31999Y0317(01)  
17.3.1999.  SLUŽBENI LIST EUROPSKIH ZAJEDNICA  C 73/1  
ME ĐUINSTITUCIONALNI SPORAZUM  
od 22. prosinca 1998.  
o zajedni čkim smjernicama za kvalitetu izrade zakonodavstva Zajednice  
(1999/C 73/01)  
EUROPSKI PARLAMENT, VIJE ĆE EUROPSKE UNIJE I KOMISIJA 
EUROPSKIH ZAJEDNICA,  
uzimaju ći u obzir Deklaraciju br. 39 o kvaliteti izrade zakono ­
davstva Zajednice koja je usvojena na Me đuvladinoj konferenciji 
2. listopada 1997. i priložena Završnom aktu Ugovora iz 
Amsterdama,  
budu ći da:  
(1) Nužna je jasna, jednostavna i to čna izrada zakonodavnih 
akata Zajednice kako bi oni bili transparentni i razumljivi 
javnosti i gospodarskim subjektima. To je tako đer predu ­
vjet za pravilnu provedbu i ujedna čenu primjenu zako ­
nodavstva Zajednice u državama članicama.  
(2) U skladu sa sudskom praksom Suda, na čelo pravne sigur ­
nosti koje je dio pravnog poretka Zajednice zahtijeva da 
zakonodavstvo Zajednice mora biti jasno i to čno, a 
njegova primjena predvidljiva pojedincima. Taj zahtjev 
mora se strože poštovati u slu čaju akata koji bi mogli 
imati financijske posljedice i nametati obveze pojedin ­
cima kako bi osobe na koje se odnose mogle to čno 
znati opseg obveza koje im se njima nalažu.  
(3) Stoga bi zajedni čkom suglasnoš ću trebalo usvojiti smjer ­
nice o kvaliteti izrade zakonodavstva Zajednice. Te su 
smjernice namijenjene kao vodi č za institucije Zajednice 
kada donose zakonodavne akte i za djelatnike institucija 
Zajednice koji su uklju čeni u oblikovanje i izradu tih 
akata, bilo u stadiju po četnog teksta ili teksta raznih 
izmjena tijekom zakonodavnog postupka.  (4) Te bi smjernice trebale biti popra ćene mjerama za osigu ­
ranje njihove pravilne primjene, uz usvajanje relevantnih 
mjera od strane svake institucije za vlastitu uporabu.  
(5) Trebalo bi oja čati ulogu pravnih službi institucija u 
poboljšanju kvalitete izrade zakonodavnih akata Zajed ­
nice, uklju čuju ći njihove pravne/jezi čne stru čnjake.  
(6) Te smjernice nadopunjuju nastojanja institucija u dostup ­
nosti i olakšavanju razumijevanja zakonodavstva Zajed ­
nice, posebno službenom kodifikacijom zakonodavnih 
akata, preina čavanjem i pojednostavljenjem postoje ćih 
tekstova.  
(7) Te smjernice treba smatrati instrumentima za internu 
uporabu od strane institucija. One nisu pravno obvezu ­
juće, 
ZAJEDNI ČKOM SUGLASNOŠ ĆU USVAJAJU OVE SMJERNICE:  
Op ća na čela 
1. Zakonodavni akti Zajednice izra đuju se jasno, jednostavno i 
to čno. 
2. Izrada akata Zajednice mora odgovarati vrsti predmetnog 
akta i posebno činjenici je li akt obvezuju ći ili nije (uredba, 
direktiva, odluka, preporuka ili drugi akt).  
3. Pri izradi akata uzimaju se u obzir osobe na koje bi se 
trebali primjenjivati, s ciljem da im se omogu ći nedvosmi ­
sleno utvr đivanje njihovih prava i obveza, kao i osobe 
odgovorne za primjenu akata.HR 32 Službeni list Europske unije 01/Sv. 17
 
4. Odredbe akata moraju biti sažete, a njihov sadržaj trebao bi 
biti u što ve ćoj mjeri homogen. Trebalo bi izbjegavati 
prekomjerno duge članke i re čenice, nepotrebno zamršen 
tekst i pretjeranu uporabu kratica.  
5. Tijekom postupka koji prethodi njihovom donošenju, 
nacrte akata formulira se izrazima i re čeni čnim strukturama 
koje poštuju višejezi čnu prirodu zakonodavstva Zajednice; 
pojmove ili terminologiju koji su specifi čni za pojedini 
nacionalni pravni sustav treba pažljivo koristiti.  
6. Terminologija koja se koristi u odre đenom aktu mora biti 
dosljedna unutar samog teksta i s aktima koji su ve ć stupili 
na snagu, posebno u istom podru čju. 
Jednaki se pojmovi izražavaju istim izrazima, u što je ve ćoj 
mjeri mogu će bez otklanjanja od njihovog zna čenja u stan ­
dardnom, pravnom ili tehni čkom jeziku.  
Razli čiti dijelovi akta  
7. Svi akti Zajednice op će primjene izra đuju se u skladu sa 
standardnom strukturom (naslov – preambula – normativni 
dio – prilozi, prema potrebi).  
8. Naslov akta pruža u što je ve ćoj mjeri mogu će sažetu i 
potpunu indikaciju o predmetu koji ne dovodi čitatelja do 
krivih zaklju čaka u vezi sa sadržajem normativnog dijela. 
Ako je potrebno, iza punog naslova akta može slijediti 
kratki naslov.  
9. Svrha je pozivanja odre đivanje pravnog temelja akta i 
glavnih koraka u postupku koji prethodi njegovom dono ­ 
šenju.  
10. Svrha je uvodnih izjava utvr đivanje sažetih razloga za 
najvažnije odredbe normativnog dijela, bez ponavljanja ili 
parafraziranja. One ne smiju sadržavati normativne odredbe 
ili politi čke preporuke.  
11. Uvodne izjave su numerirane.  
12. Normativni dio obvezuju ćeg akta ne smije uklju čivati 
odredbe koje nisu normativne prirode, kao što su želje ili 
politi čke izjave, ili odredbe koje ponavljaju ili parafraziraju 
odlomke ili članke iz Ugovora ili odredbe kojima se potvr ­ 
đuju pravne odredbe koje su ve ć stupile na snagu.  Akti ne smiju sadržavati odredbe kojima se iskazuje sadržaj 
drugih članaka ili ponavlja naslov akta.  
13. Prema potrebi se na po četku normativnog dijela unosi 
članak kojim se odre đuju predmet i podru čje primjene akta.  
14. Ako izrazi koji se koriste u aktu nisu jednozna čni, trebalo 
bi ih odrediti zajedno u jednom članku na po četku akta. 
Definicije ne sadrže samostalne normativne odredbe.  
15. Tekst članaka u najve ćoj mogu ćoj mjeri mora imati stan ­
dardnu strukturu (predmet i podru čje primjene – definicije 
– prava i obveze – odredbe kojima se dodjeljuju proved ­
bene ovlasti – postupovne odredbe – provedbene mjere – 
prijelazne i završne odredbe).  
Normativni dio podijeljen je na članke i, ovisno o njihovoj 
duljini i složenosti, glave, poglavlja i odjeljke. Kada članak 
sadrži popis, svaka stavka na popisu trebala bi biti odre ­ 
đena brojem ili slovom, a ne alinejom.  
Upu ćivanje na isti ili drugi akt  
16. Upu ćivanje na druge akte trebalo bi koristiti u najmanjoj 
mjeri. Upu ćivanje mora to čno nazna čiti akt ili odredbu na 
koju upu ćuje. Kružno upu ćivanje (upu ćivanje na akt ili 
članak koji upu ćuje na izvornu odredbu) i serijsko upu ći­
vanje (upu ćivanje na odredbu koja upu ćuje na drugu 
odredbu) tako đer treba izbjegavati.  
17. Upu ćivanjem u normativnom dijelu obvezuju ćeg akta na 
neobvezuju ći akt potonji ne postaje obvezuju ći. Ako 
autor želi u činiti obvezuju ćim cijeli ili dio sadržaja neobve ­
zuju ćeg akta, njegove odredbe trebalo bi u najve ćoj 
mogu ćoj mjeri navesti kao dio obvezuju ćeg akta.  
Akti o izmjeni  
18. Svaka izmjena akta mora biti jasno izražena. Izmjene imaju 
oblik teksta koji treba umetnuti u akt koji treba izmijeniti. 
Prednost se daje zamjeni cijelih odredbi ( članaka ili potpo ­
djela članaka), radije nego umetanju ili brisanju pojedinih 
rečenica, izraza ili rije či.HR 01/Sv. 17 Službeni list Europske unije 33
 
Akt o izmjeni ne smije sadržavati samostalne suštinske 
odredbe koje nisu umetnute u akt koji treba izmijeniti.  
19. Aktom koji u prvom redu nije namijenjen izmijeni drugog 
akta mogu se na kraju utvrditi izmjene drugih akata koje su 
posljedica promjena koje on uvodi. U slu čaju suštinskih 
izmjena trebalo bi donijeti zaseban akt o izmjeni.  
Završne odredbe, stavljanje izvan snage i prilozi  
20. Odredbe kojima se utvr đuju datumi, vremenska ograni če­
nja, iznimke, odstupanja i produljenja, prijelazne odredbe 
(posebno one koje se odnose na u činke akta na postoje će 
situacije) i završne odredbe (stupanje na snagu, krajnji rok 
za prenošenje i vremensku primjenu akta) sastavljaju se 
precizno.  
Odredbe o krajnjim rokovima za prenošenje i primjenu 
akata odre đuju datum izražen kao dan/mjesec/godina. U 
slu čaju direktiva, ti se krajnji rokovi izražavaju tako da 
jam če primjereno razdoblje za prenošenje.  
21. Zastarjeli akti i odredbe izri čito se stavljaju izvan snage. 
Donošenje novog akta trebalo bi imati za posljedicu izri čito 
stavljanje izvan snage svih akata ili odredbi koji su na 
temelju novog akta postali neprimjenjivi ili suvišni.  
22. Tehni čki aspekti akta sadržani su u prilozima, na koje se 
pojedina čno upu ćuje u normativnom dijelu i koji ne smiju 
obuhva ćati nova prava ili obveze koja nisu utvr đena u 
normativnom dijelu.  
Prilozi se sastavljaju u skladu sa standardiziranim oblikom,  SPORAZUMJELI SU SE O SLJEDE ĆIM PROVEDBENIM 
MJERAMA:  
Institucije poduzimaju one mjere vezane uz njihovu unutarnju 
organizaciju koje smatraju potrebnim za osiguranje odgovara ­
juće primjene ovih smjernica.  
Institucije osobito:  
(a) daju upute svojim pravnim službama da u roku od jedne 
godine od objave ovih smjernica izrade zajedni čki prakti čni 
vodi č za osobe uklju čene u izradu zakonodavstva;  
(b) organiziraju odgovaraju će unutarnje postupke tako da 
pravne službe, uklju čuju ći njihove pravne/jezi čne stru čnjake, 
mogu svaka za svoju instituciju pravodobno podnijeti prije ­
dloge za izradu s ciljem primjene ovih smjernica;  
(c) poti ču stvaranje jedinica za izradu zakonodavstva unutar tih 
tijela ili službi unutar institucija koje su uklju čene u zako ­
nodavni postupak;  
(d) osiguravaju osposobljavanje svojih dužnosnika i ostalih služ ­
benika za izradu zakonodavstva, posebno ih upoznavaju ći s 
učincima višejezi čnosti na kvalitetu izrade zakonodavstva;  
(e) promi ču suradnju s državama članicama s ciljem pobolj ­ 
šanja razumijevanja odre đenih pitanja koja treba uzeti u 
obzir pri izradi tekstova;  
(f) poti ču razvoj i poboljšanje alata informacijske tehnologije 
kao pomo ći pri izradi zakonodavstva;  
(g) poti ču suradnju službi odgovornih za osiguranje kvalitete 
izrade zakonodavstva;  
(h) daju upute svojim pravnim službama za redovitu izradu 
izvješ ća o poduzetim mjerama na temelju to čaka od (a) 
do (g), svaka za instituciju čiji je dio.  
Sastavljeno u Bruxellesu 22. prosinca 1998.  
Za Europski parlament 
Predsjednik
  Za Vije će 
Europske unije 
Predsjednik
  Za Komisiju 
Europskih zajednica 
Predsjednik
HR 34 Službeni list Europske unije 01/Sv. 17
 
Deklaracija Europskog parlamenta  
Europski parlament smatra da zakonodavni akti Zajednice moraju biti sami po sebi razumljivi te da 
institucije i/ili države članice ne smiju usvajati izjave za pojašnjenje.  
Usvajanje izjava za pojašnjenje nije predvi đeno u Ugovorima i nije u skladu s prirodom prava Zajednice.  
Izjave Vije ća 
Kao i Europski parlament, Vije će smatra da bi zakonodavni akti trebali biti razumljivi sami po sebi. 
Korištenje izjava kojima se tuma če pravni akti trebalo bi stoga kadgod je to mogu će izbjegavati, a 
sadržaj mogu ćih izjava trebalo bi prema potrebi uklju čiti u tekst akta.  
Me đutim, trebalo bi uzeti u obzir da ako izjave ne proturje če predmetnom zakonodavnom aktu i dane su 
javnosti na uvid (na temelju članka 151. stavka 3. Ugovora o EZ-u kako će biti izmijenjen Ugovorom iz 
Amsterdama), te su izjave o tuma čenju koje je usvojio zakonodavac Zajednice u skladu s pravom Zajednice.  
Vije će smatra da je poželjno da op ća na čela dobre izrade zakonodavstva koja proizlaze iz „Op ćih smjernica 
o kvaliteti izrade zakonodavstva Zajednice” prema potrebi služe kao poticaj za izradu akata usvojenih na 
temelju glava V. i VI. i Ugovora o Europskoj uniji.  
Vije će smatra da bi, kako bi se mogla poboljšati transparentnost postupka donošenja odluka u Zajednici, 
bilo poželjno da ubudu će Komisija daje izjave o razlozima uz zakonodavne prijedloge koji trebaju biti 
stavljeni na raspolaganje javnosti putem najprikladnijih sredstava (na primjer, objavom u seriji C  Službenog 
lista Europskih zajednica , elektroni čkom distribucijom i drugo).  
Vije će smatra da bi, uz usvajanje službene kodifikacije zakonodavnih akata od strane zakonodavca, Ured za 
službene publikacije Europskih zajednica trebao, s ciljem poboljšanja pristupa zakonodavstvu Zajednice u 
slu čaju da ono podliježe u čestalim ili suštinskim izmjenama, poja čati rad na neslužbenom konsolidiranju 
zakonodavnih akata i poboljšati oglašavanje dostupnosti tih tekstova. Tako đer bi bilo korisno razmotriti s 
drugim institucijama prikladnost mogu ćih mjera koje su usmjerene na poja čanu strukturiranu uporabu 
tehnike preina čavanja koja spaja kodifikaciju i izmjene akta u jedinstvenom zakonodavnom tekstu.HR 01/Sv. 17 Službeni list Europske unije 35