HR Službeni list Europske unije L 262/4

PROVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) 2016/1731

оd 28. rujna 2016.

o ponovnom uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe uvedene na uvoz određene obuće s gornjim dijelom od kože podrijetlom iz Narodne Republike Kine i Vijetnama koju proizvode trgovačka društva General Footwear Ltd (Kina), Diamond Vietnam Co Ltd i Ty Hung Footgearmex/Footwear Co. Ltd te o provedbi presude Suda u spojenim predmetima C-659/13 i C-34/14

EUROPSKA KOMISIJA,

uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije („UFEU”), a posebno njegov članak 266.,

uzimajući u obzir Uredbu (EU) 2016/1036 Europskog parlamenta i Vijeća od 8. lipnja 2016. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske unije (1) („Osnovna uredba”), a posebno njezine članke 9. i 14.,

budući da:

A. POSTUPAK

(1) Komisija je 23. ožujka 2006. donijela Uredbu (EZ) br. 553/2006 (2) o uvođenju privremenih antidampinških mjera na uvoz određene obuće s gornjim dijelom od kože („obuća”) podrijetlom iz Narodne Republike Kine („NRK” ili „Kina”) i Vijetnama („Privremena uredba”).

(2) Vijeće je Uredbom (EZ) br. 1472/2006 (3) uvelo konačne antidampinške pristojbe u rasponu od 9,7 % do 16,5 % na uvoz određene obuće s gornjim dijelom od kože podrijetlom iz Vijetnama i NRK-a na dvije godine („Uredba Vijeća (EZ) br. 1472/2006” ili „Sporna uredba”).

(3) Vijeće je Uredbom (EZ) br. 388/2008 (4) proširilo konačne antidampinške mjere na uvoz određene obuće s gornjim dijelom od kože podrijetlom iz NRK-a na uvoz koji se otprema iz Posebnog upravnog područja Makaa, bez obzira na to je li prijavljena kao proizvod podrijetlom iz Posebnog upravnog područja Makaa ili nije.

(4) Vijeće je nastavno na reviziju zbog predstojećeg isteka mjera pokrenutu 3. listopada 2008. (5) dodatno produžilo te antidampinške mjere za 15 mjeseci Provedbenom uredbom (EU) br. 1294/2009 (6), tj. do 31. ožujka 2011., kad su mjere istekle („Provedbena uredba (EU) br. 1294/2009”).

(5) Društva Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd i Risen Footwear (HK) Co Ltd te Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd („podnositelji zahtjeva”) osporila su Spornu uredbu pri Prvostupanjskom sudu (sada: Opći sud). Opći sud odbacio je ta osporavanja presudama od 4. ožujka 2010. u predmetu T-401/06 Brosmann Footwear (HK) i ostali protiv Vijeća [2010.] ECR II-671 i od 4. ožujka 2010. u spojenim predmetima T-407/06 i T-408/06 Zhejiang Aokang Shoes i Wenzhou Taima Shoes protiv Vijeća [2010.] ECR II-747.

(6) Podnositelji zahtjeva uložili su žalbe na te presude. U svojim presudama od 2. veljače 2012. u predmetu C-249/10 P Brosmann i dr. i od 15. studenoga 2012. u predmetu C-247/10 P Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd („presude Brosmann i Aokang”) Sud je ukinuo te presude. Smatrao je da je Opći sud povrijedio pravo tako što je smatrao da Komisija ne treba ispitati zahtjeve za primjenu tretmana tržišnoga gospodarstva („MET”) prema članku 2. stavku 7. točkama (b) i (c) Osnovne uredbe primljene od trgovaca koji nisu u uzorku (točka 36. presude u predmetu C-249/10 P i točke 29. i 32. presude u predmetu C-247/10 P).

(7) Sud je zatim dao vlastitu presudu u pogledu tog pitanja. Smatrao je sljedeće: […] Komisija je trebala ispitati potkrijepljene zahtjeve koje su joj dostavili žalitelji na temelju članka 2. stavka 7. točaka (b) i (c) Osnovne uredbe za potrebe zahtijevanja MET-a u kontekstu antidampinškog postupka [koji je] predmet Sporne uredbe. Zatim se mora utvrditi da se ne može isključiti mogućnost da bi posljedica takvog ispitivanja bilo uvođenje konačne antidampinške pristojbe na žalitelje različite od pristojbe od 16,5 % koja se na njih primjenjuje na temelju članka 1. stavka 3. Sporne uredbe. Iz te je odredbe očito da je konačna antidampinška pristojba od 9,7 % uvedena za jedinog kineskog trgovca u uzorku kojem je dodijeljen MET. Kako je iz prethodne točke 38. očito da je Komisija utvrdila da su uvjeti tržišnoga gospodarstva vrijedili i za žalitelje, i žalitelji su trebali ostvariti korist od te iste stope ako izračun pojedinačne dampinške marže nije bio moguć (točka 42. presude u predmetu C-249/10 P i točka 36. presude u predmetu C-247/10 P).

(8) Stoga je Sud poništio Spornu uredbu u dijelu u kojem se odnosi na predmetne podnositelje zahtjeva.

(9) U listopadu 2013. Komisija je u obavijesti objavljenoj u Službenom listu Europske unije (7) najavila da je odlučila nastaviti antidampinški postupak upravo u točki u kojoj je došlo do nezakonitosti i ispitati jesu li za podnositelje zahtjeva u razdoblju od 1. travnja 2004. do 31. ožujka 2005. prevladavali uvjeti tržišnoga gospodarstva te je zainteresirane strane pozvala da se jave i iznesu svoje stavove.

(10) Vijeće je u ožujku 2014. Provedbenom odlukom Vijeća 2014/149/EU (8) odbilo prijedlog Komisije o donošenju Provedbene uredbe Vijeća o ponovnom uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe na određenu obuću s gornjištima od kože podrijetlom iz Narodne Republike Kine te koju su proizveli Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co Ltd i Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd i prekinulo postupak u pogledu tih proizvođača. Stajalište Vijeća bilo je da su uvoznici koji su kupili cipele od tih proizvođača izvoznika, kojima su nadležna nacionalna tijela nadoknadila relevantne carinske pristojbe na temelju članka 236. Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2913/92 (9) („Carinski zakonik Zajednice”), imali legitimna očekivanja na temelju članka 1. stavka 4. Sporne uredbe, zbog koje su odredbe Carinskog zakonika Zajednice (10), a posebno njegov članak 221., postale primjenjive na naplatu pristojbi.

(11) Tri su uvoznika predmetnog proizvoda, C&J Clark International Ltd („Clark”), Puma SE („Puma”) i Timberland Europe B.V. („Timberland”) („predmetni uvoznici”), osporavala antidampinške mjere na uvoz određene obuće iz Kine i Vijetnama pozivajući se na nadležnost navedenu u uvodnim izjavama 5. do 7. pred svojim nacionalnim sudovima, koji su predmete uputili Sudu na odluku o prethodnom pitanju.

(12) U spojenim predmetima C-659/13 C & J Clark International Limited i C-34/14 Puma SE Sud je Uredbu (EZ) br. 1472/2006 i Provedbenu uredbu (EU) br. 1294/2009 proglasio nevaljanima u dijelu u kojem Komisija nije ispitala zahtjeve za MET i individualni tretman („IT”) koje su podnijeli proizvođači izvoznici iz NRK-a i Vijetnama koji nisu uključeni u uzorak („presude”), što je protivno zahtjevima utvrđenima u članku 2. stavku 7. točki (b) i članku 9. stavku 5. Uredbe Vijeća (EZ) br. 384/96 (11).

(13) U pogledu trećeg predmeta C-571/14, Timberland Europe B.V. protiv Inspecteur van de Belastingdienst, kantoor Rotterdam Rijnmond, Sud je 11. travnja 2016. odlučio obrisati taj predmet iz registra na zahtjev nacionalnog suda koji mu ga je uputio.

(14) U članku 266. UFEU-a propisuje se da institucije moraju poduzeti potrebne mjere kako bi postupile u skladu s presudama Suda. Ako se poništi akt koji su institucije donijele u okviru administrativnog postupka, kao što je antidampinški, u skladu s presudom suda poništeni se akt zamjenjuje novim aktom, iz kojeg je izbačena nezakonitost koju je utvrdio Sud (12).

(15) Prema sudskoj praksi Suda postupak za zamjenu poništenog akta može se nastaviti u točki u kojoj je došlo do nezakonitosti (13). Pod time se posebno razumijeva da, ako se poništi akt kojim se zaključuje neki administrativni postupak, to poništenje ne utječe nužno na pripremne akte kao što je pokretanje antidampinškog postupka. Ako se uredba kojom se uvode konačne antidampinške mjere poništi, to znači da je nakon poništenja taj antidampinški postupak i dalje otvoren jer akt kojim se taj antidampinški postupak zaključuje više nije dio pravnog poretka Unije (14), osim ako je do nezakonitosti došlo u fazi pokretanja postupka.

(16) Osim činjenice da institucije nisu ispitale zahtjeve za MET i IT koje su podnijeli proizvođači izvoznici iz NRK-a i Vijetnama koji nisu uključeni u uzorak, svi ostali nalazi iz Uredbe (EZ) br. 1472/2006 i Provedbene uredbe (EU) br. 1294/2009 i dalje su valjani.

(17) U ovom je predmetu do nezakonitosti došlo nakon pokretanja postupka. Stoga je Komisija odlučila nastaviti trenutačni antidampinški postupak koji je još bio otvoren nakon donošenja presuda u točki u kojoj je došlo do nezakonitosti i ispitati jesu li za predmetne proizvođače izvoznike u razdoblju od 1. travnja 2004. do 31. ožujka 2005., a to je bilo razdoblje ispitnog postupka u ispitnom postupku koji je rezultirao uvođenjem konačnih pristojbi iz uvodnih izjava (1) i (2) („početni ispitni postupak”), prevladavali uvjeti tržišnoga gospodarstva. Komisija je isto tako, prema potrebi, ispitala ispunjavaju li predmetni proizvođači izvoznici uvjete za IT u skladu s člankom 9. stavkom 5. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1225/2009 (15) („Osnovna uredba prije izmjena”) (16).

(18) Provedbenom uredbom Komisije (EU) 2016/1395 (17) Komisija je ponovno uvela konačnu antidampinšku pristojbu i konačno prikupila privremenu pristojbu uvedenu na uvoz društava Clark i Puma određene obuće s gornjim dijelom od kože podrijetlom iz NRK-a Narodne Republike Kine koju je proizvelo trinaest kineskih proizvođača izvoznika koji su podnijeli zahtjeve za MET i IT u ispitnom postupku koji je rezultirao uvođenjem konačnih pristojbi („početni ispitni postupak”), ali koji nisu bili uključeni u uzorak tijekom tog ispitnog postupka.

(19) Provedbenom uredbom Komisije (EU) 2016/1647 (18) Komisija je ponovno uvela konačnu antidampinšku pristojbu i konačno naplatila privremenu pristojbu uvedenu na uvoz društava Clark, Puma i Timberland određene obuće s gornjim dijelom od kože podrijetlom iz Vijetnama koju su proizveli određeni vijetnamski proizvođači izvoznici koji su podnijeli zahtjeve za MET i IT u početnom ispitnom postupku, ali koji nisu bili uključeni u uzorak tijekom tog ispitnog postupka.

(20) Naknadno su utvrđena još dva dobavljača društva Puma u Vijetnamu, Diamond Vietnam Co Ltd i Ty Hung Footgearmex/Footwear Co. Ltd („Ty Hung Co Ltd”), koji su dostavili obrasce zahtjeva za MET/IT tijekom početnog ispitnog postupka. S obzirom na društvo Ty Hung Co Ltd, napominje se da je u spisu društva Puma za predmet pred nacionalnim sudom jedan od vijetnamskih dobavljača utvrđen kao „Lac Hung Co. Ltd”, a dostupne informacije upućuju na moguću promjenu naziva u vremenu između početnog ispitnog postupka i prijavi pred nacionalnim sudom. Čini se da se društvo u pitanju ranije zvalo „Ty Hung Footgearmex/Footwear Co. Ltd” („Ty Hung Co Ltd”).

(21) U pogledu uvoza društva Timberland, jedan od dva kineska dobavljača utvrđena u predmetu C-571/14, General Shoes Ltd, zapravo ima poslovni nastan u Vijetnamu i kao takav je ocijenjen. Nalazi u pogledu tog društva objavljeni su u navedenoj Provedbenoj uredbi (EU) 2016/1647 (uvodna izjava 19.). To je osporavala Federacija europskih proizvođača sportske robe („FESI”), koja je tvrdila da je društvo General Shoes Ltd zapravo kineski dobavljač. FESI je tvrdio da je trebalo ocijeniti i zahtjev za MET/IT kineskog društva General Footwear Ltd Komisija napominje da je radi cjelovitosti sada ocijenjen i obrazac zahtjeva za MET/IT društva General Footwear Ltd, iako iz tog obrasca zahtjeva za MET/IT nije jasno je li predmetno poduzeće zapravo kinesko ili vijetnamsko.

(22) Za uvoz društava Puma i Timberland iz Kine i Vijetnama Komisija je ocijenila zahtjeve za MET i IT koje su dostavili relevantni navedeni proizvođači izvoznici koji nisu uključeni u uzorak, a koji su podnijeli te zahtjeve u početnom ispitnom postupku.

B. PROVEDBA PRESUDA SUDA U SPOJENIM PREDMETIMA C-659/13 I C-34/14 ZA UVOZ IZ VIJETNAMA I NRK-a

(23) Komisija može ispraviti aspekte Sporne uredbe koji su doveli do njezina poništenja, ostavljajući pritom nepromijenjene dijelove ocjene na koje se presuda ne odnosi (19).

(24) Cilj je ove Uredbe ispraviti aspekte Sporne uredbe koji nisu u skladu s Osnovnom uredbom i koji su stoga doveli do njezina proglašenja nevaljanom u dijelu u kojem se odnosi na određene proizvođače izvoznike iz Vijetnama i NRK-a.

(25) Svi ostali nalazi utvrđeni u Spornoj uredbi koje Sud nije proglasio nevaljanima i dalje su važeći i postaju dio ove Uredbe.

(26) Stoga se sljedeće uvodne izjave odnose samo na novu ocjenu koja je potrebna radi usklađivanja s presudama.

(27) Komisija je ispitala jesu li za tri proizvođača izvoznika, dobavljače društva Puma i Timberland, navedena u uvodnim izjavama 20. i 21., koji su podnijeli zahtjeve za MET/IT u početnom ispitnom postupku, MET i IT prevladavali u razdoblju od 1. travnja 2004. do 31. ožujka 2005. Svrha je tog određivanja utvrditi mjeru u kojoj dva predmetna uvoznika imaju pravo na povrat antidampinške pristojbe plaćene u pogledu antidampinških pristojbi koje se plaćaju za izvoz tih dobavljača.

(28) Ako se analizom pokaže da je MET ili IT bilo potrebno odobriti za predmetne kineske i vijetnamske proizvođače izvoznike na čiji se izvoz primjenjivala antidampinška pristojba koju je platio neki od dva predmetna uvoznika, pojedinačna stopa pristojbe trebala bi se pripisati tom proizvođaču izvozniku, a povrat pristojbe bio bi ograničen na iznos koji odgovara razlici između plaćene pristojbe i pojedinačne stope pristojbe, odnosno u slučaju Kine, razlici između 16,5 %, i pristojbe uvedene za jedino društvo izvoznika u uzorku koje je dobilo MET, tj. Golden Step, odnosno 9,7 %, a u slučaju Vijetnama razlici između 10 % i pojedinačne stope pristojbe izračunanoj za predmetnog proizvođača izvoznika, ako postoji.

(29) S druge strane, ako se analizom tih zahtjeva za MET i IT pokaže da je MET i IT potrebno odbiti, ne može se odobriti povrat antidampinških pristojbi.

(30) Kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi 12., Sud je poništio Spornu uredbu i Provedbenu uredbu (EU) br. 1294/2009 u pogledu izvoza određene obuće od određenih kineskih i vijetnamskih proizvođača izvoznika („predmetni proizvođači izvoznici”), u dijelu u kojem Komisija nije ispitala zahtjeve za MET i IT koje su podnijeli predmetni proizvođači izvoznici.

(31) Komisija je stoga ispitala zahtjeve za MET i IT predmetnih proizvođača izvoznika kako bi utvrdila stopu pristojbe koja se primjenjuje na njihov izvoz. Ocjenom se pokazalo da dostavljeni podaci nisu bili dostatni kao dokaz da predmetni proizvođači izvoznici posluju u uvjetima tržišnoga gospodarstva niti da ispunjuju uvjete za individualni tretman (vidjeti detaljno objašnjenje u nastavku u uvodnoj izjavi 32. i sljedećim uvodnim izjavama).

1. Ocjena zahtjeva za MET

(32) Nužno je istaknuti da je teret dokazivanja na proizvođaču koji želi podnijeti zahtjev za MET na temelju članka 2. stavka 7. točke (b) Osnovne uredbe. U tu se svrhu člankom 2. stavkom 7. točkom (c) prvim podstavkom određuje da zahtjev koji dostavlja takav proizvođač mora sadržavati dostatne dokaze, kako je utvrđeno tom odredbom, da taj proizvođač posluje u uvjetima tržišnoga gospodarstva. U skladu s tim institucije Unije nemaju nikakvu obvezu dokazati da proizvođač ne zadovoljava uvjete utvrđene za priznavanje tog statusa. Naprotiv, institucije Unije trebaju ocijeniti jesu li dokazi koje je dostavio predmetni proizvođač dostatan dokaz da su kriteriji određeni člankom 2. stavkom 7. točkom (c) prvim podstavkom Osnovne uredbe ispunjeni kako bi se tom proizvođaču odobrio MET, a sud Unije treba ispitati je li ta ocjena iskrivljena zbog očigledne pogreške (točka 32. presude u predmetu C-249/10 P i točka 24. presude u predmetu C-247/10 P).

(33) U skladu s člankom 2. stavkom 7. točkom (c) Osnovne uredbe potrebno je ispuniti svih pet kriterija navedenih u tom članku kako bi se proizvođaču izvozniku mogao odobriti MET. Stoga je Komisija smatrala da se zahtjev za MET može odbiti i ako nije ispunjen najmanje jedan kriterij.

(34) Ni jedan od predmetnih proizvođača izvoznika nije mogao dokazati da je ispunio kriterij 1 (poslovne odluke). Konkretnije, informacije koje je dostavio svaki od triju proizvođača izvoznika navodile su da poslovne odluke nisu donesene kao odgovor na tržišne signale koji odražavaju ponudu i potražnju bez znatnog uplitanja države.

(35) U pogledu kriterija 2 (računovodstvo), dva društva (društvo 1 i 2) nisu ispunila taj kriterij. Financijski izvještaji oba društva sadržavali su nedostatke i nisu bili usklađeni s međunarodnim računovodstvenim standardima. Tako su određeni troškovi bili pogrešno razvrstani kao imovina, a trebali su biti knjiženi kao trošak u predmetnom razdoblju (društvo 2), dok su u drugom slučaju revizori primijetili da financijski izvještaji nisu u skladu s računovodstvenim pravilima i načelima u zemljama izvan predmetne zemlje. U pogledu društva 3, ono je dostavilo jedan skup osnovnih računovodstvenih podataka koji su bili podvrgnuti nezavisnoj reviziji u skladu s međunarodnim računovodstvenim standardima.

(36) U pogledu kriterija 3 (imovina i „prenošenje”), ni jedan od tri predmetna proizvođača izvoznika nije mogao dokazati da se nikakvi poremećaji nisu prenijeli iz prethodnog sustava bez tržišnoga gospodarstva. Ni jedan od proizvođača izvoznika nije dostavio potpune informacije (npr. dokaze o ugovoru o najmu ili zakupu, informacije o uvjetima, cijenama i plaćanjima ili izvješća o provjeri kapitala) kako bi dokazao da se nikakvi poremećaji nisu prenijeli iz prethodnog sustava bez tržišnoga gospodarstva.

(37) Zbog razloga utvrđenih u uvodnoj izjavi 32., nakon što ni jedan proizvođač izvoznik nije ispunio kriterij 1 i kriterij 3, a dva proizvođača izvoznika nisu ispunila kriterij 2, nisu ocijenjeni kriterij 4 (zakoni o stečaju i imovini) i kriterij 5 (konverzije valuta).

(38) Na temelju prethodno navedenog, Komisija je zaključila da se ni jednom od tri predmetna proizvođača izvoznika ne bi trebao odobriti MET te je o tome obavijestila predmetne proizvođače izvoznike, koje je pozvala da dostave primjedbe. Ni jedna primjedba nije primljena ni od jednog od tri predmetna proizvođača izvoznika.

(39) Stoga ni jedan od tri predmetna proizvođača izvoznika nije ispunio sve uvjete određene člankom 2. stavkom 7. točkom (c) Osnovne uredbe, zbog čega se ni jednom od njih ne odobrava MET.

2. Ocjena zahtjeva za IT

(40) U skladu s člankom 9. stavkom 5. Osnovne uredbe prije izmjena, u slučajevima u kojima se primjenjuje članak 2. stavak 7. točka (a) te uredbe, odredit će se pojedinačna pristojba za izvoznike koji mogu dokazati da ispunjuju sve kriterije iz članka 9. stavka 5. Osnovne uredbe prije izmjena.

(41) Kao što je navedeno u uvodnoj izjavi 32., nužno je istaknuti da je teret dokazivanja na proizvođaču koji želi da mu se, na temelju članka 9. stavka 5. Osnovne uredbe prije izmjena, odobri IT. Stoga se člankom 9. stavkom 5. prvim podstavkom određuje da zahtjev mora biti propisno obrazložen. U skladu s tim institucije Unije nemaju nikakvu obvezu dokazati da izvoznik ne zadovoljava uvjete utvrđene za priznavanje tog statusa. Naprotiv, institucije Unije trebaju ocijeniti jesu li dokazi koje je dostavio predmetni izvoznik dostatni da se pokaže da su kriteriji određeni člankom 9. stavkom 5. Osnovne uredbe prije izmjena ispunjeni kako bi se tom izvozniku odobrio IT.

(42) U skladu s člankom 9. stavkom 5. Osnovne uredbe prije izmjena izvoznici bi trebali na temelju propisno obrazloženog zahtjeva dokazati da je ispunjeno svih pet kriterija iz tog članka kako bi im se odobrio IT.

(43) Stoga je Komisija smatrala da se zahtjev za IT može odbiti i ako nije ispunjen najmanje jedan kriterij.

(44) Riječ je o sljedećih pet kriterija: (a) u slučaju poduzeća ili zajedničkih pothvata koji su u cijelosti ili djelomično u stranom vlasništvu izvoznici mogu slobodno repatrirati kapital i dobit; (b) izvozne cijene i količine, kao i uvjeti i odredbe prodaje utvrđuju se slobodno; (c) većina dionica pripada pojedincima; državni dužnosnici u upravnom odboru ili koji su na ključnim upravljačkim pozicijama u manjini su ili moraju dokazati da je društvo ipak dovoljno nezavisno od uplitanja države; (d) konverzije valuta obavljaju se po tržišnoj vrijednosti i (e) uplitanje države nije toliko da bi omogućilo izbjegavanje mjera ako bi se pojedinačnim izvoznicima odredile različite stope pristojba.

(45) Sva tri predmetna proizvođača izvoznika koji su zatražili MET zatražili su i IT u slučaju da im se ne odobri MET.

(46) Ni jedan od predmetna tri proizvođača izvoznika nije mogao dokazati da je ispunio kriterij 2 (slobodno utvrđivanje izvozne prodaje i izvoznih cijena). Točnije, za dva predmetna proizvođača izvoznika (društva 1 i 2) dozvolom za rad određeno je ograničenje količina prodanih na posebnim tržištima, dok je za treće društvo (društvo 3) statutom određeno ograničenje proizvodnje te ograničenje količina prodanih na posebnim tržištima. Stoga nisu uspjeli dokazati da se poslovne odluke, kao što je količina izvoza, donose slobodno i kao odgovor na tržišne signale koji su odraz ponude i potražnje.

(47) U pogledu kriterija 3 (društvo – ključna uprava i dionice – dovoljno je nezavisno od uplitanja države), društvo 1 nije moglo dokazati da podliježe plaćanju najamnine za korištenje zemljišta, dok je u financijskom izvještaju bilo navedeno da je izuzeto od takvih plaćanja tijekom određenog razdoblja. U pogledu društva 2, ono je dostavilo proturječne informacije, a doprinos dioničara u pogledu tvornice, infrastrukture i početnih troškova povezanih sa zemljištem bio je nejasan. Konačno, društvo 3 nije dostavilo nikakve dokaze o ugovoru o zakupu za zemljište ni informacije o uvjetima, cijenama i plaćanjima. Osim toga, za sva tri društva utvrđeno je da postoje ograničenja u njihovom opsegu poslovanja. Na temelju toga ni jedan od tri predmetna proizvođača izvoznika nije pokazao da je dovoljno nezavisan od uplitanja države.

(48) Stoga ni jedan od tri predmetna proizvođača izvoznika nije ispunio uvjete određene člankom 9. stavkom 5. Osnovne uredbe prije izmjena i o tome je Komisija obavijestila predmetne proizvođače izvoznike, koji su pozvani da dostave primjedbe. Nisu zaprimljene nikakve primjedbe od triju predmetnih proizvođača izvoznika te im je posljedično svima odbijen IT.

(49) Stoga bi preostalu antidampinšku pristojbu koja se primjenjuje na Kinu trebalo uvesti za izvoz društva General Footwear Ltd, a preostalu pristojbu koja se primjenjuje na Vijetnam za izvoz društva Diamond Vietnam Co Ltd i Ty Hung Footgearmex/Footwear Co. Ltd („Ty Hung Co Ltd”) za razdoblje primjene Uredbe (EZ) br. 1472/2006. Razdoblje primjene te uredbe prvotno je bilo od 7. listopada 2006. do 7. listopada 2008. Nakon pokretanja revizije zbog predstojećeg isteka mjera ono je 30. prosinca 2009. produljeno do 31. ožujka 2011. Nezakonitost utvrđena u presudama u tome je što institucije Unije nisu uspjele utvrditi bi li proizvodi koje proizvode predmetni proizvođači izvoznici trebali podlijegati preostaloj pristojbi ili pojedinačnoj pristojbi. Na temelju nezakonitosti koju je Sud utvrdio ne postoji pravni temelj za potpuno izuzeće proizvoda koje proizvode predmetni proizvođači izvoznici od plaćanja bilo kakve antidampinške pristojbe. Novim aktom kojim bi se otklonila nezakonitost koju je Sud utvrdio stoga je potrebno ponovno ocijeniti jedino primjenjivu stopu antidampinške pristojbe, a ne i same mjere.

(50) Budući da je zaključeno da je potrebno ponovno uvesti preostalu pristojbu u pogledu predmetnih proizvođača izvoznika po istoj stopi po kojoj je na početku uvedena Spornom uredbom i Provedbenom uredbom (EU) br. 1294/2009, nisu potrebne izmjene Uredbe Vijeća (EZ) br. 388/2008. Ta Uredba ostaje valjana.

C. OBJAVA

(51) Predmetni proizvođači izvoznici i sve stranke koje su se javile bili su obaviješteni o bitnim činjenicama i razmatranjima na temelju kojih se namjeravalo preporučiti ponovno uvođenje konačne antidampinške pristojbe na uvoz četrnaest predmetnih proizvođača izvoznika. Odobreno im je razdoblje za podnošenje primjedbi nakon objave.

D. PRIMJEDBE ZAINTERESIRANIH STRANA NAKON OBJAVE

(52) Gore navedeni nalazi i zaključci dostavljeni su zainteresiranim stranama kojima je određen vremenski rok za dostavu primjedbi. Javili su se FESI (20), Wolverine Europe BV, Wolverine Europe Limited, Damco Netherlands BV (21) i Skechers te iznijeli primjedbe.

Navodne nepravilnosti u postupku

(53) FESI je tvrdio da je u trenutačnoj provedbi počinjen niz postupovnih pogrešaka. Naglasio je činjenicu da su zahtjevi za MET triju kineskih i vijetnamskih proizvođača izvoznika već bili ispitani i objavljeni prije presude Suda u spojenim predmetima C-659/13 C & J Clark International Limited i C-34/14 Puma SE, tj. 3. prosinca 2015., kao i namjeru Komisije da ponovno uvede konačnu antidampinšku pristojbu na uvoz obuće od 16,5 % odnosno 10 %. To bi značilo da su te ocjene bile provedene bez pravne osnove i da je njima prejudicirana kasnija presuda Suda. U zaključku je FESI tvrdio da je Komisija povrijedila osnovni pravni okvir EU-a i tako zloupotrijebila svoje ovlasti.

(54) Komisija se ne slaže s prethodno navedenim tvrdnjama jer je ona samo pripremila provedbu moguće buduće presude. Cilj je te pripreme bio osigurati dobro upravljanje zbog sljedećih razloga: kao prvo, nesporno je da je Komisija trebala ispitati zahtjeve za MET/IT. U postupku pred Sudom koji je u to vrijeme još bio u tijeku bilo je bitno jedino utvrditi mogu li se nepovezani uvoznici kao što su Puma i Timberland pozvati na tu nezakonitost. Zahvaljujući tom izboru između dva moguća odgovora, da ili ne, Komisija se mogla iznimno pripremiti za slučaj negativne presude o tom pitanju. Kao drugo, bila je potrebna brza provedba kako bi se nacionalnim carinskim tijelima omogućila brza obrada zahtjeva za povrat koji su bili u tijeku te kako bi se svim subjektima pružila pravna sigurnost. Isključen je svaki utjecaj na presudu Suda jer se ta presuda odnosila na drukčiji predmet (odnosno mogu li se uvoznici pozvati na pravo na ocjenu zahtjeva za MET/IT koje je dano proizvođačima izvoznicima).

(55) Zbog toga su odbijeni svi zahtjevi koji se odnose na postupovne nepravilnosti.

Pravna osnova za nastavak antidampinškog postupka

(56) FESI je tvrdio da nema pravne osnove za trenutačnu provedbu. Posebice je tvrdio da članak 266. UFEU-a nije primjenjiv na temelju toga što su konačne mjere o obući istekle 31. ožujka 2011. te da stoga nema nastavnih učinaka koji proizlaze iz nezakonitosti tih mjera. FESI je tvrdio da članak 266. UFEU-a nije namijenjen retroaktivnom ispravljanju nezakonitosti u pogledu proteklih mjera. Navedeno je stajalište potkrijepljeno člancima 263. i 265. UFEU-a kojima se propisuju vremenski rokovi za poduzimanje mjera protiv nezakonitih radnji i nepoduzimanja radnji od strane institucija EU-a. FESI je nadalje tvrdio da trenutačni pristup nema presedana, a Komisija nije pružila obrazloženje niti prethodnu sudsku praksu koja bi potvrdila njezino tumačenje članka 266. UFEU-a.

(57) FESI je tvrdio i da se ispitni postupak u ovom slučaju ne može nastaviti upravo u onoj točki u kojoj je došlo do nezakonitosti prema članku 266. UFEU-a jer Sud nije samo ustanovio nedostatak obrazloženja, već se nezakonitost odnosila na ključnu zakonsku odredbu Osnovne uredbe koja utječe na čitavu ocjenu dampinga u vezi s predmetnim proizvođačima izvoznicima.

(58) FESI je još tvrdio da se retroaktivnim ispravkom isteklih mjera krši načelo zaštite legitimnih očekivanja. Kao prvo, FESI je tvrdio da su stranke dobile jamstvo da mjere istječu 31. ožujka 2011. i da su stranke, s obzirom na vrijeme proteklo od početnog ispitnog postupka, imale pravo opravdano očekivati da se početni ispitni postupak neće nastaviti niti ponovno pokrenuti. Kao drugo, sama činjenica da tijekom početnog ispitnog postupka zahtjevi za MET nisu ispitani u roku od tri mjeseca pružala je pravnu sigurnost vijetnamskim i kineskim proizvođačima izvoznicima da njihovi zahtjevi za MET doista neće biti revidirani. U zaključku su stranke tvrdile da se, s obzirom na duge vremenske rokove, nastavkom ispitnog postupka krši univerzalno načelo preskripcije ili zastare koje se primjenjuje u svim pravnim kontekstima.

(59) FESI je tvrdio i da se ni člankom 266. UFEU-a ni Osnovnom uredbom ne dopušta retroaktivno ponovno uvođenje konačne pristojbe od 10 %, odnosno 16,5 % na uvoz predmetnih vijetnamskih i kineskih proizvođača izvoznika.

(60) U pogledu tvrdnje da su mjere o kojima je riječ istekle 31. ožujka 2011. Komisija ne vidjeti zašto bi istek mjere utjecao na mogućnost Komisije da nakon presude kojom se poništava početni akt donese novi akt kojim bi se zamijenio poništeni akt. Prema sudskoj praksi iz uvodne izjave 15., administrativni postupak trebalo bi nastaviti u točki u kojoj je došlo do nezakonitosti.

(61) Antidampinški postupci stoga su i dalje otvoreni kao posljedica poništenja akta kojim se ti postupci zaključuju. Komisija ima obvezu zaključiti te postupke jer je člankom 9. Osnovne uredbe propisano da se ispitni postupak mora zaključiti aktom Komisije.

(62) U pogledu tvrdnje o retroaktivnosti koja se temelji na članku 10. Osnovne uredbe i članku 10. Sporazuma WTO-a o antidampingu („WTO ADA”), člankom 10. stavkom 1. Osnovne uredbe, koji slijedi tekst članka 10. stavka 1. WTO ADA-e, propisuje se da se privremene mjere i konačne antidampinške pristojbe primjenjuju samo na proizvode koji ulaze u slobodan promet nakon stupanja na snagu odluke donesene u skladu s člankom 7. stavkom 1. ili člankom 9. stavkom 4. Osnovne uredbe, ovisno o slučaju. U ovom slučaju antidampinške pristojbe o kojima je riječ primjenjuju se samo na proizvode koji su ušli u slobodan promet nakon stupanja na snagu privremene i Sporne (konačne) uredbe donesene u skladu s člankom 7. stavkom 1., odnosno člankom 9. stavkom 4. Osnovne uredbe. Međutim, retroaktivnost u smislu članka 10. stavka 1. Osnovne uredbe odnosi se samo na situaciju u kojoj je roba stavljena u slobodni promet prije uvođenja mjera, kao što se može vidjeti iz samog teksta te odredbe te iz izuzeća predviđenog u članku 10. stavku 4. Osnovne uredbe.

(63) Komisija primjećuje i da u ovom predmetu nije došlo ni do retroaktivnosti ni do povrede pravne sigurnosti i legitimnih očekivanja.

(64) U pogledu retroaktivnosti, sudska praksa Suda, pri ocjeni je li mjera retroaktivna, razlikuje primjenu novog pravila na situaciju koja je postala konačna (koja se naziva i postojećom ili konačno uspostavljenom pravnom situacijom) (22) od situacije koja je nastala prije nego što je novo pravilo stupilo na snagu, ali koja još nije konačna (koja se naziva i privremenom situacijom) (23).

(65) U ovom slučaju stanje uvoza predmetnog proizvoda koji se dogodio tijekom razdoblja primjene Uredbe (EZ) br. 1472/2006 još nije postalo konačno jer, kao posljedica poništenja Sporne uredbe, antidampinška pristojba koja se na njega primjenjuje još nije konačno utvrđena. U isto su vrijeme uvoznici obuće objavom obavijesti o pokretanju postupka (24) i Privremene uredbe upozoreni da bi takva pristojba mogla biti uvedena. Uobičajena je sudska praksa sudova Unije da subjekti ne mogu steći legitimna očekivanja sve dok institucije ne donesu akt kojim se zaključuje administrativni postupak koji je postao konačan (25).

(66) Ova Uredba čini neposrednu primjenu situacije koja je u tijeku na buduće učinke: nacionalna carinska tijela naplatila su pristojbe na obuću. Kao rezultat zahtjeva za povrat, o kojima nije donesena konačna odluka, te pristojbe čine situaciju koja je u tijeku. Ovom se Uredbom utvrđuje stopa pristojbe koja se primjenjuje na taj uvoz te se stoga njome uređuju budući učinci situacije koja je u tijeku.

(67) U svakom slučaju, čak i da je postojala retroaktivnost u smislu prava Unije, što nije bio slučaj, ta bi retroaktivnost u svakom slučaju bila opravdana zbog sljedećeg razloga:

(68) Materijalno-pravne odredbe prava Unije mogu se primijeniti na situacije koje su postojale prije njihova stupanja na snagu ako iz načina na koji su te odredbe sročene, njihovih ciljeva ili opće svrhe jasno slijedi da im se mora dodijeliti taj učinak (26). Konkretno je u predmetu C-337/88 Società agricola fattoria alimentare (SAFA) (27) rečeno sljedeće: iako u pravilu načelo pravne sigurnosti sprječava da neka mjera Zajednice ima učinak od trenutka koji prethodi njezinoj objavi, iznimno može vrijediti suprotno ako je to nužno radi postizanja neke svrhe i pod uvjetom da se na propisan način poštuju legitimna očekivanja uključenih strana.

(69) U ovom slučaju svrha je usklađivanje s obvezom Komisije na temelju članka 266. UFEU-a. S obzirom na to da je u presudama iz uvodne izjave 12. Sud utvrdio nezakonitost jedino u pogledu utvrđivanja primjenjive stope pristojbe, a ne i u pogledu uvođenja samih mjera (tj. u pogledu utvrđivanja dampinga, štete i interesa Unije), predmetni proizvođači izvoznici nisu mogli legitimno očekivati da neće biti uvedene nikakve konačne antidampinške mjere. Posljedično, to se uvođenje mjera, čak i da je bilo retroaktivno, što nije, ne može smatrati kršenjem legitimnih očekivanja.

(70) Osim toga, u pogledu zaštite pravne sigurnosti i legitimnih očekivanja potrebno je prije svega istaknuti da, u skladu sa sudskom praksom, uvoznici ne mogu zahtijevati zaštitu pravne sigurnosti i legitimnih očekivanja ako su bili upozoreni na skoru promjenu trgovinske politike Unije (28). U ovom su slučaju uvoznici objavom Obavijesti o pokretanju postupka i Privremene uredbe u Službenom listu, koje su obje i dalje dio pravnog poretka Unije, upozoreni na rizik da se na proizvode koje proizvode predmetni proizvođači izvoznici može početi primjenjivati antidampinška pristojba. Predmetni proizvođači izvoznici stoga se ne mogu pozvati na pravnu sigurnost i legitimna očekivanja.

(71) Naprotiv, gospodarski subjekti koji su uvozili obuću iz NRK-a i Vijetnama bili su pritom u potpunosti svjesni da taj uvoz podliježe pristojbi. Uzeli su tu pristojbu u obzir pri određivanju prodajnih cijena i ocjeni gospodarskih rizika. Stoga nisu stekli pravnu sigurnost ili legitimna očekivanja da će uvoz biti oslobođen od pristojbe te su obično pristojbu prenosili na svoje kupce. To znači da je u interesu Unije da sada odredi primjenjivu stopu pristojbe, umjesto da predmetnim uvoznicima omogući neočekivani dobitak kojim bi se neopravdano obogatili.

(72) Iz toga slijedi da nije došlo do kršenja načela zastare, pravne sigurnosti i legitimnih očekivanja, kao ni odredbi Osnovne uredbe i Sporazuma WTO-a o antidampingu.

(73) U pogledu tvrdnje da je utvrđivanje MET-a trebalo biti dovršeno u roku od tri mjeseca od pokretanja postupka podsjeća se da, u skladu sa sudskom praksom, članak 2. stavak 7. točka (c) drugi podstavak Osnovne uredbe ne sadržava nikakvu naznaku o posljedicama propusta Komisije da se pridržava tog tromjesečnog razdoblja. Stoga je stajalište Općeg suda da odluka o MET-u donesena u kasnijoj fazi ne utječe na valjanost uredbe o uvođenju konačnih mjera sve dok podnositelji zahtjeva ne dokažu da je, u slučaju da Komisija nije premašila taj tromjesečni rok, Vijeće moglo donijeti drukčiju uredbu koja bi bila povoljnija za njihove interese nego Sporna uredba (29). Sud je nadalje utvrdio da institucije mogu mijenjati ocjenu MET-a sve do donošenja konačnih mjera (30).

(74) Prethodna sudska praksa nije izmijenjena presudama Brosmann i Aokang, na koje se upućuje u uvodnoj izjavi 6. Sud se u presudama Brosmann i Aokang poziva na obvezu Komisije da provede ocjenu u roku od tri mjeseca kako bi pokazao da obveza provođenja ocjene postoji neovisno o tome primjenjuje li Komisija odabir uzorka ili ne. Sud se ne izjašnjava u pogledu pitanja pravnih posljedica u slučaju da Komisija zaključi ocjenjivanje MET-a u kasnijoj fazi ispitnog postupka. Sud je samo presudio da institucije nisu mogle potpuno zanemariti zahtjeve za MET, nego su ih morale ocijeniti najkasnije pri uvođenju konačnih mjera. Presude potvrđuju sudsku praksu navedenu u prethodnoj uvodnoj izjavi.

(75) U ovom slučaju, predmetni proizvođači izvoznici nisu dokazali da bi, da je Komisija provela ocjenu MET-a u roku od tri mjeseca nakon pokretanja antidampinškog postupka 2005. godine, Vijeće donijelo drugačiju uredbu koja bi bila povoljnija za njihove interese od Sporne uredbe. Stoga se odbacuje tvrdnja o konačnom roku za ocjenu zahtjeva za MET.

(76) FESI je, pozivajući se na presudu Općeg suda u predmetu T-2/95, IPS protiv Vijeća, upozorio na formalne razlike između „ispitnog postupka” i „postupka” te tvrdio da se jednom okončan postupak, kao u ovom slučaju, više ne može nastaviti.

(77) Komisija ne vidjeti bitnu razliku između izraza „ispitni postupak” i „postupak” u kontekstu provedbe predmetnih presuda. Presude se odnose na nepravilnost u određenom ispitnom postupku kao dio postupka koji Komisija ima obvezu ispraviti, kako je objašnjeno u uvodnim izjavama 23. do 31. U svakom slučaju, presudu u predmetu T-2/95 potrebno je tumačiti kao presudu po žalbi u tom predmetu.

(78) FESI je također tvrdio da se člankom 266. UFEU-a ne omogućava djelomična provedba presude Suda ni, kako je slučaj u ovom predmetu, prebacivanje tereta dokazivanja na drugu stranu. Stoga je FESI tvrdio da je Komisija pogrešno ocijenila samo zahtjeve za MET/IT onih proizvođača izvoznika koji su bili dobavljači za uvoznike koji su podnijeli zahtjeve za povrat. Svoju je tvrdnju FESI temeljio na shvaćanju da se učinak presude Suda u spojenim predmetima C-659/13 C & J Clark International Limited i C-34/14 Puma SE odnosi na sve te da se ne može isključiti da rezultati trenutačne ocjene zahtjeva za MET/IT utječu i na preostalu pristojbu koja se primjenjuje na sve kineske i vijetnamske proizvođače izvoznike. FESI je stoga tvrdio da je Komisija trebala ocijeniti sve zahtjeve za MET/IT koji su dostavljeni tijekom početnog ispitnog postupka.

(79) Štoviše, FESI nije bio suglasan s time da teret dokazivanja počiva na proizvođaču koji podnosi zahtjev za MET/IT, tvrdeći da su proizvođači taj teret dokazivanja ispunili 2005. godine podnošenjem zahtjeva za MET/IT tijekom početnog ispitnog postupka. FESI se nije složio ni s time da se presuda Suda u spojenim predmetima C-659/13 C & J Clark International Limited i C-34/14 Puma SE može provesti samo ocjenom zahtjeva za MET/IT koje su podnijeli proizvođači izvoznici koji nisu u uzorku jer Sud nije izričito naglasio da je ustanovljeni prestanak valjanosti doista ograničen na ovaj aspekt.

(80) Komisija smatra da je provedba presude nužna samo za one proizvođače izvoznike za koje nije sav uvozni promet postao konačan. Čim protekne trogodišnje razdoblje zastare predviđeno člankom 236. Carinskog zakonika Zajednice, pristojba postaje konačna, kao što je potvrđeno u presudama. Isključuje se svaki utjecaj na preostalu pristojbu jer je zahtjev za MET/IT društava u uzorku ocijenjen, a činjenica da je MET/IT odobren nekom društvu izvan uzorka ne utječe na stopu preostale pristojbe.

(81) Teret dokazivanja nije ograničen na podnošenje zahtjeva. On se odnosi na sadržaj zahtjeva, kojim se mora dokazati da su ispunjeni svi uvjeti za MET/IT.

(82) Jedina nezakonitost koja je ustanovljena u presudama odnosi se na nedostatak ocjene zahtjeva za MET/IT. Stoga se te tvrdnje odbacuju.

Pravna osnova za ponovno uvođenje pristojbi

(83) FESI je tvrdio da Komisija nije trebala primijeniti dva različita pravna režima, odnosno Osnovnu uredbu prije izmjena za ocjenu zahtjeva za IT proizvođača izvoznika s jedne strane (31) i, s druge strane, trenutačnu Osnovnu uredbu (32) koja obuhvaća izmjene Uredbom (EU) br. 1168/2012 Europskog parlamenta i Vijeća (33) kojom se uvode komitološki postupci, među ostalim, u područje trgovinske zaštite, čime se postupak odlučivanja delegira Komisiji.

(84) FESI je također ponovno naglasio da se člankom 266. UFEU-a ne omogućava retroaktivno uvođenje antidampinških pristojbi, što potvrđuje i presuda Suda u predmetu C-459/98P, IPS protiv Vijeća, te Uredba Vijeća (EZ) 1515/2001 o mjerama koje Zajednica može poduzeti slijedom izvješća koje je donijelo Tijelo za rješavanje sporova WTO-a u pogledu antidampinških pitanja i pitanja o zaštiti od subvencioniranog uvoza (34). FESI je tvrdio da Komisija nije pružila valjano opravdanje za odstupanje od načela zabrane retroaktivnosti te je stoga prekršila načelo legitimnih očekivanja.

(85) FESI je također tvrdio da ponovno uvođenje konačnih antidampinških mjera na uvoz od predmetnih kineskih i vijetnamskih proizvođača izvoznika na koje se odnosi trenutačna provedba znači i. diskriminaciju uvoznika obuhvaćenih trenutačnom provedbom u odnosu na uvoznike obuhvaćene provedbom presuda Brosmann i Aokang, na koje se upućuje u uvodnoj izjavi 6., kojima su nadoknađene pristojbe koje su platili na uvoz obuće pet proizvođača izvoznika obuhvaćenih tim presudama; te ii. diskriminaciju proizvođača izvoznika obuhvaćenih trenutačnom provedbom u odnosu na pet proizvođača izvoznika obuhvaćenih presudama Brosmann i Aokang na koje se nije primjenjivala nikakva pristojba slijedom Provedbene odluke 2014/149/EU.

(86) Navodi se da ovaj diskriminirajući tretman pokazuje nedostatak jedinstvenog tumačenja i primjene prava EU-a čime se krši temeljno pravo na učinkovitu pravnu zaštitu.

(87) U pogledu navodne uporabe različitih pravnih režima, Komisija smatra da ona proizlazi iz razlika u prijelaznim pravilima koja su sadržana u tri Uredbe o izmjeni predmetne Osnovne uredbe.

(88) Kao prvo, u članku 2. Uredbe (EU) br. 765/2012 (tzv. „Izmjena koja se odnosi na elemente za pričvršćivanje” koja se tiče IT-a) predviđeno je da se „primjenjuje na sve ispitne postupke pokrenute u skladu s Uredbom (EZ) br. 1225/2009 nakon stupanja ove Uredbe na snagu”. Budući da je trenutačni ispitni postupak započet prije tog datuma, izmjene te Uredbe na Osnovnu uredbu ne primjenjuju se u ovom predmetu.

(89) Kao drugo, u članku 2. Uredbe (EU) br. 1168/2012 (tzv. „Izmjena koja se odnosi na predmet Brosmann” koja se tiče MET-a) predviđeno je da se „ova Uredba primjenjuje na sve nove i tekuće ispitne postupke od 15. prosinca 2012.”. Stoga, da je Komisija usvojila strogi pristup, ne bi više ni bilo potrebno ocjenjivati zahtjeve za MET društava koja nisu u uzorku jer su ona izgubila pravo na ocjenu MET-a 15. prosinca 2012. Međutim, Komisija smatra da bi takvo postupanje bilo teško uskladiti s njezinom obvezom da provede presude. Čini se da se ni Uredbom (EU) br. 1168/2012 ne uvodi potpuna zabrana na obradu zahtjeva za MET izvan uzorka jer se njome dopušta takvo ispitivanje u slučaju individualnog tretmana. Sukladno tome, moglo bi se reći da se to odstupanje primjenjuje u ovom slučaju. Isto tako, Komisija smatra da bi primjena Uredbe (EU) br. 1168/2012 na ovaj predmet dovela do istog ishoda jer bi zahtjevi za MET bili automatski odbijeni bez postupka ocjene.

(90) Kao treće, kada je riječ o komitologiji, člankom 3. Uredbe (EU) br. 37/2014 Europskog parlamenta i Vijeća (35) predviđeno je da Vijeće ostaje nadležno za akte kada je Komisija donijela akt, kada je pokrenut postupak savjetovanja ili kada je Komisija donijela prijedlog. U ovom predmetu nikakva radnja u pogledu provedbe presude nije poduzeta prije stupanja na snagu Uredbe (EU) br. 37/2014.

(91) U pogledu retroaktivnog uvođenja konačnih antidampinških pristojbi upućuje se na razmatranja iz prethodnih uvodnih izjava 62. do 69. u kojima su ovi navodi detaljno objašnjeni.

(92) U pogledu tvrdnje o diskriminaciji, Komisija primjećuje da proizvođači izvoznici i određeni uvoznici na koje se odnosi ova Uredba uživaju sudsku zaštitu pred sudovima Unije u odnosu na ovu Uredbu. Ostali uvoznici uživaju tu zaštitu preko nacionalnih sudova koji djeluju kao suci u području općeg prava Unije.

(93) Tvrdnja o diskriminaciji jednako je tako neosnovana. Uvoznici koji su uvozili od društva Brosmann i ostala četiri proizvođača izvoznika nalaze se u drugačijoj činjenično-pravnoj situaciji jer su njihovi proizvođači izvoznici odlučili osporiti Spornu uredbu i jer su im nadoknađene plaćene pristojbe tako da su zaštićeni člankom 221. stavkom 3. Carinskog zakonika Zajednice. U slučaju drugih nije bilo takvog osporavanja i povrata. Komisija je počela s pripremom provedbe za kineske i vijetnamske proizvođače izvoznike društava Clark, Puma i Timberland; sa svim ostalim proizvođačima izvoznicima iz NRK-a i Vijetnama koji nisu uključeni u uzorak i njihovim uvoznicima postupat će se na isti način u kasnijoj fazi u skladu s postupkom utvrđenim u ovoj Uredbi.

(94) FESI je tvrdio i da članak 14. Osnovne uredbe ne može služiti kao pravna osnova za ometanje primjene članka 236. Carinskog zakonika Zajednice te da je djelovanje članka 236. Carinskog zakonika Zajednice neovisno od svake odluke koja se donese na temelju Osnovne uredbe ili obveza Komisije u skladu s člankom 266. UFEU-a.

(95) U ovom je kontekstu FESI tvrdio da je primjena članka 236. Carinskog zakonika Zajednice u isključivoj nadležnosti nacionalnih carinskih tijela prema kojoj su oni obvezni nadoknaditi plaćene pristojbe koje nisu bile zakonski obvezne. FESI je nadalje tvrdio da članak 236. Carinskog zakonika Zajednice ne može biti podložan ili podređen članku 14. Osnovne uredbe jer oba propisa pripadaju sekundarnom zakonodavstvu te stoga nijedan od njih ne zamjenjuje onaj drugi. Usto, opseg članka 14. Osnovne uredbe odnosi se na posebne odredbe koje obuhvaćaju ispitne postupke i postupke na temelju Osnovne uredbe te se ne primjenjuje na ostale zakonske instrumente poput Carinskog zakonika Zajednice.

(96) Komisija smatra da se Carinski zakonik Zajednice ne primjenjuje automatski na uvođenje antidampinških pristojbi, već samo na temelju upućivanja u uredbi o uvođenju antidampinških pristojbi. Na temelju članka 14. Osnovne uredbe Komisija može odlučiti da neće primijeniti određene odredbe Zakonika, nego da će sastaviti posebna pravila. Zbog toga što se Carinski zakonik Zajednice primjenjuje samo na temelju upućivanja u Provedbenim uredbama Vijeća i Komisije, on u odnosu na članak 14. Osnovne uredbe nema jednak položaj u hijerarhiji normi, već je podređen i može se proglasiti neprimjenjivim ili primjenjivim na drugačiji način. Stoga je i ovaj argument odbačen.

Odgovarajuće obrazloženje

(97) FESI je tvrdio i da pri povredi članka 296. UFEU-a Komisija nije pružila odgovarajuće obrazloženje ni navela pravnu osnovu na temelju koje su pristojbe retroaktivno ponovno uvedene, a uvoznicima obuhvaćenima trenutačnom provedbom, posljedično, odbijen povrat pristojbi.

(98) Navodno nepostojanje odgovarajućeg obrazloženja odnosio se posebno na sljedeće: i. izostanak pravne osnove i obrazloženja koji bi Komisiji omogućili djelomičnu provedbu predmetnih presuda samo ocjenom zahtjeva za MET/IT proizvođača izvoznika za koje su uvoznici predali zahtjeve za povrat; ii. izostanak pravne osnove za ponovno otvaranje ispitnog postupka i ponovno ocjenjivanje zahtjeva za MET/IT triju predmetnih kineskih i vijetnamskih proizvođača izvoznika nakon što su mjere istekle u ožujku 2011.; iii. izostanak pravne osnove za upućivanje carinskih tijela EU-a da ne vrate antidampinške pristojbe koje podliježu predmetu Suda; iv. izostanak pravne osnove za odstupanje od načela zabrane retroaktivnosti; v. izostanak objašnjenja u pogledu primjene odgovarajućeg pravnog instrumenta za ocjenjivanje zahtjeva za MET i IT i za predlaganje ponovnog uvođenja antidampinških pristojbi; vi. izostanak odgovora na pravne argumente koje su iznijele te stranke nakon što je Komisija objavila informacije o ocjeni zahtjeva za MET predmetnih kineskih i vijetnamskih proizvođača izvoznika od 15. prosinca 2015., odnosno 6. i 16. lipnja 2016.

(99) U pogledu djelomične provedbe presuda, o konkretnom sadržaju presude ovisi jesu li i u kojoj su mjeri institucije obvezne provesti presudu. Točnije, odgovor na pitanje je li moguće potvrditi uvođenje pristojbi na uvoz koji je izvršen prije presude ovisi o tome da li je nezakonitost utvrđena presudom utjecala na utvrđivanje štetnog dampinga kao takvog ili samo na precizan izračun stope pristojbe. U potonjoj situaciji, o kojoj je ovdje riječ, nema opravdanja za povrat svih pristojbi. Naprotiv, dovoljno je odrediti točnu stopu pristojbe i vratiti moguću razliku (dok ne bi bilo moguće povećati stopu pristojbe jer bi se to smatralo retroaktivnim uvođenjem).

(100) Prethodna poništenja na koja zainteresirane strane upućuju odnosila su se na nalaze o dampingu, šteti i interesu Unije (u pogledu utvrđivanja činjenica, procjene činjenica ili prava na obranu).

(101) Ta su poništenja bila djelomična ili potpuna.

(102) Sudovi Unije koriste se tehnikom djelomičnog poništenja ako sami na temelju činjenica u spisu mogu zaključiti da su institucije trebale odobriti određenu prilagodbu ili da su trebale upotrijebiti drukčiju metodu za određeni izračun, koja bi dovela do uvođenja niže pristojbe (ali ne bi dovela u pitanje nalaze o dampingu, šteti ili interesu Unije). (Niža) pristojba ostaje na snazi u razdoblju prije poništenja i u razdoblju nakon poništenja (36). Kako bi postupile u skladu s presudom, institucije ponovno izračunavaju pristojbu i na odgovarajući način mijenjaju uredbu o uvođenju pristojbe za prošlo i buduće razdoblje. Osim toga, one upućuju nacionalna carinska tijela da vrate razliku ako su takvi zahtjevi pravovremeno podneseni (37).

(103) Sudovi Unije primjenjuju potpuno poništenje kada na temelju činjenica u spisu ne mogu sami utvrditi jesu li institucije ispravno pretpostavile da postoji damping, šteta i interes Unije jer su institucije morale ponoviti dio svojeg ispitnog postupka. Budući da sudovi Unije nisu mjerodavni za provedbu ispitnog postupka umjesto Komisije, u cijelosti su poništili uredbe o uvođenju konačnih pristojbi. Kao posljedica toga, institucije su valjano utvrdile postojanje triju uvjeta potrebnih za uvođenje mjera tek nakon presude o poništavanju pristojbi. Za uvoz koji je izvršen prije valjanog utvrđenja dampinga, štete i interesa Unije uvođenje konačnih pristojbi zabranjeno je i Osnovnom uredbom i Sporazumom WTO-a o antidampingu. Stoga su aktima koje su institucije donijele kako bi zaključile te ispitne postupke uvedene konačne pristojbe samo za buduće razdoblje (38).

(104) Ovaj se predmet razlikuje od prethodnih (djelomičnih ili potpunih) poništenja u tome što se ne odnosi na sâmo postojanje dampinga, štete i interesa Unije, nego samo na odabir odgovarajuće stope pristojbe. Stoga nije sporno sâmo načelo uvođenja pristojbe, nego samo točan iznos (drugim riječima: oblik) pristojbe. Eventualna prilagodba može biti samo smanjenje.

(105) Za razliku od prošlih slučajeva djelomičnog poništenja koji su razmatrani u uvodnoj izjavi 103., Sud nije mogao odlučiti je li bilo potrebno odobriti novu (sniženu) stopu pristojbe jer je za tu odluku najprije potrebno ocijeniti zahtjev za MET/IT. Za ocjenu zahtjeva za MET/IT nadležna je Komisija. Stoga Sud ne može provesti ovaj dio ispitnog postupka umjesto Komisije, a da pritom ne prekorači svoje ovlasti.

(106) Za razliku od prošlih slučajeva potpunog poništenja, nalazi o dampingu, šteti, uzročnosti i interesu Unije nisu poništeni. Stoga su damping, šteta, uzročnost i interes Unije valjano utvrđeni u trenutku donošenja Uredbe (EZ) br. 1472/2006. Ne postoji, dakle, razlog za ograničavanje ponovnog uvođenja konačnih antidampinških pristojbi u budućnosti.

(107) Ovom se Uredbom stoga ni na koji način ne odstupa od prakse odlučivanja institucija, čak i ako je ona bila relevantna.

(108) U pogledu izostanka pravne osnove za ponovno otvaranje ispitnog postupka, Komisija podsjeća na sudsku praksu citiranu u uvodnoj izjavi 15. prema kojoj može nastaviti ispitni postupak upravo u onoj točki u kojoj je došlo do nezakonitosti.

(109) Prema sudskoj praksi zakonitost uredbe o antidampingu potrebno je ocijeniti s obzirom na objektivne norme prava Unije, a ne na praksu odlučivanja, čak i ako ta praksa postoji (što ovdje nije slučaj) (39). Stoga činjenica da je Komisija u prošlosti možda primjenjivala drukčiju praksu ne može biti temelj za legitimna očekivanja. To je tim više slučaj jer prethodna praksa na koju se upućuje ne odgovara činjeničnoj i pravnoj situaciji iz ovog predmeta, a razlike se mogu objasniti činjeničnim i pravnim razlikama u odnosu na ovaj predmet.

(110) Te su razlike sljedeće: nezakonitost koju je utvrdio Sud ne odnosi se na nalaze o dampingu, šteti i interesu Unije pa stoga ni na načelo uvođenja pristojbe, nego samo na točnu stopu pristojbe. Suprotno tome, prethodna poništenja na koja su se pozivale zainteresirane strane odnosila su se na nalaze o dampingu, šteti i interesu Unije. Institucije su stoga smatrale da bi bilo prikladnije donijeti nove mjere za budućnost.

(111) Konkretno, u ovom predmetu nije ni u kojem slučaju bilo potrebno tražiti dodatne podatke od zainteresiranih strana. Naprotiv, Komisija je ocijenila podatke koji su joj dostavljeni, ali nisu ocijenjeni prije donošenja Uredbe (EZ) br. 1472/2006. U svakom slučaju, prethodna praksa u drugim predmetima ne predstavlja točno i bezuvjetno jamstvo za ovaj predmet.

(112) Konačno, sve stranke na koje se postupak odnosi, tj. predmetni proizvođači izvoznici, te stranke u postupcima pred Sudom i udruženje koje predstavlja jednu od tih stranaka, u okviru objave obaviješteni su o relevantnim činjenicama na temelju kojih Komisija namjerava donijeti ovu ocjenu MET-a/IT-a. Stoga je njihovo pravo na obranu zaštićeno. U tom je pogledu potrebno posebno napomenuti da nepovezani uvoznici u antidampinškom postupku nemaju pravo na zaštitu jer ti postupci nisu usmjereni protiv njih (40).

(113) U pogledu navodnog odstupanja od načela zabrane retroaktivnosti, upućuje se na uvodne izjave 62. do 69. u kojima je to detaljno objašnjeno.

(114) U pogledu navodne primjene dvaju različitih pravnih režima u trenutačnoj provedbi, upućuje se na uvodne izjave 87. do 90. u kojima je to detaljno objašnjeno.

(115) Konačno, u pogledu primjedbi FESI-ja nakon objave ocjene za MET predmetnih kineskih i vijetnamskih proizvođača izvoznika, Komisija je na njih u ovoj Uredbi u potpunosti odgovorila u uvodnim izjavama 32. i 39.

Ostala postupovna pitanja

(116) FESI je tvrdio da su proizvođačima izvoznicima na koje se odnosi trenutačna provedba trebala biti dana ista postupovna prava koja su dana proizvođačima izvoznicima u uzorku tijekom početnog ispitnog postupka. FESI je posebno tvrdio da kineskim i vijetnamskim proizvođačima izvoznicima nije pružena mogućnost da nadopune svoje obrasce zahtjeva za MET/IT putem obavijesti o manjkavosti te da je provedena samo analiza dokumentacije, ali ne i provjere na licu mjesta. Osim toga, FESI je dodao da Komisija nije osigurala pravovremenu dostavu informacija o objavi zahtjeva za MET/IT predmetnim proizvođačima izvoznicima.

(117) FESI je nadalje tvrdio da predmetnim proizvođačima izvoznicima na koje se odnosi ova provedba nisu omogućena ista postupovna jamstva koja se primjenjuju u standardnim antidampinškim ispitnim postupcima, već su primijenjeni stroži standardi. FESI je tvrdio da Komisija nije uzela u obzir vremensku razliku između podnošenja zahtjeva za MET/IT u početnom ispitnom postupku i ocjene tih zahtjeva. Nadalje, proizvođačima izvoznicima tijekom početnog ispitnog postupka omogućeno je samo 15 dana za ispunjavanje zahtjeva za MET/IT umjesto uobičajenog roka od 21 dana.

(118) FESI je također tvrdio da je Komisija primijenila de facto podatke koji su bili dostupni u smislu članka 18. stavka 1. Osnovne uredbe, a da pritom nije postupala u skladu s postupovnim pravilima koja su predviđena člankom 18. stavkom 4. Osnovne uredbe.

(119) Komisija podsjeća da je prema sudskoj praksi teret dokazivanja na proizvođaču koji zahtijeva MET/IT na temelju članka 2. stavka 7. točke (b) Osnovne uredbe. U tu se svrhu člankom 2. stavkom 7. točkom (c) prvim podstavkom određuje da zahtjev koji dostavlja takav proizvođač mora sadržavati dostatne dokaze, kako je utvrđeno tom odredbom, da taj proizvođač posluje u uvjetima tržišnoga gospodarstva. U skladu s time, kako je Sud odlučio u presudama Brosmann i Aokang, institucije nemaju nikakvu obvezu dokazati da proizvođač ne ispunjava uvjete utvrđene za priznavanje tog statusa. Naprotiv, Komisija treba ocijeniti jesu li dokazi koje je dostavio predmetni proizvođač dostatni da se pokaže da su kriteriji utvrđeni člankom 2. stavkom 7. točkom (c) prvim podstavkom Osnovne uredbe ispunjeni kako bi se tom proizvođaču odobrio MET/IT (vidjeti uvodnu izjavu 32.). Pravo na saslušanje znači priliku za stranku da iznese svoja stajališta i Komisiju da razmotri ta stajališta.

(120) S time u vezi podsjeća se da Komisija nema obvezu od proizvođača izvoznika tražiti da dopuni svoj zahtjev za MET/IT. Kako je navedeno u prethodnoj uvodnoj izjavi, Komisija svoju ocjenu može temeljiti na informacijama koje je dostavio proizvođač izvoznik. U svakom slučaju, predmetni proizvođači izvoznici nisu osporili Komisijinu ocjenu njihovih zahtjeva za MET/IT, a nisu ni naveli dokumente ili osobe koji im više ne stoje na raspolaganju. Ta je tvrdnja stoga toliko apstraktna da Komisija pri ocjenjivanju zahtjeva za MET/IT ne može uzeti u obzir te poteškoće. S obzirom na to da se ta tvrdnja temelji na nagađanju i da nije potkrijepljena preciznim naznakama o tome koji dokumenti i koje osobe više nisu dostupni te koja je važnost tih dokumenata i osoba za ocjenu zahtjeva za MET/IT, ta se tvrdnja mora odbaciti.

(121) U pogledu članka 18. stavka 1. Osnovne uredbe, u ovom je predmetu Komisija prihvatila informacije koje su dostavili predmetni proizvođači izvoznici, nije ih odbila i svoju je ocjenu temeljila na njima. Stoga Komisija nije primijenila članak 18. Iz toga proizlazi da nije bilo potrebno slijediti postupak na temelju članka 18. stavka 4. Osnovne uredbe. Postupak iz članka 18. stavka 4. slijedi se u slučajevima kada Komisija namjerava odbaciti određene informacije koje je dostavila zainteresirana strana i umjesto toga koristiti se dostupnim činjenicama.

Očigledne pogreške u ocjeni zahtjeva za MET/IT

i. Ocjena MET-a

(122) U pogledu kriterija 1 FESI je osporavao ocjenu Komisije s obzirom na zahtjeve za MET predmetnih kineskih i vijetnamskih dobavljača. FESI je zatražio od Komisije da dostavi detaljnije informacije na temelju kojih je zaključeno da poslovne odluke triju kineskih i vijetnamskih dobavljača nisu donesene u skladu s tržišnim signalima bez znatnog uplitanja države. U tom pogledu FESI je podsjetio da u skladu s kriterijem 1 iz članka 2. stavka 7. točke (c) Osnovne uredbe uplitanje države mora biti više od samog utjecaja.

(123) U pogledu kriterija 2 FESI je utvrdio da nije mogao razumjeti temeljne razloge za odbijanje MET-a s obzirom na nejasnoću Komisijine ocjene.

(124) U pogledu kriterija 3, pozivajući se na presudu Suda u predmetu T-586/14 Xinyi OV protiv Komisije, FESI je tvrdio da porezni poticaji ili preferencijalni porezni režimi nisu pokazatelji narušavanja tržišnog gospodarstva ili ponašanja koje nije u skladu s tržišnim gospodarstvom.

(125) Na temelju toga, stranke su utvrdile da je Komisija počinila očiglednu pogrešku u primjeni članka 2. stavka 7. točke (c) Osnovne uredbe te da isto tako nije pružila dostatne razloge za odbacivanje zahtjeva za MET proizvođača izvoznika.

(126) U pogledu zahtjeva za detaljnije informacije u zahtjevima za MET/IT triju kineskih i vijetnamskih dobavljača na temelju kojih je Komisija odbacila kriterij 1, napominje se da su te informacije dostavljene Komisiji na povjerljivoj osnovi jer sadržavaju poslovne tajne. Te se informacije stoga ne mogu objaviti kao takve i zainteresiranim stranama može se dostaviti samo njihov sažetak u verziji koja nije povjerljiva.

(127) S obzirom na kriterij 3, Komisija potvrđuje da ni porezni poticaji ni preferencijalni porezni režimi (ako postoje) nisu uzeti u obzir kao razlog za odbacivanje zahtjeva za MET.

(128) Konačno, u pogledu kriterija 2, člankom 2. stavkom 7. točkom (c) Osnovne uredbe jasno se propisuje da poduzeća imaju jedinstven i transparentan sustav osnovnih računovodstvenih podataka koje revidiraju nezavisni revizori u skladu s međunarodnim računovodstvenim standardima, a koji se koristi za sve potrebe. Ni jedan od predmetnih kineskih ili vijetnamskih dobavljača nije ispunio te zahtjeve. Kao što je navedeno u uvodnoj izjavi 35., utvrđene su manjkavosti odsustvo revidiranih financijskih izvještaja ili revizorskih mišljenja, ozbiljni problemi koje su revizori istaknuli u svojem mišljenju (kao što je neusklađenost s međunarodnim računovodstvenim standardima) i proturječnosti u pogledu zajmova između određenih navoda u obrascu zahtjeva za MET i financijskih izvještaja.

(129) Stoga su sve tvrdnje FESI-ja odbačene, a nalazi iz uvodnih izjava 32. do 39. potvrđeni.

ii. Ocjena IT-a

(130) FESI je prvo tvrdio, pozivajući se na kriterij 2 za IT, da Komisija nije dokazala da se izvozna prodaja ne određuje slobodno te da je upravo Komisija trebala utvrditi utječe li uplitanje države na izvozne cijene i na koji način.

(131) Štoviše, FESI je tvrdio da je nalaz kako se izvozna prodaja ne određuje slobodno u suprotnosti s nalazima početnog ispitnog postupka koji se odnose na izvršenu prodaju proizvođača originalne opreme (OEM) u kojima je utvrđeno da uvoznici kao što su Puma i Timberland provode vlastito istraživanje i razvoj te nabavu sirovina kada kupuju od svojih dobavljača (41). Na temelju toga FESI je tvrdio da Puma i Timberland imaju značajnu kontrolu nad proizvodnim procesom i specifikacijama te da stoga nije bilo prostora za uplitanje države.

(132) Kako je već navedeno u uvodnoj izjavi 41., teret dokazivanja počiva na proizvođaču koji zahtijeva IT. Kako je već i objašnjeno u uvodnoj izjavi 46., proizvođači izvoznici nisu dokazali da su poslovne odluke donesene bez uplitanja države. Također je navedeno da se kriterij 2 za IT ne odnosi samo na cijene izvoza, već općenito na izvoznu prodaju koja uključuje izvozne cijene i količine te druge uvjete i odredbe prodaje koji se trebaju odrediti slobodno bez uplitanja države.

(133) Kako bi potkrijepio svoj argument da su se cijene izvoza određivale slobodno, FESI je uputio na uvodnu izjavu 269. Uredbe (EZ) br. 553/2006 (Privremena uredba). Međutim, ta se uvodna izjava odnosila na cijene preprodaje uvoznika u Uniji te se stoga ne može smatrati odgovarajućom osnovom za utvrđivanje pouzdanosti izvoznih cijena proizvođača izvoznika. Isto tako, upućivanje na uvodnu izjavu 132. Privremene uredbe i uvodnu izjavu 135. Uredbe (EZ) br. 1472/2006 (Sporna uredba) odnosi se na prilagodbu normalne vrijednosti u odnosu na izvoznu cijenu te ne dopušta zaključke u pogledu toga je li izvozna prodaja vijetnamskih društava slobodno određena.

(134) Nadalje, FESI je tvrdio da Komisija nije obrazložila ni kako je došla do zaključka da postoji opasnost od izbjegavanja antidampinških mjera ako bi se predmetnim proizvođačima izvoznicima omogućila pojedinačna stopa pristojbe, a koja bi bila temeljna svrha kriterija za IT.

(135) U pogledu opasnosti od izbjegavanja antidampinških mjera, to je samo jedan kriterij od pet navedenih u članku 9. stavku 5. Osnovne uredbe prije izmjena. U skladu s tim člankom, proizvođač izvoznik trebao bi dokazati da ispunjava svih pet kriterija. Stoga je neispunjenje jednog ili više kriterija dovoljno za odbacivanje zahtjeva za IT bez daljnjeg provjeravanja jesu li ispunjeni ostali kriteriji.

E. ZAKLJUČCI

(136) Uzimajući u obzir primjedbe i analizu zaključeno je da bi u slučaju društva General Footwear Ltd preostalu antidampinšku pristojbu koja se primjenjuje na Kinu, tj. 16,5 %, i u slučaju društava Diamond Vietnam Co Ltd i Ty Hung Footgearmex/Footwear Co. Ltd („Ty Hung Co Ltd”) preostalu antidampinšku pristojbu koja se primjenjuje na Vijetnam, tj. 10 %, trebalo ponovno uvesti za razdoblje primjene Sporne uredbe.

(137) Ova je Uredba u skladu s mišljenjem Odbora uspostavljenog člankom 15. stavkom 1. Uredbe (EU) 2016/1036,

DONIJELA JE OVU UREDBU:

Članak 1.

1. Uvodi se konačna antidampinška pristojba na uvoz obuće s gornjim dijelom od kože ili umjetne kože, isključujući sportsku obuću, obuću proizvedenu s pomoću posebne tehnologije, papuče i ostalu obuću za unutarnju uporabu te obuću sa zaštitnom kapicom, podrijetlom iz Narodne Republike Kine i Vijetnama, koju proizvode proizvođači izvoznici navedeni u članku 1. stavku 3. u nastavku i koja je obuhvaćena sljedećim oznakama KN: 6403 20 00, ex 6403 30 00 (42), ex 6403 51 11, ex 6403 51 15, ex 6403 51 19, ex 6403 51 91, ex 6403 51 95, ex 6403 51 99, ex 6403 59 11, ex 6403 59 31, ex 6403 59 35, ex 6403 59 39, ex 6403 59 91, ex 6403 59 95, ex 6403 59 99, ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 11, ex 6403 99 31, ex 6403 99 33, ex 6403 99 36, ex 6403 99 38, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96, ex 6403 99 98 i ex 6405 10 00 (43), koji je ostvaren tijekom razdoblja primjene Uredbe (EZ) br. 1472/2006 i Provedbene uredbe (EU) br. 1294/2009. Oznake TARIC navedene su u Prilogu ovoj Uredbi.

2. Za potrebe ove Uredbe primjenjuju se sljedeće definicije:

— „sportska obuća” znači obuća u smislu napomene 1. za podbrojeve uz poglavlje 64. Priloga I. Uredbi Komisije (EZ) br. 1719/2005 (44),

— „obuća proizvedena s pomoću posebne tehnologije” znači obuća čija je cijena CIF po paru najmanje 7,5 EUR, za upotrebu u sportskim aktivnostima, s jednoslojno ili višeslojno oblikovanim potplatom, koji nije brizgan, proizvedena iz sintetičkih materijala koji po svojoj prirodi apsorbiraju udarce u smjeru okomitog ili lateralnog kretanja, s posebnim tehničkim svojstvima kao što su plinom ili tekućinom punjeni hermetički jastučići, mehaničke komponente za apsorpciju ili neutralizaciju udaraca, ili materijala kao što su polimeri niske gustoće, obuhvaćena oznakama KN ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96 i ex 6403 99 98,

— „obuća sa zaštitnom kapicom” znači obuća u koju je ugrađena zaštitna kapica s otpornošću na udarce od najmanje 100 džula (45) i koja je obuhvaćena oznakama KN: ex 6403 30 00 (46), ex 6403 51 11, ex 6403 51 15, ex 6403 51 19, ex 6403 51 91, ex 6403 51 95, ex 6403 51 99, ex 6403 59 11, ex 6403 59 31, ex 6403 59 35, ex 6403 59 39, ex 6403 59 91, ex 6403 59 95, ex 6403 59 99, ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 11, ex 6403 99 31, ex 6403 99 33, ex 6403 99 36, ex 6403 99 38, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96, ex 6403 99 98 i ex 6405 10 00,

— „papuče i ostala obuća za unutarnju uporabu” znači obuća obuhvaćena oznakom KN ex 6405 10 00.

3. Stopa konačne antidampinške pristojbe primjenjive na neto cijenu franko granica Unije, neocarinjeno, proizvoda opisanih u stavku 1. koje su proizveli proizvođači izvoznici navedeni u nastavku iznosi kako slijedi:

Država Društvo Antidampinška pristojba Dodatna oznaka TARIC NRK General Footwear Ltd 16,5 % A999 Vijetnam Ty Hung Footgearmex/Footwear Co. Ltd 10 % Diamond Vietnam Co. Ltd

Članak 2.

Konačno se naplaćuju iznosi osigurani privremenom antidampinškom pristojbom prema Uredbi Komisije (EZ) br. 553/2006 od 27. ožujka 2006. Oslobađaju se osigurani iznosi iznad konačne stope antidampinških pristojba.

Članak 3.

Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.

Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama. Sastavljeno u Bruxellesu 28. rujna 2016. Za Komisiju Predsjednik Jean-Claude JUNCKER

(1) SL L 176, 30.6.2016.,. str. 21.

(2) SL L 98, 6.4.2006., str. 3.

(3) Uredba Vijeća (EZ) br. 1472/2006 od 5. listopada 2006. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe uvedene na uvoz određene obuće s gornjim dijelom od kože podrijetlom iz Narodne Republike Kine i Vijetnama (SL L 275, 6.10.2006., str. 1.).

(4) Uredba Vijeća (EZ) br. 388/2008 od 29. travnja 2008. o proširenju konačnih antidampinških mjera uvedenih Uredbom (EZ) br. 1472/2006 o uvozu određene obuće s gornjim dijelom od kože podrijetlom iz Narodne Republike Kine, na uvoz istovjetnog proizvoda koji se otprema iz Posebnog upravnog područja Makaa, bez obzira na to je li prijavljena kao proizvod podrijetlom iz Posebnog upravnog područja Makaa ili nije (SL L 117, 1.5.2008., str. 1.).

(5) SL C 251, 3.10.2008., str. 21.

(6) Provedbena uredba Vijeća (EU) br. 1294/2009 od 22. prosinca 2009. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe na uvoz određene obuće s gornjim dijelom od kože podrijetlom iz Vijetnama i podrijetlom iz Narodne Republike Kine, kako je proširena na uvoz određene obuće s gornjim dijelom od kože koja se otprema iz Posebnog upravnog područja Makaa, bez obzira na to je li prijavljena kao proizvod podrijetlom iz Posebnog upravnog područja Makaa ili nije, nakon revizije zbog predstojećeg isteka mjera prema članku 11. stavku 2. Uredbe Vijeća (EZ) br. 384/96 (SL L 352, 30.12.2009., str. 1.).

(7) SL C 295, 11.10.2013., str. 6.

(8) Provedbena odluka Vijeća 2014/149/EU od 18. ožujka 2014. o odbijanju prijedloga Provedbene uredbe o ponovnom uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe na uvoz određene obuće s gornjištima od kože podrijetlom iz Narodne Republike Kine te koju su proizveli Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co Ltd i Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd (SL L 82, 20.3.2014., str. 27.).

(9) Uredba Vijeća (EEZ) br. 2913/92 od 12. listopada 1992. o Carinskom zakoniku Zajednice (SL L 302, 19.10.1992., str. 1.).

(10) Uredba (EU) br. 952/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. listopada 2013. o Carinskom zakoniku Unije stupila je na snagu 1. svibnja 2016. (SL L 269, 10.10.2013., str. 1.) zamjenjujući Carinski zakonik Zajednice. Odredbe koje su bitne za ovaj predmet ostale su iste.

(11) Uredba Vijeća (EZ) br. 384/96 od 22. prosinca 1995. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice (SL L 56, 6.3.1996., str. 1.).

(12) Spojeni predmeti 97, 193, 99 i 215/86 Asteris AE i drugi i Helenska Republika protiv Komisije [1988.] ECR 2181, točke 27. i 28.

(13) Predmet C-415/96, Španjolska protiv Komisije [1998.] ECR I-6993, točka 31.; predmet C-458/98 P, Industrie des Poudres Sphériques protiv Vijeća [2000.] I-8147, točke 80. do 85.; predmet T-301/01, Alitalia protiv Komisije [2008.] II-1753, točke 99. i 142.; spojeni predmeti T-267/08 i T-279/08, Région Nord-Pas de Calais protiv Komisije [2011.] II-1999, točka 83.

(14) Predmet C-415/96 (vidjeti bilješku 13.); predmet C-458/98 P (vidjeti bilješku 13.).

(15) Uredba Vijeća (EZ) br. 1225/2009 o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice (SL L 343, 22.12.2009., str. 51.).

(16) Uredba (EZ) br. 1225/2009 kasnije je izmijenjena Uredbom (EU) br. 765/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 13. lipnja 2012. o izmjeni Uredbe Vijeća (EZ) br. 1225/2009 o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice, SL L 237, 3.9.2012., str. 1.–2. U skladu s člankom 2. Uredbe (EU) br. 765/2012 izmjene uvedene tom uredbom o izmjeni primjenjuju se samo na ispitne postupke pokrenute nakon stupanja na snagu te Uredbe. No trenutačni ispitni postupak pokrenut je 7. srpnja 2005. (SL C 166, 7.7.2005., str. 14.)

(17) Provedbena uredba Komisije (EU) 2016/1395 od 18. kolovoza 2016. o ponovnom uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe uvedene na uvoz određene obuće s gornjim dijelom od kože podrijetlom iz Narodne Republike Kine koju proizvode trgovačka društva Buckinghan Shoe Mfg Co., Ltd, Buildyet Shoes Mfg., DongGuan Elegant Top Shoes Co. Ltd, Dongguan Stella Footwear Co Ltd, Dongguan Taiway Sports Goods Limited, Foshan City Nanhai Qun Rui Footwear Co., Jianle Footwear Industrial, Sihui Kingo Rubber Shoes Factory, Synfort Shoes Co. Ltd, Taicang Kotoni Shoes Co. Ltd, Wei Hao Shoe Co. Ltd, Wei Hua Shoe Co. Ltd i Win Profile Industries Ltd, i o provedbi presude Suda u spojenim predmetima C-659/13 i C-34/14 (SL L 225, 19.8.2016., str. 52.).

(18) Provedbena uredba Komisije (EU) 2016/1647 od 13. rujna 2016. o ponovnom uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe uvedene na uvoz određene obuće s gornjim dijelom od kože podrijetlom iz Vijetnama koju proizvode trgovačka društva Best Royal Co. Ltd, Lac Cuong Footwear Co., Ltd, Lac Ty Co., Ltd, Saoviet Joint Stock Company (Megastar Joint Stock Company), VMC Royal Co Ltd, Freetrend Industrial Ltd i njegovo povezano trgovačko društvo Freetrend Industrial A (Vietnam) Co, Ltd, Fulgent Sun Footwear Co., Ltd, General Shoes Ltd, Golden Star Co, Ltd, Golden Top Company Co., Ltd, Kingmaker Footwear Co. Ltd, Tripos Enterprise Inc., Vietnam Shoe Majesty Co., Ltd, i o provedbi presude Suda u spojenim predmetima C-659/13 i C-34/14 (SL L 245, 14.9.2016., str. 16.).

(19) Predmet C-458/98 P Industrie des Poudres Sphériques protiv Vijeća [2000.] I-8147.

(20) Primjedbe FESI-ja iznesene su i u ime društava Puma SE i Timberland Europe BV.

(21) Wolverine Europe BV, Wolverine Europe Limited i Damco Netherlands BV nisu dostavili posebne vlastite primjedbe o Dokumentu o općoj objavi nego su samo uputili na primjedbe FESI-ja od 11. kolovoza.

(22) Predmet 270/84 Licata protiv ESC [1986.] ECR 2305, točka 31.; predmet C-60/98 Butterfly Music protiv CEDEM [1999.] ECR 1-3939, točka 24.; predmet 68/69 Bundesknappschaft protiv Brock [1970.] ECR 171, točka 6.; predmet 1/73 Westzucker GmbH protiv Einfuhr und Vorratsstelle für Zucker [1973.] 723, točka 5.; predmet 143/73 SOPAD protiv FORMA a.o. [1973.] ECR 1433, točka 8.; predmet 96/77 Bauche [1978.] ECR 383, točka 48.; predmet 125/77 KoninklijkeScholten-Honig NV protiv Floofdproduktschaap voor Akkerbouwprodukten [1978.] ECR 1991, točka 37.; predmet 40/79 Ρ protiv Komisije [1981.] ECR 361, točka 12.; predmet T-404/05 Grčka protiv Komisije [2008.] ECR II-272, točka 77.; C-334/07 Ρ Komisija protiv Freistaat Sachsen [2008.] ECR 1-9465, točka 53.

(23) Predmet T-176/01 Ferrière Nord protiv Komisije [2004.] ECR II-3931, točka 139.; C-334/07 Ρ (vidjeti bilješku 22.).

(24) SL C 166, 7.7.2005., str. 14.

(25) Predmet C-169/95 Španjolska protiv Komisije [1997.] ECR I-135, točke 51. do 54.; spojeni predmeti T-116/01 i T-118/01, P&O European Ferries (Vizcaya) SA protiv Komisije [2003.] ECR II-2957, točka 205.

(26) Predmet C-34/92 GruSa Fleisch protiv Hauptzollamt Hamburg-Jonas [1993.] ECR I-4147, točka 22. Iste ili slične rečenice mogu se pronaći npr. u spojenim predmetima 212 do 217/80 Meridionale Industria Salumi α.δ. [1981.] ECR 2735, točke 9. i 10.; predmet 21/81 Bout [1982.] ECR 381, točka 13.; predmet T-42/96 Eyckeler & Malt protiv Komisije [1998.] ECR II-401, točke 53. i 55. do 56.; predmet T-180/01 Euroagri protiv Komisije [2004.] ECR II-369, točke 36. do 37.

(27) Predmet C-337/88 Società agricola fattoria alimentare (SAFA) [1990.] ECR I-1, točka 13.

(28) Predmet 245/81 Edeka protiv Njemačke [1982.] ECR 2746, točka 27.

(29) Predmet T-299/05 Shanghai Excell M&E Enterprise i Shanghai Adeptech Precision protiv Vijeća [2009.] ECR II- 565, točke 116. do 146.

(30) Predmet C-141/08 P, Foshan Shunde Yongjian Housewares & Hardware Co. Ltd protiv Vijeća [2009.] I-9147, točka 94. i sljedeće točke.

(31) Vidjeti bilješku 11.

(32) SL L 343, 22.12.2009., str. 51.

(33) Uredba (EU) 1168/2012 Europskog parlamenta i Vijeća o izmjeni Uredbe Vijeća (EZ) br. 1225/2009 od 12. prosinca 2012. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice (SL L 344, 14.12.2012., str. 1.).

(34) Uredba Komisije (EZ) br. 1515/2001 od 23. srpnja 2001. o mjerama koje Zajednica može poduzeti slijedom izvješća koje je donijelo Tijelo za rješavanje sporova WTO-a u pogledu antidampinških pitanja i pitanja o zaštiti od subvencioniranog uvoza (SL L 201, 26.7.2001., str. 10.), uvodna izjava 6.

(35) Uredba (EU) br. 37/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. siječnja 2014. o izmjeni određenih uredbi koje se odnose na zajedničku trgovinsku politiku s obzirom na postupke za donošenje određenih mjera (SL L 18, 21.1.2014., str. 1.).

(36) Vidjeti, na primjer, predmet T-221/05 Huvis protiv Vijeća [2008.] ECR II-124 i predmet T-249/06 Interpipe Nikopolsky protiv Vijeća [2009.] ECR II-303. Radi potpunosti, sljedeća se objašnjenja čine korisnima: u predmetu T-107/08 ENRC protiv Vijeća Opći sud utvrdio je da nije bilo dampinga ili barem da bi utvrđena dampinška marža bila niža od marže izračunane u Spornoj uredbi te je stoga u cijelosti poništio spornu Uredbu Vijeća (predmet T-107/08 ENRC protiv Vijeća [2011.] ECR II-8051, točke 67. do 70.). Kad je Komisija primijenila metodu koju je propisao Opći sud, pokazalo se da nije bilo ni dampinga ni štete. Komisija se stoga suzdržala od službenog nastavka ispitnog postupka. U presudi Suda u predmetu C-351/04 Ikea (predmet C-351/04 Ikea [2007.] ECR I-7723) Sud je Uredbu Vijeća proglasio djelomično nevaljanom, odnosno u mjeri u kojoj je pristojba izračunana primjenom tehnike tzv. „postavljanja na nulu”. Institucije su već u ranijoj fazi ponovno izračunale pristojbu ne primjenjujući postavljanje na nulu, u skladu s presudom Žalbenog tijela WTO-a, i utvrdile da nije došlo do dampinga te su stoga prekinule ispitni postupak bez uvođenja mjera (tj. stvarno postavivši novu pristojbu na nulu) (Uredba Vijeća (EZ) br. 160/2002 od 28. siječnja 2002. o izmjeni Uredbe Vijeća (EZ) br. 2398/97 o uvođenju konačne antidampinške pristojbe na uvoz pamučne posteljine podrijetlom iz Egipta, Indije i Pakistana i o prekidu postupka u pogledu uvoza podrijetlom iz Pakistana (SL L 26, 30.1.2002., str. 1.)). U predmetu T-498/04 Zheijiang Xinan Chemical Group protiv Vijeća (predmet T-498/04 Zheijiang Xinan Chemical Group protiv Vijeća [2009.] ECR I-1969) Vijeće je uložilo žalbu. Stoga je poništenje počelo imati učinak tek na datum kad je Sud dostavio svoju presudu povodom žalbe (predmet C-337/09 P Vijeće protiv Zheijiang Xinan Chemical Group [2012.] ECR I-471), odnosno 19. srpnja 2012. U toj je presudi Opći sud, kako je potvrdio Sud, utvrdio da su Komisija i Vijeće podnositelju zahtjeva, odnosno jedinom kineskom društvu koje je izvozilo predmetni proizvod tijekom razdoblja ispitnog postupka, morali odobriti tretman tržišnoga gospodarstva. U tom su predmetu, za razliku od ovog predmeta, Komisija i Vijeće zapravo proveli analizu zahtjeva za primjenu tretmana tržišnoga gospodarstva te su taj zahtjev odbili kao neosnovan. Sudovi Unije smatrali su, za razliku od stajališta Komisije i Vijeća, da je zahtjev zapravo osnovan te da je stoga uobičajenu vrijednost trebalo izračunati na temelju podataka koje je dostavilo društvo Zheijiang Xinan Chemical Group. Komisija bi inače nastavila postupak kako bi Vijeću predložila da uvede pristojbu za buduće razdoblje. Međutim, u ovom su predmetu Komisija (Odluka Komisije 2009/383/EZ od 14. svibnja 2009. o suspenziji konačnih antidampinških pristojba uvedenih Uredbom Vijeća (EZ) br. 1683/2004 na uvoz glifosata podrijetlom iz Narodne Republike Kine (SL L 120, 15.5.2009., str. 20.)) i Vijeće (Provedbena uredba Vijeća (EU) br. 126/2010 od 11. veljače 2010. o proširenju suspenzije konačne antidampinške pristojbe uvedene Uredbom (EZ) br. 1683/2004 na uvoz glifosata podrijetlom iz Narodne Republike Kine (SL L 40, 13.2.2010., str. 1.)) 2009. i 2010. odlučili suspendirati antidampinšku pristojbu u razdoblju do kraja njezine primjenjivosti 30. rujna 2010., smatrajući da se šteta vjerojatno neće nastaviti zbog visokih razina dobiti industrije Unije. Stoga nije bilo potrebe da se u pogledu uvođenja pristojbe za buduće razdoblje postupak nastavi. Nije bilo mogućnosti ni za to da se postupak nastavi u pogledu ponovnog uvođenja pristojbe za prethodno razdoblje: za razliku od ovog predmeta, nije bilo odabira uzorka. Društvo Zheijiang Xinan Chemical Group bilo je jedini proizvođač izvoznik koji je u razdoblju ispitnog postupka prodavao na tržištu Unije. Budući da su Komisija i Vijeće bili obvezni društvu Zheijiang Xinan Chemical Group odobriti tretman tržišnoga natjecanja, sudovi Unije poništili su nalaz o dampingu. Predmet T-348/05 JSC Kirovo-Chepetsky protiv Vijeća (predmet T-348/05 JSC Kirovo-Chepetsky protiv Vijeća [2008.] ECR II-159) poseban je slučaj. Komisija je na zahtjev industrije Unije pokrenula djelomičnu reviziju tijekom važenja mjere te je tom prilikom proširila područje primjene predmetnog proizvoda uključivanjem drugog proizvoda. Stajalište Općeg suda bilo je da se ne može nastaviti na taj način nego da je za dodani proizvod potrebno pokrenuti zasebni ispitni postupak. Na temelju načela pravomoćne presude (res iudicata), koje je jedno od općih načela prava Unije, institucije nisu mogle nakon poništenja nastaviti djelomičnu reviziju tijekom važenja mjere.

(37) Vidjeti, na primjer, Uredbu Vijeća (EZ) br. 412/2009 od 18. svibnja 2009. o izmjeni Uredbe (EZ) br. 428/2005 o uvođenju konačne antidampinške pristojbe na uvoz rezanih vlakana od poliestera podrijetlom iz Narodne Republike Kine i Saudijske Arabije, o izmjeni Uredbe (EZ) br. 2852/2000 o uvođenju konačne antidampinške pristojbe na uvoz rezanih vlakana od poliestera podrijetlom iz Republike Koreje i prekidu antidampinškog postupka u pogledu takvog uvoza podrijetlom iz Tajvana, (SL L 125, 21.5.2009., str. 1.) (usklađenost s presudom Huvis); Provedbena uredba Vijeća (EU) br. 540/2012 od 21. lipnja 2012. o izmjeni Uredbe (EZ) br. 954/2006 o uvođenju konačne antidampinške pristojbe na uvoz određenih bešavnih cijevi od željeza ili čelika podrijetlom iz Hrvatske, Rumunjske, Rusije i Ukrajine (SL L 165, 26.6.2012., str. 1.) (usklađenost s presudom Interpipe Nikopolsky).

(38) Vidjeti, na primjer, predmet C-338/10 Gruenwald Logistik Services [2012.] ECR I-158 i ponovno uvođenje pristojbi Provedbenom uredbom Vijeća (EU) br. 158/2013 od 18. veljače 2013. o ponovnom uvođenju konačne antidampinške pristojbe na uvoz pripremljenih ili konzerviranih agruma (mandarina itd.) podrijetlom iz Narodne Republike Kine (SL L 49, 22.2.2013., str. 29.). Vidjeti i sljedeće primjere: u predmetu T-158/10 Dow protiv Vijeća Opći sud utvrdio je da ne postoji vjerojatnost ponavljanja dampinga (predmet T-158/10 Dow protiv Vijeća [2012.] ECR II-218, točke 47. i 59.). U predmetu T-107/04 Aluminium Silicon Mill Products protiv Vijeća Opći sud utvrdio je da ne postoji uzročno-posljedična veza između dampinga i štete (predmet T-107/04 Aluminium Silicon Mill Products protiv Vijeća [2007.] ECR II-672, točka 116.). Na temelju načela pravomoćne presude (res iudicata), koje je jedno od općih načela prava Unije, Komisija i Vijeće obvezni su poštovati nalaze sudova Unije ako oni, na temelju činjenica koje su im na raspolaganju, mogu donijeti konačan zaključak o dampingu, šteti, uzročno-posljedičnoj vezi i interesu Unije. Stoga Komisija i Vijeće ne mogu odstupati od nalaza sudova Unije. U toj se situaciji ispitni postupak zatvara presudom sudova Unije koji donose konačan zaključak da je pritužba industrije Unije pravno neutemeljena. Nakon te dvije presude Komisija i Vijeće nisu mogli nastaviti ispitni postupak zbog čega nakon tih presuda nisu poduzete daljnje mjere.

(39) Predmet C-138/09 Todaro [2010.] ECR I-4561.

(40) Predmet T-167/94 Nölle protiv Vijeća i Komisije [1995.] II-2589, točke 62. i 63.

(41) Uredba (EZ) br. 553/2006 (vidjeti bilješku 2.).

(42) Na temelju Uredbe Komisije (EZ) br. 1549/2006 od 17. listopada 2006. o izmjeni Priloga I. Uredbi Vijeća (EEZ) br. 2658/87 o tarifnoj i statističkoj nomenklaturi i o Zajedničkoj carinskoj tarifi (SL L 301, 31.10.2006., str. 1.), ova je oznaka KN 1. siječnja 2007. zamijenjena oznakama KN ex 6403 51 05, ex 6403 59 05, ex 6403 91 05 i ex 6403 99 05.

(43) Kako je određeno Uredbom Komisije (EZ) br. 1719/2005 od 27. listopada 2005. o izmjeni Priloga I. Uredbi Vijeća (EEZ) br. 2658/87 o tarifnoj i statističkoj nomenklaturi i o Zajedničkoj carinskoj tarifi (SL L 286, 28.10.2005., str. 1.). Opseg proizvoda utvrđen je kombinacijom opisa proizvoda u članku 1. stavku 1. i opisa proizvoda odgovarajućih oznaka KN.

(44) Uredba (EZ) br. 1719/2005 (vidjeti bilješku 43.).

(45) Otpornost na udarce mjeri se u skladu s europskim normama EN345 ili EN346.

(46) Na temelju Uredbe (EZ) br. 1549/2006 (vidjeti bilješku 42.) ova je oznaka KN 1. siječnja 2007. zamijenjena oznakama KN ex 6403 51 05, ex 6403 59 05, ex 6403 91 05 i ex 6403 99 05.