(66)

Uzimajući u obzir činjenicu da pružatelji usluge dijeljenja sadržaja putem interneta imaju pristup sadržaju koji ne učitavaju oni, već njihovi korisnici, za potrebe ove Direktive primjereno je predvidjeti poseban mehanizam odgovornosti za slučajeve u kojima nije dano odobrenje. To ne bi trebalo dovesti u pitanje pravna sredstva na temelju nacionalnog prava u slučajevima koji nisu povezani s odgovornošću za povrede autorskog prava kao ni mogućnost nacionalnih sudova ili upravnih tijela da izdaju sudske naloge u skladu s pravom Unije. Osobito, poseban sustav koji se primjenjuje na nove pružatelje usluge dijeljenja sadržaja putem interneta s godišnjim prometom od manje od 10 milijuna EUR i čiji prosječni broj pojedinačnih posjetitelja u jednom mjesecu u Uniji ne premašuje 5 milijuna ne bi trebao utjecati na dostupnost pravnih sredstava u skladu s pravom Unije i nacionalnim pravom. Ako pružateljima usluga nije dano odobrenje, oni bi trebali uložiti najveće napore u skladu s visokim sektorskim standardima profesionalne pažnje kako bi u sklopu svojih usluga spriječili dostupnost neovlaštenih djela i drugih predmeta zaštite koje su identificirali relevantni nositelji prava. U tu svrhu nositelji prava trebali bi pružateljima usluga pružiti relevantne i potrebne informacije uzimajući u obzir, među ostalim, veličinu nositelja prava te vrstu njihovih djela i drugih predmeta zaštite. Mjere koje pružatelji usluge dijeljenja sadržaja putem interneta poduzimaju u suradnji s nositeljima prava ne bi trebale dovesti do sprečavanja dostupnosti sadržaja kojim se ne krši autorsko pravo, uključujući djela ili druge predmete zaštite čije je korištenje obuhvaćeno ugovorom o licenciranju ili iznimkom ili ograničenjem u pogledu autorskog prava i srodnih prava. Mjere koje takvi pružatelji usluga poduzimaju stoga ne bi trebale utjecati na korisnike koji se koriste uslugama dijeljenja sadržaja putem interneta za zakonito učitavanje te pristup informacijama o takvim uslugama. Uz to, obveze utvrđene u ovoj Direktivi ne bi trebale dovesti do toga da države članice uvedu opću obvezu praćenja. Pri ocjeni je li pružatelj usluge dijeljenja sadržaja putem interneta učinio sve u svojoj moći u skladu s visokim sektorskim standardima profesionalne pažnje trebalo bi uzeti u obzir je li pružatelj usluga poduzeo sve mjere koje bi poduzeo i pažljivi operator da spriječi dostupnost neovlaštenih djela ili drugih predmeta zaštite na svojim internetskim stranicama, uzimajući u obzir najbolje sektorske prakse, djelotvornost poduzetih mjera u svjetlu svih relevantnih čimbenika i kretanja kao i načelo proporcionalnosti. U svrhu provedbe te ocjene trebalo bi razmotriti određeni broj elemenata, kao što su opseg usluge, najnovija tehnološka dostignuća postojećih sredstava, uključujući moguća buduća kretanja, kako bi se izbjegla dostupnost različitih vrsta sadržaja i trošak tih sredstava za usluge. Različita sredstva za sprečavanje dostupnosti neovlaštenog sadržaja zaštićenog autorskim pravom mogla bi biti primjerena i razmjerna ovisno o vrsti sadržaja i stoga se ne može isključiti da se u nekim slučajevima pristup neovlaštenom sadržaju može izbjeći samo na temelju obavijesti nositeljâ prava. Sve mjere koje poduzmu pružatelji usluga trebale bi biti djelotvorne u smislu ciljeva koji se žele ostvariti, ali ne bi smjele prelaziti ono što je potrebno za postizanje cilja sprečavanja i prekida dostupnosti neovlaštenih djela i drugih predmeta zaštite. Ako neovlaštena djela i drugi predmeti zaštite postanu dostupni unatoč tome što su, u suradnji s nositeljima prava, učinili sve u svojoj moći kako se zahtijeva ovom Direktivom, pružatelji usluge dijeljenja sadržaja putem interneta trebali bi biti odgovorni kada je riječ o određenim djelima i drugim predmetima zaštite u vezi s kojima su primili relevantne i potrebne informacije od nositelja prava, osim ako ti pružatelji usluga dokažu da su učinili sve u svojoj moći u skladu s visokim sektorskim standardima profesionalne pažnje. Osim toga, ako su određena neovlaštena djela ili drugi predmeti zaštite postali dostupni u sklopu usluga dijeljenja sadržaja putem interneta, i bez obzira na to jesu li pružatelji učinili sve u svojoj moći i jesu li nositelji prava unaprijed pružili relevantne i potrebne informacije, pružatelji usluge dijeljenja sadržaja putem interneta trebali bi biti odgovorni za neovlašteno priopćavanje javnosti djela ili drugih predmeta zaštite ako po primitku dovoljno obrazložene obavijesti na svojim internetskim stranicama ne onemoguće pristup prijavljenim djelima ili drugim predmetima zaštite ili ih s njih ne uklone. Osim toga, takvi bi pružatelji usluge dijeljenja sadržaja putem interneta trebali biti odgovorni i ako ne dokažu da su učinili sve u svojoj moći kako bi spriječili buduće učitavanje određenih neovlaštenih djela, na temelju relevantnih i potrebnih informacija koje su nositelji prava dostavili u tu svrhu. Ako nositelji prava pružateljima usluge dijeljenja sadržaja putem interneta ne pruže relevantne i potrebne informacije o svojim određenim djelima ili drugim predmetima zaštite ili ako nositelji prava ne dostave obavijest o onemogućavanju pristupa tim neovlaštenim djelima ili drugim predmetima zaštite ili o njihovu uklanjanju, zbog čega ti pružatelji usluge ne mogu učiniti sve u svojoj moći kako bi izbjegli dostupnost neovlaštenog sadržaja na svojim uslugama, u skladu s visokim sektorskim standardima profesionalne pažnje, takvi pružatelji usluga ne bi trebali biti odgovorni za neovlašteno priopćavanje javnosti ili stavljanje na raspolaganje javnosti takvih neidentificiranih djela ili drugih predmeta zaštite.