HR Službeni list Europske unije L 104/1

DELEGIRANA UREDBA KOMISIJE (EU) 2018/625

оd 5. ožujka 2018.

o dopuni Uredbe (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća o žigu Europske unije i o stavljanju izvan snage Delegirane uredbe (EU) 2017/1430

EUROPSKA KOMISIJA,

uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,

uzimajući u obzir Uredbu (EU) 2017/1001 Europskog parlamenta i Vijeća od 14. lipnja 2017. o žigu Europske unije (1), a posebno njezin članak 48., članak 49. stavak 3., članak 65., članak 73., članak 96. stavak 4., članak 97. stavak 6., članak 98. stavak 5., članak 100. stavak 2., članak 101. stavak 5., članak 103. stavak 3., članak 106. stavak 3., članak 121., članak 168., članak 194. stavak 3. i članak 196. stavak 4.,

budući da:

(1) Uredbom Vijeća (EZ) br. 40/94 (2), koja je kodificirana kao Uredba Vijeća (EZ) br. 207/2009 (3), stvoren je za Europsku uniju specifičan sustav zaštite žigova koji se stječu na razini Unije na temelju prijave koja se podnosi Uredu Europske unije za intelektualno vlasništvo („Ured”).

(2) Uredbom (EU) 2015/2424 Europskog parlamenta i Vijeća (4) o izmjeni Uredbe Vijeća (EZ) br. 207/2009 uskladile su se ovlasti dodijeljene Komisiji s člancima 290. i 291. Ugovora o funkcioniranju Europske Unije. Radi prilagodbe novom pravnom okviru proizašlom iz tog usklađivanja, donesene su Delegirana uredba Komisije (EU) 2017/1430 (5) i Provedbena uredba Komisije (EU) 2017/1431 (6).

(3) Uredba (EZ) br. 207/2009 kodificirana je kao Uredba (EU) 2017/1001. Radi jasnoće i pojednostavnjenja, upućivanja iz Delegirane uredbe trebala bi odražavati novo brojčano označivanje članaka koje je rezultat te kodifikacije relevantnog osnovnog akta. Stoga bi Delegirana uredba (EU) 2017/1430 trebala biti stavljena izvan snage, a odredbe te delegirane uredbe s ažuriranim upućivanjima na Uredbu (EU) 2017/1001 trebale bi biti propisane u ovoj Uredbi.

(4) Pravilima o postupku povodom prigovora trebalo bi se osigurati da Ured učinkovito, djelotvorno i brzo obavlja ispitivanje i registraciju prijava žiga EU-a primjenom transparentnog, podrobnog, pravičnog i ravnopravnog postupka. U cilju povećanja pravne sigurnosti i jasnoće, tim pravilima o postupku povodom prigovora trebali bi se uzeti u obzir prošireni relativni razlozi za odbijanje propisani u Uredbi (EU) 2017/1001, posebno u pogledu zahtjeva za dopuštenost i potkrjepljenje postupaka povodom prigovora, i prilagoditi kako bi se više temeljili na sudskoj praksi Suda Europske unije i radi kodifikacije prakse Ureda.

(5) Kako bi se omogućilo stvaranje fleksibilnijeg, usklađenijeg i modernijeg sustava žiga u Uniji i istodobno osiguranje pravne sigurnosti, primjereno je smanjiti administrativno opterećenje stranaka u postupku inter partes ublažavanjem zahtjeva za potkrjepljenje ranijih prava u slučajevima ako je sadržaj relevantnih dokaza dostupan na internetu iz izvora kojeg Ured priznaje te zahtjeva za podnošenje dokaza na jeziku postupka.

(6) U interesu jasnoće i pravne sigurnosti važno je navesti uvjete za izmjenu prijave žiga EU-a na jasan i iscrpan način.

(7) Postupovnim pravilima kojima se uređuje opoziv i proglašavanje ništavosti žiga EU-a trebalo bi se osigurati da se žig EU-a može opozvati ili proglasiti ništavim na djelotvoran i učinkovit način u transparentnom, podrobnom, poštenom i ravnopravnom postupku. Za potrebe veće jasnoće, usklađenosti i učinkovitosti te radi pravne sigurnosti, postupovna pravila kojima se uređuje opoziv i proglašavanje ništavosti žiga EU-a trebalo bi uskladiti s pravilima koja se primjenjuju na postupke povodom prigovora i zadržati samo one razlike koje su potrebne zbog posebne prirode postupka opoziva ili proglašavanja ništavosti. Nadalje, zahtjevi za prijenos žiga EU-a registriranog na ime neovlaštenog zastupnika trebali bi se rješavati u istom postupku kao i postupci za proglašavanje ništavosti koji u praksi služe kao alternativa za poništenje žiga.

(8) U skladu s utvrđenom sudskom praksom Suda EU-a (7), ako nije predviđeno drugačije, Ured ima diskrecijske ovlasti u postupku ispitivanja zakašnjelih dokaza koji su podneseni radi potkrjepljenja prigovora ili radi dokazivanja stvarne uporabe ranijeg žiga u kontekstu postupka povodom prigovora ili postupka za proglašavanje ništavosti. Kako bi se osigurala pravna sigurnost, odgovarajuće granice te diskrecijske ovlasti trebale bi biti točno utvrđene u pravilima koja se primjenjuju na postupak povodom prigovora ili postupak za proglašavanje ništavosti žigova EU-a.

(9) Kako bi se omogućilo djelotvorno, učinkovito i, unutar opsega žalbe koji su definirale stranke, potpuno preispitivanje odluka koje je donio Ured u prvom stupnju provedbom transparentnog, podrobnog, poštenog i nepristranog žalbenog postupka prilagođenog posebnoj prirodi prava intelektualnog vlasništva te uzimajući u obzir načela iz Uredbe (EU) 2017/1001, primjereno je pojačati pravnu sigurnost i predvidljivost pojašnjavanjem i preciziranjem postupovnih pravila i postupovnih jamstava stranaka, posebno ako branjenik iskoristi pravo podnošenja protužalbe.

(10) Kako bi se osigurala djelotvorna i učinkovita organizacija žalbenih vijeća, od predsjednika, predsjedatelja i članova žalbenih vijeća trebalo bi se tražiti da, pri obavljanju svojih zadaća koje su im dodijeljene Uredbom (EU) 2017/1001 i ovom Uredbom, osiguraju visoku kvalitetu i usklađenost odluka koje donose žalbena vijeća i učinkovitost žalbenog postupka.

(11) U cilju osiguranja neovisnosti predsjednika, predsjedatelja i članova žalbenih vijeća kako je predviđeno u članku 166. Uredbe (EU) 2017/1001, Upravljački odbor trebao bi uzeti u obzir navedeni članak pri donošenju odgovarajućih provedbenih pravila za primjenu Pravilnika o osoblju za dužnosnike i Uvjeta zaposlenja ostalih službenika Europske unije u skladu s člankom 110. Pravilnika o osoblju.

(12) Kako bi se povećala transparentnost i predvidljivost žalbenog postupka, poslovnici žalbenih vijeća koji su izvorno utvrđeni Uredbom Komisije (EZ) br. 2868/95 (8) i Uredbom Komisije (EZ) br. 216/96 (9) trebali bi se utvrditi u jednom tekstu i ispravno povezati s pravilima postupka koja se primjenjuju na odjele Ureda protiv čijih se odluka moguće žaliti.

(13) Za potrebe jasnoće i pravne sigurnosti, treba kodificirati i pojasniti određena postupovna pravila kojima se uređuju usmeni postupci, posebno u pogledu jezika tih postupaka. Potom je primjereno osigurati veću učinkovitost i fleksibilnost uvođenjem mogućnosti sudjelovanja u usmenom postupku tehničkim sredstvima i zamjenom zapisnika s usmene rasprave snimkom iste.

(14) U cilju daljnjeg usklađivanja postupaka i povećanja njihove usklađenosti, primjereno je utvrditi osnovnu strukturu i oblik dokaza koji se podnose Uredu u svim postupcima te posljedice njihova nepodnošenja u skladu s tom strukturom i oblikom.

(15) U cilju modernizacije sustava žiga u Uniji njegovom prilagodbom dobu interneta, primjereno je predvidjeti definiciju „elektroničkih sredstava” u kontekstu obavijesti te oblike obavješćivanja koji nisu zastarjeli.

(16) U interesu učinkovitosti, transparentnosti i jednostavnosti, Ured bi trebalo staviti na raspolaganje standardne obrasce na svim službenim jezicima Ureda za komunikaciju u postupcima pred Uredom koji se mogu popuniti na internetu.

(17) Radi veće jasnoće, usklađenosti i učinkovitosti, trebalo bi uvesti odredbu o obustavi postupka povodom prigovora, postupka opoziva i proglašavanja ništavosti i žalbenog postupka kojom će se propisati i najkraće trajanje obustave koju su zatražile obje stranke.

(18) Pravilima kojima se uređuju izračunavanje i trajanje rokova, postupci za opoziv odluke ili za brisanje unosa iz registra, detaljni mehanizmi za nastavak postupka i pojedinosti o zastupanju pred Uredom mora se osigurati nesmetan, djelotvoran i učinkovit rad sustava žiga EU-a.

(19) Nužno je osigurati djelotvornu i učinkovitu registraciju međunarodnih žigova na način koji je potpuno u skladu s pravilima iz Protokola koji se odnosi na Madridski sporazum o međunarodnoj registraciji žigova.

(20) Provedbenom uredbom (EU) 2017/1431 i Delegiranom uredbom (EU) 2017/1430 zamijenjena su pravila prethodno propisana uredbama (EZ) br. 2868/95 i (EZ) br. 216/96 koje su stoga stavljene izvan snage. Ne dovodeći u pitanje to stavljanje izvan snage, nužno je nastaviti primjenjivati specifične odredbe uredaba (EZ) br. 2868/95 i (EZ) br. 216/96 na određene postupke započete prije datuma početka primjene Uredbe (EU) 2017/1430 do njihova okončanja,

DONIJELA JE OVU UREDBU:

GLAVA I.

OPĆE ODREDBE

Članak 1.

Sadržaj

Ovom se Uredbom propisuju pravila kojima se određuje sljedeće:

(a) pojedinosti postupka za podnošenje i ispitivanje prigovora na registraciju žiga EU-a pri Uredu Europske unije za intelektualno vlasništvo („Ured”);

(b) pojedinosti o postupku izmjene prijave žiga EU-a;

(c) pojedinosti o postupku opoziva i proglašavanja ništavosti žiga EU-a te o prijenosu žiga EU-a registriranog na ime neovlaštenog zastupnika;

(d) formalni sadržaj žalbe i postupak za podnošenje i ispitivanje žalbe, formalni sadržaj i oblik odluka žalbenog vijeća te povrat pristojbe za podnošenje žalbe, pojedinosti o ustrojstvu žalbenih vijeća i uvjeti pod kojima odluke o žalbi donosi jedan član;

(e) detaljna pravila za usmene postupke i izvođenje dokaza;

(f) detaljna pravila za obavješćivanje Ureda i pravila o sredstvima za komunikaciju s Uredom;

(g) pojedinosti o izračunu i trajanju rokova;

(h) postupak za opoziv odluke ili za brisanje upisa iz registra žigova EU-a;

(i) detaljna pravila o nastavku postupka pred Uredom;

(j) uvjeti za imenovanje zajedničkog predstavnika i postupak njegova imenovanja, uvjeti pod kojima zaposlenici i ovlašteni zastupnici podnose ovlaštenje i sadržaj tog ovlaštenja te okolnosti pod kojima se osoba može ukloniti s popisa prihvaćenih ovlaštenih zastupnika;

(k) pojedinosti postupka za međunarodne registracije na temelju osnovne prijave ili osnovne registracije zajedničkog žiga, certifikacijskog ili jamstvenog žiga i postupka za podnošenje i ispitivanje prigovora na međunarodnu registraciju.

GLAVA II.

POSTUPAK POVODOM PRIGOVORA I DOKAZ O UPORABI

Članak 2.

Obavijest o prigovoru

1. Obavijest o prigovoru može se podnijeti na temelju jednog ili više ranijih žigova ili drugih prava u smislu članka 8. Uredbe (EU) 2017/1001 pod uvjetom da nositelji ili ovlaštene osobe koji podnose prigovor u skladu s člankom 46. Uredbe (EU) 2017/1001 imaju ovlasti to učiniti za sve ranije žigove ili prava. Ako raniji žig ima više nositelja („suvlasnici”) ili ako ranije pravo može ostvarivati više osoba, prigovor u skladu s člankom 46. Uredbe (EU) 2017/1001 mogu podnijeti bilo koji ili svi nositelji ili ovlaštene osobe.

2. Obavijest o prigovoru sadržava sljedeće:

(a) broj spisa prijave protiv koje se podnosi prigovor i ime podnositelja prijave za žig EU-a;

(b) jasni opis ranijeg žiga ili prava na kojem se temelji prigovor, odnosno sljedeće: i. ako se prigovor temelji na ranijem žigu u smislu članka 8. stavka 2. točaka (a) ili (b) Uredbe (EU) 2017/1001, broj prijave ili registracije ranijeg žiga, podatak je li raniji žig registriran ili je prijava za registraciju tog žiga te navođenje država članica uključujući, prema potrebi, zemalja Beneluksa, u kojima, ili za koje, je raniji žig zaštićen ili, prema potrebi, navođenje da je riječ o žigu EU-a; ii. ako se prigovor temelji na dobro poznatom žigu u smislu članka 8. stavka 2. točke (c) Uredbe (EU) 2017/1001, ime države članice ili država članica u kojoj je žig dobro poznat i prikaz žiga; iii. ako se prigovor temelji na nepostojanju suglasnosti nositelja kako je navedeno u članku 8. stavku 3. Uredbe (EU) 2017/1001, podatke o državnom području na kojem je raniji žig zaštićen, prikaz žiga i, prema potrebi, navođenje je li raniji žig prijava ili registracija, u kojem slučaju treba dostaviti broj spisa prijave ili registracije; iv. ako se prigovor temelji na ranijem žigu ili drugom znaku u smislu članka 8. stavka 4. Uredbe (EU) 2017/1001, podatke o njegovoj vrsti ili prirodi, prikaz ranijeg žiga ili znaka, podatke postoji li pravo na raniji žig ili znak u cijeloj Uniji ili jednoj ili više država članica te, ako postoji, imena tih država članica; v. ako se prigovor temelji na ranijoj oznaci izvornosti ili oznaci zemljopisnog podrijetla u smislu članka 8. stavka 6. Uredbe (EU) 2017/1001, podatke o njezinoj prirodi, prikaz ranije oznake izvornosti ili oznake zemljopisnog podrijetla i podatak je li zaštićena u cijeloj Uniji ili jednoj ili više država članica te, ako jest, imena tih država članica;

(c) osnovu na kojoj se temelji prigovor u obliku izjave da su ispunjeni uvjeti iz članka 8. stavaka 1., 3., 4., 5. ili 6. Uredbe (EU) 2017/1001 u pogledu svakog od ranijih žigova ili prava na koje se poziva podnositelj prigovora;

(d) ako je raniji žig prijava ili registracija, datum podnošenja i, ako su dostupni, datum registracije i datum prvenstva ranijeg žiga;

(e) u slučaju ranijih prava u skladu s člankom 8. stavkom 6. Uredbe (EU) 2017/1001, datum podnošenja prijave za registraciju ili, ako taj datum nije dostupan, datum od kojeg je priznata zaštita;

(f) ako je raniji žig prijava ili registracija, prikaz ranijeg žiga kako je registriran ili kako je prijavljen; ako je raniji žig u boji, prikaz je u boji;

(g) podatke o proizvodima ili uslugama na kojima se temelji svaki od razloga za prigovor;

(h) u pogledu podnositelja prigovora: i. podatke o podnositelju prigovora u skladu s člankom 2. stavkom 1. točkom (b) Provedbene uredbe (EU) 2018/626. (10); ii. ako je podnositelj prigovora imenovao zastupnika ili ako je zastupanje obavezno u skladu s člankom 119. stavkom 2. Uredbe (EU) 2017/1001, ime i poslovnu adresu zastupnika u skladu s člankom 2. stavkom 1. točkom (e) Provedbene uredbe (EU) 2018/626; iii. ako prigovor podnosi stjecatelj licencije ili osoba koja u skladu s relevantnim zakonodavstvom Unije ili nacionalnim zakonodavstvom može ostvarivati ranije pravo, izjavu o tome i podatke o odobrenju ili pravu na podnošenje prigovora;

i. podatke o proizvodima ili uslugama na koje se odnosi prigovor; ako tih podataka nema, smatra se da je prigovor usmjeren na sve proizvode ili usluge iz prijave žiga EU-a protiv kojeg je podnesen prigovor.

3. Ako se prigovor temelji na više ranijih žigova ili ranijih prava, stavak 2. primjenjuje se na svaki od tih žigova, znakova, oznaka izvornosti ili oznaka zemljopisnog podrijetla.

4. Obavijest o prigovoru može sadržavati i obrazloženu izjavu o razlozima, činjenice i argumente na kojima se temelji prigovor te potkrjepljujuće dokaze.

Članak 3.

Uporaba jezika u postupku povodom prigovora

Podnositelj prigovora ili podnositelj prijave može, prije datuma kada se smatra da je započeo kontradiktorni dio postupka povodom prigovora u skladu s člankom 6. stavkom 1., obavijestiti Ured da su se podnositelj prijave i podnositelj prigovora suglasili o drugom jeziku za postupak povodom prigovora u skladu s člankom 146. stavkom 8. Uredbe (EU) 2017/1001. Ako obavijest o prigovoru nije dostavljena na tom jeziku, podnositelj prijave može zatražiti da podnositelj prigovora dostavi prijevod na tom jeziku. Ured mora zaprimiti takvu obavijest najkasnije na datum kada se smatra da je započeo kontradiktorni dio postupka povodom prigovora. Ured određuje rok u kojem podnositelj prigovora treba dostaviti prijevod. Ako prijevod nije dostavljen ili je dostavljen sa zakašnjenjem, jezik postupka kako je utvrđen u skladu s člankom 146. Uredbe (EU) 2017/1001 („jezik u postupku povodom prigovora”) ne mijenja se.

Članak 4.

Informacije strankama u postupku povodom prigovora

Obavijest o prigovoru i svaki dokument koji je dostavio podnositelj prigovora te sve obavijesti koje Ured upućuje jednoj od stranaka prije odluke o dopuštenosti Ured šalje drugoj stranci kako bi je obavijestio o podnošenju prigovora.

Članak 5.

Dopuštenost prigovora

1. Ako pristojba za prigovor nije plaćena u roku za podnošenje prigovora iz članka 46. stavka 1. Uredbe (EU) 2017/1001, smatra se da prigovor nije podnesen. Ako je pristojba za prigovor plaćena nakon isteka roka za podnošenje prigovora, iznos pristojbe vraća se podnositelju prigovora.

2. Ako je obavijest o prigovoru podnesena nakon isteka roka za podnošenje prigovora, Ured odbija prigovor kao nedopušten.

3. Ako je obavijest o prigovoru podnesena na jeziku koji nije jedan od jezika Ureda kako je propisano člankom 146. stavkom 5. Uredbe (EU) 2017/1001 ili ako nije u skladu s člankom 2. stavkom 2. točkama (a), (b) ili (c) ove Uredbe, i ako se ti nedostaci ne isprave prije isteka roka za podnošenje prigovora, Ured odbija prigovor kao nedopušten.

4. Ako podnositelj prigovora ne dostavi prijevod kako je propisano člankom 146. stavkom 7. Uredbe (EU) 2017/1001, prigovor se odbija kao nedopušten. Ako podnositelj prigovora dostavi nepotpuni prijevod, dio obavijesti o prigovoru koji nije preveden ne uzima se u obzir u ispitivanju dopuštenosti.

5. Ako obavijest o prigovoru nije u skladu s odredbama članka 2. stavka 2. točaka od (d) do (h), Ured o tome obavješćuje podnositelja prigovora i poziva ga da ispravi navedene nedostatke u roku od dva mjeseca. Ako nedostaci nisu ispravljeni prije isteka roka, Ured odbija prigovor kao nedopušten.

6. Ured obavješćuje podnositelja prijave o zaključku u skladu sa stavkom 1. da se smatra da obavijest o prigovoru nije podnesena ili o odluci o odbijanju prigovora zbog nedopuštenosti u skladu sa stavcima 2., 3., 4. ili 5. Ako je prigovor u cijelosti odbijen kao nedopušten u skladu sa stavcima 2., 3., 4. ili 5 prije obavijesti iz članka 6. stavka 1., ne donosi se odluka o troškovima.

Članak 6.

Početak kontradiktornog dijela postupka povodom prigovora i prethodno okončanje postupka

1. Ako je utvrđeno da je prigovor dopušten u skladu s člankom 5., Ured strankama šalje obavijest u kojoj ih obavješćuje da će se smatrati da je kontradiktorni dio postupka povodom prigovora započeo dva mjeseca nakon primitka obavijesti. To se razdoblje može produljiti na ukupno 24 mjeseca ako obje stranke zatraže produljenje prije isteka roka od dva mjeseca.

2. Ako se, u roku i stavka 1., prijava povuče ili ograniči na proizvode ili usluge na koje se prigovor ne odnosi, Ured bude obaviješten o nagodbi između stranaka ili zahtjev bude odbijen u usporednom postupku, postupak povodom prigovora okončava se.

3. Ako, u razdoblju iz stavka 1., podnositelj prijave ograniči prijavu brisanjem nekih proizvoda ili usluga na koje se prigovor odnosi, Ured poziva podnositelja prigovora da se izjasni, u roku koji je on odredio, ostaje li pri svom prigovoru i, ako ostaje, protiv kojih preostalih proizvoda ili usluga. Ako podnositelj prigovora povuče prigovor zbog ograničenja, postupak povodom prigovora okončava se.

4. Ako je prije isteka razdoblja iz stavka 1. postupak povodom prigovora okončan u skladu sa stavcima 2. ili 3., ne donosi se odluka o troškovima.

5. Ako je prije isteka razdoblja iz stavka 1. postupak povodom prigovora okončan nakon povlačenja ili ograničenja prijave u skladu sa stavkom 2. ili nakon povlačenja prigovora u skladu sa stavkom 3., izvršava se povrat pristojbe za prigovor.

Članak 7.

Potkrjepljenje prigovora

1. Ured daje podnositelju prigovora priliku da podnese činjenice, dokaze i argumente kojima će potkrijepiti prigovor ili da nadopuni činjenice, dokaze ili argumente koji su već podneseni u skladu s člankom 2. stavkom 4. U tu svrhu Ured navodi rok koji iznosi najmanje dva mjeseca počevši od datuma kada se smatra da je započeo kontradiktorni dio postupka povodom prigovora u skladu s člankom 6. stavkom 1.

2. Podnositelj prigovora dostavlja u roku iz stavka 1. i dokaze o postojanju, valjanosti i opsegu zaštite svojega ranijeg žiga ili prava te dokaze o svojem pravu na podnošenje prigovora. Podnositelj prigovora posebno dostavlja sljedeće dokaze:

(a) ako se prigovor temelji na ranijem žigu u smislu članka 8. stavka 2. točaka (a) i (b) Uredbe (EU) 2017/1001, koji nije žig EU-a, dokaze o podnošenju prijave ili registraciji dostavljanjem sljedećeg: i. preslike potvrde o podnošenju ili jednakovrijednog dokumenta koji izdaje uprava kojoj je podnesena prijava žiga, ako žig još nije registriran; ili ii. ako je raniji žig registriran, preslike odgovarajuće potvrde o registraciji i, ako je primjenjivo, najnovije potvrde o produljenju, iz kojih je razvidno da se razdoblje zaštite žiga produljuje izvan roka iz stavka 1. ili njegova produljenja, ili jednakovrijednog dokumenta uprave kod koje je žig registriran;

(b) ako se prigovor temelji na dobro poznatom žigu u smislu članka 8. stavka 2. točke (c) Uredbe (EU) 2017/1001, dokaz da je žig dobro poznat na predmetnom državnom području za proizvode ili usluge navedene u skladu s člankom 2. stavkom 2. točkom (g) ove Uredbe;

(c) ako se prigovor temelji na nepostojanju suglasnosti nositelja kako je navedeno u članku 8. stavku 3. Uredbe (EU) 2017/1001, dokaz o tome da je podnositelj prigovora nositelj ranijeg žiga i o njegovom odnosu s trgovačkim zastupnikom ili predstavnikom;

(d) ako se prigovor temelji na ranijem pravu u smislu članka 8. stavka 4. Uredbe (EU) 2017/1001, dokaze o uporabi tog prava u trgovačkom prometu koji nema samo lokalni značaj te dokaze o njegovu stjecanju, trajnom postojanju i opsegu zaštite uključujući, ako se poziva na ranije pravo u skladu sa zakonom države članice, jasno navođenje sadržaja nacionalnog zakona na kojem se temelji navođenjem objava relevantnih odredaba ili sudske prakse;

(e) ako se prigovor temelji na ranijoj oznaci izvornosti ili oznaci zemljopisnog podrijetla u smislu članka 8. stavka 6. Uredbe (EU) 2017/1001, dokaze o njihovu stjecanju, trajnom postojanju i opsegu zaštite uključujući, u slučaju pozivanja na raniju oznaku izvornosti ili oznaku zemljopisnog podrijetla u skladu sa zakonom države članice, jasno navođenje sadržaja nacionalnog zakona na kojem se temelji navođenjem objava relevantnih odredaba ili sudske prakse;

(f) ako se prigovor temelji na žigu s ugledom u smislu članka 8. stavka 5. Uredbe (EU) 2017/1001, uz dokaze iz točke (a) ovog stavka, dokaz da žig ima ugled u Uniji ili u predmetnoj državi članici za proizvode ili usluge navedene u skladu s člankom 2. stavkom 2. točkom (g) ove Uredbe te dokaze ili argumente da bi se uporabom žiga za koji se podnosi prijava bez opravdanog razloga neopravdano iskoristio razlikovni karakter ili ugled ranijeg žiga ili bi im to štetilo.

3. Ako su dokazi o prijavi ili registraciji ranijih prava iz stavka 2. točke (a) ili, gdje je to primjenjivo, stavka 2. točke (d) ili (e), ili dokazi povezani sa sadržajem nacionalnog zakona dostupni na internetu iz izvora koji Ured priznaje, podnositelj prigovora može dostaviti te dokaze upućivanjem na taj izvor.

4. Potvrde o prijavi, registraciji ili produljenju ili jednakovrijedni dokumenti iz stavka 2. točke (a) te sve odredbe primjenjivog nacionalnog zakonodavstva kojim se uređuje stjecanje prava i njihov opseg zaštite, kako je navedeno u stavku 2. točkama (d) i (e), uključujući dokaze dostupne na internetu kako je navedeno u stavku 3., sastavljeni su na jeziku postupka ili popraćeni prijevodom na taj jezik. Podnositelj prigovora na vlastitu inicijativu dostavlja prijevod u roku navedenom za podnošenje izvornog dokumenta. Na sve ostale dokaze koje je podnositelj prigovora dostavio za potkrjepljenje prigovora primjenjuje se članak 24. Provedbene uredbe (EU) 2018/626. Prijevodi podneseni nakon isteka relevantnih rokova ne uzimaju se u obzir.

5. Ured ne uzima u obzir pisane podneske, ili njihove dijelove, koji nisu podneseni ili nisu prevedeni na jezik postupka u rokovima koje je Ured utvrdio u skladu sa stavkom 1.

Članak 8.

Ispitivanje prigovora

1. Ako do isteka roka iz članka 7. stavka 1. podnositelj prigovora nije dostavio nikakve dokaze ili ako su dostavljeni dokazi očito nerelevantni ili nedovoljni da bi ispunili uvjete iz članka 7. stavka 2. za bilo koje od ranijih prava, prigovor se odbija kao neosnovan.

2. Ako prigovor nije odbijen u skladu sa stavkom 1., Ured šalje podnesak podnositelja prigovora podnositelju prijave i poziva ga da dostavi svoje primjedbe u roku koji je odredio Ured.

3. Ako podnositelj prijave ne dostavi primjedbe, Ured temelji svoju odluku o prigovoru na dostavljenim dokazima.

4. Primjedbe koje je dostavio podnositelj prijave dostavljaju se podnositelju prigovora koji se poziva, ako to Ured smatra nužnim, da odgovori u roku koji je Ured odredio.

5. Ako nakon isteka roka iz članka 7. stavka 1. podnositelj prigovora dostavi činjenice ili dokaze kojima se dopunjuju relevantne činjenice ili dokazi dostavljeni u tom razdoblju i koji se odnose na isti uvjet iz članka 7. stavka 2., Ured na temelju diskrecijske ovlasti iz članka 95. stavka 2. Uredbe (EU) 2017/1001 odlučuje hoće li prihvatiti te dodatne činjenice ili dokaze. U tu svrhu Ured posebno uzima u obzir fazu postupka te hoće li te činjenice i dokazi na prvi pogled biti relevantni za ishod predmeta i postoje li opravdani razlozi za njihovo dostavljanje sa zakašnjenjem.

6. Ured poziva podnositelja prijave da kao odgovor dostavi dodatne primjedbe ako to smatra primjerenim s obzirom na okolnosti.

7. Ako prigovor nije odbijen u skladu sa stavkom 1. i ako dokazi koje je dostavio podnositelj prigovora nisu dovoljni za potkrjepljenje prigovora u skladu s člankom 7. za bilo koje od ranijih prava, prigovor se odbija kao neosnovan.

8. Članak 6. stavci 2. i 3. primjenjuju se na odgovarajući način nakon datuma kada se smatra da je započeo kontradiktorni dio postupka povodom prigovora. Ako podnositelj želi povući ili ograničiti prijavu protiv koje je podnesen prigovor, on to čini u zasebnom dokumentu.

9. Ured može u odgovarajućim slučajevima tražiti od stranaka da ograniče svoje primjedbe na određena pitanja i u tom im slučaju dopušta da postave druga pitanja u kasnijoj fazi postupka. Ured nije dužan obavijestiti stranku da može dostaviti relevantne činjenice ili dokaze koje prethodno nije dostavila.

Članak 9.

Višestruki prigovori

1. Ako je dostavljeno više prigovora u odnosu na istu prijavu za registraciju žiga EU-a, Ured ih može ispitati u jednom skupu postupaka. Ured može naknadno odlučiti da će te prigovore ispitati odvojeno.

2. Ako se tijekom prethodnog ispitivanja jednog ili više prigovora utvrdi da žig EU-a za koji je podnesena prijava za registraciju možda ne zadovoljava uvjete za registraciju u pogledu nekih, ili svih, proizvoda ili usluga za koje se traži registracija, Ured može obustaviti drugi postupak povodom prigovora koji se odnosi na tu prijavu. Ured obavješćuje podnositelje prigovora na koje utječe obustava o svim relevantnim odlukama donesenima u kontekstu tekućeg postupka.

3. Kada odluka kojom se odbija prijava iz stavka 1. postane pravomoćna, smatra se da su prigovori u odnosu na koje su postupci obustavljeni u skladu sa stavkom 2. odbijeni i u skladu s time obavješćuju se predmetni podnositelji prigovora. Takvo odbijanje smatra se predmetom u kojem nije donesena odluka u smislu članka 109. stavka 5. Uredbe (EU) 2017/1001.

4. Ured vraća 50 % pristojbe za prigovor koju je platio svaki podnositelj prigovora čiji se prigovor smatra odbijenim u skladu sa stavkom 3. pod uvjetom da je postupak povezan s tim prigovorom obustavljen prije početka kontradiktornog dijela postupka.

Članak 10.

Dokaz o uporabi

1. Zahtjev za dokaz o uporabi ranijeg žiga u skladu s člankom 47. stavcima 2. ili 3. Uredbe (EU) 2017/1001 dopušten je ako je podnesen kao bezuvjetni zahtjev u zasebnom dokumentu u roku koji je Ured odredio u skladu s člankom 8. stavkom 2. ove Uredbe.

2. Ako je podnositelj prijave zatražio dokaz o uporabi ranijeg žiga koji je u skladu sa zahtjevima iz članka 47. stavka 2. ili 3. Uredbe (EU) 2017/1001, Ured poziva podnositelja prigovora da dostavi potrebni dokaz u roku koji je odredio Ured. Ako podnositelj prigovora ne dostavi dokaz ili razlog za neuporabu prije isteka roka ili ako su dostavljeni dokazi ili razlozi očito nerelevantni ili očito nedovoljni, Ured odbija prigovor ako se on temelji na tom ranijem žigu.

3. Podacima i dokazima kojima se dokazuje uporaba utvrđuju se mjesto, vrijeme, opseg i priroda uporabe žiga protiv kojeg se podnosi prigovor za proizvode ili usluge za koje je registriran i na kojima se temelji prigovor.

4. Dokazi iz stavka 3. dostavljaju se u skladu s člankom 55. stavkom 2. i člancima 63. i 64., a ograničeni su na podnošenje pratećih dokumenata i predmeta kao što su paketi, oznake, cjenici, katalozi, računi, fotografije, novinski oglasi i pisane izjave iz članka 97. stavka 1. točke (f) Uredbe (EU) 2017/1001.

5. Zahtjev za dokaz o uporabi može se podnijeti istodobno kad i primjedbe o razlozima na kojima se temelji prigovor. Te se primjedbe mogu dostaviti i zajedno s primjedbama u odgovoru na dokaz o uporabi.

6. Ako dokaz koji je dostavio podnositelj prigovora nije na jeziku postupka povodom prigovora, Ured može zatražiti od podnositelja prigovora da dostavi prijevod tih dokaza na taj jezik u skladu s člankom 24. Provedbene uredbe (EU) 2018/626.

7. Ako nakon isteka roka iz članka 2. podnositelj prigovora dostavi podatke ili dokaze kojima se dopunjuju relevantni podaci ili dokazi koji su već podneseni prije isteka tog roka i odnose se na isti zahtjev iz stavka 3., Ured na temelju diskrecijske ovlasti iz članka 95. stavka 2. Uredbe (EU) 2017/1001 odlučuje hoće li prihvatiti te dodatne podatke ili dokaze. U tu svrhu Ured posebno uzima u obzir fazu postupka te hoće li ti podaci i dokazi na prvi pogled biti relevantni za ishod predmeta i postoje li opravdani razlozi za njihovo dostavljanje sa zakašnjenjem.

GLAVA III.

IZMJENA PRIJAVE

Članak 11.

Izmjena prijave

1. Zahtjev za izmjenu prijave u skladu s člankom 49. stavkom 2. Uredbe (EU) 2017/1001 sadržava sljedeće:

(a) broj spisa prijave;

(b) ime i adresu podnositelja prijave u skladu s člankom 2. stavkom 1. točkom (b) Provedbene uredbe (EU) 2018/626;

(c) podatke o elementu prijave koji će se izmijeniti te taj element u izmijenjenoj inačici;

(d) ako se izmjena odnosi na prikaz žiga, taj izmijenjeni prikaz u skladu s člankom 3. Provedbene uredbe (EU) 2018/626.

2. Ako nisu ispunjeni zahtjevi za izmjenu prijave, Ured obavješćuje podnositelja prijave o nedostatku i navodi rok za njegov ispravak. Ako podnositelj ne ispravi nedostatak u navedenom roku, Ured odbija zahtjev za izmjenu.

3. Ako je izmijenjena prijava žiga objavljena u skladu s člankom 49. stavkom 2. Uredbe (EU) 2017/1001, primjenjuju se mutatis mutandis članci od 2. do 10. ove Uredbe.

4. Jedan podnositelj prijave može podnijeti jedan zahtjev za izmjenu istog elementa u dvije ili više prijava.

5. Stavci 1., 2. i 4. primjenjuju se mutatis mutandis na zahtjeve za ispravak imena i poslovne adrese zastupnika kojeg je imenovao podnositelj prijave.

GLAVA IV.

OPOZIV I PROGLAŠAVANJE NIŠTAVIM ILI PRIJENOS

Članak 12.

Zahtjev za opoziv ili za proglašavanje žiga ništavim

1. Zahtjev Uredu za opoziv ili proglašavanje žiga ništavim u skladu s člankom 63. Uredbe (EU) 2017/1001 sadržava sljedeće:

(a) broj registracije žiga EU-a za koji se traži opoziv ili proglašavanje ništavim i ime njegova nositelja;

(b) osnovu na kojoj se temelji zahtjev u obliku izjave da su ispunjeni uvjeti iz članaka 58., 59., 60., 81., 82., 91. ili 92. Uredbe (EU) 2017/1001;

(c) u pogledu podnositelja prijave: i. podatke o podnositelju prijave u skladu s člankom 2. stavkom 1. točkom (b) Provedbene uredbe (EU) 2018/626; ii. ako je podnositelj prijave imenovao zastupnika ili ako je zastupanje obvezno u skladu s člankom 119. stavkom 2. Uredbe (EU) 2017/1001, ime i poslovnu adresu zastupnika u skladu s člankom 2. stavkom 1. točkom (e) Provedbene uredbe (EU) 2018/626;

(d) podatke o proizvodima ili uslugama u odnosu na koje se traži opoziv ili proglašavanje ništavosti, bez kojih će se smatrati da se prijava odnosi na sve proizvode ili usluge obuhvaćene osporenim žigom EU-a.

2. Osim zahtjeva iz stavka 1., zahtjev za proglašavanje ništavosti na temelju relativnih razloga sadržava sljedeće:

(a) u slučaju zahtjeva u skladu s člankom 60. stavkom 1. Uredbe (EU) 2017/1001, podatke o ranijem pravu na kojem se temelji prijava u skladu s člankom 2. stavkom 2. točkom (b) ove Uredbe, koja se mutatis mutandis primjenjuje na tu prijavu;

(b) u slučaju zahtjeva u skladu s člankom 60. stavkom 2. Uredbe (EU) 2017/1001, podatke o prirodi ranijeg prava na kojem je utemeljen zahtjev, njegov prikaz i podatke o tome postoji li to ranije pravo u cijeloj Uniji ili u jednoj ili više država članica i ako postoji, imena tih država članica;

(c) pojedinosti u skladu s člankom 2. stavkom 2. točkama od (d) do (g) ove Uredbe koje se primjenjuju mutatis mutandis na takav zahtjev;

(d) ako zahtjev podnosi stjecatelj licencije ili osoba koja u skladu s relevantnim zakonodavstvom Unije ili nacionalnim zakonodavstvom može ostvarivati ranije pravo, podatke o odobrenju ili pravu na podnošenje prigovora.

3. Ako se zahtjev za proglašavanje ništavosti u skladu s člankom 60. Uredbe (EU) 2017/1001 temelji na više ranijih žigova ili prava, stavak 1. točka (b) i stavak 2. ovog članka primjenjuju se za svaki od tih žigova ili prava.

4. Zahtjev može sadržavati obrazloženu izjavu o razlozima u kojoj su navedene činjenice i argumenti na kojima se temelji te prateći dokazi.

Članak 13.

Jezici koji se upotrebljavaju u postupku za opoziv ili proglašavanje ništavosti

Podnositelj zahtjeva za opoziv ili za proglašavanje ništavosti ili nositelj žiga EU-a može obavijestiti Ured prije isteka roka od dva mjeseca otkad je nositelj žiga EU-a zaprimio obavijest iz članka 17. stavka 1. da je dogovoren drugi jezik postupka u skladu s člankom 146. stavkom 8. Uredbe (EU) 2017/1001. Ako zahtjev nije dostavljen na tom jeziku, nositelj žiga može zatražiti da podnositelj zahtjeva dostavi prijevod na tom jeziku. Ured mora zaprimiti taj zahtjev prije isteka roka od dva mjeseca otkad je nositelj žiga EU-a zaprimio obavijest iz članka 17. stavka 1. Ured određuje rok u kojem podnositelj zahtjeva treba dostaviti taj prijevod. Ako taj prijevod nije dostavljen ili je dostavljen sa zakašnjenjem, jezik postupka ne mijenja se.

Članak 14.

Informacije strankama o zahtjevu za opoziv ili za proglašavanje ništavosti

Zahtjev za opoziv ili za proglašavanje ništavosti i svaki dokument koji je dostavio podnositelj zahtjeva te sve obavijesti koje je Ured uputio jednoj od stranaka prije odluke o dopuštenosti, Ured šalje drugoj stranci kako bi je obavijestio o podnošenju zahtjeva za opoziv ili za proglašavanje ništavosti.

Članak 15.

Dopuštenost zahtjeva za opoziv ili za proglašavanje ništavosti

1. Ako pristojba propisana člankom 63. stavkom 2. Uredbe (EU) 2017/1001 nije plaćena, Ured poziva podnositelja zahtjeva da plati pristojbu u određenom roku. Ako potrebna pristojba nije plaćena u propisanom roku, Ured obavješćuje podnositelja zahtjeva da se smatra da zahtjev za opoziv ili za proglašavanje ništavosti nije podnesen. Ako je pristojba plaćena nakon isteka propisanog roka, iznos pristojbe vraća se podnositelju zahtjeva.

2. Ako je zahtjev podnesen na jeziku koji nije jedan od jezika Ureda kako je propisano člankom 146. stavkom 5. Uredbe (EU) 2017/1001 ili ako nije u skladu s člankom 12. stavkom 1. točkom (a) ili (b) i, prema potrebi, s člankom 12. stavkom 2. točkom (a) ili (b) ove Uredbe, Ured odbija zahtjev kao nedopušten.

3. Ako prijevod koji se zahtijeva u skladu s člankom 146. stavkom 7. drugim podstavkom Uredbe (EU) 2017/1001 nije podnesen u roku od jednog mjeseca od datuma podnošenja zahtjeva za opoziv ili za proglašavanje ništavosti, Ured odbija zahtjev za opoziv ili za proglašavanje ništavosti kao nedopušten.

4. Ako zahtjev nije u skladu s odredbama iz članka 12. stavka 1. točke (c) i članka 12. stavka 2. točke (c) ili (d), Ured o tome obavješćuje podnositelja zahtjeva i poziva ga da ispravi utvrđene nedostatke u roku od dva mjeseca. Ako nedostaci nisu ispravljeni prije isteka roka, Ured odbija zahtjev kao nedopušten.

5. Ured obavješćuje podnositelja zahtjeva i nositelja žiga EU-a o zaključcima u skladu sa stavkom 1. da se smatra zahtjev za opoziv ili za proglašavanje ništavim nije podnesen i o odluci o odbijanju zahtjeva za opoziv ili za proglašavanje ništavim zbog nedopuštenosti u skladu sa stavcima 2., 3. ili 4. Ako je zahtjev za opoziv ili za proglašavanje ništavosti u cijelosti odbijen kao nedopušten u skladu sa stavkom 2., 3. ili 4 prije obavijesti iz članka 17. stavka 1., ne donosi se odluka o troškovima.

Članak 16.

Potkrjepljenje zahtjeva za opoziv ili za proglašavanje ništavosti

1. Podnositelj zahtjeva dostavlja činjenice, dokaze i argumente u potporu zahtjevu do zaključivanja kontradiktornog dijela postupka za opoziv ili za proglašavanje ništavim. Podnositelj zahtjeva posebno dostavlja sljedeće:

(a) u slučaju zahtjeva u skladu s člankom 58. stavkom 1. točkom (b) ili (c) ili člankom 59. Uredbe (EU) 2017/1001, činjenice, argumente i dokaze o osnovi na kojoj se temelji zahtjev za opoziv ili za proglašavanje ništavim;

(b) u slučaju zahtjeva u skladu s člankom 60. stavkom 1. Uredbe (EU) 2017/1001, dokaze propisane člankom 7. stavkom 2. ove Uredbe, a odredbe članka 7. stavka 3. primjenjuju se mutatis mutandis;

(c) u slučaju zahtjeva u skladu s člankom 60. stavkom 2. Uredbe (EU) 2017/1001, dokaze o stjecanju, trajnom postojanju i opsegu zaštite mjerodavnog ranijeg prava te dokaze da podnositelj zahtjeva ima pravo podnijeti zahtjev uključujući, ako se poziva na ranije pravo u skladu s pravom države članice, jasno navođenje sadržaja nacionalnog zakona na kojem se temelji navođenjem objava relevantnih odredaba ili sudske prakse. Ako su dokazi o podnošenju prijave ili registraciji ranijeg prava iz članka 60. stavka 2. točke (d) Uredbe (EU) 2017/1001 ili dokazi povezani sa sadržajem nacionalnog zakona dostupni na internetu iz izvora koji Ured priznaje, podnositelj zahtjeva može dostaviti te dokaze upućivanjem na taj izvor.

2. Dokazi o podnošenju prijave, registraciji ili produljenju ranijih prava ili, ako je primjenjivo, sadržaju relevantnog nacionalnog zakona, uključujući dokaze dostupne na internetu, kako je navedeno u stavku 1. točkama (b) i (c), podnose se na jeziku postupka ili ih prati prijevod na taj jezik. Prijevod dostavlja podnositelj zahtjeva na vlastitu inicijativu u roku od mjesec dana od podnošenja takvih dokaza. Na sve ostale dokaze koje je dostavio podnositelj zahtjeva u potporu zahtjeva ili, u slučaju zahtjeva za opoziv iz članka 58. stavka 1. točke (a) Uredbe (EU) 2017/1001, nositelj osporenog žiga EU-a, primjenjuje se članak 24. Provedbene uredbe (EU) 2018/626 Prijevodi podneseni nakon isteka relevantnih rokova ne uzimaju se u obzir.

Članak 17.

Ispitivanje osnovanosti zahtjeva za opoziv ili za proglašavanje ništavosti

1. Ako je utvrđeno da je zahtjev dopušten u skladu s člankom 15., Ured strankama šalje obavijest kojom ih obavješćuje da je započeo kontradiktorni dio postupka za opoziv ili za proglašavanje ništavim i poziva nositelja žiga EU-a da u određenom roku dostavi primjedbe.

2. Ako je Ured pozvao stranku u skladu s člankom 64. stavkom 1. Uredbe (EU) 2017/1001 da podnese primjedbe u određenom roku i ta stranka u tom roku ne podnese nikakve primjedbe, Ured zaključuje kontradiktorni dio postupka i svoju odluku o opozivu ili proglašavanju ništavim temelji na dokazima kojima raspolaže.

3. Ako podnositelj zahtjeva nije dostavio potrebne činjenice, argumente ili dokaze za potkrjepljenje zahtjeva, zahtjev se odbija kao neosnovan.

4. Ne dovodeći u pitanje članak 62., sve primjedbe koje su stranke dostavile šalju se drugoj uključenoj stranci.

5. Ako se nositelj odrekne žiga EU-a na temelju zahtjeva iz članka 12. da njime budu obuhvaćeni samo proizvodi ili usluge na koje se zahtjev ne odnosi, ili ako žig EU-a bude opozvan ili proglašen ništavim u usporednom postupku ili istekne, postupak se okončava, osim ako se primjenjuje članak 57. stavak 2. Uredbe (EU) 2017/1001 ili ako podnositelj zahtjeva pokaže zakoniti interes za odlučivanje o meritumu.

6. Ako se nositelj djelomično odrekne žiga EU-a brisanjem nekih proizvoda ili usluga na koje se zahtjev odnosi, Ured poziva podnositelja zahtjeva da se izjasni, u roku koji je on odredio, ostaje li pri svom zahtjevu i, ako ostaje, protiv kojih preostalih proizvoda ili usluga. Ako podnositelj zahtjeva povuče zahtjev na temelju tog odricanja ili ako Ured bude obaviješten o nagodbi između stranaka, postupak se okončava.

7. Ako nositelj želi povući ili ograničiti osporavani žig EU-a, on to čini u zasebnom dokumentu.

8. Članak 8. stavak 9. primjenjuje se mutatis mutandis.

Članak 18.

Višestruki zahtjevi za opoziv ili za proglašavanje žiga ništavim

1. Ako je podneseno više zahtjeva za opoziv ili za proglašavanje ništavim u odnosu na isti žig EU-a, Ured ih može ispitati u jednom skupu postupaka. Ured može naknadno odlučiti da će te zahtjeve ispitati odvojeno.

2. Članak 9. stavci 2., 3. i 4. primjenjuju se mutatis mutandis.

Članak 19.

Dokaz o uporabi u vezi sa zahtjevom za opoziv ili za proglašavanje ništavosti

1. U slučaju zahtjeva za opoziv na temelju članka 58. stavka 1. točke (a) Uredbe (EU) 2017/1001, Ured poziva nositelja žiga EU-a da u roku koji je on odredio dostavi dokaz o stvarnoj uporabi tog žiga ili opravdane razloge zašto se on ne upotrebljava. Ako nositelj žiga ne dostavi dokaz stvarne uporabe ili razloga za neuporabu prije isteka vremenskog roka ili ako su dostavljeni dokazi ili razlozi očito nerelevantni ili očito nedovoljni, žig EU-a opoziva se. Članak 10. stavci 3., 4., 6. i 7. ove Uredbe primjenjuju se mutatis mutandis.

2. Zahtjev za dokaz o uporabi u skladu s člankom 64. stavkom 2. ili 3. Uredbe (EU) 2017/1001 dopušten je ako ga je nositelj žiga EU-a dostavio kao bezuvjetni zahtjev u zasebnom dokumentu u roku koji je Ured odredio u skladu s člankom 17. stavkom 1. ove Uredbe. Ako je nositelj žiga EU-a zatražio dokaz o uporabi ranijeg žiga ili o opravdanim razlozima zašto se on ne upotrebljava koji je u skladu sa zahtjevima iz članka 64. stavka 2. ili 3. Uredbe (EU) 2017/1001, Ured poziva podnositelja zahtjeva za proglašavanje ništavim da dostavi potrebni dokaz u roku koji je odredio Ured. Ako podnositelj zahtjeva za proglašenje ništavnosti ne dostavi dokaz stvarne uporabe ili razloge za neuporabu prije isteka roka ili ako su dostavljeni dokazi ili razlozi očito nerelevantni ili očito nedovoljni, Ured odbija zahtjev za proglašenje ništavnosti ako se on temelji na tom ranijem žigu. Članak 10. stavci od 3. do 7. ove Uredbe primjenjuju se mutatis mutandis.

Članak 20.

Zahtjev za prijenos

1. Ako nositelj žiga umjesto proglašavanja ništavim zatraži prijenos, u skladu s člankom 21. stavcima 1. i 2. točkom (a) Uredbe (EU) 2017/1001, primjenjuju se mutatis mutandis odredbe iz članaka od 12. do 19. ove Uredbe.

2. Ako je Ured ili sud za žig EU-a djelomično ili u cijelosti odobrio zahtjev za prijenos u skladu s člankom 21. stavkom 2. Uredbe (EU) 2017/1001 i odluka ili presuda postane pravomoćna, Ured osigurava da se konačni djelomični ili potpuni prijenos žiga EU-a upisuje u registar i objavljuje.

GLAVA V.

ŽALBE

Članak 21.

Obavijest o žalbi

1. Obavijest o žalbi podnesena u skladu s člankom 68. stavkom 1. Uredbe (EU) 2017/1001 sadržava sljedeće:

(a) ime i adresu podnositelja žalbe u skladu s člankom 2. stavkom 1. točkom (b) Provedbene uredbe (EU) 2018/626;

(b) ako je podnositelj žalbe ovlastio zastupnika, ime i službenu adresu zastupnika u skladu s člankom 2. stavkom 1. točkom (e) Provedbene uredbe (EU) 2018/626;

(c) ako je zastupanje podnositelja žalbe obavezno u skladu s člankom 119. stavkom 2. Uredbe (EU) 2017/1001, ime i poslovnu adresu zastupnika u skladu s člankom 2. stavkom 1. točkom (e) Provedbene uredbe (EU) 2018/626;

(d) jasno i nedvosmisleno navedenu odluku protiv koje se podnosi žalba s datumom kada je donesena i brojem spisa u postupku na koji se odnosi odluka protiv koje se podnosi žalba;

(e) ako se odluka protiv koje se podnosi žalba osporava samo djelomično, jasne i nedvosmislene podatke o proizvodima ili uslugama u odnosu na koje se ona osporava.

2. Ako je obavijest o žalbi podnesena na drugom službenom jeziku Unije koji nije jezik postupka, podnositelj žalbe dostavlja njezin prijevod u roku od četiri mjeseca od datuma obavijesti o odluci protiv koje se podnosi žalba.

3. Ako je u postupku ex parte odluka protiv koje se podnosi žalba donesena na službenom jeziku koji nije jezik postupka, podnositelj žalbe može podnijeti obavijest o žalbi na jeziku postupka ili na jeziku na kojem je donesena odluka protiv koje se podnosi žalba. U svakom slučaju, jezik koji se upotrebljava za obavijest o žalbi postaje jezik žalbenog postupka i ne primjenjuje se stavak 2.

4. Čim je u postupku inter partes podnesena obavijest o žalbi, o njoj se obavješćuje branjenik.

Članak 22.

Obrazloženje žalbe

1. U obrazloženju žalbe podnesenom u skladu s člankom 68. stavkom 1. četvrtom rečenicom Uredbe (EU) 2017/1001 jasno i nedvosmisleno se navodi sljedeće:

(a) žalbeni postupak na koji se odnosi s naznakom odgovarajućeg broja žalbe ili odluke protiv koje se podnosi žalba u skladu sa zahtjevima propisanima u članku 21. stavku 1. točki (d) ove Uredbe;

(b) osnova za žalbu na temelju koje se traži poništaj odluke protiv koje se podnosi žalba u opsegu koji je utvrđen u skladu s člankom 21. stavkom 1. točkom (e) ove Uredbe;

(c) činjenice, dokaze i argumente kojima se potkrjepljuju navedene osnove koji su podneseni u skladu sa zahtjevima iz članka 55. stavka 2.

2. Obrazloženje se podnosi na jeziku žalbenog postupka koji je utvrđen u skladu s člankom 21. stavcima 2. i 3. Ako je obrazloženje podneseno na drugom službenom jeziku Unije, podnositelj žalbe dostavlja prijevod obrazloženja u roku od mjesec dana od datuma podnošenja izvornog obrazloženja.

Članak 23.

Dopuštenost žalbe

1. Žalbeno vijeće odbija žalbu kao nedopuštenu u sljedećim slučajevima:

(a) ako obavijest o žalbi nije podnesena u roku od dva mjeseca od datuma obavijesti o odluci protiv koje se podnosi žalba;

(b) ako žalba nije u skladu s člancima 66. i 67. Uredbe (EU) 2017/1001 ili s onima iz članka 21. stavka 1. točke (d) i članka 21. stavaka 2. i 3. ove Uredbe, osim ako su ti nedostaci ispravljeni u roku od četiri mjeseca od datuma obavijesti o odluci protiv koje se podnosi žalba;

(c) ako obavijest o žalbi nije u skladu s uvjetima propisanima u članku 21. stavku 1. točkama (a), (b), (c) i (e) i podnositelj žalbe, unatoč tome što ga je žalbeno vijeće obavijestilo, nije ispravio te nedostatke u roku koji je ono za to odredilo;

(d) ako obrazloženje žalbe nije podneseno u roku od četiri mjeseca od datuma obavijesti o odluci protiv koje se podnosi žalba;

(e) ako obrazloženje žalbe nije u skladu s uvjetima propisanima u članku 22. stavku 1. točkama (a) i (b) podnositelj žalbe, unatoč tome što ga je žalbeno vijeće obavijestilo, nije ispravio te nedostatke u roku koji je ono za to odredilo ili nije dostavio prijevod obrazloženja u roku od mjeseca dana od podnošenja izvornog obrazloženja u skladu s člankom 22. stavkom 2.

2. Ako se čini da je žalba nedopuštena, predsjedatelj žalbenog vijeća kojem je predmet dodijeljen u skladu s člankom 35. stavkom 1. može zatražiti od žalbenog vijeća da bez odgode odluči o dopuštenosti žalbe prije nego što branjenik bude obaviješten o žalbi ili o obrazloženju, ovisno o slučaju.

3. Žalbeno vijeće izjavljuje da se smatra da žalba nije podnesena ako je pristojba za podnošenje žalbe plaćena nakon isteka roka utvrđenog u članku 68. stavku 1. prvoj rečenici Uredbe (EU) 2017/1001. U tom slučaju primjenjuje se stavak 2. ovog članka.

Članak 24.

Odgovor

1. U postupku inter partes branjenik može podnijeti odgovor u roku od dva mjeseca od datuma obavijesti o obrazloženju podnositelja žalbe. U iznimnim okolnostima taj se rok može produljiti na temelju obrazloženog zahtjeva branjenika.

2. Odgovor sadržava ime i adresu branjenika u skladu s člankom 2. stavkom 1. točkom (b) Provedbene uredbe (EU) 2018/626 i u skladu je, mutatis mutandis, s uvjetima iz članka 21. stavka 1. točaka (b), (c) i (d), članka 22. stavka 1. točaka (a) i (c) i članka 22. stavka 2. ove Uredbe.

Članak 25.

Protužalba

1. Ako branjenik traži donošenje odluke kojom se poništava ili izmjenjuje osporena odluka u točki koja nije navedena u žalbi, u skladu s člankom 68. stavkom 2. Uredbe (EU) 2017/1001, ta se protužalba podnosi u roku za podnošenje odgovora u skladu s člankom 24. stavkom 1. ove Uredbe.

2. Protužalba se podnosi u zasebnom dokumentu od odgovora.

3. Protužalba sadržava ime i adresu branjenika u skladu s člankom 2. stavkom 1. točkom (b) Provedbene uredbe (EU) 2018/626 i u skladu je, mutatis mutandis, s uvjetima iz članka 21. stavka 1. točaka od (b) do (e) i članka 22. ove Uredbe.

4. Protužalba se odbija kao nedopuštena u sljedećim slučajevima:

(a) ako nije podnesena u roku propisanom u stavku 1.;

(b) ako nije podnesena uzimajući u obzir uvjete propisane u stavku 2. ili u članku 21. stavku 1. točki (d);

(c) ako nije u skladu s uvjetima propisanima u stavku 3. i branjenik, unatoč tome što ga je žalbeno vijeće o tome obavijestilo, nije ispravio te nedostatke u roku koji je ono za to odredilo ili nije dostavio prijevod protužalbe i pripadajućeg obrazloženja u roku od mjeseca dana od podnošenja izvorne protužalbe.

5. Podnositelj žalbe poziva se da dostavi primjedbe na protužalbu branjenika u roku od dva mjeseca od datuma dostavljanja obavijesti podnositelju žalbe. U iznimnim slučajevima žalbeno vijeće može produljiti rok na temelju obrazloženog zahtjeva podnositelja žalbe. Članak 26. primjenjuje se mutatis mutandis.

Članak 26.

Replika i odgovor na repliku u postupcima inter partes

1. Na temelju obrazloženog zahtjeva podnositelja žalbe koji je podnesen u roku od dva tjedna od obavijesti o odgovoru, žalbeno vijeće može, u skladu s člankom 70. stavkom 2. Uredbe (EU) 2017/1001, ovlastiti podnositelja žalbe da replikom nadopuni obrazloženje u roku koji ono odredi.

2. U tom slučaju žalbeno vijeće može ovlastiti branjenika da odgovor nadopuni odgovorom na repliku u roku koji ono odredi.

Članak 27.

Ispitivanje žalbe

1. U postupku ex parte i u pogledu proizvoda ili usluga koje čine dio predmeta žalbe, žalbeno vijeće, u skladu s člankom 45. stavkom 3. Uredbe (EU) 2017/1001, postupa u skladu s člankom 42. Uredbe (EU) 2017/1001 kada navodi osnovu za odbijanje prijave žiga na koju se nije već pozvalo u odluci protiv koje se podnosi žalba na temelju primjene te odredbe.

2. U postupku inter partes ispitivanje žalbe i, ovisno o slučaju, protužalbe, ograničeni su na osnove navedene u obrazloženju i, ovisno o slučaju, u protužalbi. Pravna pitanja koja stranke nisu navele žalbeno vijeće razmatra samo ako se odnose na bitne postupovne zahtjeve ili ako ih je nužno riješiti kako bi se osigurala ispravna primjena Uredbe (EU) 2017/1001 uzimajući u obzir činjenice, dokaze i argumente koje su navele stranke.

3. Ispitivanje žalbe uključuje sljedeće tvrdnje ili zahtjeve, pod uvjetom da su navedene u obrazloženju žalbe ili, ovisno o slučaju, u protužalbi te pod uvjetom da su na vrijeme uvedene u postupak pred odjelom Ureda koji je donio odluku protiv koje se podnosi žalba:

(a) razlikovni karakter stečen uporabom kako je navedeno u članku 7. stavku 3. i članku 59. stavku 2. Uredbe (EU) 2017/1001;

(b) prepoznatljivost ranijeg žiga na tržištu stečenu uporabom za potrebe članka 8. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) 2017/1001;

(c) dokaz o uporabi u skladu s člankom 47. stavcima 2. i 3. Uredbe (EU) 2017/1001 ili člankom 64. stavcima 2. i 3. Uredbe (EU) 2017/1001.

4. U skladu s člankom 95. stavkom 2. Uredbe (EU) 2017/1001, žalbeno vijeće može prihvatiti činjenice ili dokaze koji su prvi puta podneseni samo ako te činjenice i dokazi ispunjavaju sljedeće zahtjeve:

(a) oni će, na prvi pogled, vjerojatno biti relevantni za ishod predmeta; i

(b) nisu dostavljeni na vrijeme iz valjanih razloga, posebno ako se njima samo dopunjuju relevantne činjenice i dokazi koji su već na vrijeme dostavljeni ili se podnose radi osporavanja zaključaka ili ih ispituje prvi stupanj na vlastitu inicijativu u odluci protiv koje se podnosi žalba.

5. Žalbeno vijeće, najkasnije u svojoj odluci o žalbi i, ovisno o slučaju, protužalbi, odlučuje o zahtjevima za ograničavanje, razdvajanje ili djelomično odricanje od osporenog žiga koje je podnositelj zahtjeva ili vlasnik dostavio tijekom žalbenog postupka u skladu s člankom 49., 50. ili 57. Uredbe (EU) 2017/1001. Ako žalbeno vijeće prihvati ograničenje, razdvajanje ili djelomično odricanje, ono bez odgode obavješćuje odjel zadužen za registar i sve odjele koji rješavaju usporedne postupke povezane s istim žigom.

Članak 28.

Obavijesti žalbenog vijeća

1. Obavijesti žalbenog vijeća tijekom ispitivanja žalbe ili u cilju olakšavanja prijateljskog rješenja postupka priprema izvjestitelj koji ih i potpisuje u ime žalbenog vijeća, u dogovoru s predsjedateljem žalbenog vijeća.

2. Ako žalbeno vijeće obavješćuje stranke o privremenom mišljenju o činjenicama ili pravu, ono navodi da ga to obavješćivanje ne obvezuje.

Članak 29.

Primjedbe na pitanja od općeg interesa

Žalbeno vijeće može, na vlastitu inicijativu ili na temelju pisanog obrazloženog zahtjeva izvršnog direktora Ureda, pozvati izvršnog direktora da iznese primjedbe na pitanja od općeg interesa koja se pojave tijekom postupka koji se pred njim vodi. Stranke imaju pravo podnijeti svoje primjedbe na primjedbe izvršnog direktora.

Članak 30.

Ponovno pokretanje ispitivanja apsolutnih razloga

1. Kada u postupku ex parte žalbeno vijeće smatra da bi se na proizvode ili usluge navedene u prijavi žiga koji ne čine dio predmeta žalbe mogli primijeniti apsolutni razlozi za odbijanje, ono obavješćuje ispitivača koji je nadležan za ispitivanje prijave koji može odlučiti ponovno pokrenuti ispitivanje u skladu s člankom 45. stavkom 3. Uredbe (EU) 2017/1001 u pogledu tih proizvoda ili usluga.

2. Ako se protiv odluke odjela za prigovore može podnijeti žalba, žalbeno vijeće može, obrazloženom privremenom odlukom i ne dovodeći u pitanje članak 66. stavak 1. Uredbe (EU) 2017/1001, obustaviti žalbeni postupak i vratiti prijavu protiv koje je podnesena žalba ispitivaču koji je nadležan za ispitivanje prijave uz preporuku o ponovnom pokretanju ispitivanja u skladu s člankom 45. stavkom 3. Uredbe (EU) 2017/1001 ako smatra da se apsolutni razlozi za odbijanje primjenjuju na sve ili neke proizvode ili usluge navedene u prijavi žiga.

3. Ako je osporavana prijava vraćena na temelju primjene stavka 2., ispitivač bez odgode obavješćuje žalbeno vijeće je li ponovno pokrenuto ispitivanje prijave protiv koje je podnesen prigovor. Ako je ispitivanje ponovno pokrenuto, žalbeni postupak ostaje obustavljen do donošenja odluke ispitivača i, ako je sporna prijava djelomično ili u cijelosti odbijena, dok odluka ispitivača o tome ne postane pravomoćna.

Članak 31.

Žurno ispitivanje žalbe

1. Na temelju obrazloženog zahtjeva podnositelja žalbe ili branjenika i nakon saslušanja druge stranke, žalbeno vijeće može odlučiti, s obzirom na posebnu žurnost i okolnosti slučaja, žurno ispitati žalbu ne dovodeći u pitanje odredbe članaka 23. i 26., uključujući odredbe o rokovima.

2. Zahtjev za žurno ispitivanje žalbe može se podnijeti u bilo kojem trenutku tijekom žalbenog postupka. Zahtjev se podnosi u zasebnom dokumentu i potkrijepljen dokazima o žurnosti i određenim okolnostima predmeta.

Članak 32.

Formalni sadržaj odluke žalbenog vijeća

Odluka žalbenog vijeća sadržava sljedeće:

(a) izjavu da ju je donijelo žalbeno vijeće;

(b) datum kada je donesena odluka;

(c) imena stranaka i njihovih zastupnika;

(d) broj žalbe na koju se odnosi i podatke o odluci protiv koje se podnosi žalba u skladu sa zahtjevima iz članka 21. stavka 1. točke (d);

(e) podatke o sastavu žalbenog vijeća;

(f) ime i, ne dovodeći u pitanje članak 39. stavak 5., potpis predsjedatelja i članova koji su sudjelovali u donošenju odluke, uključujući podatke o tome tko je bio izvjestitelj u predmetu ili, ako je odluku donio jedan član, ime i potpis člana koji je donio odluku;

(g) ime i potpis tajnika ili, ovisno o slučaju, člana Prijemnog ureda koji potpisuje u ime tajnika;

(h) sažetak činjenica i argumenata koje su dostavile stranke;

(i) obrazloženje zašto je donesena odluka;

(j) nalog žalbenog vijeća uključujući, prema potrebi, odluku o troškovima.

Članak 33.

Povrat pristojbe za žalbu

Povrat pristojbe za žalbu izvršava se na temelju naloga žalbenog vijeća u bilo kojem od sljedećih slučajeva:

(a) ako se smatra da žalba nije podnesena u skladu s člankom 68. stavkom 1. drugom rečenicom Uredbe (EU) 2017/1001;

(b) ako odjel Ureda koji je donio odluku protiv koje je podnesena žalba odobri preispitivanje u skladu s člankom 69. stavkom 1. Uredbe (EU) 2017/1001 ili opozove spornu odluku na temelju primjene članka 103. Uredbe (EU) 2017/1001;

(c) ako je, nakon ponovnog pokretanja postupka ispitivanja u smislu članka 45. stavka 3. Uredbe (EU) 2017/1001 na temelju preporuke žalbenog vijeća u skladu s člankom 30. stavkom 2. Uredbe, osporavana prijava odbijena konačnom odlukom ispitivača pa je slijedom toga žalba postala bespredmetna;

(d) ako žalbeno vijeće smatra takav povrat pravičnim zbog bitne povrede postupka.

Članak 34.

Preispitivanje i opoziv odluke protiv koje je podnesena žalba

1. Ako u postupcima ex parte žalba nije odbijena u skladu s člankom 23. stavkom 1., žalbeno vijeće podnosi obavijest o žalbi i obrazloženje žalbe odjelu Ureda koji je donio odluku protiv koje je podnesena žalba za potrebe članka 69. Uredbe (EU) 2017/1001.

2. Ako odjel Ureda koji je donio odluku protiv koje je podnesena žalba odluči odobriti preispitivanje u skladu s člankom 69. stavkom 1. Uredbe (EU) 2017/1001, on o tome bez odgode obavješćuje žalbeno vijeće.

3. Ako odjel Ureda koji je donio odluku protiv koje je podnesena žalba odluči pokrenuti postupak za opoziv odluke protiv koje je podnesena žalba u skladu s člankom 103. stavkom 2. Uredbe (EU) 2017/1001, on o tome bez odgode obavješćuje žalbeno vijeće za potrebe članka 71. On također obavješćuje žalbeno vijeće bez odgode o konačnom ishodu tog postupka.

Članak 35.

Dodjela žalbe vijeću i imenovanje izvjestitelja

1. Čim je podnesena obavijest o žalbi, predsjednik vijeća dodjeljuje predmet žalbenom vijeću u skladu s objektivnim kriterijima koje je odredilo predsjedništvo žalbenih vijeća iz članka 166. stavka 4. točke (c) Uredbe (EU) 2017/1001.

2. Za svaki predmet koji je dodijeljen žalbenom vijeću u skladu sa stavkom 1., njegov predsjedatelj imenuje člana ili predsjedatelja tog žalbenog vijeća izvjestiteljem.

3. Ako je predmet u nadležnosti jednog člana u skladu s člankom 36. stavkom 1., žalbeno vijeće koje rješava predmet imenuje izvjestitelja kao jedinog člana u skladu s člankom 165. stavkom 5. Uredbe (EU) 2017/1001.

4. Ako je odluka žalbenog vijeća o predmetu poništena ili izmijenjena pravomoćnom presudom Općeg suda ili, ovisno o slučaju, Suda EU-a, predsjednik žalbenih vijeća, kako bi postupio u skladu s tom odlukom u skladu s člankom 72. stavkom 6. Uredbe (EU) 2017/1001, ponovno dodjeljuje predmet u skladu sa stavkom 1. ovog članka žalbenom vijeću koje nije sastavljeno od članova koji su donijeli poništenu odluku, osim ako se predmet upućuje proširenom vijeću („Veliko vijeće”) ili je poništenu odluku donijelo Veliko vijeće.

5. Ako je podneseno nekoliko žalbi protiv iste odluke, te bi se žalbe trebale ispitati u istom postupku. Ako su žalbe koje se odnose na iste stranke podnesene protiv zasebnih odluka o istom žigu, ili imaju druge relevantne zajedničke činjenične ili pravne elemente, te se žalbe mogu uz suglasnost stranaka ispitati u spojenim postupcima.

Članak 36.

Predmeti koji su u nadležnosti jednog člana

1. Žalbeno vijeće koje rješava predmet može imenovati jednog člana u smislu članka 165. stavka 2. Uredbe (EU) 2017/1001 za potrebe sljedećih odluka:

(a) odluka u skladu s člankom 23.;

(b) odluka o okončanju žalbenog postupka nakon povlačenja, odbijanja, odricanja ili poništavanja spornog ili ranijeg žiga;

(c) odluka o okončanju žalbenog postupka nakon povlačenja prigovora, zahtjeva za opoziv ili za proglašavanje ništavim ili žalbe;

(d) odluka o mjerama u skladu s člankom 102. stavkom 1. i člankom 103. stavkom 2. Uredbe (EU) 2017/1001 pod uvjetom da se ispravak ili, ovisno o slučaju, opoziv odluke o žalbi odnosi na odluku koju je donio jedan član;

(e) odluka u skladu s člankom 104. stavkom 4. Uredbe (EU) 2017/1001;

(f) odluka u skladu s člankom 109. stavcima 4., 5. i 8. Uredbe (EU) 2017/1001;

(g) odluka o žalbama protiv odluka u postupcima ex parte koje su donesene na temelju osnova iz članka 7. Uredbe (EU) 2017/1001, koje su ili očito neutemeljene ili očito utemeljene.

2. Ako jedan član smatra da uvjeti iz stavka 1. ili članka 165. stavka 5. Uredbe (EU) 2017/1001 nisu zadovoljeni, ili više nisu zadovoljeni, on upućuje predmet natrag žalbenom vijeću sastavljenom od tri člana podnošenjem nacrta odluke u skladu s člankom 41. ove Uredbe.

Članak 37.

Upućivanje Velikom vijeću

1. Ne dovodeći u pitanje mogućnost upućivanja predmeta Velikom vijeću u skladu s člankom 165. stavkom 3. Uredbe (EU) 2017/1001, žalbeno vijeće upućuje predmet koji mu je dodijeljen Velikom vijeću ako smatra da mora odstupiti od tumačenja primjenjivog zakonodavstva zbog ranije odluke Velikog vijeća ili ako uoči da su žalbena vijeća donijela različite odluke o pravnom pitanju, što bi moglo utjecati na ishod predmeta.

2. U svim odlukama o upućivanjima žalbenih predmeta Velikom vijeću navedeni su razlozi zbog kojih žalbeno vijeće koje upućuje predmet ili, ovisno o slučaju, predsjedništvo žalbenih vijeća smatra da je to opravdano. Te se odluke dostavljanju strankama i objavljuju se u službenom listu Ureda.

3. Veliko vijeće bez odgode upućuje predmet natrag žalbenom vijeću kojem je izvorno dodijeljen ako smatra da više nisu ispunjeni uvjeti za izvorno upućivanje.

4. Zahtjevi za obrazloženo mišljenje o pravnim pitanjima u skladu s člankom 157. stavkom 4. točkom (l) Uredbe (EU) 2017/1001 upućuju se Velikom vijeću u pisanom obliku, u njima su navedena pravna pitanja za koja se traži tumačenje i može biti navedeno stajalište izvršnog direktora o mogućim različitim tumačenjima te o njihovim pravnim i praktičnim posljedicama. Zahtjev se objavljuje u Službenom listu Europske unije.

5. Ako žalbeno vijeće u predmetu koji se rješava mora odlučiti o istom pravnom pitanju koje je već postavljeno u upućivanju Velikom vijeću u skladu s člankom 165. stavkom 3. ili člankom 157. stavkom 4. točkom (l) Uredbe (EU) 2017/1001, ono obustavlja postupak dok Veliko vijeće ne donese svoju odluku ili ne dostavi svoje obrazloženo mišljenje.

6. Skupine ili tijela koji predstavljaju proizvođače, pružatelje usluga, trgovce ili potrošače koji mogu dokazati interes za ishod predmeta u kojem je podnesena žalba ili je Velikom vijeću dostavljeno obrazloženo mišljenje, mogu dostaviti pisane primjedbe u roku od dva mjeseca nakon objave u službenom listu Ureda odluke o upućivanju ili, ovisno o slučaju, zahtjeva za obrazloženo mišljenje. Oni nisu stranke u postupku pred Velikim vijećem i sami snose vlastite troškove.

Članak 38.

Promjena sastava Vijeća

1. Ako se, nakon usmenog postupka, sastav žalbenog vijeća promijeni u skladu s člankom 43. stavcima 2. i 3., sve stranke u postupku obavješćuju se da svaka od njih može zatražiti održavanje novog usmenog postupka pred žalbenim vijećem u novom sastavu. Novi usmeni postupak održava se i ako to zatraži novi član i pod uvjetom da su drugi članovi žalbenog vijeća dali suglasnost.

2. Prethodno donesene privremene odluke obvezuju novog člana žalbenog vijeća u istoj mjeri kao i druge članove.

Članak 39.

Odlučivanje, glasovanje i potpisivanje odluka

1. Izvjestitelj dostavlja ostalim članovima žalbenog vijeća nacrt odluke koja treba biti donesena te određuje razumni rok za prigovore ili zahtjeve za promjenu tog nacrta.

2. Žalbeno vijeće sastaje se radi vijećanja o odluci koja treba biti donesena ako se čini da svi članovi vijeća ne dijele isto mišljenje. U vijećanju sudjeluju samo članovi žalbenog vijeća. Međutim, predsjedatelj žalbenog vijeća može ovlastiti druge službenike da sudjeluju u vijećanju, na primjer tajnika ili prevoditelje. Vijećanja su tajna.

3. Tijekom vijećanja članova žalbenog vijeća, ako izvjestitelj i predsjedatelj nisu ista osoba, prvi svoje mišljenje iznosi izvjestitelj, a zadnji predsjedatelj.

4. Ako je potrebno glasovanje, glasuje se istim redoslijedom, osim što predsjedatelj uvijek glasuje posljednji. Nije dopušteno ostati suzdržan.

5. Odluku potpisuju svi članovi žalbenog vijeća koji su je donijeli. Međutim, ako je žalbeno vijeće već donijelo pravomoćnu odluku i član ne može djelovati, taj se član ne zamjenjuje i predsjedatelj potpisuje odluku u ime člana. Ako predsjedatelj ne može djelovati, najstariji član žalbenog vijeća utvrđen u skladu s člankom 43. stavkom 1. potpisuje odluku u ime predsjedatelja.

6. Stavci od 1. do 5. ne primjenjuju se ako odluku donosi jedan član u skladu s člankom 165. stavkom 2. Uredbe (EU) 2017/1001 i člankom 36. stavkom 1. ove Uredbe. U takvim slučajevima odluke potpisuje jedan član.

Članak 40.

Predsjedatelj žalbenog vijeća

Predsjedatelj predsjedava žalbenim vijećem i obavlja sljedeće dužnosti:

(a) određuje člana žalbenog vijeća ili sebe kao izvjestitelja za svaki predmet dodijeljen tome žalbenom vijeću u skladu s člankom 35. stavkom 2.;

(b) određuje, u ime žalbenog vijeća, izvjestitelja kao jedinog člana u skladu s člankom 165. stavkom 2. Uredbe (EU) 2017/1001;

(c) traži od žalbenog vijeća da donese odluku o dopuštenosti žalbe u skladu s člankom 23. stavkom 2. ove Uredbe;

(d) organizira pripremno ispitivanje predmeta koje obavlja izvjestitelj u skladu s člankom 41. ove Uredbe;

(e) predsjedava usmenim raspravama i izvođenjem dokaza te potpisuje zapisnik s usmene rasprave.

Članak 41.

Izvjestitelj žalbenog vijeća

1. Izvjestitelj žalbenog vijeća obavlja prethodnu analizu žalbe dodijeljene izvjestitelju, priprema predmet za ispitivanje i vijećanje žalbenog vijeća te nacrt odluke koju će donijeti žalbeno vijeće.

2. U tu svrhu izvjestitelj, prema potrebi i podložno uputama predsjedatelja žalbenog vijeća, ima sljedeće dužnosti:

(a) pozivati stranke da dostave primjedbe u skladu s člankom 70. stavkom 2. Uredbe (EU) 2017/1001;

(b) odlučivati o zahtjevima za produljenje rokova i, ovisno o slučaju, određivati rokove u smislu članka 24. stavka 1., članka 25. stavka 5. i članka 26. ove Uredbe, te odlučivati i o obustavama u skladu s člankom 71.;

(c) pripremati obavijesti u skladu s člankom 28. i usmenu raspravu;

(d) potpisivati zapisnik s usmene rasprave i izvođenja dokaza.

Članak 42.

Prijemni ured

1. Pri žalbenom vijeću uspostavlja se prijemni ured. On je nadležan za zaprimanje, otpremu, čuvanje i objavljivanje svih dokumenata koji se odnose na postupke pred žalbenim vijećima i za sastavljanje odgovarajućih spisa.

2. Na čelu prijemnog ureda je tajnik. Tajnik obavlja zadaće iz ovog članka na temelju ovlasti predsjednika žalbenog vijeća, ne dovodeći u pitanje odredbe stavka 3.

3. Tajnik osigurava poštovanje svih formalnih zahtjeva i rokova propisanih u Uredbi (EU) 2017/1001, u ovoj Uredbi ili u odlukama predsjedništva žalbenih vijeća koje su donesene u skladu s člankom 166. stavkom 4. točkama (c) i (d) Uredbe (EU) 2017/1001. U tu svrhu tajnik će imati sljedeće dužnosti:

(a) potpisivati odluke koje su donijela žalbena vijeća u pogledu žalbi;

(b) voditi i potpisati zapisnik s usmenog postupka i izvođenja dokaza;

(c) dostaviti žalbenom vijeću, na vlastitu inicijativu ili na njegov zahtjev, obrazložena mišljenja o postupovnim i formalnim zahtjevima, uključujući o nepravilnostima u skladu s člankom 23. stavkom 2. ove Uredbe;

(d) dostaviti žalbu, u skladu s člankom 34. stavkom 1. ove Uredbe, odjelu Ureda koji je donio odluku protiv koje se podnosi žalba,

(e) naložiti u ime žalbenog vijeća povrat pristojbe za žalbu u slučajevima iz članka 33. točaka (a) i (b) ove Uredbe.

4. Nakon prenošenja ovlasti predsjednika žalbenog vijeća, tajnik ima sljedeće dužnosti:

(a) dodjeljivati predmete u skladu s člankom 35. stavcima 1. i 4.;

(b) provoditi, u skladu s člankom 166. stavkom 4. točkom (b) Uredbe (EU) 2017/1001, odluke predsjedništva žalbenih vijeća koje se odnose na vođenje postupaka pred žalbenim vijećima.

5. Tajnik može, nakon prenošenja ovlasti predsjedništva žalbenih vijeća na prijedlog predsjednika žalbenih vijeća, izvršavati druge zadaće povezane s provođenjem žalbenog postupka pred žalbenim vijećima i s organizacijom njihova rada.

6. Tajnik može prenijeti zadaće iz ovog članka na člana prijemnog ureda.

7. Ako tajnik ne može postupati u smislu članka 43. stavka 4., ili ako je mjesto tajnika ispražnjeno, predsjednik žalbenih vijeća imenuje člana prijemnog ureda koji će obavljati zadaće tajnika u njegovoj odsutnosti.

8. Članovima prijemnog ureda upravlja tajnik.

Članak 43.

Senioritet i zamjena članova i predsjedatelja

1. Senioritet predsjedatelja i članova izračunava se u skladu s datumom kada su preuzeli dužnosti navedene u odluci o imenovanju ili kako ih je odredio Upravljački odbor Ureda. Ako na toj osnovi postoji jednaki senioritet, redoslijed senioriteta utvrđuje se prema starosti. Predsjedatelji i članovi čiji je mandat obnovljen zadržavaju prethodni senioritet.

2. Ako je predsjedatelj žalbenog vijeća spriječen izvršavati svoje dužnosti, zamjenjuje ga, na temelju senioriteta utvrđenog u skladu sa stavkom 1., član tog žalbenog vijeća s najviše senioriteta ili, ako nema takvog člana žalbenog vijeća, osoba s najviše senioriteta među ostalim članovima žalbenog vijeća.

3. Ako je član žalbenog vijeća spriječen izvršavati svoje dužnosti, zamjenjuje ga, na temelju senioriteta utvrđenog u skladu sa stavkom 1., član tog žalbenog vijeća s najviše senioriteta ili, ako nema takvog člana žalbenog vijeća, osoba s najviše senioriteta među ostalim članovima žalbenog vijeća.

4. Za potrebe stavaka 2. i 3., predsjedatelji i članovi žalbenih vijeća smatraju se spriječenima u slučaju godišnjeg odmora, bolesti, neodgodivih obveza i izuzeća u skladu s člankom 169. Uredbe (EU) 2017/1001 i člankom 35. stavkom 4. ove Uredbe. Smatra se da je predsjedatelj spriječen izvršavati svoje dužnosti ako ad interim obavlja dužnosti predsjednika žalbenog vijeća u skladu s člankom 47. stavkom 2. ove Uredbe. Ako je mjesto predsjedatelja ili člana ispražnjeno, njihove zadaće obavljaju se ad interim u skladu s odredbama stavaka 2. i 3. ovog članka o zamjeni.

5. Svaki član koji smatra da će biti spriječen izvršavati svoje dužnosti bez odgode o tome obavješćuje predsjedatelja predmetnog žalbenog vijeća. Predsjedatelj koji smatra da će biti spriječen izvršavati svoje dužnosti bez odgode istodobno obavješćuje zamjenika predsjedatelja utvrđenog u skladu sa stavkom 2. i predsjednika žalbenog vijeća.

Članak 44.

Izuzeće i prigovor

1. Prije nego što žalbeno vijeće donese odluku u skladu s člankom 169. stavkom 4. Uredbe (EU) 2017/1001, predmetni predsjedatelj ili član pozivaju se da dostave primjedbe o tome postoji li razlog za izuzeće ili prigovor.

2. Ako žalbeno vijeće sazna iz izvora koji nije sam predmetni član ili stranka u postupku za mogući razlog za izuzeće ili prigovor u skladu s člankom 169. stavkom 3. Uredbe (EU) 2017/1001, primjenjuje se postupak iz članka 169. stavka 4. Uredbe (EU) 2017/1001.

3. Predmetni postupak obustavlja se do donošenja odluke o mjeri koja će se poduzeti u skladu s člankom 169. stavkom 4. Uredbe (EU) 2017/1001.

Članak 45.

Veliko vijeće

1. Popis imena svih članova žalbenog vijeća osim predsjednika žalbenih vijeća i predsjedatelja žalbenih vijeća za potrebe odabira rotacijom članova Velikog vijeća iz članka 167. stavka 2. Uredbe (EU) 2017/1001 sastavlja se redoslijedom senioriteta koji je utvrđen u skladu s člankom 43. stavkom 1. ove Uredbe. Ako je žalba upućena Velikom vijeću u skladu s člankom 165. stavkom 3. točkom (b) Uredbe (EU) 2017/1001, Veliko vijeće uključuje izvjestitelja imenovanog prije upućivanja.

2. Članak 40. primjenjuje se na predsjednika žalbenih vijeća koji obavlja dužnost predsjedatelja Velikog vijeća. Članak 41. primjenjuje se na izvjestitelja Velikog vijeća.

3. Ako predsjednik žalbenih vijeća ne može obavljati dužnosti predsjedatelja Velikog vijeća na toj ga funkciji i, ovisno o slučaju, na funkciji izvjestitelja Velikog vijeća zamjenjuje predsjedatelj žalbenih vijeća s najviše senioriteta koji se utvrđuje u skladu s člankom 43. stavkom 1. Ako član Velikog vijeća ne može obavljati svoje dužnosti, zamjenjuje ga drugi član žalbenih vijeća koji se određuje u skladu s člankom 167. stavkom 2. Uredbe (EU) 2017/1001 i stavkom 1. ovog članka. Članak 43. stavci 4. i 5. ove Uredbe primjenjuju se mutatis mutandis.

4. Veliko vijeće ne vijeća i ne glasuje o predmetima ako nije nazočno sedam njegovih članova, uključujući predsjednika i izvjestitelja, i u tom slučaju ne održavaju se ni usmeni postupci.

5. Članak 39. stavci od 1. do 5. primjenjuju se na vijećanje i glasovanje Velikog vijeća. U slučaju izjednačenog rezultata glasovanja, odlučujući je glas predsjedatelja.

6. Članak 32. primjenjuje se na odluke Velikog vijeća i mutatis mutandis na njegova obrazložena mišljenja u smislu članka 157. stavka 4. točke (l) Uredbe (EU) 2017/1001.

Članak 46.

Predsjedništvo žalbenog vijeća

1. Predsjedništvo žalbenog vijeća ima sljedeće dužnosti:

(a) odlučivati o sastavu žalbenih vijeća;

(b) utvrđivati objektivne kriterije za dodjelu žalbenih predmeta žalbenim vijećima i odlučivati o sukobu u pogledu njihove primjene;

(c) na prijedlog predsjednika žalbenih vijeća, uspostavljati zahtjeve za rashode žalbenih vijeća u cilju procjene rashoda Ureda;

(d) utvrđivati vlastita unutarnja pravila;

(e) utvrđivati pravila za obradu izuzeća i prigovora u pogledu članova u skladu s člankom 169. Uredbe (EU) 2017/1001,

(f) utvrđivati radne upute za prijemni ured;

(g) poduzimati druge mjere za potrebe izvršavanja svojih funkcija utvrđivanja pravila i organizacije rada žalbenih vijeća u skladu s člankom 165. stavkom 3. točkom (a) i člankom 166. stavkom 4. točkom (a) Uredbe (EU) 2017/1001.

2. Predsjedništvo može valjano vijećati samo ako je nazočno najmanje dvije trećine njegovih članova, uključujući predsjedatelja predsjedništva i polovinu predsjedatelja žalbenih vijeća, prema potrebi u zaokruženom broju. Predsjedništvo donosi odluke većinom glasova. U slučaju izjednačenog rezultata glasovanja, odlučujući je glas predsjedatelja.

3. Odluke koje je predsjedništvo donijelo u skladu s člankom 43. stavkom 1., člankom 45. stavkom 1. i stavkom 1. točkama (a) i (b) ovog članka objavljuju se u Službenom listu Ureda.

Članak 47.

Predsjednik žalbenih vijeća

1. Ako predsjednik žalbenih vijeća ne može obavljati svoje dužnosti u smislu članka 43. stavka 4., upravljačke i ustrojstvene funkcije dodijeljene predsjedniku žalbenih vijeća člankom 166. stavkom 4. Uredbe (EU) 2017/1001 obavlja, na temelju senioriteta utvrđenog u skladu s člankom 43. stavkom 1. ove Uredbe, predsjedatelj žalbenih vijeća s najviše senioriteta.

2. Ako je mjesto predsjednika žalbenih vijeća ispražnjeno, funkcije tog predsjednika međuvremenu obavlja, na temelju senioriteta utvrđenog u skladu s člankom 43. stavkom 1., predsjedatelj žalbenih vijeća s najviše senioriteta.

Članak 48.

Primjenjivost odredaba koje se odnose na druge postupke na žalbeni postupak

Ako u ovoj glavi nije propisano drugačije, odredbe koje se odnose na postupke pred odjelom Ureda koji je donio odluku protiv koje je podnesena žalba primjenjuju se mutatis mutandis na žalbene postupke.

GLAVA VI.

USMENI POSTUPCI I IZVOĐENJE DOKAZA

Članak 49.

Poziv na usmeni postupak

1. Stranke se pozivaju da pristupe usmenom postupku predviđenom u članku 96. Uredbe (EU) 2017/1001 i upozoravaju se na stavak 3. ovog članka.

2. Pri izdavanju poziva Ured, prema potrebi, traži da stranke prije rasprave dostave sve relevantne informacije i dokumente. Ured može pozvati stranke da se tijekom usmene rasprave usredotoče na jedno ili više posebnih pitanja. On može također ponuditi strankama mogućnost da sudjeluju u usmenom postupku s pomoću videokonferencije ili drugih tehničkih sredstava.

3. Ako se stranka koja je pozvana na usmenu raspravu pred Uredom ne pojavi, postupak se može nastaviti bez te stranke.

4. Ured osigurava da se u trenutku zaključenja usmenog postupka može donijeti odluka u predmetu, osim ako postoje posebni razlozi zašto to nije moguće.

Članak 50.

Jezici usmenog postupka

1. Usmeni postupak vodi se na jeziku postupka osim ako stranke ne dogovore drugi službeni jezik Unije.

2. U usmenom postupku Ured može komunicirati na drugom službenom jeziku unije te može na zahtjev ovlastiti stranku da komunicira na drugom službenom jeziku, pod uvjetom da se može omogućiti simultani prijevod izjave stranke na jezik postupka. Troškove simultanog prevođenja snosi stranka koja je podnijela zahtjev ili Ured, ovisno o slučaju.

Članak 51.

Usmeni dokazi stranaka, svjedoka ili vještaka i inspekcija

1. Ako Ured smatra nužnim saslušati usmene dokaze stranaka, svjedoka ili vještaka ili izvršiti inspekcije, on o tome donosi privremenu odluku u kojoj navodi sredstvo kojim planira pribaviti dokaze, relevantne činjenice koje treba dokazati te datum, vrijeme i mjesto rasprave ili inspekcije. Ako je stranka zatražila izvođenje usmenih dokaza svjedoka ili vještaka, Ured u svojoj odluci utvrđuje razdoblje unutar kojeg ta stranka mora Uredu dostaviti imena i adrese svjedoka ili vještaka.

2. Pozivi strankama, svjedocima ili vještacima na izvođenje dokaza sadržavaju sljedeće:

(a) izvadak iz odluke iz stavka 1. u kojem su navedeni datum, vrijeme i mjesto naložene rasprave te činjenice o kojima će se stranke, svjedoci i vještaci saslušati;

(b) imena stranaka u postupku i podatke o pravima na koja se svjedoci ili vještaci mogu pozvati u skladu s člankom 54. stavcima od 2. do 5.

U pozivu se strankama, svjedocima ili vještacima koji se pozivaju nudi i mogućnost da sudjeluju u usmenom postupku s pomoću videokonferencije ili drugih tehničkih sredstava.

3. Članak 50. stavak 2. primjenjuje se mutatis mutandis.

Članak 52.

Pozivanje vještaka i njihova mišljenja

1. Ured odlučuje u kojem se obliku dostavlja mišljenje vještaka.

2. Mandat vještaka uključuje sljedeće:

(a) precizan opis vještakovih zadaća;

(b) rok za podnošenje stručnog mišljenja;

(c) imena stranaka u postupku;

(d) pojedinosti o pravima na koja se vještak može pozvati u skladu s člankom 54. stavcima 2., 3. i 4.

3. U slučaju imenovanja vještaka, stručno mišljenje dostavlja se na jeziku postupka ili popraćeno prijevodom na taj jezik. Strankama se šalje preslika tog pisanog mišljenja i, prema potrebi, njegov prijevod.

4. Stranke mogu prigovoriti imenovanju vještaka zbog nekompetentnosti ili iz istih razloga na temelju koji se podnosi prigovor protiv ispitivača ili člana odjela ili žalbenog vijeća u skladu s člankom 169. stavcima 1. i 3. Uredbe (EU) 2017/1001. Prigovor na imenovanje vještaka dostavlja se na jeziku postupka ili je popraćen prijevodom na taj jezik. O prigovoru odlučuje predmetni odjel Ureda.

Članak 53.

Zapisnik s usmenog postupka

1. Sastavlja se zapisnik s usmenog postupka ili izvođenja usmenih dokaza koji sadržava sljedeće:

(a) broj predmeta na koji se usmeni postupak odnosi i datum postupka;

(b) imena nazočnih službenika Ureda, stranaka, njihovih zastupnika te svjedoka i vještaka;

(c) podneske i zahtjeve stranaka;

(d) sredstva za davanje ili pribavljanje dokaza;

(e) ako je primjenjivo, naloge ili odluku koje je donio Ured.

2. Zapisnik postaje dio spisa relevantne prijave ili registracije žiga EU-a. Dostavlja se strankama.

3. Ako se usmeni postupak ili izvođenje dokaza pred Uredom snimaju, snimka zamjenjuje zapisnik i stavak 2. primjenjuje se mutatis mutandis.

Članak 54.

Troškovi izvođenja dokaza u usmenim postupcima

1. Ured može uvjetovati izvođenje dokaza time da stranka koja je zatražila njihovo izvođenje položi kod njega iznos koji se utvrđuje upućivanjem na procjenu troškova.

2. Svjedoci i stručnjaci koji su pozvani i koje je Ured saslušao imaju pravo na nadoknadu razumnih troškova putovanja i dnevnica, ako ih ima. Ured im može odobriti predujam za te troškove.

3. Svjedoci koji imaju pravo na nadoknadu u skladu sa stavkom 2. imaju pravo i na odgovarajuću naknadu za gubitak zarade, a vještaci na naknadu za svoj rad. Ta se naknada plaća svjedocima i vještacima nakon što su izvršili svoje dužnosti ili zadaće ako ih je Ured pozvao na vlastitu inicijativu.

4. Iznose i predujmove za troškove koji će biti plaćeni u skladu sa stavcima 1., 2. i 3. utvrđuje izvršni direktor i objavljuju se u službenom listu Ureda. Iznosi se izračunavaju na osnovi propisanoj u Pravilniku o osoblju za dužnosnike Unije i Uvjetima zaposlenja ostalih službenika Unije, utvrđenima u Uredbi Vijeća (EEZ, Euratom, EZUČ) br. 259/68 (11) i Prilogu VII. Uredbi.

5. Odgovornost za dospjele ili plaćene iznose u skladu sa stavcima od 1. do 4. snosi:

(a) Ured, ako je na vlastitu inicijativu pozvao svjedoke ili vještake;

(b) predmetna stranka ako je ta stranka zatražila da svjedoci ili vještaci iznesu usmene dokaze na temelju odluke o podjeli i utvrđivanju troškova u skladu s člancima 109. i 110. Uredbe (EU) 2017/1001 i člankom 18. Provedbene uredbe (EU) 2018/626. Takva stranka vraća Uredu sve isplaćene predujmove.

Članak 55.

Ispitivanje pisanih dokaza

1. Ured ispituje sve dokaze koji su izneseni ili pribavljeni u postupku koji rješava u mjeri u kojoj je to nužno za donošenje odluke u predmetnom postupku.

2. Dokumenti ili ostali dokazi nalaze se u prilozima podnesku koji su redom označeni brojevima. Podnesak uključuje kazalo u kojem je za svaki priloženi dokument ili dokaz navedeno sljedeće:

(a) broj priloga;

(b) kratak opis dokumenta ili dokaza i, prema potrebi, broj stranica;

(c) broj stranice podneska na kojoj se spominje predmetni dokument ili dokaz.

Stranka koja podnosi dokaz može u kazalu priloga navesti kojim posebnim dijelovima dokumenta potkrepljuje svoje argumente.

3. Ako podnesak ili prilozi nisu u skladu sa zahtjevima iz stavka 2., Ured može pozvati stranku koja podnosi dokaze da ispravi nedostatak u roku koji je on odredio.

4. Ako nedostatak nije ispravljen u roku koji je odredio Ured i ako Ured još uvijek ne može točno utvrditi na koju se osnovu ili argument dokument ili dokaz odnosi, taj dokument ili dokaz ne uzima se u obzir.

GLAVA VII.

OBAVIJESTI UREDA

Članak 56.

Opće odredbe o obavijestima

1. U postupcima pred Uredom obavijesti koje daje Ured u skladu su s člankom 94. stavkom 2. Uredbe (EU) 2017/1001 i sastoje se od dostave dokumenta s obavijesti predmetnim strankama. Dostava se može izvršiti osiguravanjem elektroničkog pristupa tom dokumentu.

2. Obavijesti se dostavljaju jednim od sljedećih sredstava:

(a) elektroničkim sredstvima u skladu s člankom 57.;

(b) poštom ili kurirskom službom u skladu s člankom 58.;

(c) javnom objavom u skladu s člankom 59.

3. Ako je primatelj obavijesti naveo podatke za kontakt za komunikaciju elektroničkim putem, Ured može izabrati između tih sredstava i obavijesti poštom ili kurirskom službom.

Članak 57.

Dostava elektroničkim sredstvima

1. Dostava elektroničkim sredstvima uključuje prijenos žicom, radijem, optičkim sredstvima ili drugim elektromagnetskim sredstvima, uključujući internet.

2. Izvršni direktor utvrđuje pojedinosti o posebnim elektroničkim sredstvima koja će se upotrebljavati, način na koji će se ona upotrebljavati i rok za dostavljanje obavijesti tim sredstvima.

Članak 58.

Dostava poštom ili kurirskom službom

1. Ne dovodeći u pitanje članak 56. stavak 3., odluke koje podliježu određenom roku žalbe, pozivi i ostali dokumenti koje odredi izvršni direktor dostavljaju se kurirskom službom ili preporučenom poštom, u oba slučaja uz potvrdu primitka. Sve druge obavijesti dostavljaju se kurirskom službom ili preporučenom poštom, neovisno o tome traži li se potvrda primitka, ili redovnom poštom.

2. Ne dovodeći u pitanje članak 56. stavak 3., dostava primateljima koji nemaju ni prebivalište ni sjedište kao ni stvarni industrijski ili komercijalni poslovni nastan u Europskom gospodarskom prostoru („EGP”) i koji nisu imenovali zastupnika kako je propisano člankom 119. stavkom 2. Uredbe (EU) 2017/1001 obavlja se slanjem dokumenta kojeg treba dostaviti redovnom poštom.

3. Ako se dostava obavlja kurirskom službom ili preporučenom poštom, neovisno o tome traži li se potvrda primitka, smatra se da je dostavljena primatelju deseti dan nakon slanja, osim ako pismo nije stiglo do primatelja ili je stiglo do njega na kasniji datum. U slučaju spora, Ured utvrđuje je li pismo stiglo do odredišta ili utvrđuje datum kada je isporučeno primatelju, ovisno o slučaju.

4. Obavješćivanje putem kurirske službe ili preporučene pošte smatra se izvršenim čak i ako primatelj odbije primiti pismo.

5. Dostava redovnom poštom smatra se izvršenom deseti dan nakon dana slanja.

Članak 59.

Dostava javnom objavom

Ako nije moguće utvrditi adresu primatelja ili ako se najmanje jedan pokušaj dostave u skladu s člankom 56. stavkom 2. točkama (a) i (b) pokazao neprovedivim, dostava se izvršava javnom objavom.

Članak 60.

Dostava zastupnicima

1. Ako je imenovan zastupnik ili ako se smatra da je podnositelj prijave koji je prvi naveden u zajedničkoj prijavi zajednički zastupnik u skladu s člankom 73. stavkom 1., dostava se izvršava tom imenovanom ili zajedničkom zastupniku.

2. Ako je jedna stranka imenovala nekoliko zastupnika, dostava se izvršava u skladu s člankom 2. stavkom 1. točkom (e) Provedbene uredbe (EU) 2018/626. Ako je nekoliko stranaka imenovalo zajedničkog zastupnika, dovoljna je dostava jednog dokumenta zajedničkom zastupniku.

3. Dostava ili bilo kakva druga komunikacija Ureda s primjereno ovlaštenim zastupnikom ima isti učinak kao da je naslovljena na zastupanu osobu.

Članak 61.

Nepravilnosti u dostavi

Ako je dokument stigao do primatelja, a Ured ne može dokazati da je primatelj primjereno obaviješten ili ako nisu uzete u obzir odredbe o dostavi, dokument se smatra dostavljenim na datum koji je utvrđen kao datum primitka.

Članak 62.

Dostava dokumenata u slučaju više stranaka

Dokumenti koji potječu od stranaka dostavljaju se drugim strankama. Dostava nije obavezna ako dokument ne sadržava nove zahtjeve i ako se o pitanju može donijeti odluka.

GLAVA VIII.

PISANE OBAVIJESTI I OBRASCI

Članak 63.

Obavijesti Uredu u pisanom obliku ili drugim sredstvima

1. Prijave za registraciju žiga EU-a i sve ostale prijave iz Uredbe (EU) 2017/1001 te sve ostale obavijesti upućene Uredu podnose se na sljedeći način:

(a) prijenosom obavijesti elektroničkim sredstvima kada se navođenje imena pošiljatelja smatra jednakovrijednim potpisu;

(b) dostavljanjem potpisanog izvornika predmetnog dokumenta Uredu poštom ili kurirskom službom.

2. U postupcima pred Uredom, datum kada je Ured zaprimio obavijest smatra se datumom njezina podnošenja ili dostavljanja.

3. Ako je obavijest zaprimljena elektroničkim putem nepotpuna ili nečitljiva ili ako Ured ima razloga sumnjati u točnost prijenosa, on o tome obavješćuje pošiljatelja i poziva ga da, u roku koji će on odrediti, ponovno pošalje izvornik ili ga podnese u skladu sa stavkom 1. točkom (b). Ako je taj zahtjev izvršen u navedenom roku, datum primitka ponovnog prijenosa ili izvornika smatra se datumom primitka izvorne obavijesti. Međutim, ako se nedostatak odnosi na odobravanje datuma podnošenja prijave za registraciju žiga, primjenjuju se odredbe o datumu podnošenja. Ako zahtjev nije izvršen u navedenom roku, smatra se da obavijest nije zaprimljena.

Članak 64.

Prilozi obavijestima koje se šalju poštom ili kurirskom službom

1. Prilozi obavijestima mogu se dostavljati na nosačima podataka u skladu s tehničkim specifikacijama koje je odredio izvršni direktor.

2. Ako obavijest s prilozima dostavlja u skladu s člankom 63. stavkom 1. točkom (b) stranka u postupku u kojem sudjeluje više stranaka, ona dostavlja onoliko primjeraka priloga koliko ima stranaka u postupku. Prilozi se navode u kazalu u skladu sa zahtjevima iz članka 55. stavka 2.

Članak 65.

Obrasci

1. Ured javnosti besplatno stavlja na raspolaganje obrasce, koji se mogu popuniti na internetu, za sljedeće svrhe:

(a) podnošenje prijave za žig EU-a uključujući, prema potrebi, zahtjeve za izvješća o pretraživanju;

(b) podnošenje prigovora;

(c) podnošenje zahtjeva za opoziv prava;

(d) podnošenje zahtjeva za proglašavanje ništavim ili prijenos žiga EU-a;

(e) podnošenje zahtjeva za upis prijenosa, obrasca za prijenos ili dokumenta iz članka 13. stavka 3. točke (d) Provedbene uredbe (EU) 2018/626;

(f) podnošenje zahtjeva za upis licencije;

(g) podnošenje zahtjeva za produljenje žiga EU-a;

(h) podnošenje žalbe;

(i) ovlašćivanje zastupnika, u obliku pojedinačne ili opće punomoći;

(j) podnošenje Uredu međunarodne prijave ili naknadne naznake u skladu s Protokolom koji se odnosi na Madridski sporazum o međunarodnoj registraciji žigova donesen 27. lipnja 1989. (12) u Madridu.

2. Stranke u postupku pred Uredom mogu se koristiti i sljedećim:

(a) obrascima utvrđenima u skladu s Ugovorom o pravu žiga ili u skladu s preporukama skupštine Pariške unije za zaštitu industrijskog vlasništva;

(b) osim obrasca iz stavka 1. točke i., obrascima koji imaju isti sadržaj i format kao i obrasci iz stavka 1.

3. Ured stavlja obrasce iz stavka 1. na raspolaganje na svim službenim jezicima Unije.

Članak 66.

Obavijesti zastupnicima

Sve obavijesti koje pravilno ovlašteni zastupnik šalje Uredu imaju isti učinak kao da potječu od osobe koju zastupa.

GLAVA IX.

ROKOVI

Članak 67.

Računanje i trajanje rokova

1. Računanje roka počinje na dan nakon dana kada se dogodio predmetni događaj, korak u postupku ili istek nekog drugog roka. Ako je taj korak u postupku dostava, događaj je primitak dokumenta koji se dostavlja, osim ako je predviđeno drukčije.

2. Ako je rok izražen kao godina ili više godina, on istječe relevantne sljedeće godine u istom mjesecu i na isti dan kada se dogodio predmetni događaj. Ako relevantni mjesec nema dan s istim brojem, rok istječe posljednjeg dana u mjesecu.

3. Ako je rok izražen kao mjesec ili nekoliko mjeseci, on istječe relevantnog sljedećeg mjeseca na isti dan kada se dogodio predmetni događaj. Ako relevantni sljedeći mjesec nema dan s istim brojem, rok istječe posljednjeg dana u mjesecu.

4. Ako je rok izražen kao tjedan ili nekoliko tjedana, on istječe relevantnog sljedećeg tjedna na isti dan kada se dogodio predmetni događaj.

Članak 68.

Produljenje rokova

Ovisno o specifičnim ili maksimalnim rokovima utvrđenima u Uredbi (EU) 2017/1001, Provedbenoj uredbi (EU) 2018/626 ili ovoj Uredbi, Ured može odobriti produljenje roka na temelju obrazloženog zahtjeva. Predmetna stranka treba dostaviti taj zahtjev prije isteka dotičnog roka. Ako ima dvije ili više stranaka, Ured može uvjetovati produljenje roka pribavljanjem suglasnosti drugih stranaka.

Članak 69.

Istek rokova u posebnim slučajevima

1. Ako rok istječe na dan kada Ured nije otvoren za primanje dokumenata ili na dan kada se, iz razloga koji nisu oni navedeni u stavku 2., u mjestu u kojem se nalazi Ured ne dostavlja redovna pošta, rok se produljuje na prvi dan nakon toga kada je Ured otvoren za primanje dokumenata i kada se dostavlja redovna pošta.

2. Ako rok istječe na dan kada je došlo do općeg prekida dostave pošte u državi članici u kojoj se Ured nalazi ili, ako i u mjeri u kojoj je izvršni direktor dopustio slanje obavijesti elektroničkim sredstvima u skladu s člankom 100. stavkom 1. Uredbe (EU) 2017/1001, na dan kada je došlo do stvarnog prekida veze Ureda s tim elektroničkim komunikacijskim sredstvom, rok se produljuje do prvog dana nakon toga kada je Ured otvoren za primanje dokumenata i kada se dostavlja redovna pošta ili kad se veza Ureda s tim elektroničkim komunikacijskim sredstvom ponovno uspostavi.

GLAVA X.

OPOZIV ODLUKE

Članak 70.

Opoziv odluke ili upisa u registar

1. Ako Ured utvrdi na vlastitu inicijativu i u skladu s odgovarajućim informacijama koje su dostavile stranke u postupku da odluka ili upis u registar podliježu opozivu u skladu s člankom 103. Uredbe (EU) 2017/1001, on obavješćuje pogođenu stranku o planiranom opozivu.

2. Pogođena stranka dostavlja primjedbe o planiranom opozivu u roku koji je odredio Ured.

3. Ako se pogođena stranka suglasi s planiranim opozivom ili ne dostavi svoje primjedbe u roku, Ured opoziva odluku ili upis. Ako se pogođena stranka ne slaže s planiranim opozivom, Ured o tome donosi odluku.

4. Ako će planirani opoziv utjecati na više stranaka, stavci 1., 2. i 3. primjenjuju se mutatis mutandis. U tim se slučajevima primjedbe koje je dostavila jedna od stranaka u skladu sa stavkom 3. uvijek dostavljaju drugoj stranci ili strankama uz poziv da podnesu primjedbe.

5. Ako opoziv odluke ili upisa u registar utječe na odluku ili upis koji su objavljeni, objavljuje se i opoziv.

6. Za opoziv u skladu sa stavcima od 1. do 4. odgovorni su odjel ili jedinica koja je donijela odluku.

GLAVA XI.

OBUSTAVA POSTUPKA

Članak 71.

Obustava postupka

1. Nadležni odjel ili žalbeno vijeće mogu obustaviti postupak povodom prigovora, postupak opoziva ili proglašavanja ništavim i žalbeni postupak na sljedeći način:

(a) na vlastitu inicijativu ako je obustava primjerena s obzirom na okolnosti slučaja;

(b) na obrazloženi zahtjev jedne od stranaka u postupku inter partes, ako je obustava primjerena u skladu s okolnostima slučaja, uzimajući u obzir interese stranka i fazu postupka.

2. Na zahtjev obiju stranaka u postupku inter partes, nadležni odjel ili žalbeno vijeće obustavljaju postupak na razdoblje ne dulje od šest mjeseci. Ta se obustava može produljiti na temelju zahtjeva obiju stranaka na najviše dvije godine.

3. Svi rokovi povezani s predmetnim postupkom, osim rokova za plaćanje primjenjive pristojbe, prekidaju se od datuma obustave. Ne dovodeći u pitanje članak 170. stavak 5. Uredbe (EU) 2017/1001, rokovi se računaju tako da u cijelosti počinju od dana ponovnog pokretanja postupka.

4. Ako je to primjereno s obzirom na okolnosti slučaja, stranke se mogu pozvati da dostave svoje primjedbe u pogledu obustave ili ponovnog pokretanja postupka.

GLAVA XII.

PREKID POSTUPKA

Članak 72.

Nastavak postupka

1. Ako je postupak pred Uredom prekinut u skladu s člankom 106. stavkom 1. Uredbe (EU) 2017/1001, Ured se obavješćuje o identitetu osobe koja je ovlaštena nastaviti postupak pred njime u skladu s člankom 106. stavkom 2. Uredbe (EU) 2017/1001. Ured obavješćuje tu osobu i sve zainteresirane treće osobe da će postupak ponovno početi od datuma koji će odrediti Ured.

2. Ako tri mjeseca nakon početka prekida postupka u skladu s člankom 106. stavkom 1. točkom (c) Uredbe (EU) 2017/1001 Ured nije obaviješten o imenovanju novog zastupnika, on obavješćuje podnositelja prijave ili nositelja žiga EU-a o sljedećem:

(a) ako se članak 119. stavak 2. Uredbe (EU) 2017/1001 primjenjuje, prijava žiga EU-a smatra se povučenom ako informacije nisu dostavljene u roku od dva mjeseca od dostavljanja obavijesti;

(b) ako se članak 119. stavak 2. Uredbe (EU) 2017/1001 ne primjenjuje, postupak s podnositeljem prijave ili nositeljem žiga EU-a ponovno se pokreće od datuma dostavljanja te obavijesti.

3. Rokovi koji se primjenjuju na podnositelja prijave ili nositelja žiga EU-a na dan prekida postupka, osim rokova za plaćanje pristojbe za produljenje, počinju ponovno teći od dana ponovnog pokretanja postupka.

GLAVA XIII.

ZASTUPANJE

Članak 73.

Imenovanje zajedničkog zastupnika

1. U slučaju više podnositelja prijave i ako u prijavi žiga EU-a nije naveden zajednički zastupnik, zajedničkim zastupnikom smatra se prvi podnositelj naveden u prijavi koji ima prebivalište ili glavno mjesto poslovanja ili stvarni i djelatni industrijski ili trgovački poslovni nastan u EGP-u ili njegov zastupnik, ako je imenovan. Ako svi podnositelji prijave moraju imenovati ovlaštenog zastupnika, ovlašteni zastupnik koji je naveden prvi u prijavi smatra se zajedničkim zastupnikom. To se primjenjuje mutatis mutandis na treće osobe koje zajednički podnose prigovor ili zahtjev za opoziv ili proglašavanje ništavim i na zajedničke nositelje žiga EU-a.

2. Ako je, tijekom postupka, izvršen prijenos na više osoba i te osobe nisu imenovale zajedničkog zastupnika, primjenjuje se stavak 1. Ako takvo imenovanje nije moguće, Ured traži od tih osoba da imenuju zajedničkog zastupnika u roku od dva mjeseca. Ako se ne postupi u skladu s tim zahtjevom, Ured imenuje zajedničkog zastupnika.

Članak 74.

Punomoći

1. Zaposlenici koji zastupaju fizičke ili pravne osobe u smislu članka 119. stavka 3. Uredbe (EU) 2017/1001 te pravnici i ovlašteni zastupnici navedeni na popisu koji Ured vodi u skladu s člankom 120. stavkom 2. Uredbe (EU) 2017/1001 podnose Uredu potpisanu punomoć koja se ulaže u spis u skladu s člankom 119. stavkom 3. i člankom 120. stavkom 1. Uredbe (EU) 2017/1001 samo ako Ured to izričito traži ili ako u postupku pred Uredom u kojem sudjeluje zastupnik ima više stranaka i druga stranka je to izričito zatražila.

2. Ako je, u skladu s člankom 119. stavkom 3. i člankom 120. stavkom 1. Uredbe (EU) 2017/1001, obvezno podnošenje potpisane punomoći, takva punomoć može se podnijeti na bilo kojem službenom jeziku Unije. Njome može biti obuhvaćena jedna prijava ili jedan registrirani žig ili više njih ili može biti u obliku opće punomoći kojom se zastupnik ovlašćuje da postupa u svim postupcima pred Uredom u kojima je stranka osoba koja mu je dala punomoć.

3. Ured navodi rok u kojem se podnosi takva punomoć. Ako punomoć nije podnesena na vrijeme, postupak se nastavlja sa zastupanom osobom. Smatra se da svi koraci u postupku koje je poduzeo zastupnik, osim podnošenja prijave, nisu poduzeti ako ih zastupana osoba ne odobri u roku koji je odredio Ured.

4. Stavci 1. i 2. primjenjuju se mutatis mutandis na dokument kojim se punomoć povlači.

5. Zastupnik koji više nema punomoć i dalje se smatra zastupnikom dok Ured ne bude obaviješten o prekidu punomoći tog zastupnika.

6. Podložno ovdje propisanim odredbama kojim se određuje suprotno, punomoć ne prestaje automatski važiti u odnosu na Ured nakon smrti osobe koja ju je dala.

7. Ako se Ured obavješćuje o imenovanju zastupnika, ime i službena adresa zastupnika navode se u skladu s člankom 2. stavkom 1. točkom (e) Provedbene uredbe (EU) 2018/626. Ako Uredu pristupi zastupnik koji je već imenovan, taj zastupnik navodi ime i identifikacijski broj koji mu je Ured dodijelio. Ako je ista stranka imenovala nekoliko zastupnika, oni mogu djelovati zajednički ili pojedinačno, neovisno o odredbama iz njihovih punomoći kojima je propisano suprotno.

8. Imenovanje ili ovlašćivanje udruženja zastupnika smatra se imenovanjem ili ovlašćivanjem zastupnika koji radi u okviru tog udruženja.

Članak 75.

Izmjena popisa ovlaštenih zastupnika

1. U skladu s člankom 120. stavkom 5. Uredbe (EU) 2017/1001, upis ovlaštenog zastupnika automatski se briše u sljedećim slučajevima:

(a) u slučaju smrti ili pravne nesposobnosti ovlaštenog zastupnika;

(b) ako ovlašteni zastupnik više nije državljanin jedne od država članica EGP-a, osim ako je izvršni direktor odobrio izuzeće u skladu s člankom 120. stavkom 4. točkom (b) Uredbe (EU) 2017/1001;

(c) ako ovlašteni zastupnik više nema mjesto poslovanja ili posao u EGP-u;

(d) ako ovlašteni zastupnik više nema ovlaštenje iz prve rečenice članka 120. stavka 2. točke (c) Uredbe (EU) 2017/1001.

2. Upis ovlaštenog zastupnika obustavlja se na vlastitu inicijativu Ureda ako je obustavljeno ovlaštenje zastupnika da zastupa fizičke ili pravne osobe pri Uredu Beneluksa za intelektualno vlasništvo ili središnjem uredu za zaštitu industrijskog vlasništva države članice kako je navedeno u prvoj rečenici članka 120. stavka 2. točke (c) Uredbe (EU) 2017/1001.

3. Ako uvjeti za brisanje više ne postoje, osoba čiji je upis brisan vraća se, na zahtjev popraćen potvrdom u skladu s člankom 120. stavkom 3. Uredbe (EU) 2017/1001, na popis ovlaštenih zastupnika.

4. Ured Beneluksa za industrijsko vlasništvo i središnji uredi za zaštitu industrijskog vlasništva predmetnih država članica bez odlaganja obavješćuju Ured a