DIREKTIVA VIJEĆA 92/112/EEZ

od 15. prosinca 1992.

o postupcima usklađivanja programâ za smanjenje i konačno potpuno uklanjanje onečišćenja uzrokovanog otpadom iz industrije titanovog dioksida

VIJEĆE EUROPSKIH ZAJEDNICA,

uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske ekonomske zajednice, a posebno njegov članak 100.a,

uzimajući u obzir prijedlog Komisije (1),

u suradnji s Europskim parlamentom (2),

uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i socijalnog odbora (3),

budući da je Direktiva Vijeća 89/428/EEZ od 21. lipnja 1989. o postupcima usklađivanja programâ za smanjenje i konačno potpuno uklanjanje onečišćenja uzrokovanog otpadom iz industrije titanovog dioksida (4) poništena presudom Suda od 11. lipnja 1991. zbog neosnovanosti (5);

budući da, ako su države članice poduzele potrebne mjere za pridržavanje navedene Direktive, ne trebaju usvajati nove mjere za ispunjavanje ove Direktive, pod uvjetom da su već poduzete mjere u skladu s ovom Direktivom;

budući da pravna ništavnost uzrokovana poništenjem navedene Direktive može imati štetne učinke na okoliš i uvjete tržišnog natjecanja u sektoru proizvodnje titanovog dioksida; budući da je potrebno ponovno uspostaviti materijalno stanje stvoreno navedenom Direktivom;

budući da je cilj ove Direktive približiti nacionalna pravila vezana uz uvjete proizvodnje titanovog dioksida radi uklanjanja postojećih narušavanja tržišnog natjecanja između različitih proizvođača unutar te industrijske grane i osiguranja visoke razine zaštite okoliša;

budući da se Direktivom Vijeća 78/176/EEZ od 20. veljače 1978. o otpadu iz industrije titanovog dioksida (6), a posebno njezinim člankom 9., od država članica zahtijeva sastavljanje programa za postupno smanjivanje i konačno potpuno uklanjanje onečišćenja uzrokovanog otpadom iz industrijskih postrojenja koja postoje na dan 20. veljače 1978.;

budući da se tim programima postavljaju opći ciljevi za smanjivanje onečišćenja uzrokovanog tekućim, krutim i plinovitim otpadom koje treba postići do 1. srpnja 1987.; budući da se ti programi trebaju predati Komisiji tako da ona može predati odgovarajuće prijedloge Vijeću za njihovo usklađivanje u pogledu smanjenja i konačnog potpunog uklanjanja tog onečišćenja i unapređenja uvjeta tržišnog natjecanja u industriji titanovog dioksida;

budući da, radi zaštite vodenog okoliša, potapanje otpada i ispuštanje određenog otpada, posebno krutog i snažno kiselog otpada, trebalo bi biti zabranjeno, a ispuštanja ostalog otpada, posebno slabo kiselog i neutraliziranog otpada, trebalo bi postupno smanjivati;

budući da bi postojeća industrijska postrojenja trebala primijeniti odgovarajuće sustave za obradu otpada radi ispunjavanja zahtijevanih ciljeva do utvrđenih datuma;

budući da ugradnja tih sustava može dovesti do većih tehničko-ekonomskih poteškoća u slučaju slabo kiselog i neutraliziranog otpada iz određenih postrojenja; budući da bi države članice stoga trebale moći odgoditi primjenu tih odredaba pod uvjetom da se sastavi program učinkovitog smanjenja onečišćenja i preda Komisiji; budući da, ako države članice doživljavaju takve poteškoće, Komisija bi trebala moći produžiti odgovarajuće rokove;

budući da u vezi s ispuštanjima određenog otpada države članice trebale bi moći iskoristiti ciljeve kvalitete tako da rezultati u svakom pogledu budu ekvivalentni onima dobivenima putem graničnih vrijednosti; budući da bi tu ekvivalentnost trebalo dokazati u programu koji će se predočiti Komisiji;

budući da je, ne dovodeći u pitanje obveze postavljene državama članicama Direktivom Vijeća 80/779/EEZ od 15. srpnja 1980. o graničnim vrijednostima kvalitete zraka i orijentacijskim vrijednostima za sumporov dioksid i lebdeće čestice (7), te Direktivom Vijeća 84/360/EEZ od 28. lipnja 1984. o suzbijanju onečišćenja zraka iz industrijskih postrojenja (8), uputno zaštititi kvalitetu zraka utvrđivanjem odgovarajućih standarda emisije u pogledu plinovitih ispuštanja iz industrije titanovog dioksida;

budući da bi radi provjere učinkovite primjene mjera države članice trebale poduzeti praćenje u odnosu na stvarnu proizvodnju svakog postrojenja;

budući da bi cjelokupan otpad iz industrije titanovog dioksida trebalo izbjeći ili ponovno uporabiti kada je to tehnički i ekonomski moguće i budući da bi takav otpad trebalo ponovno uporabiti ili odlagati, a da se ne ugrozi zdravlje ljudi ili okoliš;

budući da odredbe ove Direktive ne utječu na mogućnost država članica da u područjima obuhvaćenima ovom Direktivom zadrže ili donesu strože odredbe za zaštitu okoliša,

DONIJELO JE OVU DIREKTIVU:

U slučaju država članica koje imaju ozbiljne tehničke i ekonomske poteškoće u pridržavanju datuma primjene iz članka 4., Komisija može odobriti produžetak pod uvjetom da se program za učinkovito smanjenje ispuštanja tog otpada dostavi Komisiji do 15. lipnja 1993. Taj program mora dovesti do definitivne zabrane tih ispuštanja do 30. lipnja 1993.

Članak 7.

Izuzev u slučaju kada se radi o unutarnjim površinskim vodama, države članice mogu odgoditi datum primjene naveden u točki (a) članka 6. najkasnije do 31. prosinca 1994. ako to zahtijevaju ozbiljne tehničko-ekonomske poteškoće i pod uvjetom da se program učinkovitog smanjenja ispuštanja tog otpada preda Komisiji do 15. lipnja 1993. Taj program omogućuje da se do navedenog datuma ostvari sljedeća granična vrijednost po toni proizvedenog titanovog dioksida:

— slabo kiseli otpad i neutralizirani otpad: 1 200 kg – 15. lipnja 1993.,

— slabo kiseli otpad i neutralizirani otpad: 800 kg – 31. prosinca 1994.

Najkasnije tri mjeseca nakon donošenja ove Direktive Komisija se obavješćuje o tim slučajevima koji su predmet savjetovanja s Komisijom. Komisija obavješćuje druge države članice.