8.2.2.2 Zacrnjenje Vozila registrirana ili stavljena u upotrebu prije 1. siječnja 1980. izuzeta su od ovog zahtjeva

— Za vozila do emisijskih razreda Euro 5 i Euro V (3): Zacrnjenje ispušnog plina koje treba mjeriti za vrijeme slobodnog ubrzanja (bez opterećenja od brzine vrtnje u praznom hodu do najveće brzine vrtnje) s ručicom mjenjača u neutralnom položaju ili očitanjem OBD-a. Pregled ispušne cijevi treba biti standardni način procjene emisija ispušnih plinova. Na temelju procjene istovjetnosti države članice mogu odobriti upotrebu OBD-a u skladu s preporukama proizvođača i drugim zahtjevima. — Za vozila od emisijskih razreda Euro 6 i Euro VI (4): Zacrnjenje ispušnog plina koje treba mjeriti za vrijeme slobodnog ubrzanja (bez opterećenja od brzine vrtnje u praznom hodu do najveće brzine vrtnje) s ručicom mjenjača u neutralnom položaju i pritisnutom spojkom ili očitanje OBD-a u skladu s preporukama proizvođača i drugim zahtjevima1. Pretkondicioniranje vozila: 1. Vozila mogu biti pregledana bez pretkondicioniranja iako bi, iz sigurnosnih razloga, trebalo provjeriti je li motor zagrijan i u zadovoljavajućem mehaničkom stanju. 2. Zahtjevi za pretkondicioniranje: i. Motor treba biti potpuno zagrijan. Na primjer, temperatura motornog ulja izmjerena uz pomoć sonde umetnute u provrt šipke razine ulja treba biti najmanje 80 °C ili niža ako je to uobičajena radna temperatura. Temperatura motora može se mjeriti na bloku motora, mjereći razinu infracrvene radijacije koja treba biti najmanje ekvivalentne temperature. Ako je to mjerenje nepraktično zbog konfiguracije vozila, normalna radna temperatura motora može se ustanoviti na drugi način, na primjer radom ventilatora za hlađenje motora; ii. Ispušni sustav očisti se s najmanje tri ciklusa slobodnog ubrzanja ili istovjetnom metodom. Postupak ispitivanja: 1. Motor i bilo koji ugrađeni turbopunjač moraju raditi u praznom hodu prije početka svakog ciklusa slobodnog ubrzanja. U slučaju teških dizelskih motora to znači da treba čekati najmanje 10 sekundi nakon otpuštanja zaklopke gasa. 2. Za pokretanje svakog ciklusa slobodnog ubrzanja zaklopku gasa treba brzo i kontinuirano pritisnuti do kraja (za manje od jedne sekunde), ali ne nasilno, tako da crpka za ubrizgavanje goriva ostvari najveću dobavu. 3. Tijekom svakog ciklusa slobodnog ubrzanja motor mora postići najveću brzinu vrtnje ili, za vozila s automatskim prijenosom, brzinu koju je naveo proizvođač ili, ako taj podatak nije dostupan, dvije trećine najveće brzine vrtnje, prije nego što se otpusti zaklopka gasa. To se može provjeriti, na primjer, praćenjem brzine vrtnje motora ili tako da se omogući da prođe dovoljno vremena između početnog pritiska zaklopke gasa i njezina otpuštanja, što u slučaju vozila kategorija M2, M3, N2 i N3 treba biti najmanje dvije sekunde. 4. Vozila ne prolaze ispitivanje samo ako aritmetička sredina od najmanje posljednja tri ciklusa slobodnog ubrzanja prelazi graničnu vrijednost. To se može izračunati tako da se ne uzmu u obzir mjerenja koja znatno odstupaju od izmjerene srednje vrijednosti, kao ni rezultati bilo kojeg drugog statističkog proračuna koji uzima u obzir rasipanje rezultata. Države članice mogu ograničiti broj ispitnih ciklusa. 5. Kako bi izbjegle nepotrebna ispitivanja, države članice mogu ocijeniti da su vozila neispravna ako su njihove izmjerene vrijednosti znatno iznad graničnih vrijednosti nakon manje od tri ciklusa slobodnog ubrzavanja ili nakon ciklusa pročišćavanja. Isto tako, da bi izbjegle nepotrebna ispitivanja, države članice mogu ocijeniti da su vozila ispravna ako su njihove izmjerene vrijednosti znatno ispod graničnih vrijednosti nakon manje od tri ciklusa slobodnog ubrzanja ili nakon ciklusa pročišćavanja.

Informacije o tipu motora određenog vozila (VIN)

X

X