ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
2.5.

Ne dovodeći u pitanje definiciju rezerviranih usluga iz Poštanske direktive, moguće je identificirati različite djelatnosti u okviru opće poštanske usluge, koje udovoljavaju različitim potrebama i, stoga bi se u načelu trebalo smatrati različitim tržištima; tržište prijama i razvrstavanja pošte, tržište prijenosa pošte i, na kraju, uručivanja pošte (domaće ili ulazne međunarodne). Sukladno toj podjeli mogu se razlikovati različite kategorije korisnika. Privatni korisnici traže različite proizvode ili usluge u obliku jedne cjelovite usluge. Međutim, poslovni korisnici, koji operaterima iz točke 4.2. donose najviše prihoda, aktivno koriste mogućnosti zamjene različitih komponenti zamjenskih rješenja krajnje usluge (s obzirom na kakvoću razina usluge i/ili nastale troškove) koja u nekim slučajevima pružaju ili podugovaraju različiti operateri. Poslovni korisnici nastoje uravnotežiti prednosti i nedostatke samostalnog pružanja usluga u odnosu na usluge koje pružaju poštanski operateri. Postojeći monopoli ograničavaju vanjsku ponudu tih pojedinačnih usluga, koje bi se u drugačijim uvjetima pružale na individualan način u skladu s tržišnim uvjetima. Takva tržišna stvarnost potiče na stav da prijam, razvrstavanje, prijenos i uručenje poštanskih pošiljaka čine različita tržišta (14). Sa stajališta prava tržišnog natjecanja, razlika između ovih četiriju tržišta mogla bi biti važna. To se događa s međunarodnom poštom gdje prijam i prijenos izvršavaju poštanski operateri koji nisu zaduženi za distribuciju. To se odnosi i na domaću poštu, budući da većina poštanskih operatera omogućava glavnim korisnicima da na sebe preuzmu razvrstavanje većih pošiljaka za što dobivaju popust na temelju javnih tarifa. U takvim okolnostima mijenjaju se i predaja i prijam pošte te načini plaćanja. Danas veći poduzetnici upravljanje pripremom i predrazvrstavanjem pošte u vlastitim prostorijama često povjeravaju posrednicima prije predaje poštanskim operaterima zaduženim za krajnju distribuciju. Štoviše, svi poštanski operateri dozvoljavaju neku vrstu silaznog pristupa distribuciji. Nadalje, svi poštanski operateri dopuštaju neku vrstu silaznog pristupa njihovoj poštanskoj mreži, na primjer dozvoljavaju ili čak zahtijevaju predaju (razvrstane) pošte u otpremni centar ili centar za razvrstavanje. To u većini slučajeva omogućuje veću pouzdanost (kakvoću usluge) izbjegavanjem mogućih pogrešaka u prethodnim fazama uzlazne poštanske mreže.
31996Y0404(01)  
4.4.1996.  SLUŽBENI LIST EUROPSKIH ZAJEDNICA  C 102/1  
MODUS VIVENDI  
od 20. prosinca 1994. izme đu Europskog parlamenta, Vije ća i Komisije koji se odnosi na 
provedbene mjere za akte usvojene u skladu s postupkom utvr đenim u članku 189.b Ugovora o 
EZ-u  
(96/C 102/01)  
(Ovaj tekst zamjenjuje i poništava tekst objavljen u SL C 293 od 8. studenoga 1995.)  
1. Ovim se smjernicama namjerava prevladati poteško će koje su se pojavile kod donošenja propisa u skladu 
s postupkom utvr đenim u članku 189.b Ugovora zbog razloga vezanih za odborski postupak.  
2. One ni na koji na čin ne dovode u pitanje na čelna stajališta triju institucija.  
3. Tri institucije navode da će se pitanje provedbenih mjera za akte usvojene u skladu s postupkom 
utvr đenim u članku 189.b Ugovora o EZ-u, kada je usvajanje takvih mjera povjereno Komisiji, razmatrati 
tijekom revizije Ugovorâ planirane za 1996., na zahtjev Europskog parlamenta, Komisije i nekoliko 
država članica. Skupina za razmatranje bit će pozvana da istraži navedeno pitanje.  
4. Odgovaraju ći odbor Europskog parlamenta, istodobno i pod istim uvjetima kao i odbor naveden u 
temeljnom aktu, prima sve prijedloge op ćeg provedbenog akta koje je podnijela Komisija, kao i odgo ­
varaju ći vremenski raspored.  
Komisija obavješ ćuje odgovaraju ći odbor Europskog parlamenta ako odre đenu mjeru treba hitno usvojiti 
te ga tako đer obavješ ćuje o svim drugim mogu ćim poteško ćama. Odgovaraju ći odbor Europskog parla ­
menta obvezuje se koristiti hitni postupak kada je to potrebno.  
Komisija obavješ ćuje odgovaraju ći odbor Europskog parlamenta kada mjere koje je usvojila ili predvidjela 
Komisija nisu u skladu s mišljenjem koje je dao odbor, navedenim u temeljnom pravnom aktu ili u 
slu čaju kada Komisija u nedostatku mišljenja mora predati prijedlog Vije ću o mjerama koje treba 
poduzeti.  
5. Vije će usvaja prijedlog op ćeg provedbenog akta koji mu je dostavljen u skladu s provedbenim 
postupkom samo nakon:  
— obavješ ćivanja Europskog parlamenta, odre đivanja primjerenog roka za pribavljanje njegovog mišlje ­
nja, iHR 01/Sv. 17 Službeni list Europske unije 23
 
— u slu čaju nepovoljnog mišljenja, uzimaju ći odmah u obzir mišljenje Europskog parlamenta kako bi se 
našlo rješenje u odgovaraju ćem okviru.  
Pravni akt se u svakom slu čaju usvaja do rokova navedenih u posebnim odredbama temeljnog pravnog 
akta.  
6. U okviru ovog  modusa vivendi  Komisija uzima u obzir, koliko je to mogu će, sve primjedbe Europskog 
parlamenta i u svakom stupnju postupka ga obavješ ćuje o mjerama koje namjerava poduzeti kako bi 
Parlament nastavio s obavljanjem svojih zada ća nakon što je upoznat sa svim činjenicama.  
7. Ovaj  modus vivendi  primjenjuje se od dana njegova odobrenja od strane triju institucija.  
Sastavljeno u Bruxellesu dvadesetog dana mjeseca prosinca godine tisu ću devetsto devedeset i četvrte.  
Za Vije će Europske unije  
Klaus KINKEL  Za Europski parlament  
Nicole FONTAINE  Za Europsku komisiju  
Jacques DELORSHR 24 Službeni list Europske unije 01/Sv. 17
2.

Izjava o financijskim interesima sadrži sljedeće precizno navedene podatke: (a) profesionalne djelatnosti zastupnika tijekom tri godine prije preuzimanja dužnosti u Parlamentu kao i članstvo, tijekom tog istog razdoblja, u bilo kojim odborima ili vijećima trgovačkih društava, nevladinih organizacija, udruženja ili bilo kojeg drugog tijela s pravnom osobnošću, (b) svaku naknadu koju dobiva za obnašanje dužnosti u drugom parlamentu, (c) svaku redovito plaćenu djelatnost koju zastupnik obavlja usporedo s obnašanjem svojih dužnosti bilo kao zaposlenik ili samostalni djelatnik, (d) članstvo u bilo kojim odborima ili vijećima trgovačkih društava, nevladinih organizacija, udruženja ili bilo kojeg drugog tijela s pravnom osobnošću ili bilo koja druga, plaćena ili neplaćena, vanjska djelatnost koju zastupnik obavlja, (e) svaku povremenu plaćenu vanjsku djelatnost (uključujući pisanje, predavanje ili davanje stručnih savjeta), ako ukupna naknada svih povremenih vanjskih djelatnosti zastupnika premašuje 5 000 EUR u kalendarskoj godini, (f) udio u trgovačkom društvu ili partnerstvu ako to ima moguće posljedice na javnu politiku ili ako zbog takvih udjela zastupnik ima značajan utjecaj na poslovanje dotičnog tijela, (g) svaku financijsku pomoć ili pomoć u osoblju ili stvarima koju dobivaju uz sredstva koja osigurava Parlament i koju im u okviru političkog djelovanja dodjeljuju treće osobe, čiji se identitet otkriva. (h) svaki drugi financijski interes koji bi mogao utjecati na obnašanje dužnosti zastupnika. Za svaku točku koju treba prijaviti u skladu s prvim podstavkom, zastupnici navode, prema potrebi, je li plaćena ili neplaćena, dok za točke (a), (c), (d), (e) i (f) zastupnici također navode jednu od sljedećih kategorija prihoda: — neplaćeno; — od 1 do 499 EUR mjesečno; — od 500 do 1 000 EUR mjesečno; — od 1 001 do 5 000 EUR mjesečno; — od 5 001 do 10 000 EUR mjesečno; — više od 10 000 EUR mjesečno, s naznakom sljedećih najbližih 10 000 EUR. Svi drugi prihodi koje zastupnik stječe u vezi svake prijavljene točke u skladu s prvim podstavkom, ali ne redovito, obračunavaju se na godišnjoj osnovi, podijeljeni na dvanaest dijelova i uvršteni u jednu od kategorija utvrđenih u drugom podstavku.
30.

Komisija dva puta godišnje, prvi put u travnju ili svibnju (zajedno s dokumentima priloženima nacrtu proračuna) i drugi put u prosincu ili siječnju (nakon donošenja općeg proračuna Unije), dostavlja potpuno financijsko programiranje za naslove 1. (osim podnaslova „Ekonomska, socijalna i teritorijalna kohezija”), 2. (samo za „okoliš” i „ribarstvo”) te 3. i 4. financijskog okvira. To programiranje, strukturirano prema naslovu, području politike i proračunskoj liniji, trebao bi određivati: (a) zakonodavstvo na snazi, uz razlikovanje višegodišnjih programa od godišnjih djelovanja: — za višegodišnje programe, Komisija bi trebala navesti postupak prema kojemu su oni doneseni (redovni ili posebni zakonodavni postupak), njihovo trajanje, ukupnu financijsku omotnicu i udio dodijeljen za administrativne rashode; — za godišnja djelovanja (povezana s pilot-projektima, pripremnim djelovanjima i agencijama) i djelovanja koja se financiraju u okviru ovlasti Komisije, Komisija bi trebala navesti višegodišnje procjene i navesti razlike koje preostaju do odobrenih gornjih granica utvrđenih u Delegiranoj uredbi Komisije (EU) br. 1268/2012 (8); (b) tekuće zakonodavne prijedloge: aktualne prijedloge Komisije koji su ažurirani. Komisija bi trebala razmotriti načine za međusobno povezivanje financijskog programiranja sa svojim zakonodavnim programiranjem kako bi osigurala točnija i pouzdanija predviđanja. Za svaki zakonodavni prijedlog, Komisija bi trebala navesti je li uključen u program za travanj ili u program za prosinac. Europski parlament i Vijeće posebno bi trebali biti obaviješteni o: (a) svim novim zakonodavnim aktima koji su doneseni i svim prijedlozima koji su u postupku donošenja, no koji nisu uključeni u program za travanj ili program za prosinac (s odgovarajućim iznosima); (b) zakonodavstvu predviđenom u godišnjem zakonodavnom programu rada Komisije, uz navođenje bi li te aktivnosti mogle imati financijski učinak. Kad god je potrebno, Komisija bi trebala naznačiti reprogramiranje do kojeg dolazi zbog novih zakonodavnih prijedloga.
1.2.

„Podaci” znači sv pisani ili usmeni podaci, bez obzira na sredstvo njihovog prenošenja i na to tko je njihov autor. 1.2.1. „Povjerljivi podaci” znači „tajni podaci EU-a” i „ostali povjerljivi podaci” koji nisu tajni. 1.2.2. „Tajni podaci EU-a” znači svi podaci i materijali označeni kao „TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET”, „SECRET UE”, „CONFIDENTIEL UE” ili „RESTREINT UE”, odnosno oni koji nose istovjetne nacionalne ili međunarodne klasifikacijske oznake, a čija bi neovlaštena objava mogla u različitim stupnjevima dovesti u pitanje interese Unije, odnosno jedne ili više država članica, bez obzira na to jesu li ti podaci nastali unutar Unije ili su primljeni iz država članica, trećih zemalja ili međunarodnih organizacija. (a) TRÈS SECRET EU/EU TOP SECRET: ova se oznaka primjenjuje samo na podatke i materijale čija bi neovlaštena objava mogla prouzročiti iznimno tešku upitnost ključnih interesa Unije, odnosno jedne ili više država članica. (b) SECRET UE: ova se oznaka primjenjuje samo na podatke i materijale čija bi neovlaštena objava mogla ozbiljno naštetiti ključnim interesima Unije, odnosno jedne ili više država članica. (c) CONFIDENTIEL UE: ova se oznaka primjenjuje samo na podatke i materijale čija bi neovlaštena objava mogla naštetiti ključnim interesima Unije, odnosno jedne ili više država članica. (d) RESTREINT UE: ova se oznaka primjenjuje samo na podatke i materijale čija bi neovlaštena objava mogla biti nepovoljna za interese Unije, odnosno jedne ili više država članica. 1.2.3. „Ostali povjerljivi podaci” znači svi ostali povjerljivi podaci, uključujući podatke obuhvaćene obvezom poslovne tajne, koje je zatražio Parlament i/ili proslijedila Komisija.
(26)

Slovenija se obvezala da će do 2033. postupno prestati koristiti ugljen za proizvodnju električne energije. Kako bi se postigao taj ambiciozan cilj, plan za oporavak i otpornost Slovenije uključuje znatne reforme i ulaganja kojima je cilj: i. povećati udio obnovljivih izvora energije u bruto finalnoj potrošnji energije, ii. postrojenjima za proizvodnju energije iz obnovljivih izvora olakšati pristup elektroenergetskoj mreži i integraciju u nju te iii. poboljšati energetsku učinkovitost i obnovu javnih zgrada. Mjere u okviru plana za oporavak i otpornost važan su korak u uklanjanju zapreka do kojih dovodi izdavanje dozvola, ali bi Slovenija mogla uložiti više napora. Mogla bi, naime, poduzeti dodatne mjere, uz one u aktualnom planu za oporavak i otpornost, za lakše izdavanje dozvola za obnovljive izvore energije, uključujući one za projekte za iskorištavanje energije vjetra i solarne energije na kopnu. Slovenija je u svojem nacionalnom energetskom i klimatskom planu kao doprinos cilju Unije u pogledu obnovljive energije do 2030. postavila cilj od 27 %. To je znatno manje od udjela obnovljivih izvora energije od 37 % u 2030. na temelju Priloga II. Uredbi Europskog parlamenta i Vijeća (EU) 2018/1999 (19). Slovenija je svoj udio energije iz obnovljivih izvora u bruto finalnoj potrošnji energije za 2020. ostvarila primjenom mehanizma Unije za prekograničnu suradnju u skladu s Direktivom (EU) 2018/2001 Europskog parlamenta i Vijeća (20) (statističkim prijenosima). Ciljevi za smanjenje emisija stakleničkih plinova i povećanje upotrebe energije iz obnovljivih izvora i energetske učinkovitosti trebaju biti ambiciozniji radi usklađivanja Slovenije s ciljevima paketa „Spremni za 55 %”. Stoga će povećane ambicije za obnovljive izvore energije na razini Unije i potreba za diversifikacijom opskrbe energijom, još izraženija zbog nove geopolitičke situacije i situacije na energetskom tržištu, iziskivati jačanje politika i mjera za potporu daljnjem uvođenju obnovljive energije. Premda je, prema podacima iz 2020., udio prirodnog plina u strukturi izvora energije samo 11,3 %, Slovenija uvozi 100 % prirodnog plina iz Rusije, dok je prosjek Unije 44 %. Udio nafte u strukturi izvora energije Slovenije iznosi 30,9 %, ali se od toga samo 13 % uvozi iz Rusije (21). Plin i dalje ima važno mjesto u strukturi izvora energije Slovenije, ključan je izvor energije za industriju i omogućuje potrebnu fleksibilnost u energetskom sektoru. Zbog velike ovisnosti o ruskom plinu možda će biti potrebno poboljšati interkonekcije sa susjednim državama članicama i povezanu plinsku infrastrukturu kako bi se diversificirala opskrba plinom. Preporučuje se da nova ulaganja u plinsku infrastrukturu i mreže budu, ako je to moguće, otporna na buduće promjene kako bi se budućom prenamjenom za održiva goriva omogućila njihova dugoročna održivost.
(19)

U Programu stabilnosti za 2022. očekuje se da će se deficit opće države postupno smanjiti na 3,4 % BDP-a u 2024. i na 2,7 % do 2025. Stoga se predviđa se da će deficit opće države pasti ispod 3 % BDP-a do 2025. Ta se predviđanja temelje na makroekonomskom scenariju izrađenom prije ruske invazije na Ukrajinu i pretpostavljaju još neutvrđene mjere u narednim godinama iz Programa stabilnosti za 2022., posebno takozvani „fleksibilni proračunski napor” u iznosu od 0,8 % BDP-a u razdoblju od 2023. do 2025. Prema Programu stabilnosti za 2022., očekuje se da će se udio duga opće države u BDP-u povećati do 2025., točnije na 109,7 % u 2024. i na 110,1 % u 2025. Prema analizi Komisije čini se da su rizici za održivost duga u srednjoročnom razdoblju visoke razine.
(19)

U Programu stabilnosti za 2022. očekuje se da će se deficit opće države postupno smanjiti na 2,3 % u 2024. i na 2,0 % do 2025. Stoga se predviđa da će deficit opće države pasti ispod 3 % BDP-a do 2023. i ostati ispod 3 % BDP-a tijekom trajanja programa. U tim se predviđanjima pretpostavlja ograničenje rasta javnih rashoda, uključujući naknade zaposlenicima i socijalne transfere u naravi, ispod brzine rasta prihoda i ispod snažnog rasta nominalnog BDP-a. Prema Programu stabilnosti za 2022. očekuje se da će se udio duga opće države u BDP-u smanjiti do 2025., točnije porast će na 58,2 % u 2024., a zatim pasti na 57,3 % u 2025. Prema analizi Komisije čini se da su rizici za održivost duga u srednjoročnom razdoblju visoke razine.
10.

da potaknu visoka učilišta da uključe polaznike, pripadnike akademske zajednice, istraživače i osoblje u upravljanje strukturama za transnacionalnu suradnju među visokim učilištima, uzimajući pritom u obzir postojeće demokratske elemente akademskog samoupravljanja, posebno: a) da potaknu visoka učilišta da osiguraju da se u njihovim upravljačkim strukturama odražava sve veća raznolikost polaznika i osoblja, kao i njihova različita poslovna i obrazovna iskustva, u skladu s načelima uključivosti i ravnopravnosti; b) da podupru izgradnju kapaciteta za snažno i djelotvorno vodstvo kao važan pokretač holističke institucijske transnacionalne suradnje; c) da promiču rodnu ravnotežu na svim razinama upravljačkih struktura; d) da omoguće prilike za uzajamno učenje kako bi se potaknule i poduprle inicijative u sklopu kojih visoka učilišta mogu dijeliti iskustva, zajednički učiti i razmjenjivati znanja. Preporučuje se da države članice provedu ovu Preporuku što je prije moguće. Pozivaju se da obavijeste Komisiju do [umetnuti datum 12 mjeseci nakon što Vijeće donese Preporuku] o odgovarajućim mjerama koje se trebaju poduzeti na odgovarajućoj razini kako bi se poduprli ciljevi ove Preporuke kao ključni koraci prema uspostavi europskog prostora obrazovanja do 2025.
2.

U europskom zelenom planu (1), Strategiji EU-a za bioraznolikost do 2030 (2)., strategiji Organizacije Ujedinjenih naroda za obrazovanje, znanost i kulturu (UNESCO) o obrazovanju za održivi razvoj do 2030. i povezanom radu Gospodarske komisije Ujedinjenih naroda za Europu (UNECE) (3) naglašava se ključna uloga škola, visokih učilišta i drugih ustanova za obrazovanje i osposobljavanje u angažmanu s polaznicima obrazovanja i osposobljavanja, roditeljima, nastavnim osobljem (4) i širom zajednicom u pogledu promjena koje su potrebne za uspješnu, pravednu i uključivu zelenu tranziciju. Vijeće je u svojim zaključcima pod naslovom „Bioraznolikost – potreba za hitnim djelovanjem” (5) naglasilo da je ulaganje u obrazovanje, među ostalim područjima, ključno za prikupljanje najboljih podataka i pronalaženje najboljih rješenja u tom pogledu. U strategiji EU-a za mlade održiva zelena Europa jedan je od utvrđenih ciljeva te se poziva na to da svi mladi budu aktivni i obrazovani u pogledu okoliša.
Glavni zaključci za definiciju tehnologije — Tehnologija se definira kao specifične informacije potrebne za „razvoj”, „proizvodnju” ili „upotrebu” robe s dvojnom namjenom navedene na popisu. To znači da, kako bi ih se svrstalo u tehnologiju s dvojnom namjenom s popisa, tehnički podaci ili tehnička pomoć moraju sadržavati specifične informacije potrebne za razvoj, proizvodnju ili upotrebu robe navedene u kategorijama od 0. do 9. Značenje specifičnih informacija nije definirano Uredbom EU-a o robi s dvojnom namjenom. Definirano je značenje razvoja, proizvodnje i upotrebe. — Definiciju tehnologije treba čitati zajedno s Napomenom o nuklearnoj tehnologiji za kategoriju 0. i Napomenom o tehnologiji općenito (za kategorije od 1. do 9.). — Tehnologiju s dvojnom namjenom navedenu na popisu za kategoriju 0. (nuklearna roba) čine specifične informacije koje su „izravno povezane s bilo kojom robom nadziranom u kategoriji 0.”. To je širok opis, stoga je raspon kontrolirane nuklearne tehnologije veći u odnosu na kontroliranu tehnologiju u kategorijama od 1. do 9. — Za kategorije od 1. do 9. samo se onaj dio „tehnologije” koji je „potreban” za „razvoj”, „proizvodnju” ili „upotrebu” robe nadzirane u kategorijama od 1. do 9. nadzire u skladu s odredbama kategorija od 1. do 9. „Potrebno” se definira kao dio informacija koji je osobito odgovoran za postizanje ili premašivanje kontrolirane razine radne uspješnosti, značajki ili funkcija s kontrolnog popisa robe s dvojnom namjenom. Te kontrolirane razine radne uspješnosti, značajki ili funkcija općenito vrlo su specifične i visoke, čime se ograničava tehnologija koja postiže „potreban” prag. Na taj se način ograničava tehnologija za koju bi se moglo pokušati primijeniti napomene o nekontroli „temeljnih znanstvenih istraživanja” i „u javnom vlasništvu”.
6.

Države članice primaju na znanje prijedloge Komisije da se uključi novi cilj u iznosu od 1,25 % BDP-a Unije u pogledu javnih napora koji države članice trebaju usklađeno ostvariti do 2030. u Uniji te dva nova dobrovoljna cilja: da se države članice obvežu na to da će 5 % nacionalnih javnih sredstava namijenjenih istraživanju i razvoju iskoristiti za financiranje zajedničkih programa i europskih partnerstava do 2030. te da će za 50 % povećati ulaganja u istraživanje i razvoj u tim državama članicama koje su ispod prosjeka Unije u pogledu intenziteta istraživanja i razvoja.
(3)

Brza i odlučna reakcija Unije, među ostalim u okviru instrumenta Next Generation EU kojim je obuhvaćen Mehanizam za oporavak i otpornost (RRF) uspostavljen Uredbom (EU) 2021/241 Europskog parlamenta i Vijeća (3), povećala je povjerenje tržišta i pokazala solidarnost država članica i njihovu ujedinjenost u cilju koordinacije napora za ponovno pokretanje gospodarskog rasta i jačanja gospodarske i socijalne otpornosti. Unutar izrazito kratkog razdoblja postignut je i dogovor o nizu novih instrumenata za Uniju i europodručje. Tim instrumentima već se osigurava sigurnosna mreža za radnike u okviru Europskog instrumenta za privremenu potporu radi smanjenja rizika od nezaposlenosti u izvanrednoj situaciji (SURE) uspostavljenog Uredbom Vijeća (EU) 2020/672 (4), za poduzeća u okviru paneuropskog jamstvenog programa Europske investicijske banke te za države članice u svrhu potpore domaćem financiranju izravnih i neizravnih troškova zdravstvene skrbi, lijekova i prevencije povezanih s krizom uzrokovanom bolešću COVID-19 u okviru instrumenta Europskog stabilizacijskog mehanizma za kriznu potporu zbog pandemije, koji je Vijeće guvernera Europskog stabilizacijskog mehanizma donijelo 15. svibnja 2020. Odgovor politika Unije uključivao je i aktivaciju opće klauzule o odstupanju iz Pakta o stabilnosti i rastu te donošenje privremenog okvira za upotrebu fleksibilnosti na temelju pravilâ EU-a o državnim potporama. Sredstva kohezijske politike preusmjerena su tamo gdje je to najpotrebnije u okviru Investicijske inicijative kao odgovor na koronavirus u skladu s Uredbom (EU) 2020/460 Europskog parlamenta i Vijeća (5) i u okviru Investicijske inicijative kao odgovor na koronavirus plus, u skladu s Uredbom (EU) 2020/558 Europskog parlamenta i Vijeća (6).