HR Službeni list Europske unije 248

32012R0966



SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE 25.10.2012.

UREDBA (EU, Euratom) br. 966/2012 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA

od 25. listopada 2012.

o financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći proračun Unije i o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ, Euratom) br. 1605/2002

SADRŽAJ

DIO PRVI ZAJEDNIČKE ODREDBE

GLAVA I. PREDMET, PODRUČJE PRIMJENE I DEFINICIJE

Članak 1. Predmet

Članak 2. Definicije

Članak 3. Usklađenost sekundarnog zakonodavstva s ovom Uredbom

Članak 4. Razdoblja, datumi i rokovi

Članak 5. Zaštita osobnih podataka

GLAVA II. PRORAČUNSKA NAČELA

Članak 6. Poštovanje proračunskih načela

Poglavlje 1. Načela jedinstva i točnosti proračuna

Članak 7. Područje primjene proračuna

Članak 8. Posebna pravila o načelima jedinstva i točnosti proračuna

Poglavlje 2. Načelo jedne godine

Članak 9. Definicija

Članak 10. Vrsta odobrenih sredstava

Članak 11. Računovodstvo prihoda i odobrenih sredstava

Članak 12. Preuzimanje obveza po odobrenim sredstvima

Članak 13. Ukidanje i prijenos odobrenih sredstava

Članak 14. Pravila za prijenos namjenskih prihoda

Članak 15. Opoziv odobrenih sredstava

Članak 16. Pravila koja se primjenjuju u slučaju kasnog donošenja proračuna

Poglavlje 3. Načelo uravnoteženosti

Članak 17. Definicija i područje primjene

Članak 18. Saldo financijske godine

Poglavlje 4. Načelo obračunske jedinice

Članak 19. Uporaba eura

Poglavlje 5. Načelo univerzalnosti

Članak 20. Definicija i područje primjene

Članak 21. Namjenski prihodi

Članak 22. Donacije

Članak 23. Pravila o odbicima i usklađenjima deviznog tečaja

Poglavlje 6. Načelo specifikacije

Članak 24. Opće odredbe

Članak 25. Prijenosi od strane institucija, osim Komisije

Članak 26. Prijenosi od strane Komisije

Članak 27. Prijedlozi prijenosa koje institucije podnose Europskom parlamentu i Vijeću

Članak 28. Posebna pravila o prijenosima

Članak 29. Prijenosi podložni posebnim odredbama

Poglavlje 7. Načelo dobrog financijskog upravljanja

Članak 30. Načela ekonomičnosti, učinkovitost i djelotvornosti

Članak 31. Obvezni financijski izvještaj

Članak 32. Unutarnja kontrola izvršenja proračuna

Članak 33. Isplativost sustava kontrole

Poglavlje 8. Načelo transparentnosti

Članak 34. Objava financijskih izvještaja, proračuna i izvješća

Članak 35. Objava podataka o primateljima i drugih podataka

GLAVA III. DONOŠENJE I STRUKTURA PRORAČUNA

Poglavlje 1. Donošenje proračuna

Članak 36. Procjene prihoda i rashoda

Članak 37. Projekcija proračuna tijelâ iz članka 208.

Članak 38. Nacrt proračuna

Članak 39. Pismo izmjene nacrta proračuna

Članak 40. Obveze država članica koje proizlaze iz donošenja proračuna

Članak 41. Nacrti izmjene proračuna

Članak 42. Prijevremena dostava projekcija i nacrta proračuna

Poglavlje 2. Struktura i prikaz proračuna

Članak 43. Struktura proračuna

Članak 44. Proračunska nomenklatura

Članak 45. Zabrana negativnih prihoda

Članak 46. Rezervacije

Članak 47. Negativna pričuva

Članak 48. Pričuva za pomoć u nuždi

Članak 49. Prikaz proračuna

Članak 50. Pravila o planovima radnih mjesta za osoblje

Poglavlje 3. Proračunska disciplina

Članak 51. Usklađenost s višegodišnjim financijskim okvirom

Članak 52. Usklađenost akata Unije s proračunom

GLAVA IV. IZVRŠENJE PRORAČUNA

Poglavlje 1. Opće odredbe

Članak 53. Izvršenje proračuna u skladu s načelom dobrog financijskog upravljanja

Članak 54. Temeljni akt i iznimke

Članak 55. Izvršenje proračuna od strane institucija, osim Komisije

Članak 56. Delegiranje ovlasti za izvršenje proračuna

Članak 57. Sukob interesa

Poglavlje 2. Načini izvršenja

Članak 58. Načini izvršenja proračuna

Članak 59. Podijeljeno upravljanje s državama članicama

Članak 60. Neizravno upravljanje

Članak 61. Ex ante ocjene i sporazumi o delegiranju

Članak 62. Izvršne agencije

Članak 63. Ograničenja delegiranja ovlasti

Poglavlje 3. Financijski izvršitelji

Odjeljak 1. Načelo razdvajanja dužnosti

Članak 64. Razdvajanje dužnosti

Odjeljak 2. Dužnosnik za ovjeravanje

Članak 65. Dužnosnik za ovjeravanje

Članak 66. Ovlasti i dužnosti dužnosnika za ovjeravanje

Članak 67. Ovlasti i dužnosti šefova delegacija Unije

Odjeljak 3. Računovodstveni službenik

Članak 68. Ovlasti i dužnosti računovodstvenog službenika

Članak 69. Ovlasti koje računovodstveni službenik može delegirati

Odjeljak 4. Blagajnik

Članak 70. Knjige blagajne

Poglavlje 4. Odgovornost financijskih izvršitelja

Odjeljak 1. Opća pravila

Članak 71. Opoziv delegiranja i suspenzija dužnosti dodijeljenih financijskim izvršiteljima

Članak 72. Odgovornost dužnosnika za ovjeravanje vezano za nezakonite aktivnosti, prijevaru ili korupciju

Odjeljak 2. Pravila koja se primjenjuju na odgovorne dužnosnike za ovjeravanje

Članak 73. Pravila koja se primjenjuju na dužnosnike za ovjeravanje

Odjeljak 3. Pravila koja se primjenjuju na računovodstvene službenike i blagajnike

Članak 74. Pravila koja se primjenjuju na računovodstvene službenike

Članak 75. Pravila koja se primjenjuju na blagajnike

Poglavlje 5. Prihodi

Odjeljak 1. Stavljanje na raspolaganje vlastitih sredstava

Članak 76. Vlastita sredstva

Odjeljak 2. Procjena iznosa potraživanja

Članak 77. Procjena iznosa potraživanja

Odjeljak 3. Utvrđivanje iznosa potraživanja

Članak 78. Utvrđivanje iznosa potraživanja

Odjeljak 4. Odobravanje povrata

Članak 79. Odobravanje povrata

Odjeljak 5. Povrat

Članak 80. Pravila o povratu

Članak 81. Zastara

Članak 82. Nacionalni tretman prava Unije

Članak 83. Novčane kazne, ugovorne kazne i pripadajuće kamate koje je odredila Komisija

Poglavlje 6. Rashodi

Članak 84. Odluke o financiranju

Odjeljak 1. Preuzimanje obveza za rashode

Članak 85. Vrste obveza

Članak 86. Pravila koja se primjenjuju na obveze

Članak 87. Provjere koje se primjenjuju na obveze

Odjeljak 2. Potvrđivanje rashoda

Članak 88. Potvrđivanje rashoda

Odjeljak 3. Odobravanje rashoda

Članak 89. Odobravanje rashoda

Odjeljak 4. Plaćanje rashoda

Članak 90. Vrste plaćanja

Članak 91. Plaćanje ograničeno na dostupna sredstva

Odjeljak 5. Rokovi za izvršenje rashoda

Članak 92. Rokovi

Poglavlje 7. Sustavi informacijske tehnologije i e-vlada

Članak 93. Elektroničko upravljanje operacijama

Članak 94. Prijenos dokumenata

Članak 95. E-vlada

Poglavlje 8. Načela upravljanja

Članak 96. Dobro upravljanje

Članak 97. Pravna sredstva

Poglavlje 9. Unutarnji revizor

Članak 98. Imenovanje unutarnjeg revizora

Članak 99. Ovlasti i dužnosti unutarnjeg revizora

Članak 100. Neovisnost unutarnjeg revizora

GLAVA V. JAVNA NABAVA

Poglavlje 1. Opće odredbe

Odjeljak 1. Područje primjene i načela sklapanja ugovora

Članak 101. Definicija ugovora o javnoj nabavi

Članak 102. Načela koja se primjenjuju na ugovore o javnoj nabavi

Odjeljak 2. Objavljivanje

Članak 103. Objavljivanje ugovorâ o javnoj nabavi

Odjeljak 3. Postupci nabave

Članak 104. Postupci nabave

Članak 105. Sadržaj dokumentacije za nadmetanje

Članak 106. Razlozi za isključenje koji se primjenjuju na sudjelovanje u postupcima nabave

Članak 107. Razlozi za isključenje koji se primjenjuju na sklapanje ugovora

Članak 108. Središnja baza podataka o isključenjima

Članak 109. Administrativne i financijske sankcije

Članak 110. Kriteriji za odabir ponude

Članak 111. Podnošenje ponuda

Članak 112. Načela jednakog postupanja i transparentnosti

Članak 113. Odluka o sklapanju ugovora

Članak 114. Poništenje postupka nabave

Odjeljak 4. Jamstva i korektivne mjere

Članak 115. Jamstva

Članak 116. Pogreške, nepravilnosti i prijevare u postupku

Poglavlje 2. Odredbe koje se primjenjuju na ugovore koje institucije sklapaju za svoj račun

Članak 117. Javni naručitelj

Članak 118. Primjenjive granične vrijednosti

Članak 119. Pravila o sudjelovanju u postupcima nadmetanja

Članak 120. Pravila o nabavi Svjetske trgovinske organizacije

GLAVA VI. BESPOVRATNA SREDSTVA

Poglavlje 1. Područje primjene i oblik bespovratnih sredstava

Članak 121. Područje primjene bespovratnih sredstava

Članak 122. Korisnici

Članak 123. Oblici bespovratnih sredstava

Članak 124. Jednokratni iznosi, jedinični troškovi i paušalno financiranje

Poglavlje 2. Načela

Članak 125. Opća načela koja se primjenjuju na bespovratna sredstva

Članak 126. Prihvatljivi troškovi

Članak 127. Sufinanciranje u naravi

Članak 128. Transparentnost

Članak 129. Načelo zabrane kumulativne dodjele

Članak 130. Načelo zabrane retroaktivnosti

Poglavlje 3. Postupak dodjele

Članak 131. Zahtjevi za bespovratna sredstva

Članak 132. Uvjeti sposobnosti i kriteriji za odabir

Članak 133. Postupak evaluacije

Poglavlje 4. Plaćanje i kontrola

Članak 134. Jamstvo za predfinanciranje

Članak 135. Isplata bespovratnih sredstava i kontrole

Članak 136. Razdoblja vođenja evidencije

Poglavlje 5. Provedba

Članak 137. Ugovori o provedbi i financijska potpora trećim stranama

GLAVA VII. NAGRADE

Članak 138. Opća pravila

GLAVA VIII. FINANCIJSKI INSTRUMENTI

Članak 139. Područje primjene

Članak 140. Načela i uvjeti koji se primjenjuju na financijske instrumente

GLAVA IX. FINANCIJSKO IZVJEŠTAVANJE I RAČUNOVODSTVO

Poglavlje 1. Financijsko izvještavanje

Članak 141. Struktura financijskih izvještaja

Članak 142. Izvješće o proračunskom i financijskom upravljanju

Članak 143. Mjerodavna pravila za financijske izvještaje

Članak 144. Računovodstvena načela

Članak 145. Financijski izvještaji

Članak 146. Izvješća o izvršenju proračuna

Članak 147. Privremeni financijski izvještaji

Članak 148. Odobravanje završnih konsolidiranih financijskih izvještaja

Poglavlje 2. Podaci o izvršenju proračuna

Članak 149. Izvješće o proračunskim jamstvima i rizicima

Članak 150. Podaci o izvršenju proračuna

Poglavlje 3. Računovodstvo

Odjeljak 1. Zajedničke odredbe

Članak 151. Računovodstveni sustav

Članak 152. Zajednički zahtjevi vezani za računovodstveni sustav institucija

Odjeljak 2. Opće računovodstvo

Članak 153. Opće računovodstvo

Članak 154. Knjiženje u općem računovodstvu

Članak 155. Računovodstvena usklađenja

Odjeljak 3. Proračunsko računovodstvo

Članak 156. Proračunsko računovodstvo

Poglavlje 4. Popis imovine

Članak 157. Popis imovine

GLAVA X. VANJSKA REVIZIJA I RAZRJEŠNICA

Poglavlje 1. Vanjska revizija

Članak 158. Vanjska revizija Revizorskog suda

Članak 159. Pravila i postupak revizije

Članak 160. Provjere vrijednosnih papira i gotovine

Članak 161. Pravo pristupa Revizorskog suda

Članak 162. Godišnje izvješće Revizorskog suda

Članak 163. Posebna izvješća Revizorskog suda

Poglavlje 2. Razrješnica

Članak 164. Rokovi u postupku davanja razrješnice

Članak 165. Postupak davanja razrješnice

Članak 166. Mjere praćenja

Članak 167. Posebne odredbe o ESVD-u

DIO DRUGI POSEBNE ODREDBE

GLAVA I. EUROPSKI FOND ZA JAMSTVA U POLJOPRIVREDI

Članak 168. Posebne odredbe o Europskom fondu za jamstva u poljoprivredi

Članak 169. Preuzimanje obveza po odobrenim sredstvima za EFJP

Članak 170. Ukupne okvirne obveze preuzete po odobrenim sredstvima za EFJP

Članak 171. Raspored i dinamika proračunskih obveza EFJP-a

Članak 172. Računovodstvo rashoda EFJP-a

Članak 173. Prijenos odobrenih sredstava za EFJP

Članak 174. Namjenski prihodi EFJP-a

GLAVA II. STRUKTURNI FONDOVI, KOHEZIJSKI FOND, EUROPSKI FOND ZA RIBARSTVO, EUROPSKI POLJOPRIVREDNI FOND ZA RURALNI RAZVOJ I FONDOVI U PODRUČJU SLOBODE, SIGURNOSTI I PRAVDE KOJIMA SE UPRAVLJA PODIJELJENIM UPRAVLJANJEM

Članak 175. Posebne odredbe

Članak 176. Poštovanje alokacija odobrenih sredstava za preuzimanje obveza

Članak 177. Plaćanje doprinosa, privremena plaćanja i vraćanja

Članak 178. Opoziv odobrenih sredstava

Članak 179. Prijenos odobrenih sredstava

Članak 180. Upravljanje, odabir i revizija

GLAVA III. ISTRAŽIVANJE

Članak 181. Istraživački fondovi

Članak 182. Preuzimanje obveza za istraživački fond

Članak 183. Zajednički istraživački centar

GLAVA IV. VANJSKA DJELOVANJA

Poglavlje 1. Opće odredbe

Članak 184. Vanjska djelovanja

Poglavlje 2. Provedba djelovanja

Odjeljak 1. Opće odredbe

Članak 185. Provedba vanjskih djelovanja

Odjeljak 2. Proračunska potpora i uzajamni fondovi s više donatora

Članak 186. Korištenje proračunske potpore

Članak 187. Uzajamni fondovi Unije za vanjska djelovanja

Odjeljak 3. Ostali načini upravljanja

Članak 188. Provedba vanjskih djelovanja putem neizravnog upravljanja

Članak 189. Sporazumi o financiranju za provedbu vanjskih djelovanja

Poglavlje 3. Nabava

Članak 190. Nabava za vanjska djelovanja

Članak 191. Pravila o sudjelovanju u postupcima nadmetanja

Poglavlje 4. Bespovratna sredstva

Članak 192. Financiranje vanjskog djelovanja u cijelosti

Članak 193. Pravila koja se primjenjuju na bespovratna sredstva za vanjska djelovanja

Poglavlje 5. Revizija računa

Članak 194. Revizija Unije u vanjskom djelovanju

GLAVA V. EUROPSKI UREDI

Članak 195. Europski uredi

Članak 196. Odobrena sredstva vezana za europske urede

Članak 197. Dužnosnik za ovjeravanje europskih ureda

Članak 198. Računi međuinstitucionalnih europskih ureda

Članak 199. Delegiranje ovlasti dužnosnika za ovjeravanje za međuinstitucionalne europske urede

Članak 200. Pružanje usluga trećim stranama

GLAVA VI. ADMINISTRATIVNA ODOBRENA SREDSTVA

Članak 201. Opće odredbe

Članak 202. Obveze

Članak 203. Posebne odredbe vezane za administrativna odobrena sredstva

GLAVA VII. STRUČNJACI

Članak 204. Plaćeni vanjski stručnjaci

DIO TREĆI ZAVRŠNE I PRIJELAZNE ODREDBE

Članak 205. Prijelazne odredbe

Članak 206. Zahtjevi Europskog parlamenta i Vijeća za informacije

Članak 207. Granične vrijednosti i iznosi

Članak 208. Okvirna financijska uredba za tijela osnovana na temelju UFEU-a i Ugovora o Euratomu

Članak 209. Ogledna financijska uredba za tijela javno-privatnog partnerstva

Članak 210. Postupak delegiranja

Članak 211. Preispitivanje

Članak 212. Stavljanje izvan snage

Članak 213. Preispitivanje u vezi s ESVD-om

Članak 214. Stupanje na snagu

PRILOG KORELACIJSKA TABLICA

Zajednička izjava o pitanjima vezanim za višegodišnji financijski okvir

Zajednička izjava o rashodima za objekte iz članka 203.

Zajednička izjava Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije o članku 203. stavku 3.

EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 322., u vezi s Ugovorom o osnivanju Europske zajednice za atomsku energiju, a posebno njegovim člankom 106.a,

uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,

nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,

uzimajući u obzir mišljenje Revizorskog suda (1),

u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (2),

budući da:

(1) Uredba Vijeća (EZ, Euratom) br. 1605/2002 od 25. lipnja 2002. o Financijskoj uredbi koja se primjenjuje na opći proračun Europskih zajednica (3) bitno je izmijenjena više puta. S obzirom da su potrebne dodatne izmjene, uključujući promjene kako bi se uzelo u obzir stupanje na snagu Ugovora iz Lisabona, Uredbu (EZ, Euratom) br. 1605/2002 trebalo bi radi jasnoće staviti izvan snage i zamijeniti je ovom Uredbom.

(2) Uredbom (EZ, Euratom) br. 1605/2002 utvrđena su proračunska načela i financijska pravila kojima se uređuje donošenje i izvršavanje općeg proračuna Unije („proračun”) i koja osiguravaju dobro i djelotvorno upravljanje, kontrolu i zaštitu financijskih interesa Unije te povećanu transparentnost, što treba poštovati u svim pravnim aktima i od strane svih institucija. Trebalo bi zadržati temeljna načela, koncept i strukturu te Uredbe i osnovna pravila proračunskog i financijskog upravljanja. Odstupanja od tih temeljnih načela trebalo bi preispitati i pojednostavniti što je više moguće, uzimajući u obzir njihov trajni značaj, dodanu vrijednost za proračun i teret koji nameću dionicima. Potrebno je zadržati i ojačati ključne elemente financijskih pravila: ulogu financijskih izvršitelja, integraciju kontrola u operativnim uslugama, unutarnje revizore, izradu proračuna na temelju aktivnosti, modernizaciju računovodstvenih načela i pravila te osnovna načela vezana uz bespovratna sredstva.

(3) Zbog specifične naravi i zadaća Europske središnje banke (ESB), a posebno njezine neovisnosti u pogledu upravljanja svojim financijama, nju bi trebalo izuzeti iz područja primjene ove Uredbe, osim ako je drukčije određeno ovom Uredbom.

(4) S obzirom na praktično iskustvo, u ovu Uredbu bi trebalo uključiti pravila kako bi se pratili zahtjevi u razvoju vezani uz izvršenje proračuna, kao što je zajedničko financiranje s drugim donatorima, povećala učinkovitost vanjske pomoći, omogućilo korištenje određenih financijskih instrumenata, uključujući onih sklopljenih s Europskom investicijskom bankom (EIB) i omogućilo izvršavanje proračuna putem javno-privatnih partnerstava („JPP”).

(5) Uredba (EZ, Euratom) br. 1605/2002 ograničavala se na navođenje proračunskih načela i financijskih pravila u širem smislu, u skladu s Ugovorima, dok su provedbene odredbe bile utvrđene u Uredbi Komisije (EZ, Euratom) br. 2342/2002 od 23. prosinca 2002. utvrđivanju detaljnih pravila za provedbu Uredbe Vijeća (EZ, Euratom) br. 1605/2002 (4) kako bi se pružila bolja hijerarhija pravila, a Uredba (EZ, Euratom) br. 1605/2002 učinila lakšom za čitanje. Na temelju članka 290. UFEU-a, Komisiji se zakonodavnim aktom može delegirati ovlast za donošenje nezakonodavnih akata samo radi dopune ili izmjene određenih elemenata tog zakonodavnog akta koji nisu ključni. U ovu bi Uredbu, stoga, trebalo uključiti odredbe utvrđene u Uredbi (EZ, Euratom) br. 2342/2002.

(6) Policijska i pravosudna suradnja u kaznenim stvarima postale su sastavni dio drugih politika i internih djelovanja Unije. Određene financijske odredbe koje se primjenjuju na to političko područje prema tome nisu više opravdane i stoga ne bi trebale biti uključene u ovu Uredbu.

(7) Kako bi se osigurala transparentnost, u proračunu bi trebalo evidentirati jamstva za poslove uzimanja i davanja zajmova koje je sklopila Unija, uključujući poslove Europskog mehanizma za financijsku stabilnost i Instrumenta za uravnoteženje platne bilance.

(8) Trebalo bi pojednostavniti postojeća pravila kojima se uređuje kamata pripisana plaćanjima predfinanciranja, budući da predstavljaju prevelik administrativni teret kako za primatelje tako i za službe Komisije te stvaraju nesporazume između službi Komisije i primatelja. Radi pojednostavljenja, posebno u pogledu korisnika, a u skladu s načelom dobrog financijskog upravljanja, ne bi više trebala postojati obveza pripisivanja kamate na plaćanja predfinanciranja i povrata tih kamata. Međutim, trebalo bi omogućiti uključenje te obveze u sporazum o delegiranju kako bi se dopustilo ponovno korištenje kamate pripisane plaćanjima predfinanciranja za programe, odbitak te kamate od zahtjeva za plaćanje i njezin povrat.

(9) Pravila za prijenos namjenskih prihoda trebala bi uzeti u obzir razliku između vanjskih i unutarnjih namjenskih prihoda. Kako bi bili u skladu sa svrhom koju je dodijelio donator, vanjske namjenske prihode trebalo bi prenositi automatski i koristiti ih sve dok se ne izvrše operacije vezane za program ili djelovanje za koje su namijenjeni. Kad su vanjski namjenski prihodi primljeni tijekom posljednje godine programa ili djelovanja, trebalo bi omogućiti njihovo korištenje u prvoj godini sljedećeg programa ili djelovanja. Trebalo bi omogućiti prijenos internih namjenskih prihoda samo za godinu dana, osim kad je ovom Uredbom propisano drukčije.

(10) Trebalo bi pojasniti pravila o privremenim dvanaestinama, kako u pogledu broja dodatnih dvanaestina koje se mogu zatražiti, tako i slučajeva u kojima Europski parlament odlučuje smanjiti iznos dodatnih rashoda koji premašuju privremene dvanaestine koje je donijelo Vijeće.

(11) Trebalo bi izmijeniti odstupanje od načela univerzalnosti u vezi s namjenskim prihodima, kako bi se uzele u obzir specifičnosti unutarnjih namjenskih prihoda koji proizlaze iz proračunskih sredstava koja su odobrili Europski parlament i Vijeće, kao i specifičnosti vanjskih namjenskih prihoda prikupljenih od raznih donatora i koje su potonji namijenili za određeni program ili djelovanje. Nadalje, vanjskim donatorima trebalo bi dopustiti da sufinanciraju vanjsko djelovanje, osobito humanitarne operacije, čak i u slučajevima kad takvo sufinanciranje nije izričito propisano u temeljnom aktu.

(12) Prikaz namjenskih prihoda u nacrtu proračuna trebalo bi učiniti transparentnijim tako da se propiše da se u nacrt proračuna uključe iznosi namjenskih prihoda koji su stvarni na datum donošenja nacrta proračuna.

(13) U pogledu načela specifikacije, budući da se sada ne radi razlika između obveznih i neobveznih rashoda, trebalo bi donijeti pravila kojima se uređuju prijenosi odobrenih sredstava.

(14) Također bi pravila u vezi s prijenosom odobrenih sredstava trebalo prilagoditi promjenama vezanim uz stupanje na snagu Ugovora iz Lisabona. Usto, nedavno iskustvo pokazalo je važnost povećane fleksibilnosti u vezi s prijenosom na kraju godine odobrenih sredstava za plaćanja, osobito za strukturne fondove. Potrebno je osigurati bolje izvršenje proračuna, osobito u vezi s odobrenim sredstvima za plaćanja, namjenskim prihodima i administrativnim odobrenim sredstvima, koji se istodobno primjenjuju na nekoliko glava. S tim bi ciljem trebalo pojednostavniti vrstu prijenosa, a postupak donošenja nekih prijenosa učiniti fleksibilnijim. Za Komisiju se posebno pokazalo relevantnim i učinkovitim imati mogućnost odlučivanja o prijenosima neiskorištenih odobrenih sredstava u slučajevima međunarodnih humanitarnih katastrofa i kriza. Stoga bi tu mogućnost trebalo proširiti na slične događaje koji nastanu nakon 1. prosinca financijske godine. U tim slučajevima, za potrebe transparentnosti, Komisija bi trebala bez odlaganja obavijestiti Europski parlament i Vijeće o svojoj odluci o prijenosu neiskorištenih odobrenih sredstava.

(15) U vezi s odredbama o dobrom financijskom upravljanju, dužnosnik za ovjeravanje na osnovi delegiranja ovlasti bi u pripremi zakonodavnih prijedloga i uspostavi sustava upravljanja i kontrole trebao uzeti u obzir očekivani rizik od pogreške te troškove i koristi kontrola. Dužnosnik za ovjeravanje na osnovi delegiranja trebao bi izvijestiti o rezultatima kontrola i o njihovim troškovima i koristima u godišnjem izvješću o radu. Izjave rukovodstva o tim sustavima koje dostavljaju tijela država članica odgovorna za upravljanje sredstvima Unije i njihovu kontrolu, sastavni su dio djelotvornosti državnih sustava upravljanja i kontrole.

(16) Načelo transparentnosti, sadržano u članku 15. UFEU-a koje zahtijeva od institucija da rade što je otvorenije moguće, podrazumijeva, u području izvršenja proračuna, da građani znaju gdje i u koje svrhe Unija troši sredstva. Ti podaci potiču demokratsku raspravu, doprinose sudjelovanju građana u postupku odlučivanja Unije i jačaju institucionalnu kontrolu i nadzor nad rashodima Unije. Te bi ciljeve trebalo postići objavom, po mogućnosti uz korištenje suvremenih komunikacijskih alata, odgovarajućih podataka o krajnjim izvoditeljima i korisnicima sredstava Unije, koji uzimaju u obzir opravdane zahtjeve tih izvoditelja i korisnika vezane uz povjerljivost i sigurnost te, što se tiče fizičkih osoba, njihovo pravo na privatnost i zaštitu osobnih podataka. Institucije bi stoga trebale primijeniti selektivan pristup kod objave podataka, u skladu s načelom proporcionalnosti. Odluke o objavi trebale bi se temeljiti na odgovarajućim kriterijima kako bi se pružili sadržajni podaci.

(17) U skladu s člankom 316. UFEU-a, Europsko vijeće i Vijeće trebali bi dijeliti isti dio proračuna.

(18) Godišnji proračunski postupak na temelju UFEU-a trebao bi se odražavati u ovoj Uredbi.

(19) U vezi s donošenjem proračuna, važno je jasno definirati strukturu i prikaz nacrta proračuna koji izrađuje Komisija. Sadržaj općeg uvoda u nacrt proračuna trebalo bi detaljnije opisati. Također je potrebno uključiti i odredbu o financijskom programiranju za buduće godine, kao i odredbu o mogućnosti Komisije da dostavi radne dokumente kako bi potkrijepila proračunske zahtjeve.

(20) U vezi s određenim značajkama zajedničke vanjske i sigurnosne politike, trebalo bi ažurirati obrasce koje temeljni akti mogu sadržavati na temelju UFEU-a i glava V. i VI. UEU-a. Usto, trebalo bi prilagoditi UFEU-u postupak donošenja pripremnih mjera u području vanjskog djelovanja.

(21) Pravila o načinima izvršavanja proračuna kojima se posebno uređuju uvjeti eksternalizacije ovlasti za izvršavanje trećim stranama postala su tijekom godina suviše složena pa bi ih trebalo pojednostavniti. Istodobno, trebalo bi zadržati prvotni cilj eksternalizacije, posebno onaj u skladu s kojim se rashod bez obzira na način izvršavanja izvršava sa stupnjem kontrole i transparentnosti jednakim stupnju koji se očekuje od službi Komisije.

(22) Trebalo bi jasno razlikovati situacije u kojima proračun izravno izvršava Komisija ili njezine izvršne agencije, situacije u kojima proračun izvršavaju države članice u skladu s podijeljenim upravljanjem i situacijama u kojima se proračun izvršava neizravno putem trećih strana. To bi trebalo omogućiti uspostavu usklađenog režima za podijeljeno i neizravno upravljanje koji se može prilagoditi pravilima pojedinih sektora, posebno kad proračun izvršavaju države članice na temelju podijeljenog upravljanja. Takav usklađen režim bi posebno trebao uključivati osnovna načela koja Komisija mora poštovati kad odlučuje o izvršavanju proračuna na temelju podijeljenog upravljanja ili o neizravnom izvršavanju, te osnovna načela koja moraju poštovati stranke kojima su povjerene zadaće izvršenja proračuna. Komisija bi trebala moći primjenjivati pravila i postupke Unije ili prihvatiti primjenu pravila i postupaka stranke kojoj su povjerene zadaće izvršenja proračuna, pod uvjetom da potonja jamči jednaku zaštitu financijskih interesa Unije. Kao dio nadzornih zadaća Komisije, također bi trebalo predvidjeti obveze kontrole i revizije, uključujući ispitivanje i prihvaćanje financijskih izvještaja, za sve načine izvršavanja proračuna.

(23) Trebalo bi prilagoditi pravila o ex ante ocjeni subjekata i osoba kojima su povjerene zadaće izvršenja proračuna na temelju neizravnog upravljanja, kako bi se osiguralo da svi subjekti i osobe kojima su povjerene navedene zadaće pružaju stupanj zaštite financijskih interesa Unije jednak onom koji se zahtijeva na temelju ove Uredbe.

(24) Iskustvo institucionaliziranja javno-privatnih partnerstava kao tijela Unije na temelju članka 185. Uredbe (EZ, Euratom) br. 1605/2002 pokazuje da bi trebalo propisati dodatne kategorije javno-privatnih partnerstava kako bi se proširio izbor instrumenata i uključila tijela čija su pravila fleksibilnija i dostupnija privatnim partnerima od onih koja se primjenjuju na institucije Unije. Te bi dodatne kategorije trebale uključivati tijela koja su uređena privatnim pravom države članice i tijela koja su osnovana temeljnim aktom i koja imaju financijska pravila koja poštuju načela potrebna kako bi se zajamčilo dobro financijsko upravljanje sredstvima Unije.

(25) Za potrebe članka 317. UFEU-a, ova bi Uredba trebala ojačati osnovne obveze kontrole i revizije država članica kad izvršavaju proračun na temelju podijeljenog upravljanja, budući da takve obveze trenutačno postoje samo u pravilima pojedinih sektora. Stoga je potrebno uključiti odredbe o usklađenim administrativnim strukturama na državnoj razini, kojima se utvrđuje usklađen okvir za sva navedena područja politike. Taj okvir ne bi trebao stvoriti dodatne kontrolne strukture, već bi trebao omogućiti državama članicama da odrede tijela odgovorna za upravljanje i kontrolu sredstava Unije. Nadalje, ova bi Uredba trebala sadržavati odredbe o zajedničkim obvezama upravljanja i kontrole za te strukture, kao i godišnju izjavu o upravljanju u kojoj rukovoditelji preuzimaju odgovornost za upravljanje sredstvima Unije koja su im povjerena, ispitivanje i prihvaćanje financijskih izvještaja te o mehanizmima suspenzije i korekcije kojima upravlja Komisija kako bi stvorila usklađen zakonodavni okvir koji poboljšava sveobuhvatnu pravnu sigurnost i učinkovitost kontrola i korektivnih mjera, kao i zaštitu financijskih interesa Unije. Detaljne odredbe trebale bi ostati u sektorskim uredbama. U kontekstu jedinstvenog pristupa reviziji i s ciljem smanjenja dodatnog administrativnog tereta koji proizlazi iz višestrukih kontrola, države članice mogu Komisiji dostaviti izjave potpisane na odgovarajućoj državnoj ili regionalnoj razini u skladu s njihovim ustavnim zahtjevima.

(26) Neke odredbe o dužnostima dužnosnika za ovjeravanje na osnovi delegiranja ovlasti trebalo bi pojasniti, posebno one koje se tiču ex ante i ex post kontrola koje dužnosnik za ovjeravanje na osnovi delegiranja ovlasti uvodi, kao i dužnosti potonjeg u pogledu izvješćivanja. S tim u vezi, sadržaj godišnjeg izvješća o radu dužnosnika za ovjeravanje na osnovi delegiranja ovlasti trebalo bi ažurirati u skladu s praksom koja se sastoji od uključivanja u istu potrebnih financijskih podataka i podataka o upravljanju kojima se potkrepljuje izjava o jamstvu dužnosnika za ovjeravanje na osnovi delegiranja vezano za izvršavanje njegovih dužnosti.

(27) Trebalo bi pojasniti odgovornosti računovodstvenog službenika Komisije. Posebno bi trebalo točno napomenuti da je računovodstveni službenik Komisije jedina osoba koja ima pravo definirati računovodstvena pravila i usklađene kontne planove, dok računovodstveni službenici drugih institucija definiraju računovodstvene postupke koji se primjenjuju na njihove institucije.

(28) Kako bi se olakšala provedba nekih programa ili mjera povjerenih posebno financijskim institucijama, u ovoj bi Uredbi trebalo propisati mogućnost otvaranja fiducijarnih računa. Takvi bankovni računi trebali bi se otvarati u ime ili za račun Komisije u knjigama financijskih institucija. Njima bi trebale upravljati financijske institucije pod odgovornošću dužnosnika za ovjeravanje i trebalo bi ih biti moguće otvoriti u drugim valutama osim eura.

(29) U vezi s izvršavanjem prihoda, potrebno je pojednostaviti pravila o procjenama iznosa potraživanja kako bi se uzele u obzir proračunske potrebe. Trebalo bi zahtijevati evidenciju kad projekcija prihoda ima određen stupanj vjerojatnosti i može se prenijeti u brojke s razumnim stupnjem aproksimacije. Za potrebe pojednostavljenja, trebalo bi uvesti određene odredbe o postupcima usklađenja ili brisanja procjene iznosa potraživanja.

(30) Pravila o povratu trebalo bi pojasniti i ojačati. Osobito bi trebalo navesti da brisanje utvrđenog iznosa potraživanja ne podrazumijeva odreknuće od dodijeljenog prava Unije. Štoviše, kako bi se ojačala zaštita financijskih interesa Unije, države članice trebale bi jednako povoljno tretirati sredstva Unije koja se potražuju s osnove nadoknade kao i potraživanja javnih tijela na njihovom državnom području.

(31) Uzimajući u obzir potrebu smanjenja rizika povezanog s upravljanjem iznosima dobivenim na privremenoj osnovi putem novčanih kazni, ugovornih kazni i financijskih sankcija, kao i s prihodima koji oni realiziraju, te bi iznose u najkraćem mogućem roku trebalo knjižiti kao proračunske prihode, a najkasnije u financijskoj godini nakon što su iscrpljena sva pravna sredstva protiv odluka na temelju kojih su određene.

(32) Trebalo bi pojasniti različite vrste plaćanja u skladu s načelom dobrog financijskog upravljanja. Usto, dužnosnik za ovjeravanje trebao bi redovito obračunavati plaćanja predfinanciranja u skladu s računovodstvenim pravilima koja utvrđuje računovodstveni službenik Komisije. U tu svrhu, trebalo bi uključiti odgovarajuće odredbe u ugovore, odluke o dodjeli bespovratnih sredstava, sporazume o bespovratnim sredstvima kao i u sporazume o delegiranju.

(33) Ova bi Uredba trebala potaknuti cilj e-vlade, a posebno uporabu elektroničkih podataka u razmjeni podataka između institucija i trećih strana.

(34) Trebalo bi dopustiti mogućnost provođenja zajedničkih postupaka nabave s Europskim udruženjem slobodne trgovine (EFTA) ili zemljama kandidatkinjama za pristup Uniji, pod određenim uvjetima.

(35) Trebalo bi poboljšati pravila o isključenju, osobito iz sudjelovanja u postupcima javne nabave, kako bi se pojačala zaštita financijskih interesa Unije.

(36) S obzirom na to da je korištenje sredstava ESB-a i vlastitih sredstava EIB-a od financijskog interesa za Uniju, trebalo bi im dati pristup podacima sadržanim u središnjoj bazi podataka o isključenju koja je namijenjena zaštiti financijskih interesa Unije.

(37) Trebalo bi uvesti pouzdanu pravnu osnovu za objavu odluka kojima se primjenjuju administrativne i financijske sankcije, posebno u odnosu na javnu nabavu, u skladu sa zahtjevima o zaštiti podataka. Takva objava trebala bi ostati neobvezna zbog zaštite i sigurnosti podataka.

(38) Zahtjev za dostavljanje jamstava koji se odnosi na izvoditelje ne bi više trebao biti automatski, već bi se trebao temeljiti na analizi rizika.

(39) Za potrebe pravne sigurnosti trebalo bi pojasniti područje primjene bespovratnih sredstava i financijskih instrumenata. Detaljnija definicija posebnih uvjeta koji se primjenjuju na bespovratna sredstva s jedne strane, i na financijska sredstva s druge strane, trebala bi također doprinijeti povećanju, u najvećoj mogućoj mjeri, utjecaja tih dviju vrsta financijske potpore.

(40) Pravila o bespovratnim sredstvima koja se primjenjuju na subjekte posebno osnovane za potrebe djelovanja trebalo bi prilagoditi tako da davateljima zahtjeva i korisnicima koji su odlučili raditi zajedno u partnerstvu ili grupi osnovanoj u skladu s odgovarajućim nacionalnim pravom omogućavaju pristup i upravljanje bespovratnim sredstvima Unije, osobito kad odabrani pravni oblik nudi čvrstu i pouzdanu sredinu za suradnju. Nadalje, s obzirom na ograničene financijske rizike za Uniju i potrebu izbjegavanja dodavanja sloja ugovornih zahtjeva postojećim strukturnim sporazumima, subjekti koji su povezani s korisnikom putem trajnog kapitala ili pravnim vezama trebali bi imati pravo prijaviti prihvatljive troškove, a da ne moraju poštovati sve obveze korisnika.

(41) Iskustvo s korištenjem jednokratnog ili paušalnog financiranja pokazalo je da su takvi oblici financiranja znatno pojednostavili administrativne postupke i bitno smanjili rizik pogreške. Nadalje, financiranje na temelju rezultata pokazalo se prikladno za određene vrste djelovanja. U tom smislu, uvjeti za korištenje pojednostavnjenih oblika bespovratnih sredstava utvrđenih na temelju jednokratnih iznosa, jediničnih troškova i paušalnih iznosa trebali bi biti fleksibilniji. Osobito, trebalo bi dopustiti iznose utvrđene primjenom individualnog pristupa svakom korisniku, uključujući kad korisnik prijavi te iznose u skladu sa svojim uobičajenim praksama troškovnog računovodstva, kako bi se olakšalo administrativno opterećenje i smanjili točno određeni troškovi koje snosi korisnik za potrebe financijskog izvješćivanja Unije.

(42) Kako bi se uklonile prepreke sudjelovanju u programima dodjele bespovratnih sredstava Unije osobama koje posjeduju potrebnu stručnost, ali koje nisu plaćene u obliku plaće, kao što to može biti slučaj s onima koji rade u malim strukturama, pravila o bespovratnim sredstvima trebala bi uzeti u obzir posebne programe naknada koje primjenjuju mala i srednja poduzeća, kako je definirano Preporukom Komisije 2003/361/EZ od 6. svibnja 2003. o definiranju mikro, malih i srednjih poduzeća (5).

(43) Trebalo bi prilagoditi načela zabrane stvaranja dobiti i sufinanciranja, s obzirom na praktično iskustvo te različita tumačenja i primjenu tih načela, što za posljedicu ima pogreške i povremeno kontraproduktivne učinke. Osobito, definicija dobiti trebala bi biti usmjerena na prihvatljive troškove i primitke koji financiraju upravo te troškove, kako bi se korisnicima pojednostavnilo izvješćivanje i kako bi ih se potaklo na diversifikaciju njihovih izvora financiranja. Nadalje, Komisija ne bi trebala pretpostaviti da drugi donatori neće osigurati povrat viškova ostvarenih njihovim doprinosima i stoga bi trebala osigurati samo povrat dobiti u razmjeru s dodijeljenim bespovratnim sredstvima. Na kraju, načelo postupnog smanjivanja nije se pokazalo učinkovitim sredstvom u ograničavanju rizika ovisnosti korisnika bespovratnih sredstava za poslovanje o sredstvima Unije. Usto, primjenjivost načela postupnog smanjivanja znatno je smanjena nakon potrebnog uvođenja iznimki u nizu temeljnih akata i u slučaju pojednostavnjenih oblika bespovratnih sredstava. S obzirom na ove nedostatke, zahtjev postupnog smanjivanja primjenjiv na bespovratna sredstva za poslovanje trebalo bi ukloniti.

(44) Trebalo bi olakšati pristup subjekata s ograničenim administrativnim resursima sredstvima Unije, koji mogu predstavljati prioritetnu ciljnu populaciju za određene programe bespovratnih sredstava i pokazati se nužnima za postizanje ciljeva politike Unije, i to dodatnim pojednostavnjenjem postupaka koji se primjenjuju na bespovratna sredstva male vrijednosti.

(45) Kako bi se osigurala pravna sigurnost i uspostavio jedinstven paket temeljnih financijskih pravila na koje se korisnici mogu pozvati u okviru svih programa Unije, ova Uredba trebala bi propisati kriterije prihvatljivih troškova i posebne uvjete mjerodavne za određene kategorije troškova te bi trebala osigurati njihovu dosljednu primjenu.

(46) Trebalo bi uskladiti uvjete za prihvaćanje doprinosa u naravi od trećih strana kao sufinanciranje i uvjete za utvrđivanje vrijednosti tih doprinosa, kako bi se smanjili rizici pogreške i sporova.

(47) Radi transparentnosti i kako bi se uzela u obzir ograničenja planiranja specifična za njih, podnositelje zahtjeva za bespovratna sredstva trebalo bi u pozivu za podnošenje prijedloga obavijestiti o očekivanom vremenu potrebnom za potpisivanje sporazuma o bespovratnim sredstvima ili za priopćivanje odluka o bespovratnim sredstvima. Za iste bi potrebe ova Uredba trebala propisati referentno vrijeme na temelju iskustva i na temelju predviđenih učinaka uvedenih mjera pojednostavnjenja.

(48) Kad se utvrde sustavne ili ponavljajuće pogreške koje imaju materijalan učinak na više bespovratnih sredstava, trebalo bi pod strogim uvjetima odobriti proširenje nalaza revizije na nerevidirana bespovratna sredstva na koja navedeno utječe, kako bi se olakšao financijski i administrativan teret koje su stvorile kontrole i revizije na licu mjesta. Komisija bi trebala posezati za ekstrapolacijom stopa smanjenja ili povrata koji se primjenjuju na bespovratna sredstva kod kojih su utvrđene sustavne ili ponavljajuće pogreške, i to samo u slučajevima kad uz razmjeran napor nije moguće ili izvedivo točno kvantificirati iznos neprihvatljivih troškova za svako navedeno bespovratno sredstvo.

(49) Ovom bi se Uredbom trebala utvrditi standardna razdoblja tijekom kojih bi korisnici trebali čuvati dokumente vezane uz bespovratna sredstva Unije kako bi se izbjegli različiti i nerazmjerni ugovorni zahtjevi, a istodobno dalo dovoljno vremena Komisiji i Revizorskom sudu da dobiju pristup tim podacima i dokumentima te izvrše ex post provjere i revizije potrebne za zaštitu financijskih interesa Unije.

(50) Trebalo bi proširiti mogućnost korisnika da dodijeli financijsku potporu trećim stranama pod određenim uvjetima, kako bi se olakšala ispravna provedba programa namijenjenih između ostalog brojnim fizičkim osobama do kojih se može doći samo putem posredovanih bespovratnih sredstava. Međutim, trebalo bi zadržati načelo u skladu s kojim korisnik ne može slobodno odlučivati pri dodjeli financijske potpore trećim stranama, posebno kako bi se izbjegla zabuna između mogućnosti ponuđene korisnicima da osmisle i provedu, pod vlastitom odgovornošću, djelovanja koja uključuju financijsku potporu kao prihvatljivu aktivnost i mogućnosti povjeravanja zadaća izvršavanja proračuna određenim tijelima, subjektima ili osobama na temelju podijeljenog ili neizravnog upravljanja.

(51) Budući da je riječ o dragocjenoj vrsti financijske potpore, korištenje nagrada trebalo bi olakšati, a primjenjiva pravila pojasniti odvajanjem nagrada od režima bespovratnih sredstava i uklanjanjem svakog upućivanja na predvidive troškove. Ipak, nagrade ne odgovaraju svim političkim ciljevima Unije i stoga bi ih trebalo smatrati dopunom, a ne zamjenom za druge instrumente financiranja kao što su bespovratna sredstva.

(52) Financijski instrumenti mogu biti dragocjeni kod umnožavanja učinka sredstava Unije kad se ta sredstva objedine s drugim sredstvima te uključuju učinak poluge. Budući da se ti financijski instrumenti ne mogu smatrati uslugama ili bespovratnim sredstvima, potrebno je utvrditi novu vrstu financijske potpore. Financijski instrumenti trebali bi se provoditi isključivo pod strogim uvjetima kako ne bi bilo proračunskih rizika za proračun i rizika narušavanja tržišta koji nisu u skladu s pravilima o državnim potporama.

(53) U okviru godišnjih odobrenih sredstava koja su odobrili Europski parlament i Vijeće za određen program, financijski instrumenti trebali bi se koristiti na dopunskoj osnovi, na temelju ex ante evaluacije kojom se dokazuje da su učinkovitiji za postizanje ciljeva politike Unije od drugih oblika financiranja, uključujući bespovratna sredstva.

(54) Financijski instrumenti trebali bi se odobravati putem temeljnog akta koji posebno definira njihove ciljeve i trajanje. Kad su financijski instrumenti u propisno opravdanim slučajevima uspostavljeni bez temeljnog akta, Europski parlament i Vijeće trebali bi ih odobriti u proračunu.

(55) Trebalo bi definirati instrumente koji potencijalno mogu biti obuhvaćeni glavom VIII. dijela prvog, kao što su zajmovi, jamstva, vlasnička ulaganja, kvazivlasnička ulaganja i instrumenti podjele rizika. Definicija instrumenata podjele rizika trebala bi dopustiti uključivanje poboljšanja kreditne kvalitete za projektne obveznice čime bi se pokrio rizik servisiranja duga projekta i ublažio kreditni rizik imatelja obveznica putem poboljšanja kreditne kvalitete u obliku zajma ili jamstva.

(56) Godišnja vraćanja, uključujući vraćanja kapitala, vraćena jamstva i otplate glavnica zajmova, trebale bi činiti unutarnje namjenske prihode. Prihode, uključujući dividende, kapitalnu dobit, naknade za jamstva i kamate na zajmove i iznose na fiducijarnim računima, trebalo bi unijeti u proračun po odbitku troškova i naknada za upravljanje. Ovom Uredbom trebalo bi propisati načela i uvjete za financijske instrumente i pravila o ograničenju financijske odgovornosti Unije, o borbi protiv prijevara i pranja novca, o otpuštanju financijskih instrumenata i izvješćivanju.

(57) Financijsko izvještavanje trebalo bi pojednostavniti tako da se propiše da financijski izvještaji Unije uključuju samo konsolidirane financijske izvještaje i ukupno proračunsko računovodstvo. Trebalo bi također pojasniti da se postupak konsolidacije odnosi samo na institucije, tijela osnovana na temelju UFEU-a i Ugovora o Euratomu i koja imaju pravnu osobnost te primaju doprinose na teret proračuna, kao i druga tijela čiji financijski izvještaji moraju biti konsolidirani u skladu s računovodstvenim pravilima koje je usvojio računovodstveni službenik.

(58) Kako to zahtijevaju međunarodno priznati računovodstveni standardi na kojima se temelje računovodstvena pravila Unije, obveze za mirovine, zajedno s drugim obvezama s osnove pogodnosti za zaposlenike, trebalo bi evidentirati u računima Unije, odvojeno iskazati u bilanci stanja Unije te dodatno objasniti u bilješkama uz financijske izvještaje.

(59) Kako bi se jasno odvojile dužnosti i odgovornosti računovodstvenog službenika Komisije od dužnosti i odgovornosti računovodstvenih službenika institucija ili tijela osnovanih u skladu s UFEU-om i Ugovorom o Euratomu, koji imaju pravnu osobnost i primaju doprinose na teret proračuna, kao i računovodstvenih službenika drugih tijela čiji financijski izvještaji trebaju biti konsolidirani u skladu s računovodstvenim pravilima koja je usvojio računovodstveni službenik, izvješće o proračunskom i financijskom upravljanju za predmetnu financijsku godinu trebala bi pripremiti svaka institucija ili svako tijelo zasebno i zatim ga dostaviti Europskom parlamentu, Vijeću i Revizorskom sudu do 31. ožujka sljedeće financijske godine.

(60) Potrebno je ažurirati računovodstvena pravila i načela Unije kako bi se osigurala njihova usklađenost s pravilima Odbora za međunarodne računovodstvene standarde javnog sektora.

(61) Revizorski sud trebao bi osigurati da njegovi nalazi koji bi mogli utjecati na završne financijske izvještaje subjekata revizije ili na zakonitost ili pravilnost njihovih transakcija budu pravovremeno dostavljeni predmetnoj instituciji ili tijelu kako bi se tim subjektima revizije dalo dovoljno vremena da prouče te nalaze.

(62) Odredbe o privremenim i završnim financijskim izvještajima trebalo bi ažurirati, posebno kako bi se odredili izvještajni podaci uz financijske izvještaje poslane računovodstvenom službeniku Komisije za potrebe konsolidacije.

(63) U vezi s podacima koje Komisija dostavlja u kontekstu razrješnice, Komisija bi osobito trebala Europskom parlamentu i Vijeću dostaviti i izvješće o ocjeni financija Unije u skladu s člankom 318. UFEU-a.

(64) U vezi s posebnim odredbama ove Uredbe o strukturnim fondovima, kohezijskim fondovima, Europskom fondu za ribarstvo, Europskom poljoprivrednom fondu za ruralni razvoj i fondovima u području slobode, sigurnosti i pravde kojima se upravlja podijeljenim upravljanjem, trebalo bi zadržati odredbu o vraćanju iznosa predfinanciranja i o ponovnoj raspoloživosti odobrenih sredstava, sadržanu u Izjavi Komisije priloženoj Uredbi Vijeća (EZ) br. 1260/1999 od 21. lipnja 1999. o utvrđivanju općih odredaba o strukturnim fondovima (6). Usto, odstupajući od pravila o prijenosu, Komisiji bi trebalo dopustiti da prenese odobrena sredstva za preuzimanje obveza raspoloživa na kraju financijske godine koja proizlaze iz vraćanja iznosa predfinanciranja, sve do zaključenja programa te da koristi ta odobrena sredstva za preuzimanje obveza kada druga odobrena sredstva za preuzimanje obveza nisu više raspoloživa.

(65) Trebalo bi pojasniti sudjelovanje Zajedničkog istraživačkog centra (ZIC) u postupcima nabave i dodjele bespovratnih sredstava. Nadalje, kako bi se učinkovito provele povezane aktivnosti, prihode od sudjelovanja u tim postupcima iznimno bi trebalo smatrati vanjskim namjenskim prihodima.

(66) Posebne odredbe o provedbi vanjskih djelovanja trebalo bi prilagoditi promjenama u načinima provedbe i predvidjeti različite pristupe kada Unija mora odgovoriti na izvanredna humanitarna stanja, međunarodne krize ili potrebe trećih zemalja u postupku demokratske tranzicije.

(67) Ovom bi se Uredbom trebali utvrditi opći uvjeti korištenja proračunske potpore kao instrumenta u vanjskom djelovanju. Ti bi uvjeti trebali biti povezani s osiguranjem dovoljno transparentnog, pouzdanog i djelotvornog upravljanja javnim financijama. Nadalje, Komisija bi trebala u odluci o financiranju odlučiti o ciljevima i očekivanim rezultatima s kojima bi plaćanja proračunske potpore trebala biti povezana. Takvi elementi, kao i uvjeti otplate proračunske potpore, trebali bi biti sadržani u sporazumu o financiranju sklopljenom sa zemljom korisnicom.

(68) Kako bi se ojačala međunarodna uloga Unije u vanjskim djelovanjima i razvoju te pojačala njezina vidljivost i učinkovitost, Komisiji bi trebalo odobriti da uspostavi i upravlja uzajamnim fondovima Unije za djelovanja u nuždi, djelovanja nakon djelovanja u nuždi ili tematska djelovanja. Iako ne čine sastavni dio proračuna, tim bi se uzajamnim fondovima trebalo upravljati u skladu s ovom Uredbom u mjeri potrebnoj za sigurnost i transparentnost korištenja sredstava Unije. Stoga bi Komisija trebala predsjedavati upravljačkim odborom uspostavljenim za svaki uzajamni fond kako bi osigurala zastupljenost donatora i odlučivala o korištenju sredstava. Usto, računovodstveni službenik svakog uzajamnog fonda trebao bi biti računovodstveni službenik Komisije.

(69) Razdoblje za sklapanje ugovora i sporazuma o bespovratnim sredstvima od strane subjekata kojima je na temelju neizravnog upravljanja povjerena provedba vanjskih djelovanja, trebala bi se ograničiti na tri godine od potpisivanja sporazuma o delegiranju, osim ako postoje određene izvanredne i vanjske okolnosti. Međutim, taj se rok ne bi trebao primjenjivati na višegodišnje programe provedene u okviru postupaka vezanih za strukturne fondove. Detaljna pravila o opozivu odobrenih sredstava u slučaju takvih višegodišnjih programa trebalo bi utvrditi u pravilima pojedinih sektora.

(70) U odnosu na posebna pravila o nabavi koja se primjenjuju na vanjska djelovanja, državljanima trećih zemalja s poslovnim nastanom u zemljama korisnicima trebalo bi dopustiti sudjelovanje u postupcima nadmetanja i u slučaju provedbe programa bez temeljnog akta i kad postoje opravdane izvanredne okolnosti.

(71) Trebalo bi poboljšati sadašnji način na koji institucije izvješćuju Europski parlament i Vijeće o projektima vezanim za nekretnine. Institucije bi trebale unaprijed obavijestiti Europski parlament i Vijeće o svojim budućim projektima vezanim za nekretnine te u raznim fazama tih projekata. Za projekte vezane za nekretnine koji imaju znatan učinak na proračun trebalo bi zahtijevati odobrenje, a ne samo mišljenje Europskog parlamenta i Vijeća.

(72) Trebalo bi dopustiti institucijama da razviju dugoročnu politiku upravljanja nekretninama i ostvare dobit od nižih kamatnih stopa koje proizlaze iz povoljnog kreditnog rejtinga Unije na financijskom tržištu. U tu svrhu, trebalo bi im odobriti uzimanje zajmova za kupnju nekretnina. Time bi se dala mogućnost rješavanja složenosti trenutačnog sustava uz istovremenu uštedu na troškovima i uvođenje veće transparentnosti.

(73) S obzirom na iskustvo, ova bi Uredba trebala pojasniti područje primjene aktivnosti, postupak odabira i uvjete plaćanja za fizičke osobe koje su odabrane kao stručnjaci.

(74) Kako bi se dopunili i izmijenili određeni aspekti ove Uredbe, ovlast za donošenje akata u skladu s člankom 290. UFEU-a trebalo bi delegirati Komisiji. Sadržaj i područje primjene svakog delegiranja detaljno su određeni u mjerodavnim člancima. Od posebne je važnosti da Komisija u okviru pripremnog rada na delegiranim aktima održi odgovarajuće konzultacije, uključujući i one na stručnoj razini. Pri pripremi i sastavljanju delegiranih akata Komisija bi trebala osigurati istovremen, pravovremen i prikladan prijenos odgovarajućih dokumenata Europskom parlamentu i Vijeću.

(75) Ovu bi Uredbu trebalo preispitati samo kada je to potrebno, a najkasnije dvije godine prije kraja prvog višegodišnjeg financijskog okvira nakon 2013. Prečesta preispitivanja stvaraju nerazmjerne troškove prilagodbe administrativnih struktura i postupaka novim pravilima. Nadalje, može biti premalo vremena za izvođenje valjanih zaključaka iz primjene pravila na snazi.

(76) Trebalo bi utvrditi prijelazne odredbe. Ova bi se Uredba trebala primjenjivati samo nakon donošenja delegiranih akata koji sadrže pravila o primjeni i za koje se očekuje da će stupiti na snagu u prosincu 2012. Kako bi se izbjegla primjena ove Uredbe u posljednjem mjesecu godine, primjereno je odgoditi njezinu primjenu za 1. siječnja 2013. Štoviše, s ciljem osiguranja usklađenosti s pravilima pojedinih sektora, primjereno je odgoditi primjenu odredbi o načinu izvršenja i financijskim instrumentima do 1. siječnja 2014. Konačno, kako bi se mogle primjenjivati već na proračun za 2012., primjereno je da se odredbe o prijenosu odobrenih sredstava za plaćanje za strukturne fondove za kraj godine primjenjuju od datuma stupanja na snagu ove Uredbe.

(77) Ova bi Uredba trebala stupiti na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije kako bi se omogućilo pravovremeno donošenje delegiranih akata na temelju ove Uredbe. Pravovremeno stupanje na snagu ove Uredbe potrebno je za primjenu pravila predviđenih u delegiranim aktima od 1. siječnja 2013. kako bi se izbjegle poteškoće vezane uz izmjenu financijskih pravila tijekom financijske godine.

(78) Zatraženo je mišljenje Europskog nadzornika za zaštitu podataka u skladu s člankom 28. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2000. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka u institucijama i tijelima Zajednice i o slobodnom protoku takvih podataka (7) te s mišljenjem dostavljenim dana 15. travnja 2011. (8),

DONIJELI SU OVU UREDBU:

DIO 1.

ZAJEDNIČKE ODREDBE

GLAVA I.

PREDMET, PODRUČJE PRIMJENE I DEFINICIJE

Članak 1.

Predmet

1. Ovom se Uredbom utvrđuju pravila za donošenje i izvršenje općeg proračuna Europske unije te za financijsko izvještavanje i reviziju računa.

2. Ova se Uredba primjenjuje na izvršenje proračuna Agencije za opskrbu Euratom.

Članak 2.

Definicije

Za potrebe ove Uredbe:

(a) „Unija” znači Europska unija, Europska zajednica za atomsku energiju ili obje, ovisno o kontekstu;

(b) „institucija” znači Europski parlament, Europsko vijeće, Vijeće, Europska komisija, Sud Europske unije, Revizorski sud, Europski gospodarski i socijalni odbor, Odbor regija, Europski ombudsman, Europski nadzornik za zaštitu osobnih podataka i Europska služba za vanjsko djelovanje (dalje u tekstu „ESVD”); Europska središnja banka ne smatra se institucijom Unije;

(c) „proračun” znači instrument koji za svaku financijsku godinu predviđa i odobrava sve prihode i rashode koji se smatraju potrebnima za Uniju;

(d) „temeljni akt” znači pravni akt koji daje pravnu osnovu za djelovanje te izvršavanje odgovarajućih rashoda unesenih u proračun. Temeljni akt može imati jedan od sljedećih oblika: i. u provedbi Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) i Ugovora o osnivanju Europske zajednice za atomsku energiju (Ugovor o Euratomu), oblik uredbe, direktive ili odluke u smislu članka 288. UFEU-a; ili ii. u provedbi glave V. Ugovora o Europskoj uniji (UEU), jedan od oblika navedenih i u članku 26. stavku 2., članku 28. stavku 1., članku 29., članku 31. stavku 2., članku 33. i članku 37. UEU-a. Preporuke i mišljenja nisu temeljni akti;

(e) „način izvršenja” znači način izvršenja proračuna opisan u člancima 58., 59. ili 60.;

(f) „sporazum o delegiranju” znači sporazum sklopljen sa subjektima i osobama kojima su povjerene zadaće izvršenja proračuna u skladu s člankom 58. stavkom 1. podstavkom (c) točkama i. do viii;

(g) „korisnik” znači fizička ili pravna osoba s kojom je potpisan sporazum o bespovratnim sredstvima ili kojoj je priopćena odluka o dodjeli bespovratnih sredstava;

(h) „izvoditelj” znači fizička ili pravna osoba s kojom je sklopljen ugovor o javnoj nabavi;

(i) „primatelj” znači korisnik, izvoditelj, ili fizička ili pravna osoba koja prima nagrade ili sredstva u okviru financijskog instrumenta;

(j) „nagrada” znači financijski doprinos dat kao naknada nakon natjecanja.

(k) „zajam” znači sporazum koji obvezuje zajmodavca da zajmoprimcu učini dostupnim ugovoreni iznos novca na ugovoreno vremensko razdoblje i na temelju kojeg je zajmoprimac obvezan vratiti taj iznos u ugovorenom roku;

(l) „jamstvo” znači pisana obveza preuzimanja odgovornosti za cijeli ili dio duga ili obveze treće osobe ili za uspješno ispunjavanje obveza od strane te treće osobe, ako nastupi događaj koji aktivira to jamstvo, kao što je neplaćanje zajma;

(m) „kapitalno ulaganje” znači pribavljanje kapitala poduzeću izravnim ili neizravnim ulaganjem radi stjecanja potpunog ili djelomičnog vlasništva nad tim poduzećem, pri čemu ulagač može preuzeti dio upravljačke kontrole nad poduzećem i imati pravo na dio dobiti poduzeća;

(n) „kvazi-kapitalno ulaganje” znači način financiranja rangiran između temeljnog kapitala i duga, s time da je rizičnije od nadređenog duga, a manje rizično od ulaganja u redovni kapital Kvazi-kapitalna ulaganja mogu se strukturirati kao dug, koji uobičajeno nije osiguran te je podređen, a u nekim slučajevima može se pretvoriti u temeljni kapital, ili kao povlašteni kapital;

(o) „instrument podjele rizika” znači financijski instrument koji omogućuje podjelu određenog rizika između dva ili više subjekata, a prema potrebi u zamjenu za ugovorenu naknadu;

(p) „financijski instrumenti” znači mjere financijske potpore Unije koja se pruža dodatno iz proračuna kako bi se postigao jedan ili više određenih ciljeva politike Unije. Ti instrumenti mogu imati oblik vlasničkih ili kvazivlasničkih ulaganja, zajmova ili jamstava, ili drugih instrumenata podjele rizika i mogu se, prema potrebi, kombinirati s bespovratnim sredstvima;

(q) „Pravilnik o osoblju” znači Pravilnik o osoblju za dužnosnike Europske unije i Uvjeti zaposlenja ostalih službenika Europske unije koji je utvrđen Uredbom (EEZ, Euratom, EZUČ) br. 259/68 (9);

(r) „kontrola” znači mjera poduzeta u svrhu pružanja razumnog osiguranja u pogledu djelotvornosti, učinkovitosti i ekonomičnosti poslovanja, pouzdanosti izvješćivanja, zaštite imovine i podataka, sprečavanja, otkrivanja i ispravljanja prijevara i nepravilnosti i njihovog praćenja, te odgovarajućeg upravljanja rizicima povezanim sa zakonitošću i pravilnošću osnovnih transakcija, uzimajući u obzir višegodišnju narav programa kao i narav predmetnih plaćanja. Kontrole mogu uključivati razne provjere kao i provedbu politika i postupaka kako bi se postigli ciljevi opisani u prvoj rečenici;

(s) „provjera” znači provjera određenog aspekta neke operacije prihoda ili rashoda.

Članak 3.

Usklađenost sekundarnog zakonodavstva s ovom Uredbom

1. Odredbe o izvršenju prihoda i rashoda proračuna koje se nalaze u temeljnom aktu moraju biti u skladu s proračunskim načelima iz glave II. dijela prvog.

2. Ne dovodeći u pitanje stavak 1., svaki prijedlog ili izmjena prijedloga podnesena zakonodavnom tijelu, koja sadrži odstupanja od odredbi osim onih iz glave II. dijela prvog ili od delegiranih akata donesenih u skladu s ovom Uredbom, moraju jasno ukazati na takva odstupanja i u uvodnim izjavama i obrazloženjima tih prijedloga moraju biti navedeni točno određeni razlozi kojima se ta odstupanja opravdavaju.

Članak 4.

Razdoblja, datumi i rokovi

Uredba Vijeća (EEZ, Euratom) br. 1182/71 od 3. lipnja 1971. o utvrđivanju pravila koja se primjenjuju na razdoblja, datume i rokove (10), primjenjuje se na rokove utvrđene ovom Uredbom, osim ako nije drukčije predviđeno.

Članak 5.

Zaštita osobnih podataka

Ova se Uredba primjenjuje ne dovodeći u pitanje zahtjeve Direktive 95/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 24. listopada 1995. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom prijenosu takvih podataka (11) i Uredbe (EZ) br. 45/2001.

GLAVA II.

PRORAČUNSKA NAČELA

Članak 6.

Poštovanje proračunskih načela

Proračun se donosi i izvršava u skladu s načelima jedinstva, točnosti proračuna, jedne godine, uravnoteženosti, obračunske jedinice, univerzalnosti, specifikacije, dobrog financijskog upravljanja koje zahtijeva djelotvornu i učinkovitu unutarnju kontrolu i transparentnosti, kako je propisano ovom Uredbom.

POGLAVLJE 1.

Načela jedinstva i točnosti proračuna

Članak 7.

Područje primjene proračuna

1. Proračun obuhvaća:

(a) prihode i rashode Unije, uključujući administrativne rashode koji nastanu u vezi s institucijama na temelju odredbi TEU-a u vezi sa zajedničkom vanjskom i sigurnosnom politikom te rashode poslovanja koji nastanu u vezi s izvršavanjem tih odredbi kada navedeno tereti proračun;

(b) rashode i prihode Europske zajednice za atomsku energiju.

2. U proračunu se evidentiraju jamstva za poslove uzimanja i davanja zajmova koje je sklopila Unija, uključujući poslove vezane za Europski mehanizam za financijsku stabilnost i Instrument za uravnoteženje bilance plaćanja u skladu s člankom 49. stavkom 1. točkom (d).

Članak 8.

Posebna pravila o načelima jedinstva i točnosti proračuna

1. Ne dovodeći u pitanje članak 83., nijedan prihod ne smije biti prikupljen ili rashod izvršen ako nije unesen u liniju proračuna.

2. Ne smije se preuzeti obveze za rashode ili odobriti rashod izvan okvira odobrenih sredstava.

3. Odobrena sredstva moguće je unijeti u proračun samo ako su namijenjena za stavku rashoda koja se smatra potrebnom.

4. Kamate na plaćanja predfinanciranja iz proračuna nisu plative Uniji, osim ako je drukčije predviđeno u sporazumima o delegiranju, uz iznimku sporazuma koji su sklopljeni s trećim zemljama ili tijelima koje su te zemlje odredile. U slučajevima u kojima je to predviđeno, te se kamate ponovno koriste za odgovarajuće djelovanje, odbijaju od zahtjeva za plaćanje u skladu s člankom 23. stavkom 1. prvim podstavkom točkom (c) ili se osigurava njihov povrat.

Komisija je ovlaštena donositi delegirane akte u skladu s člankom 210. o detaljnim pravilima o obračunavanju kamata ostvarenih od plaćanja predfinanciranja.

POGLAVLJE 2.

Načelo jedne godine

Članak 9.

Definicija

Odobrena sredstva unesena u proračun odobravaju se za jednu financijsku godinu koja traje od 1. siječnja do 31. prosinca.

Članak 10.

Vrsta odobrenih sredstava

1. Proračun obuhvaća diferencirana odobrena sredstva, koja se sastoje od odobrenih sredstava za preuzimanje obveza i odobrenih sredstava za plaćanje, te nediferencirana odobrena sredstva.

2. Odobrena sredstva za preuzimanje obveza obuhvaćaju ukupne troškove pravnih obveza preuzetih u financijskoj godini podložno članku 86. stavku 4. i članku 189. stavku 2.

3. Odobrena sredstva za plaćanje obuhvaćaju plaćanja za preuzete pravne obveze u financijskoj godini i prošlim financijskim godinama.

4. Stavci 1. i 2. ovog članka ne dovode u pitanje posebne odredbe glava I., IV. i VI. dijela drugog i ne sprečavaju da obveze po odobrenim sredstvima preuzmu u cijelosti ni da se proračunske obveze preuzimaju u godišnjim obrocima.

Članak 11.

Računovodstvo prihoda i odobrenih sredstava

1. Prihodi u financijskoj godini knjiže se u poslovnim knjigama za financijsku godinu na temelju iznosa prikupljenih tijekom te financijske godine. Međutim, vlastita sredstva za mjesec siječanj sljedeće financijske godine mogu se staviti na raspolaganje unaprijed u skladu s Uredbom Vijeća (EZ, Euratom) br. 1150/2000 od 22. svibnja 2000. o provedbi Odluke br. 2007/436/EZ, Euratom o sustavu vlastitih sredstava Zajednica (12).

2. Unosi u vezi s vlastitim sredstvima od poreza na dodanu vrijednost, dodatnih sredstava koja se temelje na bruto nacionalnom dohotku i drugih financijskih doprinosa, mogu se uskladiti u skladu s Uredbom (EZ, Euratom) br. 1150/2000.

3. Odobrena sredstva za financijsku godinu koriste se isključivo za pokrivanje rashoda odobrenih i plaćenih tijekom te financijske godine te za pokrivanje nepodmirenih iznosa za obveze iz proteklih financijskih godina.

Komisija je ovlaštena donositi delegirane akte u skladu s člankom 210. o detaljnim pravilima za odobrena sredstva u financijskoj godini.

4. Obveze se knjiže u poslovnim knjigama na temelju pravnih obveza knjiženih do 31. prosinca. Iznimno, ukupne proračunske obveze iz članka 86. stavka 4. i sporazumi o financiranju iz članka 189. stavka 2. sklopljeni s trećim zemljama, knjiže se u poslovnim knjigama na temelju proračunskih obveza do 31. prosinca.

5. Plaćanja se knjiže u poslovnim knjigama za financijsku godinu na temelju plaćanja koja je računovodstveni službenik izvršio najkasnije do 31. prosinca predmetne godine.

6. Odstupajući od stavaka 3., 4. i 5., rashodi Europskog fonda za smjernice i jamstva u poljoprivredi knjiže se u poslovnim knjigama za financijsku godinu u skladu s pravilima utvrđenim u glavi I. dijela drugog.

Članak 12.

Preuzimanje obveza po odobrenim sredstvima

Kad je proračun konačno donesen, obveze za odobrena sredstva unesena u proračun mogu se preuzimati od 1. siječnja, osim ako je drukčije predviđeno u glavi I. i glavi VI. dijela drugog.

Članak 13.

Ukidanje i prijenos odobrenih sredstava

1. Odobrena sredstva koja nisu iskorištena do kraja financijske godine za koju su odobrena ukidaju se.

Međutim, ona mogu biti prenesena u sljedeću financijsku godinu samo na temelju odluke predmetne institucije najkasnije do 15. veljače, u skladu sa stavcima 2. i 3. ili biti automatski prenesena u skladu sa stavkom 4.

2. Odobrena sredstva za preuzimanje obveza u okviru diferenciranih odobrenih sredstava i nediferenciranih odobrenih sredstava, za koje obveze na kraju financijske godine još nisu preuzete, mogu se prenijeti:

(a) u iznosima koji odgovaraju odobrenim sredstvima za preuzimanje obveza ili nediferenciranim odobrenim sredstvima koja se odnose na projekte vezane za nekretnine, za koje je većina pripremnih faza u postupku za preuzimanje obveza bila završena do 31. prosinca. Za te se iznose tada mogu preuzeti obveze do 31. ožujka sljedeće godine ili do 31. prosinca sljedeće godine za iznose koji se odnose na projekte vezane za nekretnine;

(b) u potrebnim iznosima ako je zakonodavno tijelo donijelo temeljni akt u zadnjem tromjesečju financijske godine, a Komisija nije mogla preuzeti obveze za odobrena sredstva predviđena u te svrhe do 31. prosinca.

3. Odobrena sredstva za plaćanje mogu se prenijeti u iznosima potrebnima za pokrivanje postojećih preuzetih obveza ili preuzetih obveza povezanih s prenesenim odobrenim sredstvima za preuzimanje obveza kada odobrena sredstva za plaćanja predviđena za određene linije u proračunu za sljedeću financijsku godinu nisu dovoljna za pokrivanje potreba.

Predmetna institucija najprije koristi sredstva odobrena za tekuću financijsku godinu i ne koristi prenesena sredstva dok ona prethodna nisu iscrpljena.

4. Nediferencirana odobrena sredstva u visini obveza pravilno ugovorenih na kraju financijske godine automatski se prenose samo na sljedeću financijsku godinu.

5. Predmetna institucija obavješćuje Europski parlament i Vijeće do 15. ožujka o svakoj donesenoj odluci o prijenosu, te za svaku proračunsku liniju navodi kako je na svaki prijenos primijenila kriterije iz stavaka 2. i 3.

6. Ne dovodeći u pitanje članak 14., odobrena sredstva stavljena u pričuvu i odobrena sredstva za rashode za osoblje ne prenose se. Za potrebe ovog članka rashodi za osoblje obuhvaćaju primitke i naknade članovima i osoblju institucija na koje se primjenjuje Pravilnik o osoblju.

7. Komisija je ovlaštena donositi delegirane akte u skladu s člankom 210. o detaljnim pravilima za ukidanje i prijenos odobrenih sredstava.

Članak 14.

Pravila za prijenos namjenskih prihoda

Prijenos namjenskih prihoda iz članka 21. te neiskorištenih, a raspoloživih odobrenih sredstava na dan 31. prosinca koja proizlaze iz tih prihoda, mora poštovati sljedeća pravila:

(a) vanjski namjenski prihodi prenose se automatski i u potpunosti se iskorištavaju do trenutka izvršenja svih operacija vezanih za programe ili djelovanje za koje su namijenjeni. Vanjski namjenski prihodi primljeni tijekom posljednje godine programa ili djelovanja mogu se koristiti u prvoj godini sljedećeg programa ili djelovanja;

(b) unutarnja namjenska sredstva prenose se samo za jednu godinu, uz iznimku unutarnjih namjenskih sredstava utvrđenih u članku 21. stavku 3. točki (g) koja se prenose automatski.

Članak 15.

Opoziv odobrenih sredstava

Ne dovodeći u pitanje članke 178. i 182., kada se odobrena sredstva opozivaju u financijskoj godini nakon financijske godine u kojoj su unesena u proračun kao posljedica potpunog ili djelomičnog neizvršavanja djelovanja za koja su bila određena, predmetna odobrena sredstva se ukidaju.

Članak 16.

Pravila koja se primjenjuju u slučaju kasnog donošenja proračuna

1. Ako proračun nije konačno donesen na početku financijske godine, primjenjuje se postupak propisan u članku 315. prvom stavku UFEU-a (privremeni režim dvanaestina). Preuzimanje obveza i plaćanja mogu se izvršavati u okviru ograničenja utvrđenih u stavku 2. ovog članka.

2. Obveze se mogu preuzimati prema poglavljima do najviše jedne četvrtine ukupnih odobrenih sredstava odobrenih za predmetno poglavlje u prošloj financijskoj godini, uvećano za jednu dvanaestinu za svaki mjesec koji istekne.

Ne smiju se prekoračiti ograničenja odobrenih sredstava predviđena u nacrtu proračuna.

Plaćanja se mogu izvršavati mjesečno po poglavlju do najviše jedne dvanaestine odobrenih sredstava dodijeljenih za predmetno poglavlje u prethodnoj financijskoj godini. Zbroj, međutim, ne smije prijeći jednu dvanaestinu odobrenih sredstava predviđenih u istom poglavlju nacrta proračuna.

3. Smatra se da se odobrena sredstva dodijeljena u odgovarajućem poglavlju prethodne financijske godine, kako je navedeno u stavcima 1. i 2., odnose na izglasana odobrena sredstva u proračunu, uključujući izmjene proračuna, a nakon usklađenja za prijenose izvršene tijekom te financijske godine.

4. Ako nastavak djelovanja Unije i upravljanje to zahtijevaju, Vijeće, odlučujući kvalificiranom većinom na prijedlog Komisije, može odobriti rashode koji su veći od jedne privremene dvanaestine, ali koji ne smiju prijeći ukupno četiri privremene dvanaestine, osim u propisno opravdanim slučajevima, kako za preuzimanje obveza tako i za plaćanja preko i iznad onih koji se automatski stavljaju na raspolaganje u skladu sa stavcima 1. i 2. Vijeće bez odgode prosljeđuje odluku o odobravanju Europskom parlamentu.

Odluka stupa na snagu 30 dana od dana donošenja, osim ako Europski parlament:

(a) odlučujući većinom svojih članova, odluči smanjiti taj rashod u navedenom roku, u kojem slučaju Komisija daje novi prijedlog; ili

(b) obavješćuje Vijeće i Komisiju da ne želi smanjiti taj rashod, u kojem slučaju odluka stupa na snagu prije isteka 30 dana.

Dodatne dvanaestine odobravaju se u cijelosti i nisu djeljive.

5. Ako za dano poglavlje odobravanje četiriju privremenih dvanaestina dodijeljenih u skladu sa stavkom 4. nije dovoljno za pokrivanje rashoda potrebnih za osiguravanje kontinuiteta djelovanja Unije u području na koje se odnosi predmetno poglavlje, moguće je iznimno dopustiti prekoračenje odobrenih sredstava unesenih u odgovarajuće poglavlje u proračunu tijekom prethodne financijske godine. Europski parlament i Vijeće postupaju u skladu s postupcima predviđenima stavkom 4. Međutim, ni u kojem slučaju ne smiju se prekoračiti ukupan iznos odobrenih sredstava raspoloživ u proračunu za prethodnu financijsku godinu ili u nacrtu proračuna, kako je predložen.

POGLAVLJE 3.

Načelo uravnoteženosti

Članak 17.

Definicija i područje primjene

1. Prihodi i odobrena sredstva za plaćanja moraju biti uravnoteženi.

2. Unija i tijela iz članka 208. ne smiju uzimati zajmove u okviru proračuna.

Članak 18.

Saldo financijske godine

1. Saldo svake financijske godine unosi se u proračun za sljedeću financijsku godinu kao prihod u slučaju viška ili kao odobrena sredstva za plaćanje u slučaju manjka.

2. Procjene takvih prihoda ili odobrenih sredstva za plaćanje unose se u proračun tijekom postupka donošenja proračuna te u pismu izmjene podnesenom u skladu s člankom 39. Procjene se pripremaju u skladu s Uredbom (EZ, Euratom) br. 1150/2000.

3. Nakon privremenog financijskog izvještavanja za svaku financijsku godinu, svaka nepodudarnost između tih izvještaja i procjena unosi se u proračun za sljedeću financijsku godinu putem izmjene proračuna koja se odnosi samo na tu nepodudarnost. U takvom slučaju, Komisija je dužna u roku 15 dana od podnošenja privremenih financijskih izvještaja dostaviti nacrt izmjene proračuna istodobno Europskom parlamentu i Vijeću.

POGLAVLJE 4.

Načelo obračunske jedinice

Članak 19.

Uporaba eura

1. Višegodišnji financijski okvir i proračun sastavljaju se i izvršavaju u eurima, te se i računi iskazuju u eurima. Međutim, za potrebe novčanog toka iz članka 68. stavka 1., računovodstveni službenik, a u slučaju knjiga blagajne, blagajnici te za potrebe administrativnog upravljanja Komisije i ESVD-a, odgovorni dužnosnik za ovjeravanje, ovlašteni su izvršavati operacije u drugim valutama kako je utvrđeno u delegiranim aktima donesenima u skladu s ovom Uredbom.

2. Komisija je ovlaštena donositi delegirane akte u skladu s člankom 210. o detaljnim pravilima o tečaju konverzije eura i drugih valuta.

POGLAVLJE 5.

Načelo univerzalnosti

Članak 20.

Definicija i područje primjene

Ne dovodeći u pitanje članak 21., ukupni prihodi pokrivaju ukupna odobrena sredstva za plaćanja. Ne dovodeći u pitanje članak 23., svi prihodi i rashodi iskazuju se u cijelosti bez međusobnog usklađivanja.

Članak 21.

Namjenski prihodi

1. Vanjski namjenski prihodi i unutarnji namjenski prihodi koriste se za financiranje određenih stavki rashoda.

2. Sljedeće čini vanjske namjenske prihode:

(a) financijski doprinosi država članica određenim istraživačkim programima u skladu s Uredbom (EZ, Euratom) br. 1150/2000;

(b) financijski doprinosi država članica i trećih zemalja, uključujući u oba slučaja njihove državne agencije, subjekte ili fizičke osobe, određenim projektima ili programima vanjske pomoći koje financira Unija, a kojima u njihovo ime upravlja Komisija;

(c) kamate na depozite i novčane kazne predviđene Uredbom Vijeća (EZ) br. 1467/97 od 7. srpnja 1997. o ubrzanju i pojašnjenju provedbe postupka u slučaju prekomjernog deficita (13);

(d) prihodi određeni za posebne namjene, kao što su prihodi od zaklada, subvencija, darova i legata, zajedno s određenim prihodima specifičnima za svaku instituciju;

(e) financijski doprinosi aktivnostima Unije iz trećih zemalja ili tijela koja nisu tijela Unije, koji nisu obuhvaćeni točkom (b);

(f) namjenski prihodi iz članka 181. stavka 2. i članka 183. stavka 2.;

(g) unutarnja namjenska sredstva iz stavka 3., u mjeri u kojoj su dodatna drugim prihodima na temelju ovog stavka.

3. Sljedeće čini unutarnje namjenske prihode:

(a) prihodi od trećih osoba u vezi s robom, uslugama ili radom nabavljenim na njihov zahtjev;

(b) primici od prodaje vozila, opreme, instalacija, materijala te znanstvenih i tehničkih uređaja koji su zamijenjeni ili odbačeni kada je knjigovodstvena vrijednost u cijelosti amortizirana;

(c) prihodi od vraćanja, u skladu s člankom 80., nepravilno plaćenih iznosa;

(d) prihodi od kamate na plaćanja predfinanciranja, podložno članku 8. stavku 4.;

(e) primici od nabave robe, usluga i radova za druge odjele jedne institucije, institucija ili tijela, uključujući naknadu troškova službenih putovanja od strane drugih institucija ili tijela plaćenih u njihovo ime;

(f) primljeni iznosi osiguranja;

(g) prihodi od davanja u zakup/najam;

(h) prihodi od prodaje publikacija i filmova, uključujući onih na elektroničkim medijima;

(i) vraćanja u okviru financijskih instrumenata u skladu s člankom 140. stavkom 6.

(j) prihodi od naknadnog vraćanja poreza u skladu s člankom 23. stavkom 3. točkom (b).

4. Temeljni akt može također namijeniti prihode koje utvrđuje određenim stavkama rashoda. Osim ako je temeljnim aktom drukčije određeno, takvi prihodi čine unutarnje namjenske prihode.

5. Proračun obuhvaća linije koje uključuju vanjske namjenske prihode i unutarnje namjenske prihode te ako je moguće, navodi iznos.

Namjenski se prihodi mogu uključiti u nacrt proračuna samo u iznosima koji su sigurni na datum utvrđivanja nacrta proračuna.

6. Komisija je ovlaštena donositi delegirane akte u skladu s člankom 210. o utvrđivanju strukture za uključenje vanjskih i unutarnjih namjenskih prihoda i osiguravanje odgovarajućih odobrenih sredstava te o pravilima za doprinose država članica istraživačkim programima. Nadalje, Komisija je ovlaštena donositi delegirane akte u skladu s člankom 210. o primicima od sankcija određenih u skladu s člankom 126. stavkom 11. UFEU-a te o namjenskim prihodima od sudjelovanja država EFTA-e u određenim programima Unije.

Članak 22.

Donacije

1. Komisija može prihvatiti svaku donaciju u korist Unije, kao što su zaklade, subvencije, darovi i legati.

2. Prihvaćanje donacije u vrijednosti od 50 000 eura ili više koja uključuje financijsko davanje koje prelazi 10 % vrijednosti donacije, uključujući naknadne troškove, podliježe odobrenju Europskog parlamenta i Vijeća koji o tome odlučuju u roku od dva mjeseca od datuma primitka zahtjeva Komisije. Ako tijekom tog razdoblja nije uložen nikakav prigovor, Komisija donosi konačnu odluku o prihvaćanju donacije.

3. Komisija je ovlaštena donositi delegirane akte u skladu s člankom 210. o detaljnim pravilima za prihvaćanje donacija Uniji.

Članak 23.

Pravila o odbicima i usklađenjima deviznog tečaja

1. Sljedeći se odbici mogu izvršiti od zahtjeva za plaćanje koji se potom odobravaju za plaćanje u neto iznosu:

(a) kazne određene strankama u ugovorima o nabavi ili korisnicima;

(b) popusti, povrati i rabati na pojedinačne fakture i troškovnike;

(c) kamata pripisana plaćanjima predfinanciranja;

(d) usklađenja nepropisno plaćenih iznosa.

Usklađenja iz točke (d) prvog podstavka mogu se izvršiti izravno odbitkom od novog privremenog plaćanja ili plaćanja preostalog iznosa istom primatelju plaćanja u okviru poglavlja, članka i financijske godine u odnosu na koju je iznos preplaćen.

Računovodstvena pravila Unije primjenjuju se na odbitke iz prvog podstavka točaka (c) i (d).

2. Troškovi dostavljenih proizvoda ili pruženih usluga Uniji, koji uključuju poreze koje države članice vraćaju u skladu s Protokolom o povlasticama i imunitetima Europske unije, terete proračun za iznose bez poreza.

3. Troškovi dostavljenih proizvoda ili pruženih usluga Uniji, koji uključuju poreze koje vraćaju treće zemlje na temelju odgovarajućih sporazuma, mogu teretiti proračun za:

(a) iznos bez poreza; ili

(b) za iznos s porezom. U tom slučaju, s naknadno vraćenim porezima postupa se kao s unutarnjim namjenskim prihodima.

4. Moguće je usklađenje tečajnih razlika koje nastanu pri izvršenju proračuna. Konačna dobit ili gubitak uključuje se u saldo za godinu.

5. Komisija je ovlaštena donositi delegirane akte u skladu s člankom 210. o detaljnim pravilima o računovodstvu poreza čiji se povrat može zatražiti.

POGLAVLJE 6.

Načelo specifikacije

Članak 24.

Opće odredbe

Odobrena sredstva određuju se za posebne namjene prema glavama i poglavljima. Poglavlja se dalje dijele na članke i stavke.

Članak 25.

Prijenosi od strane institucija, osim Komisije

1. Svaka institucija osim Komisije može u svojem dijelu proračuna prenositi odobrena sredstva:

(a) s jedne glave na drugu do iznosa od najviše 10 % odobrenih sredstava u godini navedenoj u liniji iz koje se sredstva prenose;

(b) iz jednog poglavlja u drugo te iz jednog članka u drugi bez ograničenja.

2. Tri tjedna prije izvršavanja prijenosa iz stavka 1., institucija o svojoj namjeri obavješćuje Europski parlament i Vijeće. U slučaju da postoje opravdani razlozi na koje u tom razdoblju ukaže Europski parlament ili Vijeće, primjenjuje se postupak utvrđen u članku 27.

3. Svaka institucija osim Komisije može predložiti Europskom parlamentu i Vijeću, u vlastitom dijelu proračuna, prijenose s jedne glave na drugu koji prelaze graničnu vrijednost od 10 % odobrenih sredstava za godinu navedenu u liniji s koje se sredstva trebaju prenijeti. Ti prijenosi podliježu postupku utvrđenom u članku 27.

4. Svaka institucija osim Komisije može u svojem dijelu proračuna izvršiti prijenos između članaka bez prethodnog obavješćivanja Europskog parlamenta i Vijeća.

5. Komisija je ovlaštena donositi delegirane akte u skladu s člankom 210. o detaljnim pravilima o izračunu postotaka prijenosa od strane institucija, osim Komisije.

Članak 26.

Prijenosi od strane Komisije

1. Komisija može u svojem dijelu proračuna, samostalno:

(a) prenijeti odobrena sredstva unutar svakog poglavlja;

(b) u vezi s rashodima za osoblje i administrativnim rashodima koji se istodobno primjenjuju na nekoliko glava, prenijeti odobrena sredstva s jedne glave na drugu do najviše 10 % odobrenih sredstava za godinu navedenu u liniji s koje su sredstva prenesena, i do najviše 30 % odobrenih sredstava za godinu navedenoj u liniji na koju su sredstva prenesena;

(c) u vezi s rashodima poslovanja, prenijeti odobrena sredstva između poglavlja u okviru iste glave do najviše 10 % odobrenih sredstva za godinu navedenu u liniji s koje su sredstva prenesena.

Tri tjedna prije izvršavanja prijenosa iz prvog postavka točke (b), Komisija o svojoj namjeri obavješćuje Europski parlament i Vijeće. U slučaju da postoje opravdani razlozi na koje u tom razdoblju ukaže Europski parlament ili Vijeće, primjenjuje se postupak utvrđen u članku 27.

Iznimno od odredbi drugog podstavka, tijekom zadnja dva mjeseca financijske godine, Komisija može samostalno prenijeti odobrena sredstva koja se odnose na rashode za osoblje, vanjske suradnike i ostale suradnike, s jedne glave na drugu do najviše 5 % odobrenih sredstava za tu godinu. Komisija obavješćuje Europski parlament i Vijeće u roku od dva tjedna od svoje odluke o tim prijenosima.

2. Komisija može, unutar svog dijela proračuna, odlučiti o sljedećem prijenosu odobrenih sredstava s jedne glave na drugu, pod uvjetom da o toj odluci odmah obavijesti Europski parlament i Vijeće:

(a) prijenosu odobrenih sredstava iz glave „rezervacije” iz članka 46., pri čemu je jedini uvjet za /oslobođenje sredstava iz () pričuve donošenje temeljnog akta u skladu s člankom 294. UFEU-a;

(b) u opravdanim iznimnim slučajevima, kao što su međunarodne humanitarne katastrofe i krize, do kojih dođe nakon 1. prosinca financijske godine, prijenosu neiskorištenih odobrenih sredstava za predmetnu financijsku godinu koja su još uvijek na raspolaganju za one proračunske glave koje su obuhvaćene naslovom 4. višegodišnjeg financijskog okvira, na proračunske glave vezane uz pomoć za upravljanje kriznim situacijama i operacije humanitarne pomoći.

3. Komisija je ovlaštena donositi delegirane akte u skladu s člankom 210. o detaljnim pravilima za izračun postotaka unutarnjih prijenosa od strane Komisije i osnovama zahtjeva za prijenos.

Članak 27.

Prijedlozi prijenosa koje institucije podnose Europskom parlamentu i Vijeću

1. Svaka institucija istodobno podnosi svoje prijedloge prijenosa Europskom parlamentu i Vijeću.

2. Europski parlament i Vijeće donose odluku o prijenosu odobrenih sredstava kako je predviđeno u stavcima 3. do 6. ovog članka, osim ako je drukčije određeno u glavi I. dijela drugog.

3. Osim u hitnim okolnostima, Europski parlament i Vijeće odlučuju, a potonje kvalificiranom većinom, o svakom prijedlogu prijenosa u roku od šest tjedana od kad obje institucije prime takav prijedlog.

4. Prijedlog prijenosa prihvaća se ako u roku od šest tjedana nastupi bilo što od sljedećeg:

(a) Europski parlament i Vijeće ga prihvaćaju;

(b) prihvaća ga ili Europski parlament ili Vijeće, a druga se institucija suzdržava od postupanja;

(c) Europski parlament i Vijeće suzdržavaju se od postupanja i ne donose odluku o izmjeni ili odbijanju prijedlog prijenosa.

5. Šestotjedno razdoblje iz stavka 3. smanjuje se na tri tjedna u sljedećim slučajevima, osim ako Europski parlament ili Vijeće zatraže suprotno:

(a) prijenos predstavlja manje od 10 % odobrenih sredstava u liniji s koje se prijenos izvršava i ne prelazi 5 000 000 eura;

(b) prijenos se odnosi samo na odobrena sredstva za plaćanja i sveukupni iznos prijenosa ne prelazi 100 000 000 eura.

6. Ako Europski parlament ili Vijeće izmijene iznos prijenosa, a druga institucija ga je odobrila ili se suzdržava od postupanja, ili ako su i Europski parlament i Vijeće izmijenili iznos prijenosa, manji od ta dva iznosa smatra se odobrenim, osim ako predmetna institucija povuče svoj prijedlog prijenosa.

Članak 28.

Posebna pravila o prijenosima

1. Odobrena sredstva mogu se prenijeti samo na proračunske linije za koje su u proračunu odobrena sredstva ili koje imaju oznaku „pro memoria”.

2. Odobrena sredstva u iznosu namjenskih prihoda mogu se prenijeti samo ako se ti prihodi koriste u svrhe za koje su namijenjeni.

Članak 29.

Prijenosi podložni posebnim odredbama

1. Na prijenose u okviru glava proračuna predviđenih za Europski fond za jamstva u poljoprivredi, strukturne fondove, Kohezijski fond, Europski fond za ribarstvo i Europski poljoprivredni fond za ruralni razvoj i istraživanje primjenjuju se posebne odredbe iz glava I., II., i III. dijela drugog.

2. Europski parlament i Vijeće na prijedlog Komisije donose odluke o prijenosima kojima se dopušta korištenje pričuve za pomoć u nuždi. Za svako hitno djelovanje podnosi se zasebni prijedlog.

Za potrebe ovog stavka primjenjuje se postupak iz članka 27. stavka 3. i članka 27. stavka 4. Ako se Europski parlament i Vijeće ne slože s prijedlogom Komisije i ne mogu postići zajedničko stajalište o korištenju te pričuve, suzdržavaju se od postupanja po prijedlogu prijenosa Komisije.

3. Komisija je ovlaštena donositi delegirane akte u skladu s člankom 210. o detaljnim pravilima o zahtjevima za prijenose iz pričuve za pomoć u nuždi.

POGLAVLJE 7.

Načelo dobrog financijskog upravljanja

Članak 30.

Načela ekonomičnosti, učinkovitost i djelotvornosti

1. Odobrena sredstva koriste se u skladu s načelima dobrog financijskog upravljanja, a posebno u skladu s načelima ekonomičnosti, učinkovitosti i djelotvornosti.

2. Načelo ekonomičnosti zahtijeva da su sredstva kojima se institucija koristi u obavljanju svojih djelatnosti pravodobno dostupna, u primjerenoj količini i primjerene kvalitete te po najboljoj cijeni.

Načelo učinkovitosti odnosi se na postizanje najboljeg odnosa između upotrijebljenih sredstava i postignutih rezultata.

Načelo djelotvornosti odnosi se na postizanje određenih postavljenih ciljeva i željenih rezultata.

3. Za sva područja aktivnosti koje obuhvaća proračun postavljaju se određeni, mjerljivi, dostižni, odgovarajući i vremenski utvrđeni ciljevi. Postizanje tih ciljeva za svaku se aktivnost prati pokazateljima uspješnosti te svako tijelo nadležno za raspodjelu sredstava dostavlja Europskom parlamentu i Vijeću podatke iz članka 38. stavka 3. točke (e). Ti se podaci dostavljaju godišnje, najkasnije u dokumentima uz nacrt proračuna.

4. Radi boljeg odlučivanja, institucije provode ex ante i ex post evaluacije u skladu sa smjernicama Komisije. Takve se evaluacije primjenjuju na sve programe i aktivnosti koje povlače za sobom znatnu potrošnju te se rezultati evaluacije dostavljaju Europskom parlamentu, Vijeću i upravnim proračunskim korisnicima.

5. Komisija je ovlaštena donositi delegirane akte u skladu s člankom 210. o detaljnim pravilima o ex ante evaluaciji, evaluaciji u međurazdoblju i ex post evaluaciji.

Članak 31.

Obvezni financijski izvještaj

1. Uz svaki prijedlog ili inicijativu koje Komisija, visoki predstavnik Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku („visoki predstavnik”) ili država članica podnose zakonodavnom tijelu, a koji mogu imati učinak na proračun, uključujući i promjenu broja radnih mjesta, mora se priložiti financijski izvještaj i ex ante evaluacija predviđena člankom 30. stavkom 4.

Svakoj izmjeni prijedloga ili inicijative podnesene zakonodavnom tijelu koja može imati značajan učinak na proračun, uključujući promjene broja radnih mjesta, prilaže se financijski izvještaj koji je pripremila institucija koja predlaže izmjenu.

Komisija je ovlaštena donositi delegirane akte u skladu s člankom 210. o detaljnim pravilima o zahtjevima vezanima uz financijski izvještaj.

2. Tijekom proračunskog postupka Komisija osigurava potrebne podatke za usporedbu između promjena potrebnih odobrenih sredstava i početnih predviđanja koja su navedena u financijskom izvještaju, s obzirom na napredak u odlučivanju o prijedlogu ili inicijativama dostavljenim zakonodavnom tijelu.

3. Kako bi se smanjio rizik prijevare i nepravilnosti, financijski izvještaj iz stavka 1. pruža informacije o uspostavljenom sustavu unutarnje kontrole, procjenu troškova i koristi kontrola koje taj sustav podrazumijeva te ocjenu očekivane razine rizika od pogreške, kao i postojeće i planirane mjere za sprečavanje i zaštitu od prijevara.

Takva analiza uzima u obzir ljestvicu i vrstu vjerojatnih pogrešaka, kao i specifične uvjete predmetnog područja politike te odgovarajuća primjenjiva pravila.

Članak 32.

Unutarnja kontrola izvršenja proračuna

1. Proračun se izvršava u skladu s djelotvornom i učinkovitom unutarnjom kontrolom primjerenom za svaki način izvršavanja i u skladu s odgovarajućim pravilima pojedinih sektora.

2. Za potrebe izvršenja proračuna, unutarnja kontrola definira se kao postupak koji se primjenjuje na svim razinama upravljanja te čija je namjena razumno osiguravanje postizanja sljedećih ciljeva:

(a) djelotvornost, učinkovitost i ekonomičnost poslovanja;

(b) pouzdanost izvješćivanja;

(c) zaštita imovine i podataka;

(d) sprečavanje, otkrivanje, ispravljanje i praćenje prijevara i nepravilnosti;

(e) odgovarajuće upravljanje rizicima vezanim uz zakonitost i pravilnost osnovnih transakcija, uzimajući u obzir višegodišnju narav programa kao i narav predmetnih plaćanja.

3. Djelotvorna unutarnja kontrola temelji se na najboljim međunarodnim praksama i posebno obuhvaća sljedeće:

(a) razdvajanje zadaća;

(b) odgovarajuću strategiju upravljanja rizikom i kontrole, uključujući kontrolu na razini primatelja;

(c) izbjegavanje sukoba interesa;

(d) odgovarajući revizijski trag i cjelovitost podataka u podatkovnim sustavima;

(e) postupke nadzora uspješnosti i praćenja utvrđenih slabosti i izuzetaka unutarnje kontrole;

(f) povremenu ocjenu dobrog rada sustava unutarnje kontrole.

4. Učinkovita unutarnja kontrola temelji se na sljedećim elementima:

(a) provedbi odgovarajuće strategije upravljanja rizikom i kontrole kojom koordiniraju odgovarajući dionici kontrolnog lanca;

(b) pristupu svih odgovarajućih dionika u kontrolnom lancu rezultatima provedenih kontrola;

(c) oslanjanju, prema potrebi, na izjave o upravljanju partnera za izvršavanje i na mišljenja neovisnih revizora, pod uvjetom da je kvaliteta osnovnog posla odgovarajuća i prihvatljiva te da je posao obavljen u skladu s ugovorenim normama;

(d) pravodobnoj primjeni korektivnih mjera, uključujući, kad je potrebno, odvraćajućim kaznama;

(e) jasnom i nedvosmislenom zakonodavstvu na kojem počivaju politike;

(f) uklanjanju višestrukih kontrola;

(g) poboljšanju omjera troškova i koristi kontrola.

5. Ako je tijekom izvršenja razina pogreške neprestano visoka, Komisija utvrđuje slabosti sustava kontrole, analizira troškove i koristi mogućih korektivnih mjera i poduzima ili predlaže odgovarajuće postupanje, kao što je pojednostavnjenje primjenjivih odredbi, poboljšanje sustava kontrole i preinačenje programa ili sustava isporuke.

Članak 33.

Isplativost sustava kontrole

Kod dostavljanja revidiranih ili novih prijedloga potrošnje, Komisija procjenjuje troškove i koristi sustava kontrole, kao i razinu rizika od pogreške iz članka 31. stavka 3.

POGLAVLJE 8.

Načelo transparentnosti

Članak 34.

Objava financijskih izvještaja, proračuna i izvješća

1. Proračun se donosi i izvršava te se financijsko izvještavanje izvršava u skladu s načelom transparentnosti.

2. Predsjednik Europskog parlamenta objavljuje proračun i njegove izmjene, nakon konačnog donošenja, u Službenom listu Europske unije.

Proračuni se objavljuju u roku od tri mjeseca od datuma kada je objavljeno da su konačno doneseni.

Konsolidirani godišnji financijski izvještaji te izvješće o proračunskom i financijskom upravljanju koje sastavlja svaka institucija, objavljuju se u Službenom listu Europske unije.

Komisija je ovlaštena donositi delegirane akte u skladu s člankom 210. o detaljnim pravilima za privremenu objavu proračuna.

Članak 35.

Objava podataka o primateljima i drugih podataka

1. Podaci o poslovima uzimanja i davanja zajmova koje je Unija ugovorila za treće stranke navode se u Prilogu proračunu.

2. Komisija daje na raspolaganje, na odgovarajući način i pravodobno, podatke o primateljima, kao i narav i svrhu mjera koje se financiraju iz proračuna, pri čemu se potonje izvršavaju izravno u skladu s člankom 58. stavkom 1. točkom (a) te podatke o primateljima koje dostave subjekti, osobe i države članice kojima su povjerene zadaće izvršenja proračuna na temelju drugih načina izvršavanja.

Obveza određena prvim podstavkom primjenjuje se i na druge institucije u vezi s njihovim primateljima.

3. Ovi se podaci stavljaju na raspolaganje uz poštovanje zahtjeva povjerljivosti i sigurnosti, a posebno zaštite osobnih podataka.

Kad je riječ o fizičkim osobama, objava se ograničava na ime i mjesto primatelja, ugovoren iznos i svrhu sklapanja ugovora. Objava tih podataka temelji se na odgovarajućim kriterijima, kao što je periodičnost sklapanja ugovora ili vrsta ili važnost sklapanja ugovora. Kriteriji objave i razina detaljnosti objavljenih podataka uzimaju u obzir posebnosti sektora i svakog načina izvršavanja.

Komisija je ovlaštena donositi delegirane akte u skladu s člankom 210. o utvrđivanju detaljnih pravila o objavi podataka o primateljima. Razina detaljnosti podataka i kriterija definira se, prema potrebi, u odgovarajućim pravilima pojedinih sektora.

GLAVA III.

DONOŠENJE I STRUKTURA PRORAČUNA

POGLAVLJE 1.

Donošenje proračuna

Članak 36.

Procjene prihoda i rashoda

1. Svaka institucija, osim Komisije, izrađuje procjenu svojih prihoda i rashoda koju šalje Komisiji te istodobno, za informaciju, Europskom parlamentu i Vijeću, prije 1. srpnja svake godine.

2. Visoki predstavnik savjetuje se s članovima Komisije odgovornima za razvojnu politiku, politiku susjedstva i međunarodnu suradnju, humanitarnu pomoć i odgovor na krizne situacije, u pogledu njihovih odgovornosti.

3. Komisija izrađuje svoje procjene koje također šalje, izravno i nakon usvajanja, Europskom parlamentu i Vijeću.

Pri pripremi vlastitih procjena Komisija koristi informacije iz članka 37.

Članak 37.

Projekcija proračuna tijelâ iz članka 208.

Svako tijelo iz članka 208., u skladu sa svojim aktom o osnivanju, dostavlja Komisiji, Europskom parlamentu i Vijeću procjenu svojih prihoda i rashoda, uključujući plan radnih mjesta i nacrt programa rada, do 31. ožujka svake godine.

Članak 38.

Nacrt proračuna

1. Komisija Europskom parlamentu i Vijeću dostavlja prijedlog koji sadržava nacrt proračuna do 1. rujna godine koja prethodi godini izvršavanja tog proračuna. Navedeni prijedlog prosljeđuje na uvid i nacionalnim parlamentima.

Nacrt proračuna sadrži sažeti opći račun prihoda i rashoda Unije i konsolidirane procjene iz članka 36. Može sadržavati i procjene drukčije od procjena koje su izradile institucije.

Nacrt proračuna mora biti slijediti strukturu i prikaz utvrđene u člancima 44. do 49.

Svakom dijelu nacrta proračuna prethodi uvod koji sastavlja predmetna institucija.

Komisija sastavlja opći uvod u nacrt proračuna. Opći uvod obuhvaća financijske tablice koje uključuju glavne podatke po glavama i obrazloženja promjena u odobrenim sredstvima od jedne financijske godine do druge, po kategorijama rashoda višegodišnjeg financijskog okvira.

2. Kako bi pružila što točnija i pouzdanija predviđanja utjecaja zakonodavstva na snazi i zakonodavnih prijedloga u tijeku na proračun, Komisija nacrtu proračuna prilaže financijsko programiranje za sljedeće godine.

Financijsko programiranje ažurira se nakon donošenja proračuna kako bi se unijeli rezultati proračunskog postupk i druge odgovarajuće odluke.

Komisija je ovlaštena donositi delegirane akte u skladu s člankom 210. o detaljnim pravilima za financijsko programiranje.

3. Komisija prilaže nacrtu proračuna:

(a) prema potrebi, razloge iz kojih nacrt proračuna sadrži različite procjene od procjena koje su izradile druge institucije;

(b) radne dokumente koje smatra korisnima u vezi s planom radnih mjesta institucija te doprinosima koje Komisija dodjeljuje tijelima iz članka 208. te Europskim školama. Svi radni dokumenti, u kojima se navodi zadnji odobreni plan radnih mjesta, sadržavaju: i. cjelokupno osoblje koje zapošljava Unija, uključujući njezine pravno odvojene subjekte, prikazano po vrsti ugovora; ii. izjavu o politici radnih mjesta i vanjskim suradnicima te o ravnoteži spolova; iii. broj stvarno popunjenih radnih mjesta na početku godine u kojoj se predstavlja nacrt proračuna, uz raspored prema razredu i upravnoj jedinici; iv. popis radnih mjesta prema području politike; v. za svaku kategoriju vanjskog osoblja, početni procijenjen broj ekvivalenata punog radnog vremena na temelju odobrenih sredstava, kao i broj stvarno angažiranih osoba na početku godine u kojoj se predstavlja nacrt proračuna, uz raspored prema funkcijskoj skupini i, ako je potrebno, prema razredu;

(c) radni dokument o planiranom izvršavanju odobrenih sredstava za financijsku godinu i o nenamirenim obvezama, o tijelima iz članka 208. i Europskim školama te o pilot-projektima i pripremnim djelovanjima;

(d) u vezi s financiranjem međunarodnih organizacija, radni dokument koji sadrži: i. sažetak svih doprinosa, s raščlambom prema programu Unije ili fondu i prema međunarodnoj organizaciji, ii. obrazloženje u kojem se objašnjava zašto je za Uniju bilo djelotvornije financirati te međunarodne organizacije nego izravno djelovati;

(e) izvještaje o aktivnostima ili drugi odgovarajući dokument koji sadrži sljedeće: i. informacije o ostvarivanju svih prethodno postavljenih, mjerljivih, ostvarivih, relevantnih i vremenski određenih ciljeva za različite aktivnosti te novih ciljeva mjerenih pokazateljima; ii. potpuno obrazloženje uključujući analizu troškova i koristi za predložene promjene visine odobrenih sredstava; iii. jasni razlog za intervenciju na razini Unije, uz poštovanje, među ostalim, načela supsidijarnosti; iv. informacije o opsegu izvršavanja aktivnosti u prethodnoj godini te opsegu izvršavanja u tekućoj godini; v. sažetak rezultata evaluacije kada su relevantni za promjene u proračunu: vi. informacije o nagradama s jediničnom vrijednošću od 1 000 000 eura ili više;

(f) sažeti izvještaj o rasporedu plaćanja koja dospijevaju u narednim financijskim godinama za podmirivanje preuzetih proračunskih obveza unesenih u proračun tijekom prethodnih financijskih godina.

4. Kada Komisija povjeri izvršenje proračuna javno-privatnim partnerstvima (JPP), nacrtu proračuna prilaže radni dokument u kojem se navodi:

(a) godišnje izvješće o uspješnosti postojećih javno-privatnih partnerstava u prethodnoj financijskoj godini, uključujući informacije o pravnom obliku i dioničarima subjekata kojima su povjerene zadaće izvršenja proračuna u skladu s člankom 58. stavkom 1. točkom (c) podtočkom vii.;

(b) postavljeni ciljevi za financijsku godinu na koju se odnosi nacrt proračuna, uz navođenje posebnih proračunskih potreba namijenjenih za postizanje tih ciljeva;

(c) administrativni troškovi i izvršeni proračun ukupno i po tijelima iz članka 209. te po JPP-u u prethodnoj financijskoj godini;

(d) iznos financijskih doprinosa iz proračuna, iznos financijskih doprinosa i vrijednost doprinosa u naravi drugih partnera za svaki JPP;

Međutim, kad javno-privatna partnerstva koriste financijske instrumente, informacije vezane uz te instrumente uključuju se u radni dokument iz stavka 5.

5. Kad Komisija koristi financijske instrumente, nacrtu proračuna prilaže radni dokument u kojem se navodi sljedeće:

(a) ukupne proračunske obveze i plaćanja iz proračuna za svaki financijski instrument;

(b) prihodi i vraćanja iz članka 140. stavka 6. te obračun dodatnih sredstava za financijsku godinu;

(c) ukupan iznos rezervacija za rizike i obveze, kao i podaci o izloženosti Unije financijskom riziku;

(d) smanjenje vrijednosti imovine kapitala ili instrumenata podjele rizika, te aktivirana jamstva za jamstvene instrumente, kako u vezi s prethodnom godinom tako i za odgovarajuće ukupne podatke;

(e) prosječno trajanje između proračunskih obveza preuzetih za financijske instrumente i pravnih obveza za pojedinačne projekte u obliku vlasničkog kapitala ili duga, kad traju dulje od tri godine. Komisija je dužna u izvješću predviđenom člankom 140. stavkom 8., objasniti razloge i, prema potrebi, dostaviti akcijski plan smanjenja trajanja u okviru godišnjeg postupka davanja razrješnice;

(f) administrativne rashode s osnove naknada za upravljanje i druge financijske troškove i troškove poslovanja plaćene za upravljanje financijskim instrumentima kada je to upravljanje povjereno trećim stranama, u ukupnom iznosu ili prema upravitelju i prema financijskom instrumentu kojim se upravlja.

6. Komisija nacrtu proračuna također prilaže dodatne radne dokumente koje smatra korisnima za podupiranje svojih proračunskih zah