HR Službeni list Europske unije L 317/4

UREDBA (EU) 2016/2031 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA

od 26. listopada 2016.

o zaštitnim mjerama protiv organizama štetnih za bilje i o izmjeni uredaba (EU) br. 228/2013, (EU) br. 652/2014 i (EU) br. 1143/2014 Europskog parlamenta i Vijeća te stavljanju izvan snage direktiva Vijeća 69/464/EEZ, 74/647/EEZ, 93/85/EEZ, 98/57/EZ, 2000/29/EZ, 2006/91/EZ i 2007/33/EZ

EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 43. stavak 2.,

uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,

nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,

uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),

nakon savjetovanja s Odborom regija,

u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (2),

budući da:

(1) Direktivom Vijeća 2000/29/EZ (3) određuje se režim biljnog zdravstva.

(2) Vijeće je 21. studenoga 2008. pozvalo Komisiju da ocijeni taj režim biljnog zdravstva.

(3) S obzirom na ishod te ocjene i iskustvo stečeno u primjeni Direktive 2000/29/EZ, tu bi direktivu trebalo zamijeniti. Kako bi se osigurala jedinstvena primjena novih pravila, akt kojim se zamjenjuje ta direktiva trebao bi imati oblik uredbe.

(4) Zdravlje bilja od velike je važnosti za biljnu proizvodnju, šume, prirodna i zasađena područja, prirodne ekosustave, usluge ekosustava i biološku raznolikost u Uniji. Zdravlje bilja ugrožavaju vrste štetne za bilje i biljne proizvode za koje sada zbog globalizacije trgovine i klimatskih promjena postoji veći rizik od unosa na područje Unije. Kako bi se ta prijetnja suzbila, potrebno je donijeti mjere u vezi s utvrđivanjem fitosanitarnih rizika koje predstavljaju ti štetni organizmi i smanjenjem navedenih rizika na prihvatljivu razinu.

(5) Potreba za takvim mjerama postoji već dugo. One su predmet međunarodnih sporazuma i međunarodnih konvencija, uključujući Međunarodnu konvenciju o zaštiti bilja (IPPC) od 6. prosinca 1951. sklopljenu u okviru Organizacije Ujedinjenih naroda za hranu i poljoprivredu (FAO) i njezin novi revidirani tekst koji je odobrila Konferencija FAO-a u studenome 1997. na svojoj 29. sjednici. Unija i sve njezine države članice ugovorne su stranke IPPC-a.

(6) Pokazalo se da je za određivanje područja primjene ove Uredbe važno uzeti u obzir biogeografske čimbenike kako bi se izbjegao unos na područje Europske unije i širenje unutar tog područja štetnih organizama koji nisu prisutni na tom području. U skladu s tim, Ceuta, Melilla i, uz iznimku Madeire i Azora, najudaljenije regije država članica iz članka 355. stavka 1. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU), trebalo bi isključiti iz teritorijalnog područja primjene ove Uredbe. Upućivanja na treće zemlje trebalo bi također tumačiti kao upućivanja na ta isključena područja.

(7) Direktivom 2000/29/EZ utvrđuju se pravila u vezi sa službenim kontrolama koje trebaju provoditi nadležna tijela u pogledu zaštitnih mjera protiv unosa u Zajednicu organizama štetnih za bilje ili biljne proizvode i protiv njihova širenja unutar Zajednice. Njome se od država članica zahtijeva izvršavanje odgovarajućih i učinkovitih mjera kontrole. Takve odgovarajuće i učinkovite mjere službenih kontrola trebalo bi također nastaviti u budućnosti. Kao dio paketa „Pametnija pravila za sigurniju hranu”, ovom Uredbom trebalo bi predvidjeti samo ograničen broj odredaba o službenim kontrolama jer bi ta pravila trebala biti predviđena u okviru horizontalnog zakonodavstva o službenim kontrolama.

(8) Trebalo bi utvrditi kriterije za identifikaciju štetnih organizama za koje je potrebno donijeti mjere za sprečavanje njihova unosa i širenja unutar čitavog područja Unije. Takvi se štetni organizmi nazivaju „karantenski štetni organizmi Unije”. Trebalo bi također utvrditi kriterije za identifikaciju štetnih organizama za koje je potrebno donijeti mjere kontrole samo u pogledu jednog dijela tog područja ili više njegovih dijelova. Takvi se štetni organizmi nazivaju „karantenski štetni organizmi zaštićenih područja”. Kada su ti štetni organizmi bilje, provedbu ove Uredbe trebalo bi usredotočiti osobito na bilje koje je parazit na drugom bilju, kada je najštetnije za zdravlje bilja.

(9) Kako bi se pokušaji kontrole karantenskih štetnih organizama Unije usredotočili na one štetne organizme čiji je potencijalni gospodarski, okolišni ili socijalni utjecaj najozbiljniji za područje Unije, trebalo bi izraditi ograničeni popis takvih štetnih organizama („prioritetni štetni organizmi”).

(10) Kako bi se osiguralo učinkovito i pravodobno djelovanje kada se utvrdi prisutnost ili se sumnja na prisutnost karantenskog štetnog organizma Unije, obveze obavješćivanja trebale bi se primjenjivati na države članice, specijalizirane subjekte i javnost.

(11) Ako navedene obveze obavješćivanja podrazumijevaju da bi osobne podatke fizičkih ili pravnih osoba trebalo obznaniti nadležnim tijelima, to može predstavljati ograničenje članka 8. (Zaštita osobnih podataka) Povelje Europske unije o temeljnim pravima („Povelja”). Takvo bi ograničenje, međutim, bilo potrebno i proporcionalno kako bi se postigao cilj javnog interesa iz ove Uredbe.

(12) Specijalizirani subjekt ili druga osoba koji sumnjaju na ili ustanove prisutnost karantenskog štetnog organizma Unije na bilju, biljnom proizvodu ili drugom predmetu koji jesu ili su bili pod njihovom kontrolom, trebali bi biti obvezni obavijestiti nadležno tijelo o toj sumnji ili ustanovljenju, poduzeti sve mjere koje bi mogle biti primjerene za uklanjanje štetnog organizma i povlačenje ili opoziv dotičnog bilja, biljnih proizvoda ili drugih predmeta te pružiti informacije nadležnom tijelu, drugim osobama u trgovinskom lancu i javnosti.

(13) Države članice trebale bi poduzeti sve potrebne fitosanitarne mjere kako bi iskorijenile karantenske štetne organizme Unije kada ih otkriju na svojem državnom području. Primjereno je odrediti mjere koje države članice mogu poduzeti u takvom slučaju. Također je primjereno odrediti načela koja bi države članice trebale slijediti pri odlučivanju koje bi mjere trebalo poduzeti. Navedene mjere trebale bi uključivati uspostavljanje demarkiranih područja koja se sastoje od zaraženog područja i sigurnosnog područja te, kada je to primjenjivo, utvrđivanje mjera koje bi trebao poduzeti specijalizirani subjekt ili druga osoba kako bi se karantenski štetni organizam uklonio ili kako bi se spriječilo širenje tog štetnog organizma.

(14) U pojedinim slučajevima države članice trebale bi uvesti mjere za iskorjenjivanje karantenskih štetnih organizama na bilju u privatnim prostorima jer iskorjenjivanje može biti uspješno samo ako se uklone svi izvori zaraze. U tu bi svrhu nadležna tijela država članica trebala imati zakonit pristup tim prostorima. To može predstavljati ograničenje članka 7. (Poštovanje privatnog i obiteljskog života) i članka 17. (Pravo na vlasništvo) Povelje. To bi ograničenje trebalo biti potrebno i proporcionalno kako bi se postigao cilj javnog interesa ove Uredbe.

(15) Sprečavanje i rano uočavanje prisutnosti štetnih organizama iznimno je važno za pravodobno i učinkovito iskorjenjivanje. Države članice stoga bi trebale provoditi nadzore u vezi s prisutnošću karantenskih štetnih organizama Unije na područjima na kojima nije poznato da su navedeni štetni organizmi prisutni. S obzirom na broj karantenskih štetnih organizama Unije te na vrijeme i sredstva potrebna za provođenje takvih nadzora, države članice trebale bi uspostaviti višegodišnje programe nadzora.

(16) Komisiju bi trebalo ovlastiti za donošenje mjera u slučaju sumnje na prisutnost određenih karantenskih štetnih organizama Unije ili njihove potvrđene prisutnosti, osobito u vezi s njihovim iskorjenjivanjem i obuzdavanjem, kao i za uspostavljanje demarkiranih područja, nadzora, kriznih planova, simulacijskih vježbi i akcijskih planova.

(17) Ako se karantenski štetni organizam Unije udomaćio na demarkiranom području i ne može ga se iskorijeniti, Komisija bi trebala donijeti mjere Unije u pogledu obuzdavanja tog štetnog organizma na tom području.

(18) Kako bi se omogućilo brzo i učinkovito djelovanje protiv štetnih organizama koji nisu karantenski štetni organizmi Unije, ali za koje države članice smatraju da ispunjavaju uvjete potrebne za uvrštavanje na popis karantenskih štetnih organizama Unije, trebalo bi predvidjeti mjere koje će države članice poduzeti ako ustanove prisutnost takvog štetnog organizma. Slične bi odredbe trebalo utvrditi za Komisiju.

(19) Pod određenim uvjetima državama članicama trebalo bi biti dopušteno donošenje mjera koje su strože od onih propisanih zakonodavstvom Unije.

(20) Na prioritetne štetne organizme trebalo bi primjenjivati posebne odredbe, osobito u pogledu pružanja informacija javnosti, nadzora, kriznih planova, simulacijskih vježbi, akcijskih planova za iskorjenjivanje i sufinanciranja mjera od strane Unije.

(21) Karantenske štetne organizme koji su prisutni na području Unije, ali ne i na određenim dijelovima tog područja označenima kao „zaštićena područja” te čija bi prisutnost imala neprihvatljiv gospodarski, socijalni ili okolišni učinak samo unutar tih zaštićenih područja, trebalo bi posebno identificirati i uvrstiti na popis kao „karantenske štetne organizme zaštićenih područja”. Unos karantenskih štetnih organizama zaštićenih područja u pripadajuća zaštićena područja, njihovo premještanje unutar tih područja i puštanje u ta područja trebalo bi zabraniti.

(22) Trebalo bi utvrditi pravila u vezi s priznavanjem, izmjenom ili opozivom priznavanja zaštićenih područja, obvezama nadzora u zaštićenim područjima, mjerama koje treba poduzeti ako se u pripadajućim zaštićenim područjima otkrije prisutnost karantenskih štetnih organizama zaštićenih područja te u vezi s uspostavom privremenih zaštićenih područja. U slučaju utvrđenja prisutnosti karantenskog štetnog organizma zaštićenih područja unutar pripadajućeg zaštićenog područja trebalo bi primijeniti stroga pravila za izmjenu opsega i opoziv priznavanja zaštićenih područja.

(23) Štetni organizam, koji nije karantenski štetni organizam Unije, trebao bi se nazivati „regulirani nekarantenski štetni organizam Unije” ako se taj štetni organizam uglavnom prenosi preko određenog bilja za sadnju, njegova prisutnost na tom bilju za sadnju ima neprihvatljiv gospodarski učinak u pogledu predviđene uporabe tog bilja i uvršten je na popis kao regulirani nekarantenski štetni organizam Unije. Kako bi se ograničila prisutnost takvih štetnih organizama, trebalo bi zabraniti njihov unos na područje Unije ili premještanje unutar njega na dotičnom bilju za sadnju kada su ti štetni organizmi prisutni s učestalošću koja prelazi određeni prag.

(24) Određeno bilje, biljni proizvodi i drugi predmeti predstavljaju neprihvatljiv rizik zbog vjerojatnosti da budu domaćini karantenskog štetnog organizma Unije. Za neke od njih raspoložive su prihvatljive mjere za umanjivanje rizika, dok za druge nisu. Ovisno o raspoloživosti prihvatljivih mjera za umanjivanje rizika, njihov unos na područje Unije ili premještanje unutar njega trebalo bi ili zabraniti ili bi trebali podlijegati posebnim zahtjevima. Trebalo bi sastaviti popis navedenog bilja, biljnih proizvoda i drugih predmeta.

(25) Uz mjere poduzete s ciljem upravljanja neprihvatljivim rizikom koji predstavljaju bilje, biljni proizvodi i drugi predmeti, ovom bi Uredbom trebalo predvidjeti mjere sprečavanja utemeljene na rizicima kako bi se područje Unije zaštitilo od štetnih organizama koji se mogu unijeti biljem, biljnim proizvodom ili drugim predmetom podrijetlom iz treće zemlje, na temelju preliminarne procjene tog visokog rizika. Tom bi preliminarnom procjenom trebalo uzeti u obzir posebne kriterije, prema potrebi, za dotično bilje, biljni proizvod ili drugi predmet. U tu bi svrhu trebalo uzeti u obzir znanstvena mišljenja ili studije IPPC-a, Europske i mediteranske organizacije za zaštitu bilja (EPPO), Europske agencije za sigurnost hrane (EFSA) ili tijela država članica. Na temelju te preliminarne procjene trebalo bi izraditi popis tog visokorizičnog bilja, biljnih proizvoda ili drugih predmeta te zabraniti njihov unos na područje Unije dok se ne provede procjena rizika u skladu s normama IPPC-a. Na tom popisu ne bi trebali biti bilje, biljni proizvodi ili drugi predmeti čiji je unos na područje Unije zabranjen ili podliježu posebnim i jednakovrijednim zahtjevima, na temelju analize rizika od štetnog organizma, ili koji podliježu privremenim zabranama utvrđenima ovom Uredbom.

(26) Trebalo bi predvidjeti odstupanja od zabrana ili posebnih zahtjeva u vezi s unosom bilja, biljnih proizvoda i drugih predmeta na područje Unije. Komisija bi trebala biti ovlaštena za priznavanje određenih mjera trećih zemalja kao jednakovrijednih zahtjevima za premještanje dotičnog bilja, biljnih proizvoda i drugih predmeta unutar područja Unije.

(27) Navedene zabrane ili zahtjeve ne bi trebalo primjenjivati ni na male količine određenog bilja, biljnih proizvoda i drugih predmeta, osim bilja za sadnju, za nekomercijalne i neprofesionalne svrhe, ni, u određenim slučajevima, na unos bilja, biljnih proizvoda i drugih predmeta u granična područja i njihovo premještanje unutar graničnih područja.

(28) Primjereno je predvidjeti izuzeća od zabrane unosa na područje Unije i premještanja unutar područja Unije štetnih organizama, bilja, biljnih proizvoda i drugih predmeta koji podliježu tim zabranama i koji su namijenjeni u određene svrhe, kao što su službeno provođenje testova, znanstvene ili obrazovne svrhe, pokusi, sortna selekcija ili oplemenjivanje. Trebalo bi utvrditi odgovarajuće zaštitne mjere i pružiti informacije uključenim stranama.

(29) Bilje koje se premješta u Uniju iz trećih zemalja i premješta se putem poštanskih službi u mnogim slučajevima nije usklađeno s fitosanitarnim zahtjevima Unije. Kako bi se podigla razina osviještenosti, trebalo bi utvrditi posebna pravila o informacijama koje treba pružiti putnicima i korisnicima poštanskih usluga.

(30) Za bilje, biljne proizvode i druge predmete u fitosanitarnom provozu trebalo bi predvidjeti odstupanje od pravila Unije za njihov unos na područje Unije i premještanje unutar njega, podložno posebnim uvjetima.

(31) Međunarodna trgovina biljem, biljnim proizvodima i drugim predmetima za koje postoji ograničeno fitosanitarno iskustvo potencijalno može uključivati neprihvatljive rizike od udomaćivanja karantenskih štetnih organizama koji još nisu uvršteni na popis karantenskih štetnih organizama Unije i za koje nisu donesene mjere na temelju ove Uredbe. Kako bi se osiguralo brzo i učinkovito djelovanje protiv tih novoutvrđenih rizika ili rizika na koje se sumnja u vezi sa štetnim organizmima, povezanih s biljem, biljnim proizvodima i drugim predmetima koji ne podliježu trajnim zahtjevima ili zabranama, ali koji bi mogli ispunjavati uvjete za takve trajne mjere, Komisija bi trebala moći donijeti privremene mjere u skladu s načelom opreznosti i identificirati to bilje, biljne proizvode i druge predmete, uzimajući u obzir cilj i utvrđene elemente.

(32) Potrebno je utvrditi zabrane i posebne zahtjeve, slične onima koji su određeni za područje Unije, u pogledu unosa u zaštićena područja i premještanja unutar zaštićenih područja bilja, biljnih proizvoda i drugih predmeta koji bi predstavljali rizik neprihvatljive razine zbog vjerojatnosti da budu domaćini karantenskih štetnih organizama zaštićenih područja.

(33) Trebalo bi donijeti opće zahtjeve u vezi s vozilima, strojevima i materijalom za pakiranje koji se upotrebljavaju za bilje, biljne proizvode i druge predmete kako bi se osiguralo da su slobodni od karantenskih štetnih organizama.

(34) Države članice trebale bi odrediti prostore za izolaciju i karantenske stanice. Trebalo bi utvrditi zahtjeve povezane s određivanjem, ovlašćivanjem i djelovanjem tih prostora za izolaciju i karantenskih stanica te nadzorom nad njima, kao i one povezane s puštanjem bilja, biljnih proizvoda ili drugih predmeta iz tih prostora ili stanica. Ako ti zahtjevi uključuju održavanje popisa zaposlenika i posjetitelja koji ulaze u prostore i stanice, to može predstavljati ograničenje članka 8. (Zaštita osobnih podataka) Povelje. To bi ograničenje, međutim, bilo potrebno i proporcionalno kako bi se postigao cilj javnog interesa iz ove Uredbe.

(35) Komisija bi trebala voditi javno dostupan i ažuriran popis svih obavijesti koje je zaprimila u vezi s novim organizmima štetnima za bilje koji se pojavljuju u trećim zemljama i koji mogu predstavljati rizik za zdravlje bilja na području Unije.

(36) Kako bi se osigurala učinkovita provedba ove Uredbe, određeni specijalizirani subjekti koji podliježu obvezama u skladu s ovom Uredbom trebali bi biti upisani u registre koje su uspostavile države članice. Trebalo bi utvrditi zahtjeve u pogledu upisa, kao i izuzeća od tih zahtjeva.

(37) Kako bi se olakšalo otkrivanje izvora zaraze karantenskim štetnim organizmom, primjereno je zatražiti od specijaliziranih subjekata da vode evidenciju o bilju, biljnim proizvodima i drugim predmetima koje su im dostavili specijalizirani subjekti, kao i o onima koje su oni dostavili drugim specijaliziranim subjektima. S obzirom na razdoblje latencije nekih karantenskih štetnih organizama i vrijeme potrebno za otkrivanje izvora zaraze, evidencije bi trebalo čuvati najmanje tri godine.

(38) Specijalizirani subjekti također bi trebali imati uspostavljene sustave i postupke kojima se omogućuje praćenje premještanja bilja, biljnih proizvoda i drugih predmeta unutar njihovih prostora i između njih.

(39) Za unos određenog bilja, biljnih proizvoda i drugih predmeta iz trećih zemalja na područje Unije i u zaštićena područja trebao bi biti obvezan fitosanitarni certifikat. Radi transparentnosti trebalo bi napraviti popis navedenog bilja, biljnih proizvoda i drugih predmeta.

(40) Fitosanitarni certifikati trebali bi također biti obvezni za unos drugog bilja na područje Unije iz trećih zemalja. To je važno kako bi se osigurala primjerena razina fitosanitarne sigurnosti, kao i djelotvoran način pregleda uvoza tog bilja u Uniju i rizika tog uvoza. To bilje, međutim, ne bi trebalo podlijegati odredbama o službenim kontrolama na točkama nadzora državne granice utvrđenima u mjerodavnom zakonodavstvu Unije.

(41) Navedeni fitosanitarni certifikati trebali bi biti u skladu sa zahtjevima IPPC-a i potvrđivati usklađenost sa zahtjevima i mjerama utvrđenima na temelju ove Uredbe. Kako bi se osigurala vjerodostojnost fitosanitarnih certifikata, trebalo bi utvrditi pravila u vezi s uvjetima njihove valjanosti i poništenja.

(42) Premještanje određenog bilja, biljnih proizvoda i drugih predmeta unutar područja Unije te njihovo premještanje u zaštićena područja i unutar njih trebalo bi biti dopušteno samo ako ih prati biljna putovnica kojom se potvrđuje usklađenost sa zahtjevima i mjerama utvrđenima na temelju odredaba ove Uredbe. Radi transparentnosti trebalo bi sastaviti popis navedenog bilja, biljnih proizvoda i drugih predmeta.

(43) Biljne putovnice ne bi trebale biti obvezne za bilje, biljne proizvode i druge predmete koji se dostavljaju izravno krajnjim korisnicima, koji uključuju neprofesionalne vrtlare. Međutim, trebalo bi utvrditi određene iznimke.

(44) Kako bi se osigurala vjerodostojnost biljnih putovnica, trebalo bi utvrditi pravila u vezi s njihovim sadržajem i oblikom.

(45) Biljne bi putovnice općenito trebao izdavati ovlašteni specijalizirani subjekt. Trebalo bi biti moguće da nadležna tijela odluče izdavati biljne putovnice.

(46) Trebalo bi utvrditi pravila za izdavanje biljnih putovnica, provjere koje su potrebne za izdavanje, prilaganje biljnih putovnica, ovlašćivanje i reguliranje specijaliziranih subjekata koji izdaju biljne putovnice, obveze ovlaštenih subjekata i ukidanje tog ovlaštenja.

(47) Kako bi se rasteretilo ovlaštene subjekte, provjere za izdavanje biljnih putovnica trebalo bi, prema potrebi, kombinirati s provjerama koje se zahtijevaju na temelju direktiva Vijeća 66/401/EEZ (4), 66/402/EEZ (5), 68/193/EEZ (6), 2002/54/EZ (7), 2002/55/EZ (8), 2002/56/EZ (9), 2002/57/EZ (10), 2008/72/EZ (11) i 2008/90/EZ (12).

(48) Ovlašteni subjekti trebali bi posjedovati nužno znanje o štetnim organizmima.

(49) Određeni ovlašteni subjekti mogu željeti izraditi plan upravljanja rizikom od štetnih organizama kojim bi osigurali i pokazali visoku razinu kompetencije i svijesti o rizicima od štetnih organizama u vezi s kritičnim mjestima svojih profesionalnih aktivnosti te nadležnim tijelima opravdali posebne mehanizme kontrole. Trebalo bi utvrditi pravila Unije u vezi sa sadržajem tih planova.

(50) Primjereno je predvidjeti zamjenu biljnih putovnica i fitosanitarnih certifikata.

(51) U slučajevima neusklađenosti s pravilima Unije biljne putovnice trebalo bi ukloniti, poništiti te, radi sljedivosti, zadržati.

(52) Međunarodnom normom za fitosanitarne mjere br. 15, Propisom o drvenom materijalu za pakiranje u međunarodnoj trgovini (norma ISPM15), zahtijeva se da se drveni materijal za pakiranje označi posebnom oznakom koju postavljaju propisno ovlašteni i regulirani specijalizirani subjekti. Ovom bi Uredbom trebalo utvrditi zahtjeve koji se odnose na postupak tretiranja, označivanje i popravak drvenog materijala za pakiranje u skladu s tom normom. Ovom Uredbom također bi trebalo utvrditi pravila za ovlašćivanje i nadzor specijaliziranih subjekata na području Unije koji postavljaju navedenu oznaku.

(53) Ako to zahtijeva treća zemlja, odgovarajuće bilje, biljni proizvodi ili drugi predmeti trebali bi se s područja Unije u tu treću zemlju premještati s fitosanitarnim certifikatom za izvoz ili ponovni izvoz. U pogledu relevantnih odredaba IPPC-a navedene certifikate trebala bi izdavati nadležna tijela, poštujući sadržaj predloška certifikata za izvoz i ponovni izvoz koji je određen IPPC-om. Trećim zemljama trebalo bi ponuditi zaštitu od karantenskih štetnih organizama Unije zbog njihove prepoznate štetnosti, osim kada je službeno poznato da je karantenski štetni organizam Unije prisutan u dotičnoj trećoj zemlji i nije pod službenom kontrolom, ili kada se može razumno pretpostaviti da karantenski štetni organizam Unije ne ispunjava kriterije kako bi ga dotična treća zemlja smatrala karantenskim štetnim organizmom.

(54) Ako se bilje, biljni proizvod ili drugi predmet prije izvoza u treću zemlju premješta kroz više od jedne države članice, važno je da država članica u kojoj su bilje, biljni proizvodi ili drugi predmeti proizvedeni ili prerađeni razmjenjuje informacije s državom članicom koja izdaje fitosanitarni certifikat za izvoz. Takva razmjena informacija važna je kako bi se omogućila potvrda usklađenosti sa zahtjevima treće zemlje. Stoga bi trebalo utvrditi usklađeni „predizvozni certifikat” kako bi se osigurala ujednačena razmjena tih informacija.

(55) Komisija bi trebala uspostaviti elektronički sustav za obavješćivanja potrebna u skladu s ovom Uredbom.

(56) Kako bi se uzeo u obzir najozbiljniji gospodarski, socijalni ili okolišni učinak određenih karantenskih štetnih organizama Unije na područje Unije, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje akata u skladu s člankom 290. UFEU-a u vezi s izradom popisa prioritetnih štetnih organizama.

(57) Kako bi se osiguralo da se izuzeci od karantenskih štetnih organizama Unije te od bilja, biljnih proizvoda i drugih predmeta podrijetlom iz trećih zemalja ili područja i koje je zabranjeno unositi na područje Unije, a koji se upotrebljavaju za službeno provođenje testova, u znanstvene ili obrazovne svrhe, za pokuse, sortnu selekciju ili oplemenjivanje, provode tako da ne predstavljaju nikakav rizik od štetnih organizama za područje Unije ili njegove dijelove, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje akata u skladu s člankom 290. UFEU-a u vezi s pravilima koja se tiču razmjene informacija između država članica i Komisije u pogledu unošenja dotičnih štetnih organizama te bilja, biljnih proizvoda i drugih predmeta na područje Unije, njihova premještanja te držanja, razmnožavanja i upotrebe unutar njega, te u vezi s pravilima koja se tiču postupka i uvjetâ za odobrenje odgovarajućeg ovlaštenja te praćenja usklađenosti kao i mjera koje treba poduzeti u slučaju neusklađenosti.

(58) Kako bi se osigurala pravilna primjena odstupanjâ od obveze provođenja godišnjih nadzora demarkiranih područja, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje akata u skladu s člankom 290. UFEU-a u vezi s detaljnijim određivanjem štetnih organizama na koje se odnose ta odstupanja te uvjetâ za primjenu tih odstupanja.

(59) Kako bi se osiguralo da su zaštićena područja uspostavljena i da funkcioniraju na pouzdan način, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje akata u skladu s člankom 290. UFEU-a u vezi s detaljnim pravilima o nadzorima koje treba provesti u svrhu priznavanja zaštićenih područja i o pripremi i sadržaju nadzorâ u vezi s karantenskim štetnim organizmima zaštićenih područja.

(60) Kako bi se osigurala proporcionalna i ograničena primjena izuzećâ u vezi s premještanjem bilja, biljnih proizvoda ili drugih predmeta u granična područja ili unutar njih, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje akata u skladu s člankom 290. UFEU-a u vezi s pravilima o maksimalnoj širini graničnih područja trećih zemalja i graničnih područja država članica, maksimalnoj udaljenosti premještanja dotičnog bilja, biljnih proizvoda i drugih predmeta unutar graničnih područja trećih zemalja i graničnih područja država članica i o postupcima za odobravanje unosa bilja, biljnih proizvoda i drugih predmeta i njihovo premještanje unutar graničnih područja država članica.

(61) Kako bi se osiguralo da je upis specijaliziranih subjekata proporcionalan cilju kontroliranja rizika od štetnih organizama, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje akata u skladu s člankom 290. UFEU-a u vezi s pravilima o utvrđivanju dodatnih kategorija specijaliziranih subjekata koji su izuzeti od obveze upisa u registar, posebnih zahtjeva za upis u registar određenih kategorija specijaliziranih subjekata te maksimalnih vrijednosti za male količine koje specijalizirani subjekti mogu isporučiti krajnjim korisnicima kako bi bili izuzeti od obveze upisa u registar.

(62) Kako bi se osigurala vjerodostojnost fitosanitarnih certifikata trećih zemalja koje nisu ugovorne stranke IPPC-a, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje akata u skladu s člankom 290. UFEU-a u vezi s pravilima koja nadopunjuju uvjete za prihvaćanje fitosanitarnih certifikata iz tih trećih zemalja.

(63) Kako bi se minimizirali rizici od štetnih organizama za bilje, biljne proizvode ili druge predmete koji se premještaju unutar područja Unije, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje akata u skladu s člankom 290. UFEU-a u vezi s pravilima kojima se utvrđuju slučajevi u kojima se za određeno bilje, biljne proizvode ili druge predmete izuzeće od zahtjeva za izdavanjem biljnih putovnica primjenjuje samo na male količine.

(64) Kako bi se osigurala pouzdanost pregleda bilja, biljnih proizvoda i drugih predmeta koji se obavljaju u svrhe izdavanja biljnih putovnica, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje akata u skladu s člankom 290. UFEU-a u vezi s pravilima o vizualnom pregledu, uzorkovanju i provođenju testova te učestalosti i vremenu pregledâ.

(65) Radi povećanja vjerodostojnosti biljnih putovnica Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje akata u skladu s člankom 290. UFEU-a u vezi s pravilima kojima se određuju kriteriji koje specijalizirani subjekti trebaju ispuniti kako bi dobili ovlaštenje za izdavanje biljnih putovnica te postupci kojima se osigurava ispunjenje tih kriterija.

(66) Kako bi se osiguralo ispravno označivanje drvenog materijala za pakiranje te kako bi se uzelo u obzir razvoj međunarodnih normi, a osobito norme ISPM15, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje akata u skladu s člankom 290. UFEU-a u vezi s izmjenom i dopunom zahtjevâ o drvenom materijalu za pakiranje, uključujući njegov unos na područje Unije, te u vezi s određivanjem zahtjeva za ovlašćivanjem registriranih subjekata za postavljanje oznake za drveni materijal za pakiranje na području Unije.

(67) Kako bi se u obzir uzeo razvoj međunarodnih normi, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje akata u skladu s člankom 290. UFEU-a u vezi s pravilima koja se tiču ovjeravanja bilja, biljnih proizvoda i drugih predmeta, osim drvenog materijala za pakiranje, za koje bi se zahtijevala primjena posebne potvrde o usklađenosti s pravilima ove Uredbe.

(68) Kako bi se osigurala korisnost i pouzdanost službenih potvrda, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje akata u skladu s člankom 290. UFEU-a u vezi s pravilima kojima se utvrđuje sadržaj službenih potvrda, ovlašćivanje specijaliziranih subjekata koji izdaju navedene potvrde i nadzor nad njima te elementi certifikata za izvoz, certifikata za ponovni izvoz i predizvoznog certifikata.

(69) Radi prilagođavanja razvoju znanstvenih i tehničkih spoznaja te razvoju međunarodnih normi, posebno normi IPPC-a i EPPO-a, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje akata u skladu s člankom 290. UFEU-a u vezi s pravilima o izmjeni prilogâ ovoj Uredbi.

(70) Posebno je važno da Komisija tijekom svojeg pripremnog rada provede odgovarajuća savjetovanja, uključujući i ona na razini stručnjaka, te da se ta savjetovanja provedu u skladu s načelima utvrđenima u Međuinstitucijskom sporazumu o boljoj izradi zakonodavstva od 13. travnja 2016. (13). Osobito, s ciljem osiguravanja ravnopravnog sudjelovanja u pripremi delegiranih akata, Europski parlament i Vijeće primaju sve dokumente istodobno kada i stručnjaci iz država članica te njihovi stručnjaci sustavno imaju pristup sastancima stručnih skupina Komisije koji se odnose na pripremu delegiranih akata.

(71) Radi osiguranja jedinstvenih uvjeta za provedbu ove Uredbe, provedbene ovlasti trebalo bi dodijeliti Komisiji u vezi sa sastavljanjem popisa karantenskih štetnih organizama Unije; utvrđivanjem formata izvješćâ o nadzorima, kao i uputama za ispunjavanje tog formata; utvrđivanjem formata višegodišnjih programa nadzora i povezanih praktičnih aranžmana; utvrđivanjem mjera protiv određenih karantenskih štetnih organizama Unije; te usvajanjem mjera na određeno vrijeme u vezi s rizicima od štetnih organizama koji nisu uvršteni na popis kao karantenski štetni organizmi Unije.

(72) Radi osiguranja jedinstvenih uvjeta za provedbu ove Uredbe, provedbene ovlasti trebalo bi dodijeliti Komisiji u vezi s izradom popisa zaštićenih područja i pripadajućih karantenskih štetnih organizama zaštićenog područja te u vezi s izmjenom opsega ili opozivom priznavanja zaštićenih područja.

(73) Radi osiguranja jedinstvenih uvjeta za provedbu ove Uredbe, provedbene ovlasti trebalo bi dodijeliti Komisiji u vezi s izradom popisa reguliranih nekarantenskih štetnih organizama Unije i pripadajućeg bilja za sadnju; te u vezi s uspostavom mjera za sprečavanje prisutnosti reguliranih nekarantenskih štetnih organizama Unije na pripadajućem bilju za sadnju.

(74) Radi osiguranja jedinstvenih uvjeta za provedbu ove Uredbe, provedbene ovlasti trebalo bi dodijeliti Komisiji u vezi s: izradom popisa bilja, biljnih proizvoda i drugih predmeta koje je zabranjeno unositi na područje Unije, te dotičnih trećih zemalja; izradom popisa bilja, biljnih proizvoda i drugih predmeta koji podliježu posebnim zahtjevima te u vezi s dotičnim posebnim zahtjevima za njihov unos na područje Unije i premještanje unutar njega; izradom privremenog popisa visokorizičnog bilja, biljnih proizvoda i drugih predmeta čiji unos na područje Unije treba zabraniti i dotičnih trećih zemalja; postupkom za procjenu rizika u vezi s izradom tog popisa; utvrđivanjem zahtjevâ za treće zemlje jednakovrijednih zahtjevima za premještanje bilja, biljnih proizvoda ili drugih predmeta unutar područja Unije; određivanjem aranžmana za prezentaciju i upotrebu plakata i brošura o unosu bilja, biljnih proizvoda i drugih predmeta na područje Unije; utvrđivanjem posebnih uvjeta ili mjera za unos određenog bilja, biljnih proizvoda i drugih predmeta u granična područja država članica; usvajanjem privremenih mjera u vezi s biljem, biljnim proizvodima i drugim predmetima za koje postoji vjerojatnost da će predstavljati novoutvrđene rizike od štetnih organizama ili druge fitosanitarne rizike na koje se sumnja; donošenjem odluka o privremenim mjerama koje su države članice poduzele u vezi s neposrednom opasnošću; izradom popisa bilja, biljnih proizvoda i drugih predmeta čiji je unos na određena zaštićena područja zabranjen; izradom popisa bilja, biljnih proizvoda i drugih predmeta koji podliježu posebnim zahtjevima, te posebnim zahtjevima za njihov unos na određena zaštićena područja i premještanje unutar njih; te utvrđivanjem pravila u vezi sa zahtjevima o karantenskim stanicama i prostorima za izolaciju te puštanjem bilja, biljnih proizvoda i drugih predmeta iz tih stanica i prostora.

(75) Radi osiguranja jedinstvenih uvjeta za provedbu ove Uredbe, provedbene ovlasti trebalo bi dodijeliti Komisiji u vezi s utvrđivanjem kraćih ili duljih minimalnih razdoblja za čuvanje evidencija o sljedivosti od strane specijaliziranih subjekata te zahtjevima u vezi s dostupnošću tih evidencija.

(76) Radi osiguranja jedinstvenih uvjeta za provedbu ove Uredbe, provedbene ovlasti trebalo bi dodijeliti Komisiji u vezi s: izradom popisa bilja, biljnih proizvoda i drugih predmeta te pripadajućih trećih zemalja podrijetla ili otpreme, za čiji unos na područje Unije treba biti obvezan fitosanitarni certifikat; izradom popisa bilja, biljnih proizvoda i drugih predmeta te pripadajućih trećih zemalja podrijetla ili otpreme, za čiji unos na određena zaštićena područja iz tih trećih zemalja treba biti obvezan fitosanitarni certifikat; izradom popisa bilja, biljnih proizvoda i drugih predmeta, dotičnih trećih zemalja i maksimalne količine koju se može izuzeti od zahtjeva za fitosanitarnim certifikatom prilikom unosa na područje Unije; te utvrđivanjem tehničkih aranžmana o poništenju elektroničkih fitosanitarnih certifikata.

(77) Radi osiguranja jedinstvenih uvjeta za provedbu ove Uredbe, provedbene ovlasti trebalo bi dodijeliti Komisiji u vezi s izradom popisa bilja, biljnih proizvoda i drugih predmeta za čije premještanje unutar područja Unije treba biti obvezna biljna putovnica; izradom popisa bilja, biljnih proizvoda i drugih predmeta za čiji unos na određena zaštićena područja i premještanje unutar njih treba biti obvezna biljna putovnica; te određivanjem štetnih organizama, bilja, biljnih proizvoda ili drugih predmeta iz zaštićenih područja za koje je obvezna biljna putovnica za zaštićena područja ako se dostavljaju izravno krajnjem korisniku.

(78) Radi osiguranja jedinstvenih uvjeta za provedbu ove Uredbe, provedbene ovlasti trebalo bi dodijeliti Komisiji u vezi s utvrđivanjem specifikacija formata biljne putovnice; utvrđivanjem tipova i vrsta bilja za sadnju na koje se ne bi trebala primjenjivati izuzeća od navođenja koda sljedivosti u formatu biljne putovnice; te utvrđivanjem tehničkih aranžmana za izdavanje elektroničkih biljnih putovnica.

(79) Radi osiguranja jedinstvenih uvjeta za provedbu ove Uredbe, provedbene ovlasti trebalo bi dodijeliti Komisiji u vezi s utvrđivanjem posebnih aranžmana u vezi s materijalom, postupkom tretiranja i označivanjem u pogledu popravka drvenog materijala za pakiranje; utvrđivanjem specifikacija formata službenih potvrda osim oznake na drvenom materijalu za pakiranje; utvrđivanjem postupaka za izdavanje predizvoznog certifikata; te utvrđivanjem posebnih pravila za podnošenje obavijesti.

(80) Provedbene ovlasti dodijeljene Komisiji trebalo bi izvršavati u skladu s Uredbom (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća (14).

(81) Komisija bi trebala donijeti provedbene akte koji se odmah primjenjuju kada, u opravdanim slučajevima povezanima s mjerama koje se trebaju usvojiti protiv određenih karantenskih štetnih organizama Unije ili štetnih organizama koji nisu uvršteni na popis kao karantenski štetni organizmi Unije, u vezi sa zabranom unosa određenog bilja, biljnih proizvoda i drugih predmeta na područje Unije ili zaštićeno područje ili podlijeganjem takvog unosa posebnim zahtjevima i privremenim mjerama koji se odnose na bilje, biljne proizvode i druge predmete za koje postoji vjerojatnost da će predstavljati novoutvrđene rizike od štetnih organizama ili druge fitosanitarne rizike na koje se sumnja, to zahtijevaju krajnje hitni razlozi.

(82) Direktivama Vijeća 74/647/EEZ (15) i 2006/91/EZ (16) utvrđene su mjere o kontroli karanfilovih savijača i kalifornijske štitaste uši. Od stupanja na snagu navedenih direktiva dotični štetni organizmi raširili su se cijelim područjem Unije te njihovo obuzdavanje stoga više nije izvedivo. Navedene bi direktive stoga trebalo staviti izvan snage.

(83) Direktive Vijeća 69/464/EEZ (17), 93/85/EEZ (18), 98/57/EZ (19) i 2007/33/EZ (20) trebalo bi staviti izvan snage jer bi trebalo donijeti nove mjere o štetnim organizmima na koje se odnose u skladu s ovom Uredbom. S obzirom na vrijeme i sredstva potrebna za donošenje tih novih mjera te bi direktive trebalo staviti izvan snage s učinkom od 1. siječnja 2022.

(84) Uredbom (EU) br. 652/2014 Europskog parlamenta i Vijeća (21) predviđa se da se bespovratna sredstva za mjere protiv štetnih organizama trebaju odnositi na određene štetne organizme uvrštene na popis u prilozima Direktivi 2000/29/EZ i na određene štetne organizme koji nisu uvršteni na popis u tim prilozima, ali podliježu privremenim mjerama Unije koje su donesene u odnosu na njih. Uz odredbe iz te uredbe, ovom Uredbom uspostavlja se kategorija prioritetnih štetnih organizama i od ključne je važnosti da određene mjere koje poduzimaju države članice osobito u pogledu prioritetnih štetnih organizama trebaju ispunjavati uvjete za bespovratna sredstva Unije, uključujući naknadu isplaćenu specijaliziranim subjektima za vrijednost bilja, biljnih proizvoda i drugih predmeta koje na temelju mjera iskorjenjivanja utvrđenih u ovoj Uredbi treba uništiti. Uredbu (EU) br. 652/2014 trebalo bi stoga izmijeniti.

(85) Također bi trebalo provesti tehničke izmjene u uredbama (EU) br. 228/2013 (22) i (EU) br. 1143/2014 (23) Europskog parlamenta i Vijeća.

(86) S obzirom na to da cilj ove Uredbe, to jest osiguravanje usklađenog pristupa u vezi sa zaštitnim mjerama protiv organizama štetnih za bilje, ne mogu dostatno ostvariti države članice, nego se zbog svojeg učinka, složenosti, prekogranične i međunarodne prirode on na bolji način može ostvariti na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti utvrđenim u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji. U skladu s načelom proporcionalnosti utvrđenim u tom članku, ova Uredba ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tog cilja.

(87) Za mala i srednja poduzeća (MSP-ovi) ovom se Uredbom ne stvara neproporcionalno administrativno opterećenje ili gospodarski učinak. Na temelju savjetovanja s dionicima, u okviru ove Uredbe posebna situacija MSP-ova uzeta je u obzir kada je to bilo moguće. Potencijalno opće izuzeće mikropoduzeća, koja čine većinu poduzeća, nije uzeto u obzir s obzirom na cilj javne politike da se zaštiti zdravlje bilja.

(88) Ovom Uredbom uzimaju se u obzir IPPC, Sporazum o primjeni sanitarnih i fitosanitarnih mjera i smjernice određene u okviru njih.

(89) U skladu s načelom pametnog donošenja propisa, trebalo bi koordinirati provedbu ove Uredbu s provedbom Uredbe (EU) br. 1143/2014 kako bi se osiguralo da se zakonodavstvo Unije o biljnom zdravstvu primjenjuje potpuno i u cijelosti.

(90) Ovom Uredbom poštuju se temeljna prava i načela osobito priznata u Povelji, a posebno poštovanje privatnog i obiteljskog života, pravo na vlasništvo, zaštita osobnih podataka, sloboda poduzetništva i sloboda umjetnosti i znanosti. Države članice trebale bi primjenjivati ovu Uredbu u skladu s tim pravima i načelima,

DONIJELI SU OVU UREDBU:

POGLAVLJE I.

Predmet, područje primjene i definicije

Članak 1.

Predmet i područje primjene

1. Ovom Uredbom uspostavljaju se pravila za određivanje fitosanitarnih rizika koje predstavlja bilo koja vrsta, soj ili biotip patogenih uzročnika, životinja ili parazitskog bilja štetnih za bilje ili biljne proizvode („štetni organizmi”) i mjere za ublažavanje tih rizika do prihvatljive razine.

2. Kada postoje dokazi da neparazitsko bilje, različito od bilja uređenog člankom 4. stavkom 1. Uredbe (EU) br. 1143/2014, predstavlja fitosanitarne rizike koji bi za područje Unije imali ozbiljan gospodarski, socijalni i okolišni učinak, to se neparazitsko bilje može smatrati štetnim organizmima za potrebe ove Uredbe.

3. Za potrebe ove Uredbe, upućivanja na treće zemlje čitaju se kao upućivanja na treće zemlje, Ceutu, Melillu i područja iz članka 355. stavka 1. UFEU-a, uz iznimku Madeire i Azora.

Za potrebe ove Uredbe, upućivanja na područje Unije čitaju se kao upućivanja na područje Unije bez Ceute, Melille i područjâ iz članka 355. stavka 1. UFEU-a, uz iznimku Madeire i Azora.

Članak 2.

Definicije

Za potrebe ove Uredbe primjenjuju se sljedeće definicije:

1. „bilje” znači živuće bilje i sljedeći živući dijelovi bilja: (a) sjemenke u botaničkom smislu, osim onih koje nisu namijenjene sadnji; (b) voće, u botaničkom smislu; (c) povrće; (d) gomolji, podanci, lukovice, rizomi, korijenje, podloge, vriježe; (e) izdanci, stabljike; (f) rezano cvijeće; (g) grane s lišćem ili bez njega; (h) rezana stabla koja su zadržala lišće; (i) listovi, lišće; (j) kulture biljnog tkiva, uključujući kulture stanica, germplazmu, meristeme, himerične klonove, mikropropagirani materijal; (k) živi pelud i spore; (l) pupovi, rodne grane, reznice, plemke, cijepovi;

2. „biljni proizvodi” znači neprerađeni materijal biljnog podrijetla te oni prerađeni proizvodi koji po svojoj prirodi ili prirodi svoje prerade mogu prouzročiti rizik od širenja karantenskih štetnih organizama. Osim ako je u provedbenim aktima donesenima na temelju članaka 28., 30. i 41. predviđeno drukčije, drvo se smatra „biljnim proizvodom” samo ako ispunjava jedan od sljedećih kriterija ili više njih: (a) zadržava cijelu svoju prirodnu oblu površinu, s korom ili bez nje, ili njezin dio; (b) nije zadržalo svoju prirodnu oblu površinu zbog piljenja, rezanja ili cijepanja; (c) u obliku je ivera, čestica, piljevine, drvnog otpada, strugotina ili drvnih ostataka i nije prošlo preradu u kojoj se upotrebljava ljepilo, toplina ili pritisak ili kombinacija navedenog kako bi se proizveli peleti, brikete, šperploča ili daske od iverja; (d) upotrebljava se ili ga se namjerava upotrebljavati kao materijal za pakiranje, bez obzira na to upotrebljava li se doista za prijevoz robe ili ne;

3. „sadnja” znači bilo koja radnja za stavljanje bilja u uzgojni supstrat, ili cijepljenjem ili sličnim radnjama, kako bi se osigurao njegov rast, razmnožavanje ili umnažanje;

4. „bilje za sadnju” znači bilje čija je namjena ostati posađeno, sadnja ili presađivanje;

5. „drugi predmet” znači bilo koji materijal ili predmet, osim bilja ili biljnih proizvoda, sposoban primiti ili proširiti štetne organizme, uključujući tlo ili uzgojni supstrat;

6. „nadležno tijelo” znači središnje tijelo ili središnja tijela države članice ili, kada je to primjenjivo, treće zemlje, odgovorna za organizaciju službenih kontrola i drugih službenih aktivnosti, ili bilo koje drugo tijelo kojemu je dodijeljena ta odgovornost, u skladu sa zakonodavstvom Unije o službenim kontrolama.

7. „partija” znači broj jedinica jedne robe, koja se može identificirati na temelju homogenosti sastava, podrijetla i drugih relevantnih elemenata, i koja čini dio pošiljke;

8. „trgovinska jedinica” znači najmanja komercijalna ili druga upotrebljiva jedinica primjenjiva na dotičnu fazu stavljanja na tržište, koja može biti podskupina partije ili cijela partija;

9. „specijalizirani subjekt” znači svaka osoba javnog ili privatnog prava poslovno uključena u jednu od sljedećih aktivnosti u vezi s biljem, biljnim proizvodima i drugim predmetima, ili više njih, i pravno odgovorna za te aktivnosti: (a) sadnju; (b) oplemenjivanje; (c) proizvodnju, uključujući uzgoj, umnožavanje i održavanje; (d) unos na područje Unije te premještanje unutar njega i iz njega; (e) stavljanje na raspolaganje na tržištu; (f) pohranu, prikupljanje, otpremanje i preradu;

10. „registrirani subjekt” znači specijalizirani subjekt registriran u skladu s člankom 65.;

11. „ovlašteni subjekt” znači registrirani subjekt koji je nadležno tijelo ovlastilo za izdavanje biljnih putovnica u skladu s člankom 89., postavljanje oznake u skladu s člankom 98. ili izdavanje potvrda u skladu s člankom 99.;

12. „krajnji korisnik” znači svaka osoba koja djeluje u svrhe koje su izvan njezine djelatnosti, poslovanja ili struke, koja pribavlja bilje ili biljne proizvode za vlastitu uporabu;

13. „test” znači službeni pregled, osim vizualnog, kojim se utvrđuje jesu li štetni organizmi prisutni ili kojim se identificiraju štetni organizmi;

14. „postupak tretiranja” je postupak, službeni ili neslužbeni, kojim se štetni organizmi ubijaju, onesposobljavaju ili uklanjaju, kojim ih se čini neplodnima ili kojim se devitalizira bilje ili biljne proizvode;

15. „učestalost” znači udio ili broj jedinica u kojima je u uzorku, pošiljci, polju ili drugoj definiranoj populaciji prisutan štetni organizam;

16. „udomaćenost” znači nastavak prisutnosti štetnog organizma u doglednoj budućnosti unutar nekog područja nakon njegova ulaska;

17. „iskorjenjivanje” znači primjena fitosanitarnih mjera za uklanjanje štetnog organizma iz nekog područja;

18. „obuzdavanje” znači primjena fitosanitarnih mjera na zaraženom području i oko njega kako bi se spriječilo širenje štetnog organizma;

19. „karantenska stanica” znači bilo koja službena stanica za držanje štetnih organizama, bilja, biljnih proizvoda ili drugih predmeta u karanteni;

20. „prostor za izolaciju” znači bilo koji prostor, osim karantenskih stanica, gdje se štetni organizmi, bilje, biljni proizvodi ili drugi predmeti drže u uvjetima izolacije;

21. „kod sljedivosti” znači slovni, numerički ili alfanumerički kod kojim se identificira pošiljka, partija ili trgovinska jedinica i koji se upotrebljava u svrhe sljedivosti, uključujući kodove koji se odnose na partiju, seriju, šaržu, datum proizvodnje ili dokumente specijaliziranog subjekta;

22. „fitosanitarna mjera” znači svaka službena mjera čija je svrha sprečavanje unosa ili širenja karantenskog štetnog organizma ili ograničavanje gospodarskog utjecaja reguliranih nekarantenskih štetnih organizama.

POGLAVLJE II.

Karantenski štetni organizmi

Odjeljak 1.

Karantenski štetni organizmi

Članak 3.

Definicija karantenskih štetnih organizama

Štetni organizam je „karantenski štetni organizam” na definiranom području ako ispunjava sve sljedeće uvjete:

(a) identitet mu je utvrđen u smislu Priloga I. odjeljka 1. točke 1.;

(b) nije prisutan na području u smislu Priloga I. odjeljka 1. točke 2. podtočke (a) ili, ako je prisutan, nije široko rasprostranjen unutar tog područja u smislu Priloga I. odjeljka 1. točke 2. podtočaka (b) i (c);

(c) sposoban je ući u područje, udomaćiti se na području i proširiti se unutar njega ili, ako je prisutan na području, ali nije široko rasprostranjen, sposoban je ući na dijelove tog područja u kojima nije prisutan, udomaćiti se na tim dijelovima i proširiti se unutar njih, u smislu Priloga I. odjeljka 1. točke 3.;

(d) njegov ulazak, udomaćivanje i širenje imali bi, u smislu Priloga I. odjeljka 1. točke 4., neprihvatljiv gospodarski, okolišni ili socijalni učinak na to područje ili, ako je prisutan, ali nije široko rasprostranjen, na one dijelove područja u kojima nije prisutan; i

(e) dostupne su izvedive i djelotvorne mjere za sprečavanje ulaska, udomaćivanja ili širenja tog štetnog organizma unutar tog područja te za ublažavanje njegovih rizika i učinka.

Odjeljak 2.

Karantenski štetni organizmi Unije

Članak 4.

Definicija karantenskih štetnih organizama Unije

Karantenski štetni organizam je „karantenski štetni organizam Unije” ako je definirano područje iz uvodnog dijela članka 3. područje Unije i ako je uključeno na popis iz članka 5. stavka 2.

Članak 5.

Zabrana unosa, premještanja, držanja, razmnožavanja ili puštanja karantenskih štetnih organizama Unije

1. Karantenski štetni organizam Unije ne smije se unositi na područje Unije, premještati unutar njega, niti držati, razmnožavati ili puštati unutar područja Unije.

2. Komisija provedbenim aktom izrađuje popis štetnih organizama koji ispunjavaju uvjete navedene u članku 3. u odnosu na područje Unije („popis karantenskih štetnih organizama Unije”).

Popis karantenskih štetnih organizama Unije uključuje štetne organizme uvrštene na popis u dijelu A Priloga I. Direktivi 2000/29/EZ i dijelu A odjeljku I. Priloga II. toj direktivi.

Štetni organizmi koji su autohtoni u bilo kojem dijelu područja Unije ili u njemu udomaćeni, bilo prirodno ili zbog unosa iz nekog područja koje se nalazi izvan Unije, na popisu karantenskih štetnih organizama Unije označavaju se kao štetni organizmi za koje je poznato da se javljaju na području Unije.

Štetni organizmi koji nisu autohtoni ni na kojem dijelu područja Unije niti na njemu udomaćeni na popisu karantenskih štetnih organizama Unije označavaju se kao štetni organizmi za koje nije poznato da se javljaju na području Unije.

3. Ako rezultati procjene pokažu da štetni organizam koji nije uvršten na popis karantenskih štetnih organizama Unije ispunjava uvjete navedene u članku 3. u odnosu na područje Unije, ili da štetni organizam uvršten na popis karantenskih štetnih organizama Unije više ne ispunjava jedan od tih uvjeta ili više njih, Komisija putem provedbenih akata na odgovarajući način mijenja provedbeni akt iz stavka 2. ovog članka dodavanjem dotičnog štetnog organizma na popis ili njegovim uklanjanjem s popisa.

Komisija tu procjenu stavlja na raspolaganje državama članicama.

Komisija može provedbenima aktima zamijeniti provedbeni akt iz stavka 2. ovog članka u svrhu konsolidacije izmjena.

4. Provedbeni akti iz stavaka 2. i 3. donose se u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 107. stavka 2.

Članak 6.

Prioritetni štetni organizmi

1. Karantenski štetni organizmi Unije su „prioritetni štetni organizmi” ako ispunjavaju sve sljedeće uvjete:

(a) u pogledu područja Unije, ispunjavaju jedan ili više uvjeta utvrđenih u Prilogu I. odjeljku 1. točki 2.;

(b) njihov potencijalni gospodarski, okolišni ili socijalni učinak najozbiljniji je u odnosu na područje Unije, kako je utvrđeno u Prilogu I. odjeljku 2.;

(c) uvršteni su na popis u skladu sa stavkom 2. ovog članka.

2. Komisija je ovlaštena donijeti delegirane akte u skladu s člankom 105. kojima se ova Uredba dopunjuje izradom popisa prioritetnih štetnih organizama („popis prioritetnih štetnih organizama”).

Ako rezultati procjene pokažu da karantenski štetni organizam Unije ispunjava uvjete iz stavka 1. ovog članka, ili da štetni organizam više ne ispunjava jedan od tih uvjeta ili više njih, Komisija je ovlaštena donijeti delegirane akte u skladu s člankom 105. kojima se mijenja popis iz prvog podstavka na odgovarajući način dodavanjem dotičnog štetnog organizma na popis ili njegovim uklanjanjem s popisa.

Komisija tu procjenu bez odgode stavlja na raspolaganje državama članicama.

Kada, u slučaju ozbiljnog rizika od štetnog organizma, to zahtijevaju krajnje hitni razlozi, na delegirane akte donesene na temelju ovog članka primjenjuje se postupak predviđen u članku 106.

Članak 7.

Izmjena Priloga I. odjeljka 1.

Komisija je ovlaštena donijeti delegirane akte u skladu s člankom 105. kojima se mijenja Prilog I. odjeljak 1. kako bi se prilagodio razvoju znanstvenih i tehničkih spoznaja i relevantnih međunarodnih normi.

Članak 8.

Karantenski štetni organizmi Unije koji se upotrebljavaju za službeno provođenje testova, u znanstvene ili obrazovne svrhe, za pokuse, sortne selekcije ili oplemenjivanje

1. Odstupajući od članka 5. stavka 1., države članice mogu na zahtjev privremeno odobriti unos karantenskih štetnih organizama Unije ili štetnih organizama na koje se primjenjuju mjere donesene na temelju članka 30. stavka 1. na svoje državno područje te njihovo premještanje, držanje i razmnožavanje unutar svojeg državnog područja, za svrhe službenog provođenja testova, znanstvene ili obrazovne svrhe, pokuse, sortnu selekciju ili oplemenjivanje.

Odobrenje se izdaje za dotičnu aktivnost samo ako su nametnuta odgovarajuća ograničenja kako bi se osiguralo da unos, premještanje, držanje, razmnožavanje ili upotreba dotičnog štetnog organizma ne rezultiraju njegovim udomaćivanjem ili širenjem unutar područja Unije, uzimajući u obzir identitet, biologiju i načine širenja tog štetnog organizma, predviđenu aktivnost, interakciju s okolišem i druge relevantne čimbenike povezane s rizikom koji predstavlja taj štetni organizam.

2. Odobrenja dodijeljena na temelju stavka 1. uključuju sve sljedeće uvjete:

(a) štetni organizam treba držati na lokaciji i u uvjetima: i. koje nadležna tijela smatraju primjerenima; i ii. koji su navedeni u odobrenju;

(b) aktivnost koja uključuje štetni organizam treba provoditi u karantenskoj stanici ili prostoru za izolaciju koje je odredilo nadležno tijelo u skladu s člankom 60. i koji su navedeni u odobrenju;

(c) aktivnost koja uključuje štetni organizam treba provoditi osoblje: i. čiju znanstvenu i tehničku kompetenciju nadležno tijelo smatra primjerenom; i ii. koje je navedeno u odobrenju;

(d) štetni organizam prilikom unosa na područje Unije te premještanja, držanja ili razmnožavanja na području Unije mora pratiti navedeno odobrenje.

3. Odobrenja dodijeljena na temelju stavka 1. ograničena su u pogledu količine štetnih organizama koji se mogu unijeti, premještati, držati, razmnožavati ili upotrebljavati te u pogledu vremena koje je prikladno za dotičnu aktivnost. Odobrenja ne premašuju kapacitet određene karantenske stanice ili prostora za izolaciju.

Odobrenja uključuju ograničenja potrebna kako bi se na odgovarajući način uklonio rizik od udomaćivanja i širenja odgovarajućeg karantenskog štetnog organizma Unije ili štetnog organizma na koji se primjenjuju mjere donesene na temelju članka 30. stavka 1.

4. Nadležno tijelo prati usklađenost s uvjetima iz stavka 2. i ograničenjem i zabranama iz stavka 3. te poduzima potrebne mjere u slučaju neusklađenosti. Prema potrebi, ta mjera znači opoziv odobrenja iz stavka 1.

5. Komisija je ovlaštena donijeti delegirane akte u skladu s člankom 105. kojima se ova Uredba dopunjuje utvrđivanjem detaljnih pravila u vezi sa sljedećim:

(a) razmjenom informacija između država članica i Komisije u vezi s unosom dotičnih štetnih organizama na područje Unije te njihovim premještanjem, držanjem, razmnožavanjem i upotrebom na području Unije;

(b) postupkom i uvjetima za izdavanje odobrenja iz stavka 1.; i

(c) praćenjem usklađenosti i mjerama koje treba poduzeti u slučaju neusklađenosti, kako je navedeno u stavku 4.

Članak 9.

Obavješćivanje o neposrednoj opasnosti

1. Ako država članica ima dokaze o postojanju neposredne opasnosti od ulaska karantenskog štetnog organizma Unije na područje Unije ili na dio tog područja na kojem taj štetni organizam dotad nije bio prisutan, ta država članica odmah u pismenom obliku obavješćuje Komisiju i ostale države članice o tim dokazima.

2. Stavak 1. primjenjuje se i na štetne organizme koji se ne nalaze na popisu karantenskih štetnih organizama Unije ako:

(a) se na štetne organizme primjenjuju mjere donesene na temelju članka 30. stavka 1.; ili

(b) dotična država članica smatra da štetni organizmi mogu ispuniti uvjete za uvrštenje na popis karantenskih štetnih organizama Unije.

3. Specijalizirani subjekti odmah obavješćuju nadležna tijela o svim dokazima koje bi mogli imati u vezi s neposrednom opasnošću iz stavka 1. u pogledu karantenskih štetnih organizama Unije ili štetnih organizama iz stavka 2.

Članak 10.

Službena potvrda nadležnih tijela o prisutnosti karantenskog štetnog organizma Unije

Ako nadležno tijelo sumnja da je karantenski štetni organizam Unije ili štetni organizam na koji se primjenjuju mjere donesene na temelju članka 30. stavka 1. prisutan na dijelu državnog područja države članice na kojem dotad nije bila poznata prisutnost tog štetnog organizma, ili u pošiljci bilja, biljnih proizvoda ili drugih predmeta koja je unesena ili se planira unijeti na područje Unije ili premještati unutar njega, ili ako je nadležno tijelo primilo dokaze o takvoj prisutnosti, ono odmah poduzima mjere potrebne kako bi potvrdilo je li taj štetni organizam prisutan („službeno potvrditi”).

Ta službena potvrda temelji se na dijagnozi službenog laboratorija, koji je nadležno tijelo odredilo u skladu s uvjetima i zahtjevima utvrđenima u zakonodavstvu Unije o službenim kontrolama.

Dok prisutnost štetnog organizma ne bude službeno potvrđena, dotična država članica, kada je to prikladno, poduzima fitosanitarne mjere kako bi uklonila rizik od širenja štetnog organizma.

Sumnja ili dokazi iz prvog stavka ovog članka mogu se temeljiti na bilo kakvim informacijama zaprimljenima na temelju članaka 14. i 15., ili iz bilo kojeg drugog izvora.

Članak 11.

Obavješćivanje Komisije i ostalih država članica o karantenskim štetnim organizmima Unije koje provode države članice

Država članica obavješćuje Komisiju i ostale države članice ako njezino nadležno tijelo službeno potvrdi bilo koju od sljedećih situacija:

(a) prisutnost, na njezinu državnom području, karantenskog štetnog organizma Unije čija prisutnost tamo nije poznata;

(b) prisutnost karantenskog štetnog organizma Unije na dijelu njezina državnog područja na kojem prethodno nije bio prisutan;

(c) prisutnost na njezinu državnom području karantenskog štetnog organizma Unije u pošiljci bilja, biljnih proizvoda ili drugih predmeta koja je unesena ili se planira unijeti na područje Unije ili premještati unutar njega.

Obavješćivanje na temelju prvog stavka provodi jedinstveno tijelo, kako je navedeno u zakonodavstvu Unije o službenim kontrolama, dotične države članice te putem elektroničkog sustava obavješćivanja iz članka 103.

Članak 12.

Informacije o karantenskim štetnim organizmima Unije koje nadležna tijela trebaju pružiti specijaliziranim subjektima

1. Ako je službeno potvrđena jedna od situacija iz članka 11., nadležno tijelo osigurava da se specijalizirane subjekte čiji su bilje, biljni proizvodi ili drugi predmeti možda zahvaćeni, bez odgode obavijesti o prisutnosti karantenskog štetnog organizma Unije.

2. Komisija izrađuje i ažurira javnosti dostupan popis svih obavijesti koje je zaprimila o novim organizmima štetnima za bilje u trećim zemljama koji bi mogli predstavljati rizik za zdravlje bilja na području Unije.

Taj popis može biti dio elektroničkog sustava iz članka 103.

Članak 13.

Informacije o prioritetnim štetnim organizmima koje nadležna tijela trebaju pružiti javnosti

Ako je službeno potvrđena jedna od situacija iz članka 11. prvog stavka točaka (a) i (b) u pogledu prioritetnog štetnog organizma, nadležno tijelo obavješćuje javnost o poduzetim mjerama ili mjerama koje namjerava poduzeti te o svim mjerama koje trebaju poduzeti odgovarajuće kategorije specijaliziranih subjekata ili drugih osoba.

Članak 14.

Mjere koje specijalizirani subjekti trebaju odmah poduzeti

1. Ako specijalizirani subjekt sumnja ili ustanovi da je karantenski štetni organizam Unije ili štetni organizam na koji se primjenjuju mjere donesene na temelju članka 30. stavka 1. prisutan na bilju, biljnim proizvodima ili drugim predmetima koji su pod kontrolom tog subjekta, odmah o tome obavješćuje nadležno tijelo kako bi to nadležno tijelo poduzelo mjere u skladu s člankom 10. Prema potrebi, specijalizirani subjekt također odmah poduzima mjere opreza s ciljem sprečavanja udomaćivanja i širenja tog štetnog organizma.

2. Nadležno tijelo može odlučiti da obavješćivanje iz stavka 1. nije potrebno kada je poznato da se određeni štetni organizam pojavljuje na određenom području. U tom slučaju ono obavješćuje dotične specijalizirane subjekte o toj odluci.

3. Kada specijalizirani subjekt primi službenu potvrdu o prisutnosti karantenskog štetnog organizma Unije na bilju, biljnim proizvodima ili drugim predmetima koji su pod kontrolom tog subjekta, savjetuje se s nadležnim tijelom o mjerama koje treba poduzeti te, kako je primjenjivo, provodi mjere iz stavaka od 4. do 7.

4. Specijalizirani subjekt odmah poduzima mjere potrebne za sprečavanje širenja tog štetnog organizma. Ako je nadležno tijelo izdalo upute o tim mjerama, specijalizirani subjekt postupa u skladu s tim uputama.

5. Ako ga je tako uputilo nadležno tijelo, specijalizirani subjekt poduzima potrebne mjere za uklanjanje štetnog organizma s dotičnog bilja, biljnih proizvoda ili drugih predmeta te iz svojih prostora, zemljišta, tla, vode ili drugih zaraženih elemenata koji su pod njegovom kontrolom.

6. Ako ga nadležno tijelo nije uputilo drukčije, specijalizirani subjekt bez odgode povlači s tržišta bilje, biljne proizvode i druge predmete koji su pod kontrolom tog subjekta i na kojima bi mogao biti prisutan štetni organizam.

Ako to bilje, biljni proizvodi ili drugi predmeti više nisu pod kontrolom specijaliziranog subjekta, specijalizirani subjekt, ako ga nadležno tijelo nije uputilo drukčije, odmah:

(a) obavješćuje osobe u trgovinskom lancu kojima je dostavljeno to bilje, biljni proizvodi i drugi predmeti o prisutnosti štetnog organizma;

(b) tim osobama pruža smjernice o potrebnim mjerama koje treba poduzeti tijekom transporta tog bilja, biljnih proizvoda i drugih predmeta kako bi se umanjio rizik od širenja ili bijega dotičnih štetnih organizama; i

(c) opoziva to bilje, biljne proizvode ili druge predmete.

7. Kada se primjenjuje stavak 1., 3., 4., 5. ili 6. ovog članka, specijalizirani subjekt na zahtjev nadležnom tijelu dostavlja sve informacije relevantne za javnost. Ne dovodeći u pitanje članak 13., ako je potrebno poduzeti mjere u pogledu bilja, biljnih proizvoda ili drugih predmeta na kojima bi taj štetni organizam mogao biti prisutan, nadležno tijelo o toj činjenici što je prije moguće obavješćuje javnost.

Članak 15.

Mjere koje trebaju poduzeti osobe koje nisu specijalizirani subjekti

1. Ako bilo koja osoba koja nije specijalizirani subjekt ustanovi prisutnost karantenskog štetnog organizma Unije ili ima razloga za sumnju na takvu prisutnost, odmah obavješćuje nadležno tijelo. Ako ta obavijest nije dostavljena u pismenom obliku, nadležno tijelo službeno je bilježi. Ako to zatraži nadležno tijelo, ta osoba navedenom tijelu pruža informacije koje posjeduje o toj prisutnosti.

2. Nadležno tijelo može odlučiti da obavješćivanje iz stavka 1. nije potrebno u slučaju kada je poznato da je određeni štetni organizam prisutan na određenom području.

3. Osoba koja je dala obavijest iz stavka 1. savjetuje se s nadležnim tijelom o mjerama koje treba poduzeti te, u skladu s uputama nadležnog tijela, poduzima mjere potrebne za sprečavanje širenja tog štetnog organizma i njegovo uklanjanje s dotičnog bilja, biljnih proizvoda ili drugih predmeta te, kada je to primjenjivo, iz svojih prostora.

Članak 16.

Odstupanja od obveza obavješćivanja

Obveze obavješćivanja iz članaka 14. i 15. ne primjenjuju se ako se:

(a) utvrdi prisutnost karantenskih štetnih organizama Unije u zaraženom području demarkiranog područja uspostavljenog s ciljem obuzdavanja tog štetnog organizma, kako je navedeno u članku 18. stavku 2.;

(b) utvrdi prisutnost karantenskih štetnih organizama Unije u zaraženom području demarkiranog područja na koje se primjenjuju mjere iskorjenjivanja za koje je potrebno osam ili više godina, tijekom tih prvih osam godina.

Članak 17.

Iskorjenjivanje karantenskih štetnih organizama Unije

1. Ako je službeno potvrđena jedna od situacija iz članka 11. prvog stavka točaka (a) i (b), nadležno tijelo odmah poduzima sve potrebne fitosanitarne mjere za iskorjenjivanje relevantnog karantenskog štetnog organizma Unije iz dotičnog područja. Navedene mjere poduzimaju se u skladu s Prilogom II.

Ta obveza iskorjenjivanja ne primjenjuje se ako je drukčije predviđeno u provedbenom aktu o tom štetnom organizmu, donesenom na temelju članka 28. stavka 2.

2. Nadležno tijelo bez odgode istražuje izvor prisutnosti dotičnog karantenskog štetnog organizma Unije, posebno ako bi ta prisutnost mogla biti povezana s premještanjima bilja, biljnih proizvoda ili drugih predmeta te mogućnošću da se dotični štetni organizam tim premještanjima dalje proširio na bilje, biljne proizvode ili druge predmete.

3. Ako se mjere iz stavka 1. odnose na unos bilja, biljnih proizvoda i drugih predmeta na područje Unije ili premještanje unutar njega, dotična država članica o tim mjerama odmah obavješćuje Komisiju i ostale države članice.

4. Mjere iz stavka 1. i istrage iz stavka 2. poduzimaju se bez obzira na to je li taj štetni organizam prisutan u javnim ili privatnim prostorima.

Članak 18.

Uspostavljanje demarkiranih područja

1. Ako je službeno potvrđena jedna od situacija iz članka 11. prvog stavka točaka (a) i (b), nadležno tijelo odmah uspostavlja jedno ili više područja na kojima treba poduzeti mjere iskorjenjivanja iz članka 17. stavka 1. („demarkirano područje”).

Demarkirano područje sastoji se od zaraženog područja i sigurnosnog područja.

2. Zaraženo područje, kako je primjenjivo, sadržava:

(a) sve bilje za koje je poznato da je zaraženo dotičnim štetnim organizmom;

(b) sve bilje koje pokazuje znakove ili simptome koji ukazuju na moguću zaraženost tim štetnim organizmom;

(c) sve drugo bilje koje bi moglo biti ili postati kontaminirano ili zaraženo tim štetnim organizmom, uključujući bilje koje bi moglo biti zaraženo zbog svoje osjetljivosti na taj štetni organizam i zbog toga što se nalazi u neposrednoj blizini zaraženog bilja ili zbog zajedničkog izvora proizvodnje, ako je poznat, sa zaraženim biljem ili biljem uzgojenim od njega;

(d) zemljište, tlo, vodotokove ili druge elemente zaražene dotičnim štetnim organizmom, ili koji bi se mogli njime zaraziti.

3. Sigurnosno područje nalazi se uz zaraženo područje i okružuje ga.

Njegov opseg primjeren je riziku od širenja dotičnog štetnog organizma izvan zaraženog područja prirodnim putem ili zbog ljudskog djelovanja u zaraženom području i njegovoj okolici te se određuje u skladu s načelima utvrđenima u Prilogu II. odjeljku 2.

Međutim, ako je rizik od širenja štetnog organizma izvan zaraženog područja uklonjen ili umanjen na prihvatljivu razinu prirodnim ili umjetnim zaprekama, ne zahtijeva se uspostava sigurnosnog područja.

4. Odstupajući od stavka 1., ako nadležno tijelo na temelju prvotnog pregleda zaključi, s obzirom na prirodu dotičnog štetnog organizma, biljke, biljnog proizvoda ili drugog predmeta i mjesto gdje je pronađen, da se dotični štetni organizam može odmah ukloniti, nadležno tijelo može odlučiti da neće uspostaviti demarkirano područje.

U tom slučaju ono provodi nadzor kako bi se odredilo je li zaraženo drugo bilje ili biljni proizvodi. Na temelju tog nadzora nadležno tijelo utvrđuje je li potrebno uspostaviti demarkirano područje.

5. Ako u skladu sa stavcima 2. i 3. demarkirano područje treba proširiti na državno područje druge države članice, država članica u kojoj je utvrđena prisutnost dotičnog štetnog organizma odmah kontaktira s državom članicom na čije državno područje treba proširiti demarkirano područje kako bi omogućila toj državi članici da poduzme sve odgovarajuće mjere, kako je navedeno u stavcima od 1. do 4.

6. Države članice do 30. travnja svake godine Komisiju i ostale države članice obavješćuju o broju i lokacijama uspostavljenih demarkiranih područja, dotičnim štetnim organizmima i mjerama koje su poduzete tijekom prethodne kalendarske godine.

Ovaj se stavak primjenjuje ne dovodeći u pitanje bilo koju obvezu obavješćivanja o demarkiranim područjima utvrđenu u provedbenim aktima iz članka 104.

Članak 19.

Nadzori i izmjene demarkiranih područja te ukidanje ograničenja

1. Nadležna tijela najmanje jednom godišnje, u odgovarajuće vrijeme, provode nadzor svakog demarkiranog područja u pogledu razvoja prisutnosti dotičnog štetnog organizma.

Navedeni se nadzori provode u skladu s člankom 22. stavkom 2.

2. Ako nadležno tijelo otkrije prisutnost štetnog organizma u sigurnosnom području, bez obzira na to je li to otkriće rezultat nadzora iz stavka 1., dotična država članica o tome odmah obavješćuje Komisiju i ostale države članice.

3. Nadležna tijela prema potrebi mijenjaju granice zaraženih područja, sigurnosnih područja i demarkiranih područja s obzirom na rezultate nadzorâ iz stavka 1.

4. Nadležna tijela mogu ukinuti demarkirano područje i okončati mjere iskorjenjivanja ako se potvrdi status tog područja kao područja slobodnog od štetnog organizma. To će biti slučaj ako su ispunjena sljedeća dva uvjeta:

(a) nadzorom iz stavka 1. utvrđeno je da je to područje slobodno od dotičnog štetnog organizma; i

(b) nije utvrđena prisutnost dotičnog štetnog organizma na tom demarkiranom području tijekom dovoljno dugog razdoblja.

5. Prilikom odlučivanja o izmjenama iz stavka 3. ili o ukidanju demarkiranog područja iz stavka 4. dotično nadležno tijelo uzima u obzir barem sljedeće čimbenike:

(a) biologiju dotičnog štetnog organizma i vektora;

(b) prisutnost bilja domaćina;

(c) ekološko-klimatske uvjete; i

(d) vjerojatnost uspješnosti mjera iskorjenjivanja.

6. Odstupajući od stavka 1. ovog članka, godišnji nadzori ne moraju se provoditi u zaraženom području demarkiranih područja koja su uspostavljena za:

(a) štetne organizme na koje se primjenjuju mjere iskorjenjivanja za koje je potrebno osam ili više godina;

(b) štetne organizme na koje se primjenjuju mjere obuzdavanja iz članka 28. stavka 2.

7. Komisija je ovlaštena donijeti delegirane akte u skladu s člankom 105. kojima se ova Uredba dopunjuje detaljnijim određivanjem štetnih organizama iz stavka 6. točke (a) ovog članka i članka 16. točke (b) te uvjeta za primjenu tih odstupanja.

Članak 20.

Izvješća o mjerama poduzetima u skladu s člancima 17., 18. i 19.

1. Ako je država članica mjere poduzela na području koje se nalazi u blizini granice s drugom državom članicom, izvješće o mjerama poduzetima u skladu s člancima 17., 18. i 19. podnosi se toj drugoj državi članici.

2. Ako to zatraži Komisija ili bilo koja druga država članica, država članica podnosi izvješće o posebnim mjerama poduzetima u skladu s člancima 17., 18. i 19.

Članak 21.

Izmjena Priloga II.

Komisija je ovlaštena donijeti delegirane akte u skladu s člankom 105. kojima se mijenja Prilog II. kako bi se prilagodio razvoju znanstvenih i tehničkih spoznaja i relevantnih međunarodnih normi.

Članak 22.

Nadzori u vezi s karantenskim štetnim organizmima Unije i štetnim organizmima koji privremeno ispunjavaju uvjete za uvrštavanje u karantenske štetne organizme Unije

1. Države članice tijekom određenih razdoblja provode na riziku utemeljene nadzore pri čemu provjeravaju barem:

(a) prisutnost bilo kojeg karantenskog štetnog organizma Unije; i

(b) znakove ili simptome bilo kojeg štetnog organizma na koji se primjenjuju mjere iz članka 29. ili mjere donesene na temelju članka 30. stavka 1.

Ti se nadzori provode u svim područjima u kojima nije bila poznata prisutnost dotičnog štetnog organizma.

Ti se nadzori ne moraju provoditi za štetne organizme za koje je nedvojbeno zaključeno da se ne mogu udomaćiti ili proširiti u dotičnoj državi članici zbog ekološko-klimatskih uvjeta ili odsutnosti vrsta koje su im domaćini.

2. Oblik nadzorâ iz stavka 1. temelji se na riziku od pojave štetnog organizma na području obuhvaćenom svakim nadzorom. Sastoje se barem od vizualnih pregleda koje provodi nadležno tijelo te, prema potrebi, prikupljanja uzoraka i provođenja testova. Navedeni nadzori provode se na svim odgovarajućim lokacijama i prema potrebi uključuju prostore, vozila, strojeve i ambalažu kojima se koriste specijalizirani subjekti i druge osobe. Temelje se na pouzdanim znanstvenim i tehničkim načelima i provode se u prikladno vrijeme s obzirom na mogućnost otkrivanja dotičnog štetnog organizma.

Prilikom navedenih nadzora uzimaju se u obzir znanstveni i tehnički dokazi, kao i sve druge primjerene informacije povezane s prisutnošću dotičnih štetnih organizama.

3. Države članice do 30. travnja svake godine Komisiju i ostale države članice izvješćuju o rezultatima nadzorâ iz stavka 1. provedenih u prethodnoj kalendarskoj godini. Ta izvješća sadržavaju informacije o mjestu provedbe nadzorâ, vremenu njihove provedbe, dotičnim štetnim organizmima te bilju, biljnim proizvodima ili drugim predmetima, broju inspekcija i uzetih uzoraka te o otkrivanju svakog dotičnog štetnog organizma.

Komisija može provedbenim aktima utvrditi format tih izvješća te upute za njegovo ispunjavanje. Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 107. stavka 2.

Članak 23.

Višegodišnji programi nadzora i prikupljanje informacija

1. Države članice uspostavljaju višegodišnje programe nadzora kojima se utvrđuje sadržaj nadzora koje treba provesti u skladu s člankom 22. Tim se programima predviđa prikupljanje i evidentiranje znanstvenih i tehničkih dokaza i drugih informacija iz članka 22. stavka 2. drugog podstavka.

Višegodišnji programi nadzora sadržavaju sljedeće elemente u skladu s člankom 22. stavkom 2.:

(a) poseban cilj svakog nadzora;

(b) opseg svakog nadzora u pogledu područja na koje se odnosi i obuhvaćenog razdoblja, kao i ciljane štetne organizme, bilje i robu;

(c) metodologiju nadzora i upravljanje kvalitetom, uključujući opis postupaka za vizualni pregled, uzorkovanje i provođenje testova te njihovo tehničko obrazloženje;

(d) vremenski raspored, učestalost i broj zakazanih vizualnih pregleda, uzoraka i testova; i

(e) metode evidentiranja prikupljenih informacija i izvješćivanja o njima.

Višegodišnji programi nadzora obuhvaćaju razdoblje od pet do sedam godina.

2. Države članice na zahtjev obavješćuju Komisiju i ostale države članice o svojim višegodišnjim programima nadzora po njihovu uspostavljanju.

3. Komisija može donijeti provedbene akte kojima se utvrđuje format višegodišnjih programa nadzora i praktični aranžmani za primjenu elemenata iz stavka 1. na određene rizike od štetnih organizama.

Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 107. stavka 2.

Članak 24.

Nadzori prioritetnih štetnih organizama

1. Države članice za svaki prioritetni štetni organizam na godišnjoj razini provode nadzor, kako je utvrđeno u članku 22. stavcima 1. i 2. Navedeni nadzori uključuju dovoljno visok broj vizualnih pregleda, uzorkovanja i provođenja testova, kako je primjereno za svaki prioritetni štetni organizam, kako bi se osiguralo, u mjeri u kojoj je to moguće s obzirom na biologiju svakog prioritetnog štetnog organizma i ekološko-klimatske uvjete, s visokim stupnjem sigurnosti, da se te štetne organizme pravovremeno otkrije.

Nadzori se ne moraju provoditi za štetne organizme za koje je nedvojbeno zaključeno da se ne mogu udomaćiti ili proširiti u dotičnoj državi članici zbog ekološko-klimatskih uvjeta ili odsutnosti vrsta koje su im domaćini.

2. Države članice do 30. travnja svake godine Komisiju i ostale države članice izvješćuju o rezultatima nadzorâ iz stavka 1. koji su provedeni u prethodnoj kalendarskoj godini.

Članak 25.

Krizni planovi za prioritetne štetne organizme

1. Svaka država članica za svaki prioritetni štetni organizam koji može ući na njezino državno područje ili njegov dio i udomaćiti se na njemu izrađuje i ažurira zaseban plan koji sadržava informacije u vezi s procesima donošenja odluka, postupcima i protokolima koje treba slijediti, minimalnim resursima koje treba staviti na raspolaganje i postupcima za stavljanje na raspolaganje dodatnih resursa, u slučaju službeno potvrđene prisutnosti tog štetnog organizma ili sumnje na njegovu prisutnost („krizni plan”).

Države članice u odgovarajućoj se fazi postupka izrade nacrta i ažuriranja kriznih planova savjetuju sa svim relevantnim dionicima.

Krizni planovi ne moraju se sastavljati za štetne organizme za koje je nedvojbeno zaključeno da se ne mogu udomaćiti ili proširiti u dotičnoj državi članici zbog ekološko-klimatskih uvjeta ili odsutnosti vrsta koje su im domaćini.

2. Svaki krizni plan uključuje sljedeće elemente:

(a) uloge i odgovornosti tijela uključenih u provedbu plana u slučaju službeno potvrđene prisutnosti dotičnog prioritetnog štetnog organizma ili sumnje na njegovu prisutnost, kao i zapovjedni lanac i postupke za koordinaciju mjera koje trebaju poduzeti nadležna tijela, druga tijela javne vlasti, uključena delegirana tijela ili fizičke osobe, laboratoriji i specijalizirani subjekti, uključujući, prema potrebi, koordinaciju sa susjednim državama članicama i susjednim trećim zemljama;

(b) pristup nadležnih tijela prostorima specijaliziranih subjekata, drugih relevantnih subjekata i fizičkih osoba;

(c) pristup nadležnih tijela, kada je potreban, laboratorijima, opremi, osoblju, vanjskim stručnjacima i resursima potrebnima za brzo i djelotvorno iskorjenjivanje ili, prema potrebi, obuzdavanje dotičnog prioritetnog štetnog organizma;

(d) mjere koje je potrebno poduzeti u vezi s pružanjem informacija Komisiji, ostalim državama članicama, dotičnim specijaliziranim subjektima i javnosti u pogledu prisutnosti dotičnog prioritetnog štetnog organizma i mjera poduzetih protiv njega, u slučaju da je prisutnost dotičnog štetnog organizma službeno potvrđena ili se na nju sumnja;

(e) aranžmane za evidenciju utvrđenja prisutnosti dotičnog prioritetnog štetnog organizma;

(f) dostupne procjene, kako je utvrđeno u članku 6. stavku 2., te sve procjene države članice u pogledu rizika koji dotični prioritetni štetni organizam predstavlja za njezino državno područje;

(g) mjere upravljanja rizikom koje treba poduzeti u pogledu dotičnog prioritetnog štetnog organizma, u skladu s Prilogom II. odjeljkom 1., te postupke koje treba slijediti;

(h) načela za geografsko razgraničenje demarkiranih područja;

(i) protokole koji opisuju metode vizualnih pregleda, uzorkovanja i laboratorijskih testova; i

(j) načela koja se odnose na osposobljavanje osoblja nadležnih tijela i, prema potrebi, tijela, tijela javne vlasti, laboratorija, specijaliziranih subjekata i drugih osoba iz točke (a).

Prema potrebi, elementi iz prvog podstavka točaka od (d) do (j) imaju oblik priručnika s uputama.

3. Krizni planovi mogu se spojiti za više prioritetnih štetnih organizama sa sličnom biologijom i rasponom vrsta domaćina. U tim se slučajevima krizni plan sastoji od općeg dijela zajedničkog svim prioritetnim štetnim organizmima obuhvaćenim planom i posebnih dijelova za svaki dotični prioritetni štetni organizam.

4. U roku od četiri godine od datuma izrade popisa prioritetnih štetnih organizama države članice izrađuju krizni plan za prioritetne štetne organizme uključene na taj popis.

U roku od godinu dana od datuma uvrštenja bilo kojeg dodatnog dotičnog štetnog organizma na popis prioritetnih štetnih organizama države članice izrađuju krizni plan za taj prioritetni štetni organizam.

Države članice redovito revidiraju i prema potrebi ažuriraju svoje krizne planove.

5. Države članice svoje krizne planove na zahtjev dostavljaju Komisiji i drugim državama članicama, a sve relevantne specijalizirane subjekte s njima upoznaju objavom na internetu.

Članak 26.

Simulacijske vježbe za prioritetne štetne organizme

1. Države članice izvode simulacijske vježbe u vezi s provedbom kriznih planova u vremenskim razmacima utvrđenima prema biologiji dotičnog prioritetnog štetnog organizma ili više njih i riziku koji predstavlja taj štetni organizam ili više njih.

Navedene vježbe izvode se u vezi sa svim dotičnim štetnim organizmima u razumnom roku te uz sudjelovanje relevantnih dionika.

Te se vježbe ne moraju izvoditi ako je dotična država članica nedavno poduzela mjere za iskorjenjivanje dotičnog štetnog organizma ili više njih.

2. Simulacijske vježbe u vezi s prioritetnim štetnim organizmima čija bi prisutnost u jednoj državi članici mogla imati učinak na susjedne države članice mogu se izvoditi zajedno s tim državama članicama na temelju njihovih kriznih planova.

Države članice te simulacijske vježbe prema potrebi mogu izvoditi sa susjednim trećim zemljama.

3. Države članice na zahtjev Komisiji i ostalim državama članicama stavljaju na raspolaganje izvješće o rezultatima svake simulacijske vježbe.

Članak 27.

Akcijski planovi za prioritetne štetne organizme

1. Ako je prisutnost prioritetnog štetnog organizma na državnom području države članice službeno potvrđena na temelju članka 10., nadležno tijelo odmah donosi plan („akcijski plan”) kojim se utvrđuju mjere za iskorjenjivanje tog štetnog organizma, kako je predviđeno u člancima 17., 18. i 19., ili za njegovo obuzdavanje, kako je predviđeno u članku 28. stavku 2, te vremenski raspored primjene tih mjera.

Akcijski plan uključuje opis oblika i organizacije nadzora koje treba provesti i u njemu se utvrđuje broj vizualnih pregleda, uzoraka koje treba uzeti i laboratorijskih testova koje treba izvršiti te metodologija koju treba primijeniti pri pregledu, uzorkovanju i provođenju testova.

Akcijski plan temelji se na relevantnom kriznom planu i nadležno ga tijelo odmah dostavlja dotičnim specijaliziranim subjektima.

2. Svaka država članica na zahtjev obavješćuje Komisiju i ostale države članice o akcijskim planovima koje je donijela.

Članak 28.

Mjere Unije za određene karantenske štetne organizme Unije

1. Komisija može provedbenim aktima utvrditi mjere protiv određenih karantenskih štetnih organizama Unije. Tim se mjerama posebno za svaki od dotičnih štetnih organizama provodi jedna od sljedećih odredaba ili više njih:

(a) članak 10. o mjerama koje se trebaju poduzeti u slučaju sumnje na prisutnost tog karantenskog štetnog organizma Unije i njezine službene potvrde od strane nadležnih tijela;

(b) članak 14. o mjerama koje odmah trebaju poduzeti specijalizirani subjekti;

(c) članak 15. o mjerama koje trebaju poduzeti osobe koje nisu specijalizirani subjekti;

(d) članak 17. o iskorjenjivanju karantenskih štetnih organizama Unije;

(e) članak 18. o uspostavljanju demarkiranih područja;

(f) članak 19. o nadzorima te izmjenama demarkiranih područja i ukidanju ograničenja;

(g) članak 22. o nadzorima u vezi s karantenskim štetnim organizmima Unije i štetnim organizmima koji privremeno ispunjavaju uvjete za uvrštavanje u karantenske štetne organizme Unije;

(h) članak 24. o nadzorima u vezi s prioritetnim štetnim organizmima, u pogledu broja vizualnih pregleda, uzoraka i testova za određene prioritetne štetne organizme;

(i) članak 25. o kriznim planovima za prioritetne štetne organizme;

(j) članak 26. o simulacijskim vježbama za prioritetne štetne organizme;

(k) članak 27. o akcijskim planovima za prioritetne štetne organizme.

Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 107. stavka 2.

2. Odstupajući od članka 17., ako se na temelju nadzorâ iz članka 19. ili drugih dokaza zaključi da iskorjenjivanje dotičnog karantenskog štetnog organizma Unije u demarkiranom području nije moguće, Komisija donosi provedbene akte iz stavka 1. ovog članka kojima se utvrđuju mjere čija je svrha obuzdavanje.

U svrhu donošenja takvog zaključka Komisija bez odgode poduzima potrebne mjere nakon što dotična država članica ili bilo koji drugi izvor podnese relevantne dokaze.

3. Ako Komisija zaključi da su mjere sprečavanja na područjima izvan demarkiranih područja potrebne kako bi se zaštitio dio područja Unije na kojem dotični karantenski štetni organizam nije prisutan, ona može donijeti provedbene akte iz stavka 1. kojima se utvrđuju takve mjere.

4. Mjere iz stavaka 1., 2. i 3. poduzimaju se u skladu s Prilogom II., uzimajući u obzir posebne rizike koje predstavljaju dotični karantenski štetni organizmi Unije, posebne ekološko-klimatske uvjete i rizike u pogledu dotične države članice te potrebu za provođenjem potrebnih mjera za umanjivanje rizika na usklađen način na razini Unije.

5. Dok Komisija ne donese mjeru, država članica može zadržati bilo koje mjere koje je poduzela.

6. Zbog opravdanih krajnje hitnih razloga povezanih s rješavanjem ozbiljnog rizika od štetnog organizma, Komisija u skladu s postupkom iz članka 107. stavka 3. donosi provedbene akte koji se odmah primjenjuju. Navedeni akti donose se u skladu s Prilogom II., uzimajući u obzir posebne rizike koje predstavljaju dotični karantenski štetni organizmi Unije, posebne ekološko-klimatske uvjete i rizike u pogledu dotične države članice te potrebu za provođenjem potrebnih mjera za umanjivanje rizika na usklađen način na razini Unije.

7. Države članice putem elektroničkog sustava obavješćivanja iz članka 103. obavješćuju Komisiju i ostale države članice o svim slučajevima neusklađenosti s mjerama donesenima na temelju ovog članka, a kojima se stvara rizik od širenja karantenskih štetnih organizama Unije.

Članak 29.

Mjere država članica u vezi sa štetnim organizmima koji nisu uvršteni na popis karantenskih štetnih organizama Unije

1. Ako je prisutnost štetnog organizma koji nije uvršten na popis karantenskih štetnih organizama Unije službeno potvrđena na državnom području države članice, a država članica smatra da bi taj štetni organizam mogao ispuniti uvjete za uvrštenje na popis karantenskih štetnih organizama Unije, ona odmah procjenjuje ispunjava li štetni organizam kriterije iz Priloga I. odjeljka 3. pododjeljka 1. Ako zaključi da su ti kriteriji ispunjeni, odmah poduzima mjere iskorjenjivanja u skladu s Prilogom II. Primjenjuju se članci od 17. do 20.

Ako se na temelju nadzorâ iz članka 19. ili drugih dokaza zaključi da iskorjenjivanje štetnog organizma u demarkiranom području nije moguće, članak 28. stavak 2. primjenjuje se mutatis mutandis.

Ako je prisutnost štetnog organizma koji ispunjava kriterije iz prvog podstavka službeno potvrđena u pošiljci bilja, biljnih proizvoda ili drugih predmeta koji su uneseni na državno područje države članice ili se premještaju unutar njega, ta država članica poduzima potrebne mjere za sprečavanje ulaska tog štetnog organizma na područje Unije te njegova udomaćivanja i širenja na području Unije.

Ako država članica sumnja da je na njezinu državnom području prisutan štetni organizam koji ispunjava kriterije iz prvog podstavka, članak 10. primjenjuje se mutatis mutandis.

Dok prisutnost tog štetnog organizma ne bude službeno potvrđena, država članica prema potrebi poduzima fitosanitarne mjere za umanjivanje rizika od njegova širenja.

2. Nakon poduzimanja mjera iz stavka 1. država članica procjenjuje ispunjava li dotični štetni organizam kriterije za karantenske štetne organizme utvrđene u Prilogu I. odjeljku 1.

3. Dotična država članica Komisiju i ostale države članice obavješćuje o prisutnosti štetnog organizma iz stavka 1. Komisiju i ostale države članice ona također obavješćuje o procjeni iz tog stavka, poduzetim mjerama i dokazima koji opravdavaju te mjere.

Dotična država članica u roku od dvije godine od službene potvrde prisutnosti tog štetnog organizma obavješćuje Komisiju o rezultatima procjene iz stavka 2.

Obavijesti o prisutnosti tog štetnog organizma podnose se putem elektroničkog sustava obavješćivanja iz članka 103.

Članak 30.

Mjere Unije u vezi sa štetnim organizmima koji nisu uvršteni na popis karantenskih štetnih organizama Unije

1. Ako Komisija primi obavijest iz članka 29. stavka 3. prvog podstavka ili ima druge dokaze o prisutnosti na području Unije štetnog organizma koji nije uvršten na popis karantenskih štetnih organizama Unije, ili o neposrednoj opasnosti od njegova ulaska na područje Unije ili širenja unutar njega, te ako smatra da bi taj štetni organizam mogao ispunjavati uvjete za uvrštenje na navedeni popis, ona odmah procjenjuje ispunjava li taj štetni organizam u pogledu područja Unije kriterije iz Priloga I. odjeljka 3. pododjeljka 2.

Ako Komisija zaključi da su ti kriteriji ispunjeni, provedbenim aktima odmah na ograničeno vrijeme donosi mjere u vezi s rizicima koje predstavlja taj štetni organizam. Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 107. stavka 2.

Navedenim se mjerama, prema potrebi, posebno za svaki dotični štetni organizam provodi jedna ili više odredaba iz članka 28. stavka 1. prvog podstavka točaka od (a) do (g).

2. Nakon donošenja mjera iz stavka 1. Komisija procjenjuje ispunjava li dotični štetni organizam u pogledu područja Unije kriterije za karantenske štetne organizme utvrđene u Prilogu I. odjeljku 1.

3. Ako se na temelju nadzorâ iz članaka 19. i 22. ili drugih dokaza zaključi da iskorjenjivanje dotičnog štetnog organizma u demarkiranom području nije moguće, provedbenim aktima iz stavka 1. drugog podstavka ovog članka mogu se utvrditi mjere čija je svrha obuzdavanje.

4. Ako se zaključi da su mjere sprečavanja na područjima izvan demarkiranih područja potrebne kako bi se zaštitio dio područja Unije na kojem dotični štetni organizam nije prisutan, provedbenim aktima iz stavka 1. mogu se utvrditi takve mjere.

5. Mjere iz stavaka 1., 3. i 4. donose se u skladu s Prilogom II., uzimajući u obzir posebne rizike od dotičnih štetnih organizama i potrebu za provođenjem potrebnih mjera za umanjivanje rizika na usklađen način na razini Unije.

6. Dok Komisija ne donese mjere, dotična država članica može zadržati mjere koje je poduzela na temelju članka 29.

7. Zbog opravdanih krajnje hitnih razloga povezanih s rješavanjem ozbiljnog rizika od štetnih organizama, Komisija u skladu s postupkom iz članka 107. stavka 3. donosi provedbene akte koji se odmah primjenjuju. Ti se akti donose u skladu s Prilogom II., uzimajući u obzir posebne rizike od dotičnih štetnih organizama i potrebu za provođenjem potrebnih mjera za umanjivanje rizika na usklađen način na razini Unije.

8. Države članice putem elektroničkog sustava obavješćivanja iz članka 103. Komisiju i ostale države članice obavješćuju o svim slučajevima neusklađenosti s mjerama donesenima na temelju ovog članka, čime se stvara rizik od širenja štetnih organizama iz stavka 1. ovog članka.

Članak 31.

Stroži zahtjevi koje donose države članice

1. Države članice mogu na svojim državnim područjima primjenjivati mjere koje su strože od mjera donesenih na temelju članka 28. stavaka 1., 2. i 3. te članka 30. stavaka 1., 3. i 4. ako je to opravdano ciljem fitosanitarne zaštite i u skladu s načelima utvrđenima u Prilogu II. odjeljku 2.

Tim se strožim mjerama ne nalažu, niti one imaju za posljedicu, zabrane ili ograničenja unosa bilja, biljnih proizvoda i drugih predmeta na područje Unije, njihovo premještanje unutar područja Unije i kroz njega, osim onih koji su nametnuti člancima od 40. do 58. i člancima od 71. do 102.

2. Države članice odmah obavješćuju Komisiju i ostale države članice o mjerama koje su poduzele u skladu sa stavkom 1.

Države članice na zahtjev podnose Komisiji i ostalim državama članicama godišnje izvješće o mjerama poduzetima u skladu sa stavkom 1.

Odjeljak 3.

Karantenski štetni organizmi zaštićenih područja

Članak 32.

Priznavanje zaštićenih područja

1. Ako je karantenski štetni organizam prisutan na području Unije, ali nije prisutan na državnom području države članice ili njegovom dijelu, i nije karantenski štetni organizam Unije, Komisija može na zahtjev te države članice na temelju stavka 4. priznati to državno područje ili taj njegov dio kao zaštićeno područje u skladu sa stavkom 3. u odnosu na taj karantenski štetni organizam („karantenski štetni organizam zaštićenog područja”).

2. Karantenski štetni organizam zaštićenog područja ne smije se unositi u pripadajuće zaštićeno područje, premještati unutar njega niti držati, razmnožavati ili puštati unutar tog zaštićenog područja.

Članak 8. primjenjuje se mutatis mutandis na unos karantenskih štetnih organizama zaštićenog područja u zaštićena područja te njihovo premještanje, držanje i razmnožavanje unutar zaštićenih područja.

3. Komisija provedbenim aktom izrađuje popis zaštićenih područja i pripadajućih karantenskih štetnih organizama zaštićenih područja. Taj popis sadržava zaštićena područja priznata u skladu s člankom 2. stavkom 1. prvim podstavkom točkom (h) Direktive 2000/29/EZ, odgovarajuće štetne organizme uvrštene na popisu u dijelu B Priloga I. i dijelu B Priloga II. Direktivi 2000/29/EZ te kodove posebno dodijeljene tim štetnim organizmima.

Komisija može, provedbenim aktima o izmjeni provedbenog akta iz prvog podstavka, priznati dodatna zaštićena područja ako su ispunjeni uvjeti predviđeni stavkom 1. ovog članka.

Komisija može provedbenim aktima zamijeniti provedbeni akt iz prvog podstavka ovog stavka u svrhu konsolidacije izmjena.

Provedbeni akti iz ovog stavka donose se u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 107. stavka 2.

4. Uz zahtjev iz stavka 1. dotična država članica podnosi:

(a) opis granica predloženog zaštićenog područja, uključujući zemljovide;

(b) rezultate nadzorâ koji pokazuju da u razdoblju od najmanje tri godine prije podnošenja zahtjeva dotični karantenski štetni organizam nije bio prisutan na dotičnom području; i

(c) dokaze da dotični karantenski štetni organizam ispunjava uvjete utvrđene u članku 3. u pogledu predloženog zaštićenog područja.

5. Nadzori iz stavka 4. točke (b) moraju biti provedeni u odgovarajuće vrijeme i imati odgovarajući intenzitet u odnosu na mogućnost otkrivanja prisutnosti dotičnog karantenskog štetnog organizma. Moraju se temeljiti na pouzdanim znanstvenim i tehničkim načelima i uzimati u obzir relevantne međunarodne norme.

Komisija je ovlaštena donijeti delegirane akte u skladu s člankom 105. kojima se ova Uredba dopunjuje utvrđivanjem detaljnih pravila za te nadzore. Ti se akti donose u skladu s razvojem znanstvenih i tehničkih spoznaja te primjenjivim međunarodnim normama.

6. Komisija može priznati privremena zaštićena područja. U tu se svrhu uvjeti utvrđeni u stavcima 1. i 4. te stavku 5. prvom podstavku primjenjuju mutatis mutandis. Odstupajući od zahtjeva iz stavka 4. točke (b), nadzor se obavlja tijekom razdoblja od najmanje godinu dana prije podnošenja zahtjeva.

Priznavanje privremenog zaštićenog područja traje najviše tri godine od priznavanja i automatski istječe nakon tri godine.

7. Države članice obavješćuju Komisiju i ostale države članice te, putem objave na službenim internetskim stranicama nadležnog tijela, specijalizirane subjekte o granicama zaštićenih područja na svojem državnom području, među ostalim putem zemljovidâ.

Članak 33.

Opće obveze u vezi sa zaštićenim područjima

1. U vezi sa zaštićenim područjem, obveze utvrđene u s člancima od 9. do 19. primjenjuju se mutatis mutandis na odgovarajući karantenski štetni organizam zaštićenih područja.

2. Bilje, biljni proizvod ili drugi predmet koji potječe iz demarkiranog područja uspostavljenog u zaštićenom području za dotični karantenski štetni organizam zaštićenih područja ne smije se premještati iz tog demarkiranog područja u ostatak tog zaštićenog područja ni u bilo koje drugo zaštićeno područje uspostavljeno za taj karantenski štetni organizam zaštićenih područja.

Odstupajući od prvog podstavka, to bilje, biljni proizvod ili drugi predmet smiju se premještati iz tog demarkiranog područja kroz dotično zaštićeno područje i iz njega samo ako su pakirani i premještaju se tako da nema rizika od širenja tog karantenskog štetnog organizma zaštićenih područja unutar tog zaštićenog područja.

3. Komisiju i ostale države članice odmah se obavješćuje o demarkiranim područjima uspostavljenima unutar zaštićenog područja i mjerama iskorjenjivanja poduzetima u tim područjima na temelju članaka 17., 18. i 19.

Članak 34.

Nadzori u vezi s karantenskim štetnim organizmima zaštićenih područja

1. Nadležno tijelo provodi godišnje nadzore svakog zaštićenog područja u pogledu prisutnosti dotičnog karantenskog štetnog organizma zaštićenih područja. Članak 22. stavak 2. primjenjuje se mutatis mutandis na te nadzore.

Komisija je ovlaštena donijeti delegirane akte u skladu s člankom 105. kojima se ova Uredba dopunjuje utvrđivanjem detaljnih pravila za pripremu i sadržaja tih nadzora.

2. Države članice do 30. travnja svake godine Komisiju i ostale države članice obavješćuju o rezultatima nadzorâ iz stavka 1. koji su provedeni u prethodnoj kalendarskoj godini.

Članak 35.

Izmjena opsega i opoziv priznavanja zaštićenih područja

1. Komisija može izmijeniti opseg zaštićenog područja na zahtjev države članice o čijem je državnom području riječ.

Ako se ta izmjena odnosi na proširenje zaštićenog područja, članak 32. primjenjuje se mutatis mutandis.

2. Na zahtjev države članice iz stavka 1. Komisija opoziva priznavanje zaštićenog područja ili smanjuje njegov opseg.

3. Komisija opoziva priznavanje zaštićenog područja ako nadzori iz članka 34. nisu provedeni u skladu s tim člankom.

4. Komisija opoziva priznavanje zaštićenog područja ako se na tom području utvrdi prisutnost odgovarajućeg karantenskog štetnog organizma zaštićenog područja te ako je ispunjen jedan od sljedećih uvjeta:

(a) u roku od tri mjeseca od službene potvrde prisutnosti tog štetnog organizma nije uspostavljeno demarkirano područje u skladu s člankom 33. stavkom 1.;

(b) mjere iskorjenjivanja poduzete u demarkiranom području na temelju članka 33. stavka 1. nisu bile uspješne u razdoblju od 24 mjeseca od službene potvrde prisutnosti tog štetnog organizma, ili u razdoblju duljem od 24 mjeseca ako to opravdava biologija štetnog organizma i to je razdoblje utvrđeno u provedbenom aktu donesenom na temelju članka 32. stavka 3.;

(c) Komisiji dostupne informacije u vezi s primjenom mjera u skladu s člancima 17., 18. i 19., na temelju članka 33. stavka 1., pokazuju grubi nemar u reakciji na prisutnost tog štetnog organizma u dotičnom zaštićenom području.

5. Komisija opoziva priznavanje zaštićenog područja ili smanjuje njegov opseg, na temelju stavka 2., 3. ili 4. ovog članka, provedbenim aktom o izmjeni provedbenog akta iz članka 32. stavka 3. Taj provedbeni akt donosi se u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 107. stavka 2.

POGLAVLJE III.

Regulirani nekarantenski štetni organizmi Unije

Članak 36.

Definicija reguliranih nekarantenskih štetnih organizama Unije

Štetni organizam je „regulirani nekarantenski štetni organizam Unije” ako ispunjava sve sljedeće uvjete te ako je uvršten na popis iz članka 37.:

(a) njegov je identitet utvrđen u skladu s Prilogom I. odjeljkom 4. točkom 1.;

(b) prisutan je na području Unije;

(c) nije karantenski štetni organizam Unije ili štetni organizam na kojeg se primjenjuju mjere donesene na temelju članka 30. stavka 1.;

(d) uglavnom se prenosi preko određenog bilja za sadnju u skladu s Prilogom I. odjeljkom 4. točkom 2.;

(e) njegova prisutnost na tom bilju za sadnju ima neprihvatljiv gospodarski učinak u pogledu predviđene uporabe tog bilja za sadnju, u skladu s Prilogom I. odjeljkom 4. točkom 3.;

(f) dostupne su izvedive i djelotvorne mjere za sprečavanje njegove prisutnosti na dotičnom bilju za sadnju.

Članak 37.

Zabrana unosa i premještanja reguliranih nekarantenskih štetnih organizama Unije na bilju za sadnju

1. Specijalizirani subjekti ne smiju unositi regulirane nekarantenske štetne organizme Unije na područje Unije niti te štetne organizme premještati unutar područja Unije na bilju za sadnju preko kojeg se prenose, kako je navedeno na popisu iz stavka 2.

Zabrana utvrđena u prvom podstavku ne primjenjuje se u sljedećim slučajevima:

(a) premještanje bilja za sadnju unutar prostorâ dotičnog specijaliziranog subjekta ili među njegovim prostorima;

(b) premještanje bilja za sadnju potrebno za njihovu dezinfekciju.

2. Komisija provedbenim aktom izrađuje popis reguliranih nekarantenskih štetnih organizama Unije i određenog bilja za sadnju, kako je navedeno u članku 36. točki (d), prema potrebi s kategorijama iz stavka 7. ovog članka i pragovima iz stavka 8. ovog članka.

3. Popis iz stavka 2. uključuje štetne organizme i pripadajuće bilje za sadnju utvrđene u sljedećim odredbama:

(a) dijelu