5.

u glavi II. umeće se sljedeće poglavlje 2.a: „POGLAVLJE 2.a Uzgoj životinja akvakulture Odjeljak 1. Opća pravila Članak 25.a Područje primjene Ovo poglavlje utvrđuje detaljna proizvodna pravila za vrste riba, rakova, bodljikaša i mekušaca kako je obuhvaćeno Prilogom XIII.a. Ono se primjenjuje mutatis mutandis na zooplankton, mikroračiće, rotifere, crve i ostale životinje za hranidbu u vodi. Članak 25.b Održivost vodenog medija i plan održivog upravljanja 1. Na ovo se poglavlje primjenjuju odredbe članka 6.b stavaka od 1. do 5. 2. Obrambene i zaštitne mjere poduzete protiv grabežljivaca na temelju Direktive 92/43/EEZ (22) i nacionalna pravila upisuju se u plan održivog upravljanja. 3. Između susjednih subjekata prilikom sastavljanja njihovih planova upravljanja odvija se provjerljivo usklađivanje kada je to primjenjivo. 4. Za uzgoj životinja akvakulture u ribnjacima, bazenima ili uzgojnim bazenima u nizu, uzgajališta su opremljena ili prirodnim filtrima, taložnicama, biološkim filtrima ili mehaničkim filtrima za sakupljanje otpadnih nutrijenata ili uporabu morskih algi i/ili životinja (školjkaša i algi) koji doprinose poboljšanju kakvoće efluenata. Sustavno praćenje efluenata provodi se u redovitim razmacima kada je to primjereno. Članak 25.c Istovremeni ekološki i konvencionalni uzgoj životinja akvakulture 1. Nadležno tijelo može odobriti da se u mrjestilištima ili mladičnjacima mlađ uzgaja i ekološki i konvencionalno u istom objektu pod uvjetom da postoji jasna fizička odvojenost između jedinica i poseban sustav distribucije vode. 2. U slučaju proizvodnje u punom uzgojnom sustavu, nadležno tijelo može dopustiti postojanje ekoloških i konvencionalnih jedinica za uzgoj životinja akvakulture u istom objektu pod uvjetom da se udovolji članku 6.b stavku 2. ove Uredbe te ako su uključene različite proizvodne faze i različita razdoblja rukovanja životinjama iz akvakulture. 3. Subjekti dokumentiraju provedbu odredbi koje se spominju u ovom članku. Odjeljak 2. Podrijetlo životinja iz akvakulture Članak 25.d Podrijetlo životinja iz ekološke akvakulture 1. Koriste se lokalne vrste i uzgoj je usmjeren na dobivanje sojeva koji su prilagođeniji uzgojnim uvjetima, dobrom zdravlju i dobroj iskoristivosti hranidbenih izvora. Treba dokumentirati njihovo podrijetlo i liječenje za kontrolno tijelo ili za nadležno tijelo. 2. Biraju se vrste koje se mogu uzgajati bez značajne štete po divlji fond. Članak 25.e Podrijetlo i upravljanje životinjama iz konvencionalne akvakulture 1. U svrhu uzgoja ili radi poboljšanja genskog fonda i kada nisu dostupne životinje iz ekološke akvakulture, u objekt se mogu donijeti divlje ulovljene životinje ili životinje iz konvencionalne akvakulture. Takve se životinje drže u okviru ekološkog upravljanja barem tri mjeseca prije nego ih se može iskoristiti za uzgoj. 2. U svrhu uzgoja i kada ekološke juvenilne životinje iz akvakulture nisu dostupne, u objekt se mogu dovesti konvencionalne juvenilne životinje iz akvakulture. Barem posljednje dvije trećine trajanja proizvodnog ciklusa trebaju se odvijati pod ekološkim upravljanjem. 3. Maksimalni postotak konvencionalnih juvenilnih životinja akvakulture koje su unesene u uzgajalište je: 80 % do 31. prosinca 2011., 50 % do 31. prosinca 2013. i 0 % do 31. prosinca 2015. 4. U svrhu uzgoja sakupljanje divljih juvenilnih životinja akvakulture ograničeno je na sljedeće specifične slučajeve: (a) prirodan ulazak larvi riba ili rakova te mlađi prilikom punjenja ribnjaka, kaveznih sustava i zatvorenih sustava vodom; (b) larve europske jegulje, pod uvjetom da je uspostavljen odobreni plan za upravljanje jeguljama jer lokacija i umjetna reprodukcija jegulja ostaju neriješeni. Odjeljak 3. Uzgojna praksa u akvakulturi Članak 25.f Opća pravila uzgojne prakse u akvakulturi 1. Uzgojni okoliš životinja iz akvakulture uređuje se tako da životinje iz akvakulture u skladu sa svojim posebnim potrebama: (a) trebaju imati dostatan prostor za njihovu dobrobit; (b) trebaju se držati u vodi dobre kakvoće s dostatnom razinom kisika; i (c) trebaju se držati pri temperaturi i uvjetima svjetla u skladu sa zahtjevima vrste i uzimajući u obzir zemljopisnu lokaciju; (d) u slučaju slatkovodne ribe, vrsta dna treba biti što sličnija prirodnim uvjetima; (e) u slučaju šarana dno treba biti prirodna zemlja. 2. Uzgojna gustoća kako je određena Prilogom XIII.a određuje se prema vrsti ili skupini vrsta. Razmatrajući učinke uzgojne gustoće na uzgajane ribe, prati se stanje ribe (poput oštećenja peraja, ostalih povreda, stope rasta, izraženog ponašanja i sveukupnog zdravlja) te kakvoća vode. 3. Osmišljavanje i izvedba vodenih kaveznih sustava treba osiguravati stopu protoka i fizikalno-kemijske parametre koji čuvaju zdravlje životinja i njihovu dobrobit te osiguravaju njihove životne potrebe karakteristične za vrstu. 4. Kavezni se sustavi osmišljavaju, smještaju i stavljaju u uporabu tako da rizik bijega životinja svode na minimum. 5. Prilikom bijega riba ili rakova treba poduzeti primjerene radnje da bi se umanjio učinak na lokalni ekosustav, uključujući ponovno hvatanje tih životinja, kada je to primjereno. Treba o tome voditi dokumentaciju. Članak 25.g Posebna pravila za vodene kavezne sustave 1. Zatvoreni recirkulacijski objekti zabranjeni su za uzgoj životinja iz akvakulture, uz izuzetak mrjestilišta i mladičnjaka ili za uzgoj vrsta koje se koriste za ekološku hranidbu životinja. 2. Uzgojne jedinice na kopnu trebaju udovoljavati sljedećim uvjetima: (a) za protočne sustave moguće je pratiti i nadzirati stopu protoka i kakvoću dolazne i izlazne vode; (b) barem pet posto površine okoliša („kopneno-vodene dodirne površine”) treba imati prirodnu vegetaciju. 3. Kavezni sustavi na moru trebaju: (a) biti smješteni tamo gdje su protok vode, dubina i stopa razmjene vodenog stupca dostatni za umanjivanje utjecaja morskoga dna i okolnog mora; (b) imati primjereno osmišljene, izvedene i održavane kaveze u vezi s njihovom izloženošću djelatnoj okolini. 4. Umjetno grijanje ili rashlađivanje vode dopušta se samo u mrjestilištima i mladičnjacima. Prirodna arteška voda može se koristiti za grijanje ili rashlađivanje vode u svim proizvodnim fazama. Članak 25.h Upravljanje životinjama iz akvakulture 1. Rukovanje životinjama iz akvakulture treba se svesti na minimum, poduzimati s najvećim oprezom te primjerenom opremom i protokolima da bi se izbjegao stres i fizičko oštećenje povezano s postupcima rukovanja. Matičnim jatom rukuje se tako da se fizičko oštećenje i stres svede na minimum i, kada je to primjereno, uz anesteziju. Operacije sortiranja trebaju se svesti na minimum i odvijati prema potrebi da bi se osigurala dobrobit životinja. 2. Na uporabu umjetnog svjetla odnose se sljedeća ograničenja: (a) za produljivanje trajanja prirodnog dana ne smije premašivati maksimum u odnosu na etološke potrebe, zemljopisne uvjete i opće zdravlje uzgajanih životinja i taj maksimum ne smije premašivati 16 sati na dan, osim za potrebe reprodukcije; (b) nagle promjene u intenzitetu svjetla treba izbjegavati u doba izmjene svjetlosnih uvjeta uporabom prigušenog svjetla ili pozadinskog osvjetljenja. 3. Aeracija se dopušta da bi se osigurala dobrobit životinja i njihovo zdravlje, pod uvjetom da se mehanički aeratori po mogućnosti snabdijevaju energijom iz izvora obnovljive energije. Takvu uporabu treba zabilježiti u evidenciji uzgoja akvakulture. 4. Uporaba kisika dopuštena je za uporabu povezanu sa zahtjevima u pogledu zdravlja životinja i kritičnim razdobljima uzgoja ili prijevoza, u sljedećim slučajevima: (a) iznimni slučajevi temperaturnog porasta ili pada atmosferskog tlaka ili slučajnog onečišćenja; (b) povremeni postupci u upravljanju fondom, poput uzorkovanja i sortiranja; (c) radi osiguravanja preživljavanja fonda uzgajališta. Treba o tome voditi dokumentaciju. 5. Tehnike klanja trebaju ribu trenutačno ostaviti bez svijesti i neosjetljivom na bol. Prilikom razmatranja optimalnih metoda klanja potrebno je uzeti u obzir razlike u veličini izlova, vrste, te proizvodnih mjesta. Odjeljak 4. Uzgajanje Članak 25.i Zabrana hormona Zabranjuje se uporaba hormona i njihovih derivata. Odjeljak 5. Hrana za ribe, rakove i bodljikaše Članak 25.j Opća pravila o hrani za životinje Režimi hranidbe osmišljavaju se sa sljedećim prioritetima: (a) zdravlje životinja; (b) visoka kakvoća proizvoda, uključujući nutritivni sastav koji će osigurati visoku kakvoću konačnog jestivog proizvoda; (c) mali utjecaj na okoliš. Članak 25.k Posebna pravila za hranu za mesojedne životinje iz akvakulture 1. Hrana za mesojedne životinje iz akvakulture nabavlja se sa sljedećim prioritetima: (a) ekološki hranidbeni proizvodi podrijetlom iz akvakulture; (b) riblje brašno i riblje ulje dobiveni iz ostataka ekološke akvakulture; (c) riblje brašno i riblje ulje i sastojci ribljeg podrijetla dobiveni iz ostataka riba već ulovljenih u održivom ribarstvu radi ljudske potrošnje; (d) ekološki hranidbeni materijali biljnog i životinjskog podrijetla kako su navedeni u Prilogu V. te poštovanje ograničenja koja su tamo predviđena. 2. Ako hrana spomenuta u stavku 1. nije dostupna, u prijelaznom se razdoblju do 31. prosinca 2014. mogu koristiti riblje brašno i riblje ulje iz ostataka konvencionalne akvakulture ili iz ostataka riba ulovljenih za prehranu ljudi. Takvi hranidbeni materijali ne smiju premašivati 30 % dnevnog obroka. 3. Hranidbeni obrok može sadržavati najviše 60 % ekoloških biljnih proizvoda. 4. Astaksantin dobiven primarno iz ekoloških izvora, poput ekoloških oklopa rakova, može se koristiti u hranidbenom obroku za losose i pastrve u okviru njihovih fizioloških potreba. Ako ekološki izvori nisu dostupni, mogu se koristiti prirodni izvori astaksantina (poput gljivice Phaffia). Članak 25.l Posebna pravila za hranu za određene životinje iz akvakulture 1. Životinje iz akvakulture kako se spominju u Prilogu XIII.a odjeljcima 6., 7. i 9. hrane se hranom koja je prirodno dostupna u ribnjacima i jezerima. 2. Ako izvori prirodne hrane nisu dostupni u dovoljnim količinama kako se spominje u stavku 1., može se koristiti ekološka hrana biljnog podrijetla, po mogućnosti uzgajana na samom uzgajalištu, ili morske alge. Subjekti evidentiraju potrebu za korištenjem dodatne hrane. 3. Ako se prirodna hrana dopunjuje u skladu sa stavkom 2., hranidbeni obrok vrsta kako se spominju u odjeljku 7. i soma vrste Pangasius kako se spominje u odjeljku 9. može sadržavati najviše 10 % ribljeg brašna ili ribljeg ulja dobivenih iz održivog ribarstva. Članak 25.m Proizvodi i tvari kako se spominju u članku 15. stavku 1. točki (d) iii. Uredbe (EZ) br. 834/2007 1. Hranidbeni materijali životinjskog i mineralnog podrijetla mogu se koristiti u ekološkoj akvakulturi samo ako su navedeni u Prilogu V. 2. Aditivi za hranu, određeni proizvodi koji se koriste u hranidbi životinja i pomoćne tvari za preradu mogu se koristiti ako su navedeni u Prilogu VI. i ako se udovoljava ograničenjima koja su tamo utvrđena. Odjeljak 6. Posebna pravila za mekušce Članak 25.n Područje uzgoja 1. Uzgoj dvodijelnih školjkaša može se provoditi u istoj vodenoj površini kao i uzgoj ekološki uzgojenih riba i morskih algi u sustavu polikulture, što se dokumentira u planu održivog upravljanja. Školjkaši se mogu uzgajati u polikulturi i zajedno s glavonošcima, poput obalara. 2. Ekološki uzgoj dvodijelnih školjkaša odvija se na područjima ograničenim oznakama, plutačama ili drugim jasnim naznakama i, kako je primjereno, ograđuje se mrežastim vrećama, kavezima ili drugim proizvedenim sredstvima. 3. Ekološka uzgajališta školjkaša umanjuju rizik po vrste koje su važne za očuvanje. Ako se koriste mreže za grabežljivce, njihova izvedba ne smije škoditi pticama plivaricama. Članak 25.o Izvor ličinki 1. Pod uvjetom da ne postoji značajna šteta po okoliš te ako je to dopušteno lokalnim zakonodavstvom, u slučaju školjkaša mogu se koristiti divlje ličinke izvan granica proizvodne jedinice ako dolaze iz: (a) staništa za koja je malo vjerojatno da će preživjeti zimsko vrijeme ili ako su višak u odnosu na potrebe; ili (b) prirodnih parkova ličinki školjkaša na kolektorima. Treba voditi evidenciju o tome kako, gdje i kada su prikupljene divlje ličinke da bi se osigurala sljedivost sve do područja sakupljanja. Međutim, ličinke iz konvencionalnih mrjestilišta dvodijelnih školjkaša mogu se uvesti u ekološke proizvodne jedinice sa sljedećim najvišim postocima: 80 % do 31. prosinca 2011., 50 % do 31. prosinca 2013. i 0 % do 31. prosinca 2015. 2. Za japansku kamenicu, Crassostrea gigas, prednost se daje stoku koji je selektivno uzgajan da bi se smanjio mrijest u divljini. Članak 25.p Upravljanje 1. Za uzgoj se rabi uzgojna gustoća koja nije veća od one koja se koristi za konvencionalno uzgojene školjkaše na dotičnom lokalitetu. Sortiranje, razrjeđivanje i prilagodbe uzgojne gustoće odvijaju se u skladu s biomasom te radi osiguravanja dobrobiti životinja i visoke kakvoće proizvoda. 2. Obraštajni organizmi uklanjaju se fizičkim putem ili ručno i, kada je to primjereno, vraćaju se u more daleko od uzgajališta školjkaša. Školjkaši se jednom tijekom uzgojnog ciklusa mogu tretirati otopinom vapna radi kontrole kompetitivnih obraštajnih organizama. Članak 25.q Pravila uzgoja 1. Uzgoj dagnji na pergolarima i ostalim načinima kako je navedeno u Prilogu XIII.a odjeljku 8. može biti prikladan za ekološku proizvodnju. 2. Pridneni uzgoj mekušaca dopušta se samo ako to nema značajni utjecaj po okoliš na mjestima sakupljanja i rasta. Dokaz o minimalnom utjecaju na okoliš treba popratiti istraživanjem i izvješćem o području uzgoja koje subjekt dostavlja kontrolnom tijelu ili nadležnom tijelu. Izvješće se dodaje kao odijeljeno poglavlje održivom planu upravljanja. Članak 25.r Posebna pravila uzgoja za kamenice Dopušta se uzgoj u vrećama na nogarima. Te ili druge strukture na kojima se nalaze kamenice postavljaju se tako da se izbjegava stvaranje potpune barijere uz obalu. Stok se pažljivo pozicionira na ležišta u odnosu na smjer plime i oseke da bi se poboljšao uzgoj. Uzgoj udovoljava načelima opisanim u Prilogu XIII.a odjeljku 8. Odjeljak 7. Sprečavanje bolesti i veterinarsko liječenje Članak 25.s Opća pravila o sprečavanju bolesti 1. Plan upravljanja zdravljem životinja koji udovoljava članku 9. Direktive 2006/88/EZ treba detaljno navesti praksu biosigurnosti i sprečavanja bolesti uključujući pisani sporazum za savjetovanje u pogledu zdravlja, proporcionalno proizvodnoj jedinici, s kvalificiranim servisima za zdravlje životinja iz akvakulture koji će posjećivati uzgajalište najmanje jednom godišnje i najmanje jednom u dvije godine u slučaju školjkaša. 2. Sustave za držanje životinja, opremu i oruđe treba primjereno očistiti i dezinficirati. Mogu se koristiti samo proizvodi navedeni u Prilogu VII. odjeljcima 2.1. do 2.2. 3. S obzirom na odmor objekta: (a) nadležno tijelo određuje je li potreban odmor objekta kao i njegovo primjereno trajanje koje se provodi i dokumentira nakon svakog proizvodnog ciklusa u kaveznim sustavima na otvorenom moru. Odmor objekta se preporučuje i za druge uzgojne metode koje koriste bazene, ribnjake i kaveze; (b) on nije obvezan za uzgoj školjkaša; (c) tijekom odmora objekta kavez ili druga struktura koja se koristi za uzgoj životinja iz akvakulture prazni se, dezinficira i ostavlja prazna prije sljedećeg korištenja. 4. Kada je to primjereno, nepotrošena riblja hrana, izmet i uginule životinje uklanjaju se bez odlaganja da bi se izbjegao bilo kakav rizik značajne štete po okoliš s obzirom na kakvoću vode, da bi se umanjila opasnost od bolesti i izbjeglo privlačenje kukaca ili glodavaca. 5. Ultravioletno svjetlo i ozon mogu se koristiti samo u mrjestilištima i mladičnjacima. 6. Za biološku kontrolu ektoparazita prednost se daje uporabi čišće ribe. Članak 25.t Veterinarsko liječenje 1. Kada se unatoč preventivnim mjerama za osiguranje zdravlja životinja u skladu s člankom 15. stavkom 1. točkom (f) i. Uredbe (EZ) br. 834/2007 pojavi zdravstveni problem, veterinarsko se liječenje može koristiti sljedećim redoslijedom: (a) tvari dobivene iz biljaka, životinja ili minerala u homeopatskoj otopini; (b) biljke i njihovi ekstrakti bez anestetskog učinka; i (c) tvari poput: elemenata u tragovima, metala, prirodnih imunostimulatora ili odobrenih probiotika. 2. Uporaba alopatskog liječenja ograničava se na dvije serije liječenja godišnje, uz izuzetak cijepljenja i obveznih planova iskorjenjivanja. Međutim, u slučajevima uzgojnog ciklusa koji traje manje od godine dana primjenjuje se ograničenje od jednog alopatskog liječenja. Ako se spomenuta ograničenja za alopatsko liječenje premaše, dotične životinje iz akvakulture ne mogu se prodavati kao ekološki proizvodi. 3. Korištenje liječenja protiv nametnika koje ne uključuje obvezne sustave kontrole koje provode države članice ograničava se na dva puta godišnje ili jednom godišnje u slučajevima uzgojnog ciklusa koji traje manje od 18 mjeseci. 4. Karenca za alopatsko veterinarsko liječenje i liječenje protiv nametnika na temelju stavka 3., uključujući liječenje pod obveznim nadzorom i planom iskorjenjivanja, dvostruka je od propisane karence kako se spominje u članku 11. Direktive 2001/82/EZ, a u slučaju u kojem se to razdoblje nije potanko navelo, ona iznosi 48 sati. 5. Kada god se koriste veterinarsko-medicinski proizvodi, takva se uporaba treba prijaviti kontrolnom tijelu ili nadležnom tijelu prije no što se životinje stave na tržište kao ekološki uzgojene. Liječene životinje trebaju biti jasno prepoznatljive.