. 1881/2006 (4) utvrđene su najveće dopuštene količine žive u mišićnom mesu riba, rakova i školjkaša te u dodacima prehrani.

(5) Budući da su najnoviji podaci o prisutnosti pokazali da je postojala mogućnost smanjenja najvećih dopuštenih količina žive u raznim ribljim vrstama, najveće dopuštene količine za te riblje vrste smanjene su Uredbom Komisije (EU) 2022/617 (5). Unatoč nekim zahtjevima da se trenutačne najveće dopuštene količine povećaju za druge riblje vrste, kao što su morski pas i sabljarka, one su zbog povezanih zdravstvenih problema Uredbom (EU) 2022/617 zadržane na istim razinama dok se ne prikupe dodatni podaci i izvrši znanstvena procjena.

(6) Iz tog se razloga te kako bi se prikupili detaljni podaci o stvarnom učinku sniženih najvećih dopuštenih količina za određene riblje vrste na ukupnu izloženost potrošača živi, preporučuje da države članice izvješćuju Agenciju o pojavi žive u svim ribljim vrstama i za uzgojene i za divlje ulovljene proizvode iz različitih vrsta proizvodnje.

(7) Nadalje, većina dosad dostupnih podataka odnosi se na ukupnu živu. Budući da je metil-živa toksičnija od anorganske žive, podatke o prisutnosti u uzorcima trebalo bi dostaviti i za metil-živu i za ukupnu živu kako bi se lakše izračunao omjer metil-žive u ukupnoj živi u određenim ribljim vrstama. To bi pomoglo poboljšati procjenu izloženosti i rizika koji se odnose na živu u hrani.

(8) Savjeti o konzumaciji ribe važan su instrument za upravljanje rizikom kako bi se u potpunosti postigli korisni učinci konzumacije ribe i istodobno ograničili rizici od toksičnosti žive. Međutim, podaci o izloženosti za određene riblje vrste iz mišljenja Agencije iz 2012. upućuju na to da potrošači nisu upoznati s dostupnim savjetima o potrošnji ili ih se ne pridržavaju. Stoga je korisno preporučiti da nadležna tijela država članica izdaju nacionalne savjete o potrošnji te da o njima aktivno informiraju građane kako bi se oni s tim savjetima što bolje upoznali. Budući da su riblje vrste koje se konzumiraju u Uniji vrlo raznolike, države članice trebale bi prilagoditi savjete o konzumaciji, uzimajući pritom u obzir nacionalni obrazac konzumacije ribe, prije svega vrste ribe koje se konzumiraju. Pri distribuciji tih nacionalnih savjeta o potrošnji hrane nadležnim tijelima država članica trebale bi pomagati sve uključene strane, kao što su subjekti u poslovanju s hranom, relevantni zdravstveni djelatnici, sveučilišta, organizacije potrošača i druge zainteresirane strane.

(9) Kako bi procijenila učinak savjeta o potrošnji ribe na izloženost potrošača, Agencija bi trebala provesti istraživanje o učinkovitosti savjeta država članica o potrošnji.

(10) Prikupljeni podaci o prisutnosti žive i informacije o učinkovitosti savjeta o potrošnji pomoći će u poboljšanju procjene izloženosti potrošača, koju je potrebno provesti kako bi se u budućnosti ažurirale procjene rizika za potrošače u pogledu žive. Na temelju tih procjena moći će se ocijeniti je li primjereno revidirati najveću dopuštenu količinu žive u određenim ribljim vrstama.

PREPORUČUJE:

1. Države članice trebale bi 2022., 2023., 2024. i 2025. pratiti prisutnost metil-žive i ukupne žive u ribama, rakovima i mekušcima. Praćenjem bi trebale biti obuhvaćene brojne vrste ribe, rakova i mekušaca te bi ono trebalo odražavati potrošačke navike kako bi se omogućila točna procjena izloženosti potrošača živi. Podatke bi trebalo prikupljati i za proizvode iz uzgoja i za proizvode iz ulova u divljini.

2. Države članice trebale bi izdati posebne nacionalne savjete o potrošnji koji se odnose na konzumaciju ribe, rakova i mekušaca kako bi se u potpunosti ostvarili korisni učinci konzumacije ribe i morskih prehrambenih proizvoda te istodobno ograničili rizici od toksičnosti žive. U te savjete o potrošnji države članice trebale bi prije svega uvrstiti one o učestalosti konzumacije ribe, rakova i mekušaca te o vrstama koje se konzumiraju.

3. Države članice, subjekti u poslovanju s hranom i druge zainteresirane strane trebali bi potrošačima i relevantnim zdravstvenim djelatnicima koji rade s najugroženijim skupinama potrošača kontinuirano pružati posebne nacionalne savjete o potrošnji.

4. Države članice trebale bi obavijestiti Komisiju i Agenciju o posebnim nacionalnim savjetima o potrošnji.

5. Države članice trebale bi obavijestiti Komisiju o mjerama za pružanje nacionalnih savjeta o potrošnji potrošačima i relevantnim zdravstvenim djelatnicima.

6. Države članice i subjekti u poslovanju s hranom trebali bi redovito izvješćivati Agenciju o pojavi ukupne žive i metil-žive u raznim vrstama riba, rakova i mekušaca, dostavljajući pritom informacije i primjenjujući elektronički format za izvješćivanje koje je odredila Agencija. Pri dostavljanju podataka posebnu bi pozornost trebalo posvetiti navođenju vrste proizvodnje (divlji, sakupljeni ili ulovljeni proizvodi nasuprot proizvodima iz neekološkog ili ekološkog uzgoja).

Sastavljeno u Bruxellesu 28. srpnja 2022. Za Komisiju Stella KYRIAKIDES Članica Komisije

(1) Znanstveni odbor EFSA-e za kontaminante u prehrambenom lancu (CONTAM); Scientific Opinion on the risk for public health related to the presence of mercury and methylmercury in food (Znanstveno mišljenje o riziku za javno zdravlje zbog prisutnosti žive i metil-žive u hrani). EFSA Journal 2012; 10(12):2985.

(2) Znanstveni odbor EFSA-e za dijetetske proizvode, prehranu i alergije, 2014. Scientific Opinion on health benefits of seafood (fish and shellfish) consumption in relation to health risks associated with exposure to methylmercury (Znanstveno mišljenje o zdravstvenim koristima konzumacije morskih prehrambenih proizvoda (ribe i školjkaša) u odnosu na zdravstvene rizike povezane s izloženošću metil-živi). EFSA Journal 2014; 12(7):3761.

(3) Znanstveni odbor EFSA-e, 2015. Izjava o koristima konzumacije ribe/morskih prehrambenih proizvoda u usporedbi s rizicima od metil-žive u ribi/morskim prehrambenim proizvodima. EFSA Journal 2015; 13(1):3982.

(4) Uredba Komisije (EZ) br. 1881/2006 od 19. prosinca 2006. o utvrđivanju najvećih dopuštenih količina određenih kontaminanata u hrani (SL L 364, 20.12.2006., str. 5.).

(5) Uredba Komisije (EU) 2022/617 оd 12. travnja 2022. o izmjeni Uredbe (EZ) br. 1881/2006 u pogledu najvećih dopuštenih količina žive u ribama i soli (SL L 115, 13.4.2022., str. 60.).