1.

članak 129. mijenja se kako slijedi: (a) stavak 1. mijenja se kako slijedi: i. prvi podstavak mijenja se kako slijedi: — uvodni dio zamjenjuje se sljedećim: „Da bi se mogao primjenjivati povlašteni tretman iz stavaka 4. i 5. ovog članka, pokrivene obveznice definirane u članku 3. točki 1. Direktive (EU) 2019/2162 Europskog parlamenta i Vijeća (*1) moraju ispunjavati zahtjeve utvrđene u stavcima 3., 3.a i 3.b ovog članka i biti osigurane bilo kojom sljedećom prihvatljivom imovinom: — točka (c) zamjenjuje se sljedećim: „(c) izloženostima prema kreditnim institucijama koje ispunjavaju uvjete za 1. ili 2. stupanj kreditne kvalitete ili izloženostima prema kreditnim institucijama koje ispunjavaju uvjete za 3. stupanj kreditne kvalitete ako su te izloženosti u obliku: i. kratkoročnih depozita s izvornim rokom dospijeća koji ne premašuje 100 dana ako se ti depoziti koriste za ispunjavanje zahtjeva za zaštitni sloj likvidnosti skupa za pokriće iz članka 16. Direktive (EU) 2019/2162; ili ii. ugovora o izvedenicama koji ispunjavaju zahtjeve iz članka 11. stavka 1. te direktive, ako ih dopuštaju nadležna tijela;”; — točka (d) zamjenjuje se sljedećim: „(d) kreditima koji su osigurani stambenim nekretninama do manjeg od sljedeća dva iznosa: iznosa glavnice na koju je upisan teret, zajedno s prethodno upisanim teretima na nekretnini ili 80 % vrijednosti založenih nekretnina;”; — točka (f) zamjenjuje se sljedećim: „(f) kreditima koji su osigurani poslovnim nekretninama do manjeg od sljedeća dva iznosa: iznosa glavnice na koju je upisan teret, zajedno s prethodno upisanim teretima na nekretnini ili 60 % vrijednosti založenih nekretnina. Krediti osigurani poslovnim nekretninama prihvatljivi su ako je omjer kredita i vrijednosti nekretnine od 60 % prekoračen do najviše 70 %, ako je ukupna vrijednost imovine koja služi kao kolateral za pokrivene obveznice veća od nominalnog iznosa obveza koje proizlaze iz pokrivenih obveznica za najmanje 10 % te ako potraživanje imatelja obveznica ispunjava zahtjeve o pravnoj sigurnosti iz poglavlja 4. Potraživanje imatelja obveznica ima prvenstvo u redoslijedu naplate pred svim ostalim zahtjevima za kolateralom;”; ii. drugi podstavak zamjenjuje se sljedećim: „Za potrebe stavka 1.a izloženosti nastale prijenosom dužnikovih plaćanja kredita osiguranih zalogom dužničkih vrijednosnih papira i upravljanjem takvim plaćanjima ili prijenosom unovčenja takvih kredita i upravljanjem takvim unovčenjima nisu uključene u izračun ograničenjâ iz tog stavka.”; iii. treći podstavak briše se; (b) umeću se sljedeći stavci: „1.a Za potrebe stavka 1. prvog podstavka točke (c) primjenjuje se sljedeće: (a) u slučaju izloženosti prema kreditnim institucijama koje ispunjavaju uvjete za 1. stupanj kreditne kvalitete izloženost ne smije premašiti 15 % nominalnog iznosa nepodmirenih obveza koje proizlaze iz pokrivenih obveznica kreditne institucije izdavateljice; (b) u slučaju izloženosti prema kreditnim institucijama koje ispunjavaju uvjete za 2. stupanj kreditne kvalitete izloženost ne smije premašiti 10 % nominalnog iznosa nepodmirenih obveza koje proizlaze iz pokrivenih obveznica kreditne institucije izdavateljice; (c) u slučaju izloženosti prema kreditnim institucijama koje ispunjavaju uvjete za 3. stupanj kreditne kvalitete koje imaju oblik kratkoročnih depozita, kako su navedeni u stavku 1. prvom podstavku točki (c) podtočki i. ovog članka, ili oblik ugovora o izvedenicama, kako su navedeni u stavku 1. prvom podstavku točki (c) podtočki ii. ovog članka, ukupna izloženost ne smije premašiti 8 % nominalnog iznosa nepodmirenih obveza koje proizlaze iz pokrivenih obveznica kreditne institucije izdavateljice; nadležna tijela imenovana u skladu s člankom 18. stavkom 2. Direktive (EU) 2019/2162 mogu, nakon savjetovanja s EBA-om, dozvoliti izloženosti prema kreditnim institucijama koje ispunjavaju uvjete za 3. stupanj kreditne kvalitete u obliku ugovora o izvedenicama, ako se u dotičnim državama članicama mogu dokumentirati značajni potencijalni problemi s koncentracijom zbog zahtjeva za primjenu 1. i 2. stupnja kreditne kvalitete iz ovog stavka; (d) ukupna izloženost prema kreditnim institucijama koje ispunjavaju uvjete za 1., 2. ili 3. stupanj kreditne kvalitete ne smije premašiti 15 % nominalnog iznosa nepodmirenih obveza koje proizlaze iz pokrivenih obveznica kreditne institucije izdavateljice, a ukupna izloženost prema kreditnim institucijama koje ispunjavaju uvjete za 2. ili 3. stupanj kreditne kvalitete ne smije premašiti 10 % nominalnog iznosa nepodmirenih obveza koje proizlaze iz pokrivenih obveznica kreditne institucije izdavateljice. 1.b Stavak 1.a. ovog članka ne primjenjuje se na upotrebu pokrivenih obveznica kao priznatog kolaterala kako je dopušteno u skladu s člankom 8. Direktive (EU) 2019/2162. 1.c Za potrebe stavka 1. prvog podstavka točke (d) ograničenje od 80 % primjenjuje se za svaki kredit zasebno, određuje dio kredita koji pridonosi pokriću obveza koje su povezane s pokrivenom obveznicom i primjenjuje se tijekom cijelog razdoblja trajanja kredita. 1.d Za potrebe stavka 1. prvog podstavka točaka (f) i (g) ograničenje od 60 % ili ograničenje od 70 % primjenjuje se za svaki kredit zasebno i određuje dio kredita koji pridonosi pokriću obveza koje su povezane s pokrivenom obveznicom te se primjenjuje tijekom cijelog razdoblja trajanja kredita.”; (c) stavak 3. zamjenjuje se sljedećim: „3. Za nekretnine i brodove kojima su osigurane pokrivene obveznice koje su u skladu s ovom Uredbom moraju biti ispunjeni zahtjevi iz članka 208. Praćenje vrijednosti nekretnina u skladu s člankom 208. stavkom 3. točkom (a) provodi se redovno, a najmanje jednom godišnje za sve nekretnine i brodove.”; (d) umeću se sljedeći stavci: „3.a Osim što su osigurane prihvatljivom imovinom navedenom u stavku 1. ovog članka, pokrivene obveznice podliježu minimalnom stupnju od 5 % veće razine kolateralizacije kako je definirana u članku 3. točki 14. Direktive (EU) 2019/2162. Za potrebe prvog podstavka ovog stavka ukupni nominalni iznos cjelokupne imovine za pokriće kako je definirana u članku 3. točki 4. te direktive jednak je najmanje ukupnom nominalnom iznosu nepodmirenih obveza koje proizlaze iz pokrivenih obveznica („načelo nominalnog iznosa”) i sastoji se od prihvatljive imovine kako je navedena u stavku 1. ovog članka. Države članice mogu za pokrivene obveznice odrediti niži minimalni stupanj veće razine kolateralizacije ili mogu ovlastiti svoja nadležna tijela da odrede taj stupanj, pod uvjetom da: (a) ili se izračun veće razine kolateralizacije temelji na formalnom pristupu pri kojem se uzima u obzir odnosni rizik imovine ili vrednovanje imovine podliježe hipotekarnoj vrijednosti; i (b) minimalni stupanj veće razine kolateralizacije nije manji od 2 % na temelju načela nominalnog iznosa iz članka 15. stavaka 6. i 7. Direktive (EU) 2019/2162. Imovina koja pridonosi minimalnom stupnju veće razine kolateralizacije ne podliježe ograničenjima veličine izloženosti navedenima u stavku 1.a i ne uračunava se u ta ograničenja. 3.b Prihvatljiva imovina navedena u stavku 1. ovog članka može se uključiti u skup za pokriće kao zamjenska imovina kako je definirana u članku 3. točki 13. Direktive (EU) 2019/2162, pod uvjetom da se primjenjuju ograničenja kreditne kvalitete i veličine izloženosti navedena u stavcima 1. i 1.a ovog članka.”; (e) stavci 6. i 7. zamjenjuju se sljedećim: „6. Pokrivene obveznice izdane prije 31. prosinca 2007. ne podliježu zahtjevima utvrđenima u stavcima 1., 1.a, 3., 3.a i 3.b. Na njih se do roka njihova dospijeća primjenjuje povlašteni tretman iz stavaka 4. i 5. 7. Pokrivene obveznice izdane prije 8. srpnja 2022. koje ispunjavaju zahtjeve utvrđene u ovoj Uredbi kako je primjenjiva na datum njihova izdavanja ne podliježu zahtjevima utvrđenima u stavcima 3.a i 3.b. Na njih se do roka njihova dospijeća primjenjuje povlašteni tretman iz stavaka 4. i 5.”;