28.

u poglavlje II. glave II. dijela II. umeće se sljedeći odjeljak: „Odjeljak I.A Pravila za proizvođačke organizacije i međusektorske organizacije te za skupine proizvođača u sektoru voća i povrća Pododjeljak I. Statut i priznavanje proizvođačke organizacije Članak 125.a Statut proizvođačke organizacije 1. Statut proizvođačke organizacije u sektoru voća i povrća zahtijeva od proizvođača koji su njezini članovi, posebno sljedeće: (a) da primjenjuju pravila koja je donijela proizvođačka organizacija u odnosu na izvješćivanje o proizvodnji, stavljanju na tržište i zaštiti okoliša; (b) da pripadaju samo jednoj proizvođačkoj organizaciji u odnosu na proizvodnju bilo kojeg proizvoda iz članka 122. točke (a) podtočke iii. koji se proizvodi na određenom gospodarstvu; (c) da svoju cjelokupnu predmetnu proizvodnju stavljaju na tržište putem proizvođačke organizacije; (d) da daju informacije koje od njih traži proizvođačke organizacije za statističke svrhe, posebno o obrađenim površinama, posađenim količinama, prihodima i izravnoj prodaji; (e) da plaćaju financijske doprinose predviđene statutom za uspostavljanje i popunjavanje operativnog fonda predviđenog u članku 103.b. 2. Neovisno o stavku 1. točki (c), kada proizvođačka organizacija to odobri i kada je to u skladu s uvjetima koje određuje proizvođačka organizacija, proizvođači članovi mogu: (a) prodati najviše utvrđeni postotak svoje proizvodnje i/ili proizvoda izravno na svojim gospodarstvima i/ili izvan svojih gospodarstava potrošačima za njihove osobne potrebe, s tim da taj postotak utvrđuju države članice i da on nije manji od 10 %; (b) sami ili putem druge proizvođačke organizacije koju odredi njihova vlastita organizacija stavljati na tržište količine proizvoda koje su neznatne u odnosu na opseg tržišne proizvodnje njihove organizacije; (c) sami ili putem druge proizvođačke organizacije koju odredi njihova vlastita organizacija stavljati na tržište proizvode koji, radi njihovih osobina, nisu uobičajeno obuhvaćeni komercijalnim aktivnostima dotične proizvođačke organizacije. 3. Statut proizvođačke organizacije također predviđa: (a) postupke za utvrđivanje, usvajanje i izmjenu pravila iz stavka 1.; (b) obvezu članova da uplaćuju financijske doprinose potrebne za financiranje proizvođačke organizacije; (c) pravila koja članovima organizacije omogućavaju da demokratski nadziru svoju organizaciju i njezine odluke; (d) kazne za kršenje obveza iz statuta, posebno za neplaćanje financijskih doprinosa, ili za kršenje pravila koja je utvrdila organizacija proizvođača; (e) pravila o primanju novih članova, posebno najkraće trajanje članstva; (f) računovodstvena i proračunska pravila potrebna za djelovanje organizacije. 4. Smatra se da, u pogledu gospodarskih pitanja, proizvođačke organizacije u sektoru voća i povrća djeluju u ime svojih članova. Članak 125.b Priznanje 1. Države članice priznaju kao proizvođačke organizacije u sektoru voća i povrća sve pravne subjekte ili jasno definirane dijelove pravnih osoba koje zatraže takvo priznanje, pod uvjetom: (a) da im je cilj upotreba okolišno prihvatljivih načina uzgoja, tehnika proizvodnje i postupaka odlaganja otpada, posebno radi zaštite kakvoće vode, tla i krajolika i radi očuvanja ili poticanja biološke raznovrsnosti te ispunjavanje zahtjeva utvrđenih člancima 122. i 125.a, kao i da o tome predoče odgovarajuće dokaze; (b) da imaju najmanji potreban broj članova i pokrivaju najmanju količinu ili vrijednost proizvodnje koja se može stavljati na tržište, što određuju države članice, i da o tome predoče odgovarajuće dokaze; (c) da postoje dostatni dokazi da oni mogu primjereno obavljati svoje djelatnosti, kako u smislu trajanja tako i u smislu učinkovitosti i koncentracije snabdijevanja, radi čega države članice mogu odlučiti koje od proizvoda ili skupina proizvoda iz članka 122. točke (a) podtočke iii. organizacija proizvođača treba pokrivati; (d) da učinkovito omogućavaju svojim članovima dobivanje stručne pomoći pri upotrebi postupaka uzgoja prihvatljivih za okoliš; (e) da svojim članovima učinkovito osiguravaju, ako je to potrebno, tehnička sredstva za sakupljanje, skladištenje, pakiranje i stavljanje na tržište njihovih proizvoda; (f) da osiguravaju odgovarajuće komercijalno i računovodstveno upravljanje njihovim djelatnostima; i (g) da nemaju dominantan položaj na određenom tržištu, osim ako je to potrebno za postizanje ciljeva iz članka 33. Ugovora. 2. Države članice: (a) donose odluku o priznanju proizvođačke organizacije u roku od tri mjeseca od ulaganja zahtjeva popraćenog svim odgovarajućim dokazima; (b) provode provjere u redovitim vremenskim razmacima kako bi utvrdile jesu li proizvođačke organizacije u skladu s ovim poglavljem, izriču kazne tim organizacijama kod nesukladnosti ili nepravilnosti u vezi s odredaba ove Uredbe te prema potrebi odlučuju o povlačenju priznanja; (c) obavješćuju Komisiju jednom godišnje o svakoj pojedinoj odluci za davanje, odbijanje ili opoziv priznanja. Pododjeljak II. Udruga proizvođačke organizacije i skupina proizvođača Članak 125.c Udruženje proizvođačkih organizacija u sektoru voća i povrća Udruženje proizvođačkih organizacija u sektoru voća i povrća uspostavlja se na poticaj priznatih proizvođačkih organizacija i može obavljati bilo koju od djelatnosti proizvođačke organizacije iz ove Uredbe. U tu svrhu države članice mogu, na zahtjev, priznati udruženje proizvođačkih organizacija kada: (a) država članica smatra da udruženje može učinkovito obavljati te djelatnosti; i (b) udruženje nema dominantan položaj na određenom tržištu, osim ako je to potrebno za postizanje ciljeva iz članka 33. Ugovora. Članak 125.a stavak 4. primjenjuje se mutatis mutandis. Članak 125.d Izdvajanje poslovnih procesa Države članice mogu priznatoj proizvođačkoj organizaciji u sektoru voća i povrća ili priznatom udruženje proizvođačkih organizacija u tom sektoru dopustiti da za bilo koje od njezinih djelatnosti povjeri vanjskim izvršiteljima, uključujući društvima kćerima, pod uvjetom da državi članici predoče dostatne dokaze da je takav postupak primjeren način za postizanje ciljeva dotične proizvođačke organizacije ili udruženja proizvođačkih organizacija. Članak 125.e Skupine proizvođača u sektoru voća i povrća 1. U državama članicama koje su pristupile Europskoj uniji 1. svinja 2004. ili kasnije, ili u najudaljenijim regijama Zajednice iz članka 299. stavka 2. Ugovora, ili na manjim Egejskim otocima iz članka 1. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 1405/2006, skupine proizvođača se mogu osnovati kao pravna osoba ili se mogu jasno odrediti kao dio pravne osobe na poticaj poljoprivrednika koji uzgajaju jedan ili više proizvoda iz sektora voća i povrća i/ili takve proizvode koji su namijenjeni isključivo preradi, da bi bile priznate kao proizvođačka organizacija. Takvim se skupinama proizvođača može dozvoliti prijelazno razdoblje u kojem moraju ispuniti uvjete da bi bili priznate kao proizvođačka organizacija u skladu s člankom 122. Za ispunjavanje uvjeta te skupine proizvođača dostavljaju odgovarajućoj državi članici fazni plan za priznavanje, čije prihvaćanje označava početak prijelaznog razdoblja iz drugog podstavka i predstavlja privremeno priznanje. Privremeno priznanje traje najviše pet godina. 2. Prije prihvaćanja plana za priznavanje, države članice obavješćuju Komisiju o svojim namjerama i njihovim vjerojatnim financijskim učincima. Pododjeljak III. Proširenje pravila na proizvođače u gospodarskom području Članak 125.f Proširenje pravila 1. U slučajevima kada se proizvođačka organizacija u sektoru voća i povrća u posebnom gospodarskom području smatra reprezentativnom u pogledu proizvodnje i proizvođača određenog proizvoda u tom području, predmetna država članica može na zahtjev proizvođačke organizacije učiniti sljedeća pravila obveznim za one proizvođače s poslovnim nastanom u tom gospodarskom području koji ne pripadaju proizvođačkoj organizaciji: (a) pravila iz članka 125.a stavka 1. točke (a); (b) pravila potrebna za provedbu mjera iz članka 103.c stavka 2. točke (c). Prvi podstavak se primjenjuje samo ako su ta pravila: (a) na snazi najmanje jednu tržišnu godinu; (b) uključena u detaljan popis u Prilogu XVI.a; (c) obvezujuća najviše tri tržišne godine. Međutim, uvjet iz točke (a) drugog podstavka ne primjenjuje se ako se radi o pravilima iz točaka 1., 3. i 5. Priloga XVI.a. U tom slučaju, proširenje pravila se ne smije primjenjivati dulje od jedne tržišne godine. 2. Za potrebe ovog pododjeljka, „gospodarsko područje” znači zemljopisno područje koje se sastoji od obližnjih ili susjednih proizvodnih regija u kojem su uvjeti proizvodnje i stavljanja na tržište homogeni. Države članice dostavljaju Komisiji popis gospodarskih područja. U roku od mjesec dana Komisija odobrava taj popis ili nakon savjetovanja s dotičnom državom članicom odlučuje o njegovoj izmjeni koje ta država članica mora izvršiti. Komisija objavljuje odobreni popis na način koji smatra primjerenim. 3. Proizvođačka organizacija smatra se reprezentativnom za potrebe primjene stavka 1. kada njezini članovi čine najmanje 50 % proizvođača u gospodarskom području u kojem ona djeluje i ako ona pokriva najmanje 60 % opsega proizvodnje u tom području. Ne dovodeći u pitanje stavak 5., pri izračunavanju ovih postotaka ne uzimaju se u obzir proizvođači ili proizvodnja ekoloških proizvoda koje do 31. prosinca 2008. obuhvaća Uredba (EEZ) br. 2092/91, a od 1. siječnja 2009. Uredba (EZ) br. 834/2007. 4. Pravila koja su obvezujuća za sve proizvođače u određenom gospodarskom području: (a) ne smiju uzrokovati nikakvu štetu drugim proizvođačima u dotičnoj državi članici ili u Zajednici; (b) ne primjenjuju se, osim ako je tako izričito određeno, na proizvode koji se isporučuju za preradu u okviru ugovora koji je potpisan prije početka tržišne godine, osim pravila o izvješćivanju o proizvodnji iz članka 125.a stavka 1. točke (a); (c) ne smiju biti nekompatibilna s pravilima Zajednice i nacionalnim pravilima na snazi. 5. Pravila ne smiju biti obvezujuća za proizvođače ekoloških proizvoda koje do 31. prosinca 2008. obuhvaća Uredba (EEZ) br. 2092/91, a od 1. siječnja 2009. Uredba (EZ) br. 834/2007, osim ako se s takvom mjerom složi najmanje 50 % takvih proizvođača u gospodarskom području u kojem djeluje proizvođačka organizacija i u kojem ta proizvođačka organizacija pokriva 60 % takve proizvodnje u tom području. Članak 125.g Obavješćivanje Država članica odmah obavješćuje Komisiju o pravilima koja je učinila obvezujućim za sve proizvođače u određenom gospodarskom području u skladu s člankom 125.f stavkom 1. Komisija objavljuje ova pravila na način koji smatra primjerenim. Članak 125.h Stavljanje izvan snage proširenja pravila Komisija odlučuje da država članica stavi izvan snage proširenje pravila o kojem je donijela odluku sukladno članku 125.f stavku 1.: (a) kada utvrdi da predmetno proširenje na druge proizvođače isključuje natjecanje na velikom dijelu unutarnjeg tržišta ili ugrožava slobodnu trgovinu ili dovodi u opasnost ciljeve članka 33. Ugovora; (b) kada utvrdi da se na pravila proširena na druge proizvođače primjenjuje članak 81. stavak 1. Ugovora. Odluka Komisije u odnosu na ta pravila primjenjuje se tek nakon datuma kada je to utvrđeno; (c) kada nakon provjere utvrdi da se ovaj pododjeljak nije poštovao. Članak 125.i Financijski doprinosi proizvođača nečlanova Kada se primjenjuje članak 125.f stavak 1., predmetna država članica može odlučiti, na temelju pregleda predočenih dokaza, da su proizvođači nečlanovi obvezni proizvođačkoj organizaciji plaćati dio financijskih doprinosa koje plaćaju članovi, ako se oni upotrebljavaju za pokrivanje: (a) upravnih troškova koji proizlaze iz primjene pravila iz članka 125.f stavka 1.; (b) troškova istraživanja, analize tržišta i promicanja prodaje koje poduzima organizacija ili udruga, a od kojih imaju koristi svi proizvođači u tom području. Članak 125.j Proširenje statuta udruženja proizvođačkih organizacija Za potrebe ovog pododjeljka, sve što se odnosi na proizvođačke organizacije, vrijedi i za udruženja proizvođačkih organizacija. Pododjeljak IV. Sektorske organizacije u sektoru voća i povrća Članak 125.k Priznavanje i povlačenje priznanja 1. Ako strukture država članica to omogućavaju, države članice mogu priznati kao sektorske organizacije u sektoru voća i povrća sve pravne osobe s poslovnim nastanom na njihovom državnom području koje predaju odgovarajući zahtjev, pod uvjetom da: (a) obavljaju svoju djelatnost u jednoj ili više regija dotične države članice; (b) predstavljaju značajan udio u proizvodnji, trgovini i/ili preradi voća i povrća i proizvoda proizvedenih od voća i povrća u predmetnoj regiji ili regijama, a ako se radi o više regija, da mogu dokazati najnižu razinu reprezentativnosti u svakoj regiji za svaku od struka koje okupljaju; (c) obavljaju dvije ili više djelatnosti iz članka 123. stavka 3. točke (c); (d) one same ne sudjeluju u proizvodnji ili preradi ili prodaji voća i povrća ili proizvoda proizvedenih od voća i povrća; (e) ne sudjeluju u nikakvim sporazumima, odlukama i usklađenim praksama iz članka 176.a stavka 4. 2. Prije priznavanja, države članice obavješćuju Komisiju o sektorskim organizacijama koje su predale zahtjev za priznanje te osiguravaju sve potrebne informacije o njihovoj reprezentativnosti i njihovim različitim aktivnostima, zajedno sa svim drugim informacijama potrebnim za ocjenu. U roku od dva mjeseca po obavijesti, Komisija može iznijeti prigovor priznanju. 3. Države članice: (a) donose odluku o davanju priznanja u roku od tri mjeseca od podnošenja zahtjeva sa svim potrebnim popratnim dokumentima; (b) provode provjere u redovitim vremenskim razmacima kako bi provjerile pridržavaju li se sektorske organizacije uvjeta za priznanje, izriču li kazne za neispunjavanje tih uvjeta ili za nepravilnosti u vezi s odredbama ove Uredbe te odlučuju li, kada je to potrebno, o povlačenju priznanja; (c) povlače priznanje ako: i. zahtjevi i uvjeti za priznanje iz ovog pododjeljka više nisu ispunjeni; ii. sektorska organizacija sudjeluje u bilo kakvim sporazumima, odlukama i usklađenim djelovanjima iz članka 176.a stavka 4., ne dovodeći u pitanje nikakve druge kazne izrečene u skladu s nacionalnim zakonodavstvom; iii. sektorska organizacija ne ispunjava obvezu obavješćivanja iz članka 176.a stavka 2.; (d) u roku od dva mjeseca obavješćuju Komisiju o svakoj odluci o davanju, odbijanju ili povlačenju priznanja. 4. Komisija utvrđuje pod kojim uvjetima i koliko često države moraju obavješćivati Komisiju o aktivnostima sektorskih organizacija. Temeljem provjera, Komisija može zahtijevati od države članice da opozove priznanje. 5. Priznanje predstavlja ovlaštenje za obavljanje aktivnosti navedenih u članku 123. stavku 3. točki (c), u skladu s uvjetima iz ove Uredbe. 6. Komisija objavljuje popis priznatih sektorskih organizacija na način koji smatra primjerenim, uključujući gospodarski aspekt ili područje njihovih aktivnosti, kao i aktivnosti koje provode u smislu članka 125.l. Objavljuju se i povlačenja priznanja. Članak 125.l Proširenje pravila 1. U slučajevima kada se sektorska organizacija koja djeluje u određenoj regiji ili regijama države članice smatra reprezentativnom u pogledu proizvodnje, trgovine ili prerade određenog proizvoda, predmetna država članica može na zahtjev te sektorske organizacije učiniti neke sporazume, odluke ili usklađena djelovanja dogovorena unutar te organizacije obveznim za ograničeno vrijeme i za druge subjekte koji djeluju u toj regiji ili regijama, koji ne pripadaju toj organizaciji, bilo da se radi o pojedincima ili o skupinama. 2. Sektorska se organizacija smatra reprezentativnom u smislu stavka 1. kada obuhvaća najmanje dvije trećine proizvodnje ili trgovine ili prerade predmetnog ili predmetnih proizvoda u predmetnoj regiji ili regijama države članice. Kada zahtjev za proširenje njezinih pravila na druge subjekte obuhvaća više od jedne regije, sektorska organizacija mora dokazati najnižu razinu reprezentativnosti u svakoj regiji za svaku od sektora koje okuplja. 3. Pravila za koje se može zahtijevati proširenje na druge subjekte: (a) imaju jedan od sljedećih ciljeva: i. obavješćivanje o proizvodnji i stavljanju na tržište; ii. pravila proizvodnje koja su stroža od pravila Komisije ili nacionalnih pravila; iii. izrada standardnih ugovora koji su u skladu s pravilima Zajednice; iv. pravila o stavljanju na tržište; v. pravila o zaštiti okoliša; vi. mjere za promicanje i iskorištenje mogućnosti proizvoda; vii. mjere za zaštitu ekološke poljoprivrede te oznake izvornosti, oznake kvalitete i oznake zemljopisnog podrijetla; (b) na snazi su najmanje jednu tržišnu godinu; (c) mogu biti obvezujuća najviše tri tržišne godine; (d) ne uzrokuju nikakvu štetu drugim subjektima u predmetnoj državi članici ili Zajednici. Međutim, uvjet iz točke (b) prvog podstavka se ne primjenjuje ako se radi o pravilima navedenima u točkama 1., 3. i 5. Priloga XVI.a. U tom slučaju, proširenje pravila ne smije se primjenjivati duže od jedne tržišne godine. 4. Pravila iz točke (a) podtočaka ii., iv. i v. stavka 3. ne smiju se razlikovati od onih iz Priloga XVI.a. Pravila iz točke (a) podtočke ii. stavka 3. ne primjenjuju se na proizvode koji su proizvedeni izvan određene regije ili regija iz stavka 1. Članak 125.m Obavješćivanje i povlačenje proširenja pravila 1. Države članice odmah obavješćuju Komisiju o pravilima koja su proglasile obvezujućim za sve subjekte u jednoj ili više posebnih regija u skladu s člankom 125. stavkom 1. Komisija objavljuje ova pravila na način koji smatra primjerenim. 2. Prije objavljivanja pravila, Komisija obavješćuje Odbor uspostavljen člankom 195. o svim obavijestima o proširenju sektorskih sporazuma. 3. Komisija odlučuje da država članica mora povući proširenje pravila o kojem je donijela odluku, u slučajevima iz članka 125.h. Članak 125.n Financijski doprinosi nečlanova U slučajevima kada se proširuju pravila o jednom ili više proizvoda, i kada su jedna ili više aktivnosti iz članka 125.l stavka 3. točke (a) koje obavlja priznata sektorska organizacija od općega gospodarskog interesa za one osobe čije su aktivnosti povezane s jednim ili više predmetnih proizvoda, država članica koja je priznala organizaciju može odlučiti da su pojedinci ili skupine koji nisu članovi sektorske organizacije, ali koji imaju koristi od tih aktivnosti obvezni organizaciji plaćati cijeli ili dio financijskih doprinosa koje plaćaju njezini članovi, ako su takvi doprinosi namijenjeni za pokrivanje troškova koji nastaju kao izravan rezultat obavljanja predmetnih aktivnosti.”;