32011D0291



ODLUKA VIJEĆA

od 26. travnja 2011.

o tehničkim specifikacijama interoperabilnosti vezano uz podsustav željezničkih vozila - „lokomotive i putnička željeznička vozila” transeuropskog konvencionalnog željezničkog sustava

(priopćena pod brojem dokumenta C(2011) 2737)

(Tekst značajan za EGP)

(2011/291/EU)

EUROPSKA KOMISIJA,

uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,

uzimajući u obzir Direktivu 2008/57/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 17. lipnja 2008. o interoperabilnosti željezničkog sustava unutar Zajednice (1), posebno njezin članak 6. stavak 1.,

budući da:

TSI o željezničkim vozilima ne bi trebao nametati korištenje određenih tehnologija i tehničkih rješenja osim kada je to izričito neophodno za interoperabilnost željezničkog sustava na području Europske unije.

DONIJELA JE OVU ODLUKU:

Članak 1.

Ovime se usvaja Tehnička specifikacija interoperabilnosti (TSI) vezana uz podsustav željezničkih vozila, „Lokomotive i putnička željeznička vozila”, transeuropskog konvencionalnog željezničkog sustava navedena u Prilogu.

Članak 2.

1. TSI utvrđen ovim Prilogom primjenjuje se na sva nova željeznička vozila transeuropskog željezničkog sustava, određenog u Prilogu Direktivi 2008/57/EZ. Tehničko i geografsko područje primjene ove Odluke utvrđeno je u odjeljcima 1.1. i 1.2. ovog Priloga.

TSI utvrđen ovim Prilogom također se primjenjuje na sva postojeća željeznička vozila kada su ista podvrgnuta obnovi ili nadogradnji u skladu s člankom 20. Direktive 2008/57/EZ.

2. Do 1. lipnja 2017. primjena ovog TSI-ja nije obvezna za sljedeća željeznička vozila:

(c)

Članak 3.

1. U pogledu onih pitanja koja su razvrstana kao otvorena pitanja u TSI-ju utvrđenom Prilogom, uvjeti koje je potrebno ispuniti za provjeru interoperabilnosti na temelju članka 17. stavka 2. Direktive 2008/57/EZ predstavljaju primjenljive tehničke propise koji se koriste u državi članici koja izdaje odobrenje za stavljanje u uporabu podsustava obuhvaćenih ovom Odlukom.

2. Svaka država članica obavješćuje drugu državu članicu i Komisiju unutar šest mjeseci od objave ove Odluke o:

(c)

3. U pogledu nacionalnih propisa koji se odnose na vozila razvrstana za nacionalnu upotrebu u odjeljku 4.2.3.5.2.2., također se primjenjuje i stavak 2. ovog članka.

Članak 4.

1. U pogledu onih pitanja koja su razvrstana kao posebni slučajevi doneseni u odjeljku 7. TSI-ja utvrđenog Prilogom, uvjeti koje je potrebno ispuniti za provjeru interoperabilnosti u skladu s člankom 17. stavkom 2. Direktive 2008/57/EZ predstavljaju primjenljive tehničke propise koji se koriste u državi članici koja izdaje odobrenje za stavljanje u uporabu podsustava obuhvaćenih ovom Odlukom.

2. Svaka država članica obavješćuje drugu državu članicu i Komisiju unutar šest mjeseci od objave ove Odluke o:

(c)

Članak 5.

Postupci za ocjenu sukladnosti, prikladnosti za upotrebu i EZ provjeru utvrđeni u odjeljku 6. TSI-ja utvrđenog u Prilogu temelje se na modulima određenima u Odluci 2010/713/EU.

Članak 6.

1. EZ potvrda o provjeri podsustava koji sadrži interoperabilne sastavne dijelove koji ne posjeduju EZ izjavu o sukladnosti ili prikladnosti za upotrebu može se izdati tijekom prijelaznog razdoblja od šest godina nakon dana početka primjene ove Odluke, pod uvjetom da su ispunjene odredbe utvrđene u odjeljku 6.3. Priloga.

2. Proizvodnja nadograđenih/obnovljenih podsustava koji koriste interoperabilne sastavne dijelove koji nemaju potvrdu mora biti dovršena tijekom prijelaznog razdoblja, uključujući njihovo stavljanje u upotrebu.

3. Tijekom prijelaznog razdoblja država članica dužna je osigurati da su:

4. Nakon završetka prijelaznog razdoblja te uz iznimke dozvoljene na temelju odjeljka 6.3.3. Priloga o održavanju, interoperabilni sastavni dijelovi moraju biti obuhvaćeni zahtijevanom EZ izjavom o sukladnosti/prikladnosti za upotrebu prije njihovog uključivanja u određeni podsustav.

Članak 7.

U pogledu željezničkih vozila koja su predmet projekata u kasnijoj fazi razvoja, svaka država članica dužna je u roku od godinu dana nakon stupanja na snagu ove Odluke podnijeti Komisiji popis projekata koji se odvijaju na njezinom državnom području te koji se nalaze u kasnijoj fazi razvoja.

Članak 8.

Izmjene Odluke 2008/163/EZ

Odluka 2008/163/EZ mijenja se kako slijedi:

Članak 9.

Ova se Odluka primjenjuje od 1. lipnja 2011.

Članak 10.

Ova je Odluka upućena državama članicama.

(1) SL L 191, 18.7.2008., str. 1.

(2) SL L 110, 20.4.2001., str. 1.

(3) SL L 319, 4.12.2010., str. 1.

(4) SL L 64, 7.3.2008., str. 1.

(5) SL L 235, 17.9.1996., str. 6.

(6) SL L 164, 30.4.2004., str. 44.

PRILOG

DIREKTIVA 2008/57/EZ O INTEROPERABILNOSTI ŽELJEZNIČKOG SUSTAVA U ZAJEDNICI

TEHNIČKA SPECIFIKACIJA INTEROPERABILNOSTI

Podsustav „željezničkih vozila” za „lokomotive i putnička željeznička vozila” konvencionalne željeznice

1. UVOD

1.1. Tehničko područje primjene

1.2. Geografsko područje primjene

1.3. Sadržaj ovog TSI-ja

1.4. Referentni dokumenti

2. PODSUSTAV ŽELJEZNIČKIH VOZILA I FUNKCIJE

2.1. Podsustav željezničkih vozila kao dio konvencionalnog željezničkog sustava

2.2. Definicije vezane uz željeznička vozila

2.3. Željeznička vozila u području primjene ovog TSI-ja

3. OSNOVNI ZAHTJEVI

3.1. Općenito

3.2. Elementi podsustava željezničkih vozila koji odgovaraju osnovnim zahtjevima

3.3. Osnovni zahtjevi koji nisu obuhvaćeni ovim TSI-jem

3.3.1. Opći zahtjevi, zahtjevi vezani uz održavanje i rad

3.3.2. Zahtjevi svojstveni drugim podsustavima

4. ZNAČAJKE PODSUSTAVA ŽELJEZNIČKIH VOZILA

4.1. Uvod

4.1.1. Općenito

4.1.2. Opis željezničkih vozila koja podliježu primjeni ovog TSI-ja

4.1.3. Glavno razvrstavanje željezničkih vozila za primjenu zahtjeva TSI-ja

4.1.4. Razvrstavanje željezničkih vozila za protupožarnu sigurnost

4.2. Funkcionalne i tehničke specifikacije podsustava

4.2.1. Općenito

4.2.1.1. Isključenje iz uporabe

4.2.1.2. Otvorena pitanja

4.2.1.3. Sigurnosni aspekti

4.2.2. Konstrukcijski i mehanički dijelovi

4.2.2.1. Općenito

4.2.2.2. Mehanička sučelja

4.2.2.2.1. Općenito i definicije

4.2.2.2.2. Unutarnje kvačilo

4.2.2.2.3. Krajnje kvačilo

4.2.2.2.4. Pomoćno kvačilo

4.2.2.2.5. Pristup osoblju za povezivanje i odvajanje

4.2.2.3. Središnji prolazi

4.2.2.4. Izdržljivost konstrukcije vozila

4.2.2.5. Pasivna sigurnost

4.2.2.6. Podizanje i podizanje dizalicom

4.2.2.7. Ugradnja uređaja na konstrukciju sanduka vozila

4.2.2.8. Vrata za pristup osoblju i teretu

4.2.2.9. Mehaničke značajke stakla (osim vjetrobranskog stakla)

4.2.2.10. Uvjeti opterećenja i izvagana masa

4.2.3. Međusobno djelovanje vozilo-kolosijek i profili

4.2.3.1. Profili

4.2.3.2. Osovinsko opterećenje i opterećenje kotača

4.2.3.2.1. Parametar osovinskog opterećenja

4.2.3.2.2. Opterećenje kotača

4.2.3.3. Parametri željezničkih vozila koji utječu na zemaljske sustave

4.2.3.3.1. Značajke željezničkih vozila za sukladnost sa sustavima za otkrivanje vlakova

4.2.3.3.1.1. Značajke željezničkih vozila za sukladnost sa sustavima za otkrivanje vlakova koji su utemeljeni na kolosiječnim strujnim krugovima

4.2.3.3.1.2. Značajke željezničkih vozila za sukladnost sa sustavima za otkrivanje vlakova koji su utemeljeni na brojačima osovina

4.2.3.3.1.3. Značajke željezničkih vozila za sukladnost sa sustavima za otkrivanje vlakova koji su utemeljeni na opremi petljea

4.2.3.3.2. Nadzor pregrijanosti osovinskih ležajeva

4.2.3.4. Dinamičko ponašanje željezničkih vozila

4.2.3.4.1. Zaštita od iskliznuća pri vožnji zakrivljenim kolosijekom

4.2.3.4.2. Dinamično vozno ponašanje

4.2.3.4.2.1. Granične vrijednosti za sigurnost vožnje

4.2.3.4.2.2. Granične vrijednosti opterećenja kolosijeka

4.2.3.4.3. Ekvivalentna koničnost

4.2.3.4.3.1. Konstrukcijske vrijednosti za nove profile kotača

4.2.3.4.3.2. Radne vrijednosti ekvivalentne koničnosti kolnog sloga

4.2.3.5. Pogonski mehanizam

4.2.3.5.1. Konstrukcijsko projektiranje okvira okretnog postolja

4.2.3.5.2. Kolni slogovi

4.2.3.5.2.1. Mehaničke i geometrijske značajke kolnih sklopova

4.2.3.5.2.2. Mehaničke i geometrijske značajke kotača

4.2.3.5.2.3. Kolni slogovi s promjenjivom širinom kolosijeka

4.2.3.6. Najmanji promjer luka zavoja

4.2.3.7. Zaštitne ograde

4.2.4. Kočenje

4.2.4.1. Općenito

4.2.4.2. Proizvodni i sigurnosni zahtjevi

4.2.4.2.1. Funkcionalni zahtjevi

4.2.4.2.2. Sigurnosni zahtjevi

4.2.4.3. Vrsta kočnog sustava

4.2.4.4. Upravljanje kočnicama

4.2.4.4.1. Upravljanje kočnicom za opasnost

4.2.4.4.2. Upravljanje radnom kočnicom

4.2.4.4.3. Upravljanje izravnim kočenjem

4.2.4.4.4. Upravljanje dinamičkim kočenjem

4.2.4.4.5. Upravljanje ručnom kočnicom

4.2.4.5. Kočna učinkovitost

4.2.4.5.1. Opći zahtjevi

4.2.4.5.2. Kočenje u slučaju opasnosti

4.2.4.5.3. Radna kočnica

4.2.4.5.4. Izračuni vezani uz toplinsku učinkovitost

4.2.4.5.5. Ručna kočnica

4.2.4.6. Profil adhezije kotač-tračnica - sustav za protukliznu zaštitu kotača

4.2.4.6.1. Granične vrijednosti profila adhezije kotač-tračnica

4.2.4.6.2. Sustav protuklizne zaštite kotača

4.2.4.7. Dinamička kočnica - kočni sustav povezan s vučnim sustavom

4.2.4.8. Kočni sustav neovisan od uvjeta trenja

4.2.4.8.1. Općenito

4.2.4.8.2. Magnetska kočnica

4.2.4.8.3. Kočnica na vrtložne struje

4.2.4.9. Oznaka stanja i kvara na kočnici

4.2.4.10. Zahtjevi vezani uz kočenje za pomoć vozilu

4.2.5. Stavke vezane uz putnike

4.2.5.1. Sanitarni sustavi

4.2.5.2. Sustav za obavješćivanje putnika: sustav za zvučnu komunikaciju

4.2.5.3. Putnički alarm: funkcionalni zahtjevi

4.2.5.4. Sigurnosne upute putnicima - Oznake

4.2.5.5. Komunikacijski uređaji za putnike

4.2.5.6. Vanjska vrata: ulazak i izlazak putnika iz željezničkog vozila

4.2.5.7. Konstrukcija sustava unutarnjih vrata

4.2.5.8. Unutarnja vrata

4.2.5.9. Kvaliteta zraka u unutrašnjosti vozila

4.2.5.10. Bočni prozori na karoseriji

4.2.6. Okolišni uvjeti i aerodinamični učinci

4.2.6.1. Okolišni uvjeti

4.2.6.1.1. Nadmorska visina

4.2.6.1.2. Temperatura

4.2.6.1.3. Vlažnost

4.2.6.1.4. Kiša

4.2.6.1.5. Snijeg, led i tuča

4.2.6.1.6. Sunčevo zračenje

4.2.6.1.7. Otpornost na zagađivanje

4.2.6.2. Aerodinamični učinci

4.2.6.2.1. Učinak zračne struje na putnike na peronu

4.2.6.2.2. Učinak zračne struje na pružne radnike

4.2.6.2.3. Impuls čelnog tlaka

4.2.6.2.4. Najveće promjene tlaka u željezničkim tunelima

4.2.6.2.5. Bočni vjetar

4.2.7. Čelna svjetla te vidni i zvučni uređaji za upozorenje

4.2.7.1. Čelna svjetla

4.2.7.1.1. Prednja svjetla

4.2.7.1.2. Pozicijska svjetla

4.2.7.1.3. Stražnja svjetla

4.2.7.1.4. Upravljanje svjetlima

4.2.7.2. Sirena (uređaj za zvučno upozorenje)

4.2.7.2.1. Općenito

4.2.7.2.2. Razine zvučnog tlaka sirena za upozorenje

4.2.7.2.3. Zaštita

4.2.7.2.4. Nadzor sirene

4.2.8. Vučna i električna oprema

4.2.8.1. Učinkovitost vučne sile

4.2.8.1.1. Općenito

4.2.8.1.2. Zahtjevi vezani uz učinkovitost

4.2.8.2. Napajanje električnom energijom

4.2.8.2.1. Općenito

4.2.8.2.2. Djelovanje unutar raspona napona i frekvencija

4.2.8.2.3. Rekuperacijsko kočenje s vraćanjem energije u kontaktni vod

4.2.8.2.4. Najveća snaga i struja iz kontaktnog voda

4.2.8.2.5. Najveća struja u stanju mirovanja za izmjenične sustave

4.2.8.2.6. Faktor snage

4.2.8.2.7. Smetnje sustava vezano uz energiju za istosmjerne sustave

4.2.8.2.8. Funkcija mjerenja potrošnje energije

4.2.8.2.9. Zahtjevi vezani uz pantograf

4.2.8.2.9.1. Radni raspon u visini pantografa

4.2.8.2.9.1.1. Visina međusobnog djelovanja s kontaktnim žicama (razina željezničkih vozila)

4.2.8.2.9.1.2. Radni raspon u visini pantografa (razina interoperabilnih sastavnih dijelova)

4.2.8.2.9.2. Geometrija glave pantografa (razina interoperabilnih sastavnih dijelova)

4.2.8.2.9.2.1. Geometrija glave pantografa vrste 1 600 mm

4.2.8.2.9.2.2. Geometrija glave pantografa vrste 1 950 mm

4.2.8.2.9.3. Strujni kapacitet pantografa (razina interoperabilnih sastavnih dijelova)

4.2.8.2.9.4. Klizač pantografa (razina interoperabilnih sastavnih dijelova)

4.2.8.2.9.4.1. Geomtrija klizača pantografa

4.2.8.2.9.4.2. Materijal klizača pantografa

4.2.8.2.9.4.3. Značajke klizača pantografa

4.2.8.2.9.5. Statička kontaktna sila pantografa (razina interoperabilnih sastavnih dijelova)

4.2.8.2.9.6. Kontaktna sila i dinamično ponašanje pantografa

4.2.8.2.9.7. Razmještaj pantografa (razina željezničkih vozila)

4.2.8.2.9.8. Vožnja kroz blokove za fazno i sustavno razdvajanje (razina željezničkih vozila)

4.2.8.2.9.9. Izolacija pantografa od vozila (razina željezničkih vozila)

4.2.8.2.9.10. Spuštanje pantografa (razina željezničkih vozila)

4.2.8.2.10. Električna zaštita vlaka

4.2.8.3. Dizelski i drugi toplinski vučni sustavi

4.2.8.4. Zaštita od električnih opasnosti

4.2.9. Upravljačnica i sučelje strojovođa-vlak

4.2.9.1. Upravljačnica

4.2.9.1.1. Općenito

4.2.9.1.2. Ulaz i izlaz

4.2.9.1.2.1. Ulaz i izlaz u uvjetima uporabe

4.2.9.1.2.2. Izlazi za opasnost iz upravljačnice

4.2.9.1.3. Vanjska vidljivost

4.2.9.1.3.1. Vidljivost sprijeda

4.2.9.1.3.2. Pogled sa strane i unazad

4.2.9.1.4. Unutarnje uređenje upravljačnice

4.2.9.1.5. Strojovođino sjedalo

4.2.9.1.6. Strojovođin upravljački stol – ergonomija

4.2.9.1.7. Nadzor klime i kvalitete zraka

4.2.9.1.8. Unutarnja rasvjeta

4.2.9.2. Vjetrobransko staklo

4.2.9.2.1. Mehaničke značajke

4.2.9.2.2. Optička svojstva

4.2.9.2.3. Oprema

4.2.9.3. Sučelje strojovođa-vlak

4.2.9.3.1. Funkcija nadzora strojovođine aktivnosti

4.2.9.3.2. Označavanje brzine

4.2.9.3.3. Jedinica za prikaz (kontrolno-mjerni instrument) i zasloni za strojovođu

4.2.9.3.4. Upravljački mehanizmi i pokazatelji

4.2.9.3.5. Označivanje

4.2.9.3.6. Funkcija daljinskog upravljanja s terena

4.2.9.4. Alati i prijenosna oprema na vlaku

4.2.9.5. Spremište koje koristi osoblje vlaka

4.2.9.6. Uređaji za snimanje

4.2.10. Protupožarna sigurnost i evakuacija

4.2.10.1. Općenito i kategorizacija

4.2.10.1.1. Zahtjevi koji se primjenjuju na sva vozila, osim na teretne lokomotive i pružne strojeve

4.2.10.1.2. Zahtjevi koji se primjenjuju na teretne lokomotive i pružne strojeve

4.2.10.1.3. Zahtjevi određeni u TSI-ju za sigurnost u željezničkim tunelima

4.2.10.2. Zahtjevi vezani za materijale

4.2.10.3. Posebne mjere za zapaljive tekućine

4.2.10.4. Evakuacija putnika

4.2.10.5. Protupožarne prepreke

4.2.11. Servisni pregledi

4.2.11.1. Općenito

4.2.11.2. Vanjsko čišćenje vlaka

4.2.11.2.1. Čišćenje vjetrobranskog stakla u upravljačnici

4.2.11.2.2. Vanjsko čišćenje pomoću uređaja za čišćenje

4.2.11.3. Sustav za pražnjenje nužnika

4.2.11.4. Oprema za opskrbu vodom

4.2.11.5. Sučelje za opskrbu s vodom

4.2.11.6. Posebni zahtjevi za vlakove u očekivanju rada na neradnim kolosijecima i radionicama

4.2.11.7. Oprema za opskrbu gorivom

4.2.12. Dokumenti za uporabu i održavanje

4.2.12.1. Općenito

4.2.12.2. Opća dokumentacija

4.2.12.3. Dokumentacija vezana uz održavanje

4.2.12.3.1. Dokumentacija o utemeljenosti plana održavanja

4.2.12.3.2. Glavna opisna (tehnička) dokumentacija o održavanju

4.2.12.4. Radna dokumentacija

4.2.12.5. Nacrt podizanja i upute

4.2.12.6. Opisi vezani uz spašavanje

4.3. Funkcionalne i tehničke specifikacije sučelja

4.3.1. Sučelje s energetskim podsustavom

4.3.2. Sučelje s infrastrukturnim podsustavom

4.3.3. Sučelje s podsustavom za vođenje

4.3.4. Sučelje s prometno-upravljačkim i signalno-sigurnosnim podsustavom

4.3.5. Sučelje s podsustavom za telematske aplikacije za putnike

4.4. Operativni propisi

4.5. Pravila za održavanje

4.6. Stručna osposobljenost

4.7. Zdravstveni i sigurnosni uvjeti

4.8. Europski registar odobrenih tipova vozila

5. INTEROPERABILNI SASTAVNI DIJELOVI

5.1. Definicije

5.2. Inovativna rješenja

5.3. Specifikacija interoperabilnih sastavnih dijelova

5.3.1. Pomoćno kvačilo

5.3.2. Kotači

5.3.3. Sustav za protukliznu zaštitu kotača

5.3.4. Prednja svjetla

5.3.5. Pozicijska svjetla

5.3.6. Stražnja svjetla

5.3.7. Sirene

5.3.8. Pantograf

5.3.8.1. Klizači pantografa

5.3.9. Glavni prekidač strujnog kruga

5.3.10. Priključak sustava za pražnjenje nužnika

5.3.11. Dovodni priključak za spremnik za vodu

6. OCJENJIVANJE SUKLADNOSTI ILI PRIKLADNOSTI ZA UPOTREBU I EZ PROVJERE

6.1. Interoperabilni sastavni dijelovi

6.1.1. Ocjenjivanje sukladnosti

6.1.2. Postupci ocjenjivanja sukladnosti

6.1.2.1. Moduli za ocjenjivanje sukladnosti

6.1.2.2. Određeni postupci ocjenjivanja sukladnosti interoperabilnih sastavnih dijelova

6.1.2.2.1. Sustav za protukliznu zaštitu kotača (odredba 5.3.3.)

6.1.2.2.2. Prednja svjetla (odredba 5.3.4.)

6.1.2.2.3. Pozicijska svjetla (odredba 5.3.5.)

6.1.2.2.4. Stražnja svjetla (odredba 5.3.6.)

6.1.2.2.5. Sirena (odredba 5.3.7.)

6.1.2.2.6. Pantograf (odredba 5.3.8.)

6.1.2.2.7. Klizači pantografa (odredba 5.3.8.1.)

6.1.2.3. Projektne faze u kojima se zahtijeva ocjenjivanje

6.1.3. Inovativno rješenje

6.1.4. Sastavni dio koji zahtijeva EZ izjave na temelju TSI-ja za podsustav željezničkih vozila za velike brzine ili ovog TSI-ja

6.1.5. Ocjenjivanje prikladnosti za upotrebu

6.2. Podsustav željezničkih vozila

6.2.1. EZ provjera (općenito)

6.2.2. Postupci ocjenjivanja sukladnosti (moduli)

6.2.2.1. Moduli ocjenjivanja sukladnosti

6.2.2.2. Određeni postupci ocjenjivanja za podsustave

6.2.2.2.1. Stanje opterećenja i izvagana masa (odredba 4.2.2.10.)

6.2.2.2.2. Profili (odredba 4.2.3.1.)

6.2.2.2.3. Opterećenje kotača (odredba 4.2.3.2.2.)

6.2.2.2.4. Kočenje - sigurnosni zahtjevi (odredba 4.2.4.2.2.)

6.2.2.2.5. Kočnica za opasnost (odredba 4.2.4.5.2.)

6.2.2.2.6. Radna kočnica (odredba 4.2.4.5.3.)

6.2.2.2.7. Sustav protuklizne zaštite kotača (odredba 4.2.4.6.2.)

6.2.2.2.8. Sanitarni sustavi (odredba 4.2.5.1.)

6.2.2.2.9. Kvaliteta zraka u unutrašnjosti vozila (odredba 4.2.5.9. i odredba 4.2.9.1.7.)

6.2.2.2.10. Aerodinamični učinci na putnike na peronu (odredba 4.2.6.2.1.)

6.2.2.2.11. Aerodinamični učinci na pružne radnike (odredba 4.2.6.2.2.)

6.2.2.2.12. Impuls čelnog tlaka (odredba 4.2.6.2.3.)

6.2.2.2.13. Najveća snaga i struja iz kontaktnog voda (odredba 4.2.8.2.4.)

6.2.2.2.14. Čimbenik snage (odredba 4.2.8.2.6.)

6.2.2.2.15. Dinamično ponašanje pantografa (odredba 4.2.8.2.9.6.)

6.2.2.2.16. Razmještaj pantografa (odredba 4.2.8.2.9.7.)

6.2.2.2.17. Vjetrobransko staklo (odredba 4.2.9.2.)

6.2.2.2.18. Protupožarne prepreke (odredba 4.2.10.5.)

6.2.2.3. Projektna faza kada je potrebno ocjenjivanje

6.2.3. Inovativna rješenja

6.2.4. Ocjenjivanje dokumentacije koja se zahtijeva za rad i održavanje

6.2.5. Vozila koja zahtijevaju EZ potvrde na temelju TSI-ja za podsustav željezničkih vozila za velike brzine i ovog TSI-ja

6.2.6. Ocjenjivanje vozila namijenjenih za opću uporabu

6.2.7. Ocjenjivanje vozila namijenjenih za unaprijed zadani (zadane) sastav(e)

6.2.8. Posebni slučaj: Ocjenjivanje vozila namijenjenih za uključivanje u postojeće stalne sastave

6.2.8.1. Kontekst

6.2.8.2. Slučaj stalnog sastava sukladnog TSI-ju

6.2.8.3. Slučaj stalnog sastava koji nije sukladan TSI-ju

6.3. Podsustav koji sadrži interoperabilne sastavne dijelove koji ne posjeduju izjavu EZ-a

6.3.1. Uvjeti

6.3.2. Dokumentacija

6.3.3. Održavanje sustava potvrđenog u skladu s odredbom 6.3.1.

7. PROVEDBA

7.1. Opća pravila provedbe

7.1.1. Primjena na novoizgrađena željeznička vozila

7.1.1.1. Općenito

7.1.1.2. Prijelazno razdoblje

7.1.1.2.1. Uvod

7.1.1.2.2. Projekti u kasnijoj fazi razvoja

7.1.1.2.3. Ugovori koji su u provedbi

7.1.1.2.4. Željezničko vozilo postojeće konstrukcije

7.1.1.3. Primjena na pružne strojeve

7.1.1.4. Sučelje s izvedbom drugih TSI-jeva

7.1.2. Obnova i nadogradnja postojećih željezničkih vozila

7.1.2.1. Uvod

7.1.2.2. Obnova

7.1.2.3. Nadogradnja

7.1.3. Pravila vezana uz potvrde o pregledu tipa ili konstrukcije

7.1.3.1. Podsustav željezničkih vozila

7.1.3.2. Interoperabilni sastavni dijelovi

7.2. Kompatibilnost s drugim podsustavima

7.3. Posebni slučajevi

7.3.1. Općenito

7.3.2. Popis posebnih slučajeva

7.3.2.1. Opći posebni slučajevi

7.3.2.2. Mehanička sučelja — Krajnja spojnica (4.2.2.2.3.)

7.3.2.3. Profili (4.2.3.1.)

7.3.2.4. Nadzor pregrijanosti osovinskih ležajeva (4.2.3.3.2.)

7.3.2.5. Dinamičko ponašanje željezničkih vozila (4.2.3.4.)

7.3.2.6. Granične vrijednosti opterećenja kolosijeka (4.2.3.4.2.2.)

7.3.2.7. Konstrukcijske vrijednosti za nove profile kotača (4.2.3.4.3.1.)

7.3.2.8. Kolni slogovi (4.2.3.5.2.)

7.3.2.9. Geometrijske značajke kotača (4.2.3.5.2.2.)

7.3.2.10. Aerodinamični učinci za putnike na peronima (4.2.6.2.1)

7.3.2.11. Impuls čelnog tlaka (4.2.6.2.3.)

7.3.2.12. Razina zvučnog tlaka sirene za upozorenje (4.2.7.2.2.)

7.3.2.13. Napajanje električnom energijom - Općenito (4.2.8.2.1.)

7.3.2.14. Rad unutar raspona napona i frekvencija (4.2.8.2.2.)

7.3.2.15. Radni raspon u visini pantografa (4.2.8.2.9.1.)

7.3.2.16. Geometrija glave pantografa (4.2.8.2.9.2.)

7.3.2.17. Dinamično ponašanje i kontaktna sila pantografa (4.2.8.2.9.6.)

7.3.2.18. Prednja vidljivost (4.2.9.1.3.1.)

7.3.2.19. Strojovođin upravljački stol - ergonomija (4.2.9.1.6.)

7.3.2.20. Zahtjevi vezani uz materijal (4.2.10.2.)

7.3.2.21. Sučelja za opskrbu s vodom (4.2.11.5.) i pražnjenje nužnika (4.2.11.3.)

7.3.2.22. Posebni uvjeti za garažiranje vlakova (4.2.11.6.)

7.3.2.23. Oprema za opskrbu gorivom (4.2.11.7.)

7.4. Posebni okolišni uvjeti

7.5. Aspekti koji se moraju uzeti u obzir u postupku revizije ili drugim aktivnostima Agencije

7.5.1. Aspekti vezani uz osnovni parametar iz ovog TSI-ja

7.5.1.1. Parametar osovinskog opterećenja (odredba 4.2.3.2.1.)

7.5.1.2. Granične vrijednosti opterećenja kolosijeka (odredba 4.2.3.4.2.2.)

7.5.1.3. Aerodinamični učinci (odredba 4.2.6.2.)

7.5.2. Aspekti koji nisu vezani uz osnovni parametar u ovom TSI-ju, ali su predmet istraživačkih projekata

7.5.2.1. Dopunski zahtjevi vezani uz sigurnosne razloge

7.5.3. Aspekti važni za željeznički sustav EU-a, ali izvan područja primjene TSI-jeva

7.5.3.1. Međusobni utjecaj vozilo-kolosijek (odredba 4.2.3.) - Podmazivanje vijenca

PRILOG A SUSTAV ODBOJNIKA I VIJČANE SPOJNICE

A.1. Odbojnici

A.2. Vijčana spojnica

A.3. Međudjelovanje vučnih i odbojnih naprava

PRILOG B PODIZANJE I PODIZANJE DIZALICOM

B.1. Definicije

B.1.1. Ponovno vraćanje na tračnice

B.1.2. Vraćanje u prvobitno stanje

B.1.3. Točke za podizanje dizalicom i podizanje

B.2. Učinak ponovnog vraćanja na tračnice na konstrukciju željezničkog vozila

B.3. Položaj točki za podizanje dizalicom na konstrukciji vozila

B.4. Geometrija odredaba za podizanje

B.4.1. Trajno ugrađene točke za podizanje

B.4.2. Pomične točke za podizanje

B.5. Pričvršćivanje pogonskih mehanizama na podvozje

B.6. Označivanje odredaba za podizanje dizalicom za spašavanje

B.7. Upute za podizanje

PRILOG C POSEBNE ODREDBE ZA KONSTRUKCIJU MOBILNE ŽELJEZNIČE INFRASTRUKTURE I OPREME ZA ODRŽAVANJE

C.1. Izdržljivost konstrukcije vozila

C.2. Podizanje i podizanje dizalicom

C.3. Vozno dinamičko ponašanje

PRILOG D MJERAČ ENERGIJE

PRILOG E TJELESNE MJERE STROJOVOĐE

PRILOG F PREDNJA VIDLJIVOST

F.1. Općenito

F.2. Referentni položaj vozila u odnosu na kolosijek

F.3. Referentni položaj za oči članova posade

F.4. Uvjeti vidljivosti

PRILOG G

PRILOG H OCJENJIVANJE PODSUSTAVA ŽELJEZNIČKIH VOZILA

H.1. Područje primjene

H.2. Značajke i moduli

PRILOG I ASPEKTI ZA KOJE TEHNIČKE SPECIFIKACIJE JOŠ NISU DOSTUPNE (OTVORENA PITANJA)

PRILOG J STANDARDI ILI NORMATIVNI DOKUMENTI NA KOJE SE POZIVA OVAJ TSI

1. UVOD

1.1. Tehničko područje primjene

Ova tehnička specifikacija interoperabilnosti (TSI) specifikacija je kojom se obrađuje pojedini podsustav s ciljem ispunjavanja osnovnih zahtjeva i osiguranja interoperabilnosti transeuropskog konvencionalnog željezničkog sustava kako je određeno u Direktivi 2008/57/EZ.

Predmetni podsustav čine željeznička vozila transeuropskog konvencionalnog željezničkog sustava iz odjeljka 1.Priloga I. Direktivi 2008/57/EZ.

Ovaj TSI također uključuje podsustav željezničkih vozila koji je određen u odjeljku 2.6. Priloga II. Direktivi 2008/57/EZ i s njim povezane dijelove energetskog podsustava („dio opreme za mjerenje potrošnje električne energije koji se nalazi na vlaku” iz odjeljka 2.2. Priloga II. Direktivi 2008/57/EZ) koji odgovara dijelu strukturnog energetskog podsustava u vlaku.

Ovaj TSI primjenjuje se na željeznička vozila:

— koja voze (ili su namijenjena za vožnju) po željezničkoj mreži određenoj u odjeljku 1.2. „Geografsko područje primjene” ovog TSI-ja, i

— koja pripadaju jednom od sljedećih tipova vozila (koji su određeni u odjeljku 1.2. Priloga I. Direktivi 2008/57/EZ): — motorni vlakovi s motorima s unutarnjim izgaranjem ili elekričnim motorima, — vučna vozila (lokomotive) s motorima s unutarnjim izgaranjem ili električna vučna vozila, — putnički vagoni, — motorna vozila za posebne namjene, koja se koriste za izgradnju i održavanje željezničke infrastrukture.

Više podataka o željezničkim vozilima koja ulaze u područje primjene ovog TSI-ja nalaze se u odjeljku 2. ovog Priloga.

1.2. Geografsko područje primjene

— Geografsko područje primjene ovog TSI-ja je transeuropski konvencionalni željeznički sustav (TEN) kao što je opisan u odjeljku 1.1. „Mreža” Priloga I. Direktivi 2008/57/EZ.

— Zahtjevi za željeznička vozila velikih brzina koja su konstruirana za vožnju transeuropskim željezničkim sustavom velikih brzina propisani u odjeljku 2.2. Priloga I. Direktivi 2008/57/EZ, pri najvećoj brzini namijenjenoj za mrežu velikih brzina, nisu obuhvaćeni ovim TSI-jem.

— Dodatni zahtjevi izvan ovog TSI-ja koji mogu biti potrebni za sigurnu vožnju konvencionalnih željezničkih vozila s najvećom brzinom manjom od 190 km/h mrežama velikih brzina koji ulaze u područje primjene ovog TSI-ja (kako je određeno u niže navedenoj odredbi 2.3.) označeni su kao otvoreno pitanje u postojećoj inačici ovog TSI-ja.

1.3. Sadržaj ovog TSI-ja

Sukladno članku 5. stavku 3. Direktive 2008/57/EZ, ovaj TSI:

(a) navodi predviđeno područje primjene (odjeljak 2.);

(b) propisuje osnovne zahtjeve za predmetni sustav željezničkih vozila i njegova sučelja u odnosu prema drugim podsustavima (odjeljak 3.);

(c) određuje funkcionalne i tehničke specifikacije koje moraju ispunjavati podsustav i njegova sučelja u odnosu prema drugim podsustavima (odjeljak 4.);

(d) određuje sučelja i interoperabilne sastavne dijelove, koji su obuhvaćeni europskim specifikacijama, uključujući europske norme potrebne za postizanje interoperabilnosti u konvencionalnom transeuropskom željezničkom sustavu (odjeljak 5.);

(e) za svaki razmatrani slučaj navodi postupke koji se koriste za ocjenu sukladnosti ili prikladnosti za upotrebu interoperabilnih sastavnih dijelova ili EZ provjeru podsustava (odjeljak 6.);

(f) navodi strategiju za provedbu ovog TSI-ja (odjeljak 7.);

(g) navodi stručne kvalifikacije koje se zahtijevaju od osoblja te zdravstvene i sigurnosne uvjete pri radu i održavanju podsustava kao i pri provedbi TSI-ja (odjeljak 4.).

U skladu s člankom 5. stavkom 5. Direktive 2008/57/EZ, mogu se predvidjeti odredbe za posebne slučajeve svakog TSI-ja; one su navedene u odjeljku 7.

1.4. Referentni dokumenti

— TSI za „lokomotive i putnička željeznička vozila” konvencionalne željeznice (CR LOC & PAS TSI): postojeći dokument.

Zakonodavne mjere na snazi:

— Direktiva 2008/57/EZ.

— TSI za prometno-upravljački i signalno-sigurnosni podsustav konvencionalne željeznice: Odluka Komisije 2006/679/EZ (1), kako je izmijenjena odlukama Komisije 2006/860/EZ (2), 2007/153/EZ (3), 2008/386/EZ (4), 2009/561/EZ (5) i 2010/79/EZ (6).

— -TSI za željeznička vozila velikih brzina: Odluka Komisije 2008/232/EZ (7).

— TSI za pristupačnost osobama smanjene pokretljivosti (PRM): Odluka Komisije 2008/164/EZ (8).

— TSI za sigurnost u željezničkim tunelima (SRT): Odluka Komisije 2008/163/EZ (9).

— TSI za buku konvencionalne željeznice: Odluka Komisije 2006/66/EZ (10).

— -TSI za teretne vagone konvencionalne željeznice (CR WAG TSI): Odluka Komisije 2006/861/EZ (11), kako je izmijenjena Odlukom Komisije 2009/107/EZ (12).

— TSI za upravljanje i vođenje konvencionalnog željezničkog prometa (OPE): Odluka Komisije 2006/920/EZ (13), kako je izmijenjena Odlukom 2009/107/EZ.

— Uobičajene sigurnosne metode (CSM): Uredba Komisije (EZ) br. 352/2009 (14).

Zakonodavne mjere u postupku donošenja:

— TSI za infrastrukturu konvencionalnih željeznica (CR INF TSI).

— TSI za energiju konvencionalnih željeznica (CR ENE TSI).

— Opis modula za ocjenu sukladnosti.

— Revizija operativnog TSI-ja (prilozi P i T).

Zakonodavne mjere u razvoju:

— Telematske aplikacije za putnike TSI (TAP-TSI).

2. PODSUSTAV ŽELJEZNIČKIH VOZILA I FUNKCIJE

2.1. Podsustav željezničkih vozila kao dio konvencionalnog željezničkog sustava

Transeuropski željeznički sustav sastoji se od željezničkog sustava velikih brzina i konvencionalnog željezničkog sustava.

Prema Direktivi 2008/57/EZ, podsustav željezničkih vozila transeuropskog željezničkog sustava velikih brzina (HS TEN) sastoji se od pruga namijenjenih za velike brzine ili pruga nadograđenih za velike brzine (npr. brzine razreda od 200 km/h ili više) koje su navedene kao takve u Prilogu 1. Odluci br. 1692/96/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (15).

Napomena: TSI za podsustav željezničkih vozila velike brzine odjeljak 1.1. postavlja graničnu vrijednost od 190 km/h za željeznička vozila u svom tehničkom području primjene.

Prema Direktivi 2008/57/EZ, podsustav željezničkih vozila transeuropskog konvencionalnog željezničkog sustava uključuje sve vlakove koji će vjerojatno putovati na svim ili dijelu konvencionalnih željezničkih pruga TEN-a; najveća operativna brzina ovih vlakova nije navedena.

Konvencionalni željeznički sustav podijeljen je u podsustave na način određen u Prilogu II. (odjeljak 1.) Direktivi 2008/57/EZ i naveden na sljedeći način.

Strukturna područja:

— infrastruktura,

— energija,

— prometno-upravljački i signalno-sigurnosni podsustav,

— željeznička vozila.

Funkcionalna područja:

— vođenje i upravljanje željezničkim prometom,

— održavanje,

— telematske aplikacije za usluge prijevoza putnika i tereta.

S iznimkom održavanja, svakim podsustavom bavi se zasebni TSI.

Podsustav željezničkih vozila kojima se bavi ovaj TSI (određen u odjeljku 1.1.) ima sučelja s gore navedenim drugim podsustavima konvencionalnog željezničkog sustava; ova sučelja razmatraju se u okviru cjelovitog sustava, sukladno svim odgovarajućim TSI-jevima.

Nastavno na razvoj druge skupine TSI-jeva postoje:

— dva TSI-ja koja opisuju posebne aspekte željezničkog sustava i koji se odnose na nekoliko podsustava, od kojih je jedan podsustav željezničkih vozila konvencionalne željeznice: (a) sigurnost u željezničkim tunelima; (b) dostupnost za osobe smanjene pokretljivosti; i

— dva TSI-ja koja se odnose na podsustav željezničkih vozila konvencionalne željeznice: (c) buka; (d) teretni vagoni.

Zahtjevi koji se odnose na podsustav željezničkih vozila navedeni u ova četiri TSI-ja ne ponavljaju se u ovom TSI-ju.

2.2. Definicije vezane uz željeznička vozila

Za potrebe ovog TSI-ja primjenjuju se sljedeće definicije:

Sastav vlaka: — „Jedinica” je opći izraz kojim se označava željezničko vozilo koje podliježe primjeni ovog TSI-ja te je samim time podložno potvrdi o „EZ” provjeri. Jedinica se može sastojati od nekoliko „vozila”, kako je propisano u Direktivi 2008/57/EZ, članku 2. točki (c); uzimajući u obzir područje primjene ovog TSI-ja, korištenje pojma „vozilo” u ovom TSI-ju ograničeno je na podsustav željezničkih vozila. — „Vlak” je operativni sastav koji se sastoji od jedne ili više jedinica. — „Putnički vlak” je operativna struktura koja omogućuje pristup putnicima (vlak koji se sastoji od putničkih vozila, ali koji ne omogućuje pristup putnicima ne smatra se putničkim vlakom). — „Fiksni sastav” je sastav vlaka koji se može promijeniti samo u okruženju radionice. — „Unaprijed zadani sastav(i)” je (su) sastav(i) vlaka od nekoliko jedinica priključenih zajedno, koji se određuje (određuju) u konstrukcijskoj fazi i koji se može (mogu) promijeniti tijekom prometovanja. — „Višestruko djelovanje”: kada se zahtijeva „višestruko djelovanje”: — motorni vlakovi konstruirani su tako da se nekoliko njih (tipa koji se ocjenjuje) može priključiti kako bi djelovali kao jedan vlak kojim se upravlja iz jedne upravljačnice, — lokomotive su konstruirane tako da se da se nekoliko njih (tipa koji se ocjenjuje) može priključiti kako bi djelovale kao jedan vlak kojim se upravlja iz jedne upravljačnice. — „Opća uporaba ili vožnja u sprezi”: jedinica je konstruirana za opću uporabu kada je ta jedinica namijenjena priključivanju drugoj (drugim) jedinici (jedinicama) u sastavu vlaka koji nije određen u konstrukcijskoj fazi.

Željeznička vozila: A — Motorni vlakovi s unutarnjim izgaranjem na vlastiti pogon ili električni vlakovi: „Kompozicija vlaka” je fiksni sastav koji može prometovati kao vlak; ona po definiciji nije namijenjena za izmjenu sastava, osim u okruženju radionice. Sastoji se od samo jednog motornog vozila ili jednog motornog vozila i vozila bez motora. „Električni i/ili dizelski motorni vlak” je kompozicija vlaka u kojoj sva vozila mogu prevoziti putnike ili prtljagu/poštu. „Jednodijelni motorni vlak” je vozilo koje može djelovati samostalno te može prevoziti putnike ili prtljagu/poštu. B — Vučna vozila s motorima s unutarnjim izgaranjem ili električna vučna vozila: „Lokomotiva” je vučno vozilo (ili kombinacija nekoliko vozila) koje nije namijenjeno za prijevoz korisnog tereta i ima sposobnost odvajanja od vlaka u normalnom prometu i zasebnog djelovanja. „Manevarska lokomotiva” je vučno vozilo namijenjeno za korištenje isključivo na ranžirnim kolodvorima, postajama i deponijima. Vuču vlaka također može pružiti vozilo s vlastitim pogonom sa ili bez upravljačnice koje nije namijenjeno odvajanju tijekom uobičajenog prometovanja. Takvo vozilo zove se „pogonsko vozilo” općenito ili „pogonska glava” kada je smješteno na jedan kraj kompozicije vlaka i ugrađeno u upravljačnici. C — Putnički vagoni i druga srodna vozila: „Putnički vagon” je nevučno vozilo u fiksnom ili promjenjivom sastavu koje može prevoziti putnike (na temelju dodatka, za zahtjeve koji su navedeni za primjenu na putničke vagone iz ovog TSI-ja smatra se da se primjenjuju i na vagon-restorane, spavaća kola, vagone s ležajevima itd.). Putnički vagon može biti opremljen upravljačnicom; takav putnički vagon tada se naziva „motornim putničkim vagonom”. „Teretni vagon” je nevučno vozilo koje može prevoziti korisni teret osim putnika, npr. prtljagu ili poštu, namijenjeno uključivanju u stalni ili promjenjivi sastav namijenjen prijevozu putnika. „Teretni vagon” može biti opremljen upravljačnicom; takav putnički vagon tada se naziva „motornim teretnim vagonom”. „Motorni teretni vagon” je nevučno vozilo opremljeno upravljačnicom. „Nosač automobila” je nevučno vozilo koje može prevoziti putnička motorna vozila bez njihovih putnika i koje je namijenjeno uključivanju u putnički vlak. „Stalni niz putničkih vagona” je nevučni sastav od nekoliko putničkih vagona „polutrajno” priključenih ili vagona kojima se može izmijeniti konfiguracija samo kad se nalaze izvan pogona. D — Motorna vozila za posebne namjene za izgradnju i održavanje željezničke infrastrukture (ili pružni strojevi) „Pružni strojevi (OTM-ovi)” su vozila posebno konstruirana za izgradnju i održavanje kolosijeka i željezničke infrastrukture. OTM-ovi se koriste na različite načine: radni način, prijevoz kao vozilo na vlastiti pogon, prijevoz kao vučeno vozilo. „Vozila za nadzor željezničke infrastrukture” koja se koriste se za nadzor stanja željezničke infrastrukture smatraju se pružnim strojevima na gore propisan način.

2.3. Željeznička vozila u području primjene ovog TSI-ja

Područje primjene ovog TSI-ja vezano uz željeznička vozila, razvrstana prema tipovima željezničkih vozila na način određen u odjeljku 1.1., podrobno je navedeno kako slijedi:

A — Motorni vlakovi s unutarnjim izgaranjem na vlastiti pogon i/ili električni vlakovi: Ovaj tip vozila uključuje sve putničke vlakove u stalnom ili promjenjivom sastavu. Vučna oprema s motorima s unutarnjim izgaranjem ili električna vučna oprema ugrađena je u neka vozila vlaka, a vlak je opremljen upravljačnicom. Izuzeće od primjene: Željeznička vozila konstruirana za prometovanje prvenstveno gradskim tramvajskim mrežama ili mrežama lake željeznice te namijenjena prijevozu u gradskim i prigradskim područjima ne ulaze u područje primjene ovog TSI-ja u svojoj postojećoj verziji. Jednodijelni vlakovi ili električni i/ili dizelski motorni vlakovi namijenjeni za prometovanje na izričito određenim lokalnim (prigradskim ili područnim) mrežama koje nisu sastavni dio pruga TEN-a ne ulaze u područje primjene ovog TSI-ja u svojoj postojećoj verziji. Kada ovi tipovi vozila trebaju prometovati na vrlo kratkim udaljenostima na prugama TEN-a, zahvaljujući lokalnoj građi željezničke mreže, primjenjuju se članci 24. i 25. Direktive 2008/57/EZ (koji se odnose na nacionalne propise).

B — vučna vozila s motorima s unutarnjim izgaranjem ili električna vučna vozila: Ovaj tip vozila uključuje vučna vozila koja nisu sposobna prevoziti korisni teret, poput lokomotiva s motorima s unutarnjim izgaranjem ili električnih lokomotiva ili pogonskih glava. Predmetna vozila namijenjena su za prijevoz tereta i/ili putnika. Izuzeće od primjene: Manevarske lokomotive, koje nisu predviđene za vožnju po glavnim prugama TEN-a, ne ulaze u područje primjene ovog TSI-ja u njegovoj postojećoj verziji. Kada je predviđeno da one obavljaju ranžirnu djelatnost (kratke udaljenosti) na glavnim prugama TEN-a, primjenjuju se članci 24. i 25. Direktive 2008/57/EZ (koji se odnose na nacionalne propise).

C — Putnički vagoni i druga srodna vozila: — Putnički vagoni: Ovaj tip vozila uključuje nevučna vozila koja prevoze putnike i voze u promjenjivim sastavima s vozilima iz kategorije „vučna vozila s motorima s unutarnjim izgaranjem ili električna vučna vozila” određenima u gore navedenom tekstu koja pružaju funkciju vuče. — Neputnička vozila uključena u putnički vlak: — nevučna vozila uključena u putnički vlak (npr. prtljažni ili poštanski vagoni, nosači automobila, vozila za pružanje usluga …) ulaze u područje primjene ovog TSI-ja, proširenjem pojma putničkih vagona. Izuzetak od primjene: — Teretni vagoni ne ulaze u područje primjene ovog TSI-ja; oni su obuhvaćeni TSI-jem za „teretne vagone” čak i kada su uključeni u putnički vlak (sastav vlaka je u tom slučaju operativno pitanje). — Vozila namijenjena prijevozu cestovnih motornih vozila, s osobama u tim cestovnim motornim vozilima, ne ulaze u područje primjene ovog TSI-ja.

D — Motorna vozila za posebne namjene, za izgradnju i održavanje željezničke infrastrukture: Ovaj tip vozila ulazi u područje primjene ovog TSI-ja isključivo kada: — vozi na svojim vlastitim željezničkim kotačima, — je konstruiran na takav način da se može otkriti pružnim sustavom za otkrivanje vlakova s ciljem upravljanja prometom, i — nalazi se u voznom (pogonskom) sastavu na vlastitim željezničkim kotačima, na vlastiti pogon ili je vučen. Radni sastav nalazi se izvan područja primjene ovog TSI-ja.

3. OSNOVNI ZAHTJEVI

3.1. Općenito

Na temelju članka 4. stavka 1. Direktive 2008/57/EZ, transeuropski konvencionalni željeznički sustav, njegovi podsustavi i njegovi interoperabilni sastavni dijelovi moraju ispuniti osnovne zahtjeve navedene u općim uvjetima iz Priloga III. Direktivi 2008/57/EZ.

U okviru područja primjene ovog TSI-ja, sukladnost sa specifikacijama opisanima u odjeljku 4. za podsustave ili u odjeljku 5. za interoperabilne sastavne dijelove koja se dokazuje pozitivnim rezultatom ocjenjivanja opisanog u odjeljku 6.1. za sukladnost i/ili prikladnost za uporabu interoperabilnih sastavnih dijelova ili odjeljku 6.2. za provjeru podsustava osigurava ispunjavanje odgovarajućih osnovnih zahtjeva navedenih u odjeljku 3.2.

Međutim, ako je dio osnovnog zahtjeva obuhvaćen nacionalnim propisima zbog otvorenog pitanja koje se navodi u TSI-ju ili posebnog slučaja opisanog u odjeljku 7.3., odgovarajući nacionalni propisi moraju uključivati procjenu sukladnosti, koja se provodi u nadležnosti odgovarajuće države članice.

3.2. Elementi podsustava željezničkih vozila koji odgovaraju osnovnim zahtjevima

U pogledu podsustava željezničkih vozila, sljedeća tablica označava osnovne zahtjeve, utvrđene i nabrojane u Prilogu III. Direktivi 2008/57/EZ, koji se ispunjavaju specifikacijama navedenima u odjeljku 4. ovog TSI-ja.

Elementi željezničkih vozila koji odgovaraju osnovnim zahtjevima

Element podsustava željezničkih vozila Referentna odredba Sigurnost Pouzdanost-raspoloživost Zdravlje Zaštita okoliša Tehnička sukladnost Unutarnje kvačilo 4.2.2.2.2. 1.1.3. 2.4.1. Krajnje kvačilo 4.2.2.2.3. 1.1.3. 2.4.1. Pomoćno kvačilo 4.2.2.2.4. 2.4.2. 2.5.3. Pristup osoblja za povezivanje i odvajanje vozila 4.2.2.2.5. 1.1.5. 2.5.1. 2.5.3. Prolazi 4.2.2.3. 1.1.5. Izdržljivost konstrukcije vozila 4.2.2.4. 1.1.3. 2.4.1. Pasivna sigurnost 4.2.2.5. 2.4.1. Podizanje i podizanje s dizalicom 4.2.2.6. 2.5.3. Pričvršćivanje uređaja na konstrukciju karoserije vozila 4.2.2.7. 1.1.3. Vrata za pristup osoblja i robe 4.2.2.8. 1.1.5. 2.4.1. Mehaničke značajke stakla 4.2.2.9. 2.4.1. Uvjeti opterećenja i izmjerena masa 4.2.2.10. 1.1.3. Profil i kinematički profil 4.2.3.1. 2.4.3. Osovinsko opterećenje 4.2.3.2.1. 2.4.3. Opterećenje kotača 4.2.3.2.2. 1.1.3. Parametri željezničkih vozila koji utječu na prometno-upravljački i signalno-sigurnosni podsustav 4.2.3.3.1. 1.1.1. 2.4.3. 2.3.2. Nadzor pregrijanosti osovinskih ležajeva 4.2.3.3.2. 1.1.1. 1.2. Zaštita od iskliznuća prilikom vožnje po zakrivljenom kolosijeku 4.2.3.4.1. 1.1.1. 1.1.2. 2.4.3. Dinamičko ponašanje u vožnji 4.2.3.4.2. 1.1.1. 1.1.2. 2.4.3. Granične vrijednosti sigurne vožnje 4.2.3.4.2.1. 1.1.1. 1.1.2. 2.4.3. Granične vrijednosti opterećenja kolosijeka 4.2.3.4.2.2. 2.4.3. Ekvivalentna koničnost 4.2.3.4.3. 1.1.1. 1.1.2. 2.4.3. Konstrukcijske vrijednosti za nove profile kotača 4.2.3.4.3.1. 1.1.1. 1.1.2. 2.4.3. Dopuštene radne vrijednosti ekvivalentne koničnosti kolnog sloga 4.2.3.4.3.2. 1.1.2. 1.2. 2.4.3. Konstrukcijski nacrt okvira okretnog postolja 4.2.3.5.1. 1.1.1. 1.1.2. Mehaničke i geometrijske značajke kolnih slogova 4.2.3.5.2.1. 1.1.1. 1.1.2. 2.4.3. Mehaničke i geometrijske značajke kotača 4.2.3.5.2.2. 1.1.1. 1.1.2. Kolni slogovi s promjenjivim profilom 4.2.3.5.2.3. 1.1.1. 1.1.2. Najmanji luk zavoja 4.2.3.6. 1.1.1. 1.1.2. 2.4.3. Zaštitne ograde 4.2.3.7. 1.1.1. Kočenje-funkcionalni zahtjevi 4.2.4.2.1. 1.1.1. 2.4.1. 2.4.2. 1.5. Kočenje-sigurnosni zahtjevi 4.2.4.2.2. 1.1.1. 1.2. 2.4.2. Vrsta kočnog sustava 4.2.4.3. 2.4.3. Upravljanje kočnicom za opasnost 4.2.4.4.1. 2.4.1. 2.4.3. Upravljanje radnim kočenjem 4.2.4.4.2. 2.4.3. Upravljanje izravnim kočenjem 4.2.4.4.3. 2.4.3. Upravljanje dinamičnim kočenjem 4.2.4.4.4. 1.1.3. Upravljanje ručnom kočnicom 4.2.4.4.5. 2.4.3. Učinkovitost kočenja- osnovni zahtjevi 4.2.4.5.1. 1.1.1. 2.4.1. 2.4.2. 1.5. Kočenje u slučaju opasnosti 4.2.4.5.2. 2.4.1. 2.4.3. Radno kočenje 4.2.4.5.3. 2.4.3. Izračuni vezani uz toplinski kapacitet 4.2.4.5.4. 2.4.1. 2.4.3. Ručna kočnica 4.2.4.5.5. 2.4.1. 2.4.3. Granična vrijednost koeficijenta trenja između tračnice i kotača 4.2.4.6.1. 2.4.1. 1.2. 2.4.2. Protuklizni zaštitni sustav za kotače 4.2.4.6.2. 2.4.1. 1.2. 2.4.2. Dinamičko kočenje – kočni sustav povezan sustavom vučenja 4.2.4.7. 1.2. 2.4.2. Kočni sustav neovisan od uvjeta trenja- općenito 4.2.4.8.1. 1.2. 2.4.2. Magnetna tračnička kočnica 4.2.4.8.2. 2.4.3. Kočnica na vrtložne struje 4.2.4.8.3. 2.4.3. Pokazatelji stanja kočnice i oznaka za neispravnost 4.2.4.9. 1.1.1. 1.2. 2.4.2. Zahtjevi za kočnice za slučajeve spašavanje 4.2.4.10. 2.4.2. Sanitarni sustavi 4.2.5.1. 1.4.1. Sustav za obavješćivanje putnika: sustav za zvučnu komunikaciju 4.2.5.2. 2.4.1. Putnički alarm: funkcionalni zahtjevi 4.2.5.3. 2.4.1. Sigurnosne upute putnicima-znakovi 4.2.5.4. 1.1.5. Komunikacijski uređaji za putnike 4.2.5.5. 2.4.1. Vanjska vrata: ulazak i izlazak putnika iz željezničkih vozila 4.2.5.6. 2.4.1. Vanjska vrata: građa sustava 4.2.5.7. 1.1.3. 2.4.1. Vrata između jedinica 4.2.5.8. 1.1.5. Kvaliteta zraka u unutarnjosti vozila 4.2.5.9. 1.3.2. Bočni prozori 4.2.5.10. 1.1.5. Okolišni uvjeti 4.2.6.1. 2.4.2. Učinak zračne struje na putnike na peronu 4.2.6.2.1. 1.1.1. 1.3.1. Učinak zračne struje na pružne radnike 4.2.6.2.2. 1.1.1. 1.3.1. Udarci tlaka na prednjem dijelu vlaka 4.2.6.2.3. 2.4.3. Najveće promjene tlaka u tunelima 4.2.6.2.4. 2.4.3. Bočni vjetar 4.2.6.2.5. 1.1.1. Prednja svjetla 4.2.7.1.1. 2.4.3. Pozicijska svjetla 4.2.7.1.2. 1.1.1. 2.4.3. Stražnja svjetla 4.2.7.1.3. 1.1.1. 2.4.3. Nadzor svjetala 4.2.7.1.4. 2.4.3. Sirena-općenito 4.2.7.2.1. 1.1.1. 2.4.3. 2.6.3 Razine zvučnog tlaka sirene za upozorenje 4.2.7.2.2. 1.1.1. 1.3.1. Zaštita 4.2.7.2.3. 2.4.3. Nadzor sirene 4.2.7.2.4. 1.1.1. 2.4.3. Vučne karakteristike 4.2.8.1 2.4.3. 2.6.3. Napajanje električnom energijom 4.2.8.2. 4.2.8.2.1. do 4.2.8.2.9. 1.5. 2.4.3. 2.2.3. Električna zaštita vlaka 4.2.8.2.10. 2.4.1. Dizelski vučni sustav i vučni sustavi s motorom na unutarnje izgaranje 4.2.8.3. 2.4.1. 1.4.1. Zaštita od električnih opasnosti 4.2.8.4. 2.4.1. Upravljačnica 4.2.9.1.1. — — — — — Ulazak i izlazak 4.2.9.1.2. 1.1.5. 2.4.3. Vanjska vidljivost 4.2.9.1.3. 1.1.1. 2.4.3. Unutarnji raspored 4.2.9.1.4. 1.1.5. Strojovođino sjedalo 4.2.9.1.5. 1.3.1. Strojovođin upravljački stol-ergonomija 4.2.9.1.6. 1.1.5. 1.3.1. Nadzor klimatizacije i kvalitete zraka 4.2.9.1.7. 1.3.1. Unutarnja rasvjeta 4.2.9.1.8. 2.6.3. Vjetrobrani- mehaničke značajke 4.2.9.2.1. 2.4.1. Vjetrobrani-optičke značajke 4.2.9.2.2. 2.4.3. Vjetrobrani-oprema 4.2.9.2.3. 2.4.3. Funkcija nadzora djelovanja strojovođe 4.2.9.3.1. 1.1.1. 2.6.3. Oznaka brzine 4.2.9.3.2. 1.1.5. Jedinica za prikaz i zasloni za strojovođu 4.2.9.3.3. 1.1.5. Upravljački uređaji i pokazatelji/oznake 4.2.9.3.4. 1.1.5. Označivanje 4.2.9.3.5. 2.6.3. Funkcija daljinskog upravljanja s terena 4.2.9.3.6. 1.1.1. Alati i oprema na vlaku 4.2.9.4. 2.4.1 2.4.3. 2.6.3 Spremišta koje koristi osoblje vlaka 4.2.9.5. — — — — — Uređaj za snimanje 4.2.9.6. 2.4.4. Protupožarna sigurnost - zahtjevi vezani za materijale 4.2.10.2. 1.1.4. 1.3.2. 1.4.2. Posebne mjere za zapaljive tekućine 4.2.10.3. 1.1.4. Evakuacija putnika 4.2.10.4. 2.4.1. Protupožarne prepreke 4.2.10.5. 1.1.4. Vanjsko čišćenje vlaka 4.2.11.2. 1.5. Sustav za pražnjenje nužnika 4.2.11.3. 1.5. Oprema za opskrbu vodom 4.2.11.4. 1.3.1. Sučelje za opskrbu s vodom 4.2.11.5. 1.5. Posebni zahtjevi za garažiranje vlakova 4.2.11.6. 1.5. Oprema za opskrbu gorivom 4.2.11.7. 1.5. Opća dokumentacija 4.2.12.2. 1.5. Dokumentacija vezana uz održavanje 4.2.12.3. 1.1.1. 2.5.1. 2.5.2. 2.6.1. 2.6.2. Uporabna (eksploatacijska) dokumentacija 4.2.12.4. 1.1.1. 2.4.2. 2.6.1. 2.6.2. Dijagram podizanja i upute 4.2.12.5. 2.5.3. Opisivanja vezana uz spašavanje 4.2.12.6. 2.4.2. 2.5.3. Napomena: Navedene su samo odredbe odjeljka 4.2. koje sadrže zahtjeve.

3.3. Osnovni zahtjevi koji nisu obuhvaćeni ovim TSI-jem

Neki od osnovnih zahtjeva razvrstanih kao „opći zahtjevi” ili „zahtjevi svojstveni drugim podsustavima” u Prilogu III. Direktivi 2008/57/EZ imaju utjecaj na podsustav željezničkih vozila; oni koji nisu obuhvaćeni, ili su obuhvaćeni uz ograničenja u području primjene ovog TSI-ja, navode se dalje u tekstu.

3.3.1. Opći zahtjevi, zahtjevi vezani uz održavanje i rad

Numeriranje stavaka i osnovnih zahtjeva dalje u tekstu odgovara onima navedenima u Prilogu III. Direktivi 2008/57/EZ.

Osnovni zahtjevi koji ne ulaze u područje primjene ovog TSI-ja su sljedeći:

1.4. Zaštita okoliša

1.4.1. „Posljedice na okoliš pri uspostavljanju i korištenju transeuropskog brzog željezničkog sustava moraju se procijeniti i uzeti u obzir u fazi izrade nacrta sukladno propisima Zajednice koji su na snazi.” Ovaj osnovni zahtjev obuhvaćen je odgovarajućim europskim propisima koji se nalaze na snazi.

1.4.3. „Željeznička vozila i sustavi napajanja električnom energijom moraju biti konstruirani i proizvedeni na takav način da budu elektromagnetski kompatibilni s instalacijama, opremom te javnim i privatnim mrežama s kojima bi se mogla pojaviti interferencija.” Ovaj osnovni zahtjev je obuhvaćen odgovarajućim europskim propisima koji se nalaze na snazi.

1.4.4. „Obavljanje prometa na transeuropskom konvencionalnom željezničkom sustavu mora se pridržavati postojećih propisa o zagađivanju bukom.”

1.4.5. „Obavljanje prometa na transeuropskom konvencionalnom željezničkom sustavu ne smije uzrokovati nedopuštenu razinu vibracija tla tijekom aktivnosti i na područjima oko infrastrukture te u uobičajenom stanju održavanja.” Ovaj osnovni zahtjev obuhvaćen je TSI-jem za željezničku infrastrukturu konvencionalne željeznice (otvoreno pitanje u postojećoj verziji).

2.5. Održavanje

Ovi osnovni zahtjevi važni su unutar područja primjene ovog TSI-ja na temelju odjeljka 3.2. ovog TSI-ja samo za dokumentaciju o tehničkom održavanju vezano uz podsustav željezničkih vozila; oni ne ulaze u područje primjene ovog TSI-ja vezano uz postrojenja za održavanje.

2.6. Uporaba

Ovi osnovni zahtjevi važni su unutar područja primjene ovog TSI-ja na temelju odjeljka 3.2. ovog TSI-ja za uporabnu dokumentaciju vezano uz podsustav željezničkih vozila (osnovni zahtjevi 2.6.1. i 2.6.2.) te za tehničku sukladnost željezničkih vozila s funkcionalnim propisima (osnovni zahtjevi 2.6.3.).

3.3.2. Zahtjevi svojstveni drugim podsustavima

Zahtjevi za druge odgovarajuće podsustave nužni su radi ispunjavanja ovih ključnih zahtjeva za cjelokupni željeznički sustav.

Zahtjevi za podsustav željezničkih vozila koji doprinose ispunjavanju ovih osnovnih zahtjeva navedeni su u odjeljku 3.2. ovog TSI-ja te oni određeni u odjeljcima 2.2.3. i 2.3.2. Priloga III. Direktivi 2008/57/EZ.

Drugi osnovni zahtjevi nisu obuhvaćeni područjem primjene ovog TSI-ja.

4. ZNAČAJKE PODSUSTAVA ŽELJEZNIČKIH VOZILA

4.1. Uvod

4.1.1. Općenito

Transeuropski konvencionalni željeznički sustav, na koji se odnosi Direktiva 2008/57/EZ i čiji je dio podsustav željezničkih vozila, predstavlja integrirani sustav čija je kompatibilnost podložna provjeri. Kompatibilnost se posebno provjerava u odnosu na specifikacije podsustava željezničkih vozila, sučelja sa drugim podsustavima konvencionalne željeznice u koje je integriran, kao i operativnim pravilima i pravilima održavanja.

Osnovni parametri podsustava željezničkih vozila određeni su u postojećem odjeljku 4. ovog TSI-ja.

Osim kad to nije strogo neophodno za interoperabilnost transeuropske konvencionalne željezničke mreže, funkcionalne i tehničke specifikacije podsustava i njegovih sučelja, opisane u odjeljcima 4.2. i 4.3., ne nameću upotrebu pojedinih tehnologija ili tehničkih rješenja osim kada je to prijeko potrebno za interoperabilnost transeuropske željezničke mreže velikih brzina.

Inovativna rješenja koja ne ispunjavaju zahtjeve navedene u ovom TSI-ju i/ili koja nije moguće ocijeniti na način naveden u ovom TSI-ju mogu zahtijevati uvođenje novih specifikacija i/ili novih metoda ocjenjivanja. Da bi se omogućila tehnološka inovacija, te specifikacije i metode ocjenjivanja razvijat će se koristeći postupak „inovativnih rješenja” opisan u odjeljku 6.

Značajke koje je potrebno navesti u „Europskom registru odobrenih tipova vozila” navedene su u odjeljku 4.8. ovog TSI-ja.

4.1.2. Opis željezničkih vozila koja podliježu primjeni ovog TSI-ja

Željeznička vozila koja podliježu primjeni ovog TSI-ja (određena kao jedinica u kontekstu TSI-ja) opisuju se u potvrdi o „EZ” postupku provjere, koristeći jednu od sljedećih značajki:

— Kompozicija vlaka u stalnom sastavu te, kada je to potrebno, u unaprijed određenom sastavu (određenim sustavima) nekoliko kompozicija vlakova tipa koji je podvrgnut postupku ocjenjivanja za višestruko upravljanje.

— Jedno vozilo ili stalni niz vozila namijenjenih za unaprijed zadani sastav (zadane sastave).

— Jedno vozilo ili stalni niz vozila namijenjenih za opće djelovanje te, kada je to potrebo, unaprijed zadani sastav(i) nekoliko vozila (lokomotiva) tipa koji je (su) podvrgnut(i) postupku ocjenjivanja za višestruko djelovanje.

Napomena: Višestruko djelovanje jedinice koja se ocjenjuje s drugim tipovima željezničkih vozila nije područje primjene ovog TSI-ja.

Definicije vezane uz sastave i jedinice navedene su u odjeljku 2.2. ovog TSI-ja.

Kada se ocjenjuje jedinica namijenjena uporabi u stalnom ili unaprijed zadanom sastavu (zadanim sastavima), sastave za koje takvo ocjenjivanje vrijedi određuje stranka koja zahtijeva ocjenjivanje te se oni navode u potvrdi o „EZ” postupku provjere. Utvrđivanje svakog pojedinog sastava uključuje određivanje tipa svakog vozila, broja vozila i njihovog razmještaja u sastavu. Podrobniji opis nalazi se u odjeljku 6.2.

Neke značajke ili neki postupci ocjenjivanja jedinice namijenjene za upotrebu u općem djelovanju zahtijevaju ograničenja vezana uz sastave vlakova. Ta ograničenja navode se u odjeljku 4.2. i odredbi 6.2.6.

4.1.3. Glavno razvrstavanje željezničkih vozila za primjenu zahtjeva TSI-ja

Tehnički sustav razvrstavanja željezničkih vozila koristi se u sljedećim odredbama ovog TSI-ja s ciljem utvrđivanja odgovarajućih zahtjeva koji su primjenljivi na određeno vozilo. Tehničku kategoriju (tehničke kategorije) koja (koje) odgovara(ju) vozilu koje podliježe primjeni ovog TSI-ja dužna je navesti stranka koja traži ocjenjivanje. To razvrstavanje koristi prijavljeno tijelo nadležno za provođenje postupka ocjenjivanja, s ciljem ocjenjivanja primjenljivih zahtjeva iz ovog TSI-ja te se navodi u potvrdi o „EZ” postupku provjere.

Tehničke kategorije željezničkih vozila su sljedeće:

— vozilo konstruirano za prijevoz putnika,

— vozilo konstruirano za prijevoz putničkog tereta (prtljaga, automobili itd.),

— vozilo opremljeno upravljačnicom,

— vozilo opremljeno vučnom opremom,

— električno vozilo, određeno kao vozilo koje se napaja električnom energijom pomoću elektrifikacijskog sustava navedenog u TSI-ju za energiju konvencionalne željeznice,

— teretna lokomotiva: vozilo konstruirano za vuču teretnih vagona,

— putnička lokomotiva: vozilo konstruirano za vuču putničkih vagona,

— oprema za održavanje i gradnju kolosijeka (OTM-ovi).

Vozilo može pripadati jednoj ili više gore navedenih kategorija.

Ako nije drukčije navedeno u odredbama odjeljka 4.2., zahtjevi određeni u ovom TSI-ju primjenjuju se na sve tehničke kategorije gore navedenih željezničkih vozila.

Uporabni (funkcionalni) sastav vozila također se uzima u razmatranje kada je ocijenjen; razlikuju se sljedeća vozila:

— vozilo koje može djelovati kao vlak,

— vozilo koje ne može samostalno djelovati te se mora povezati s drugim vozilom (vozilima) kako bi djelovalo (djelovala) kao vlak (vidjeti odredbe 4.1.2., 6.2.6. i 6.2.7).

4.1.4. Razvrstavanje željezničkih vozila za protupožarnu sigurnost

U pogledu protupožarnih zahtjeva, određene su i navedene tri kategorije vozila u odredbi 4.2.10. ovog TSI-ja.

U skladu s TSI-jem za podsustav željezničkih vozila velikih brzina i TSI za sigurnost u željezničkim tunelima, sva željeznička vozila obuhvaćena ovim TSI-jem razvrstavaju se u (najmanje) jednu od sljedećih kategorija:

— protupožarna sigurnost kategorije A,

— protupožarna sigurnost kategorije B,

— teretne lokomotive i pružni strojevi.

4.2. Funkcionalne i tehničke specifikacije podsustava

4.2.1. Općenito

4.2.1.1. Isključenje iz uporabe

U svjetlu osnovnih zahtjeva iz odjeljka 3., funkcionalne i tehničke specifikacije podsustava željezničkih vozila podijeljene su u skupine i razvrstane u sljedeće odredbe ovog odjeljka:

— Konstrukcijski i mehanički dijelovi,

— Međusobno djelovanje kolosijeka i profili,

— Kočenje,

— Stavke vezane uz putnike,

— Okolišni uvjeti,

— Vanjska svjetla te zvučni i vizualni uređaji za upozorenje,

— Vučna i električna oprema,

— Upravljačnica i sučelje strojovođa-vlak,

— Protupožarna zaštita i evakuacija,

— Servisni pregledi,

— Dokumentacija za uporabu i održavanje.

Za određene tehničke aspekte, funkcionalne i tehničke specifikacije izravno se pozivaju na određenu odredbu EN norme ili drugog tehničkog dokumenta, kako dopušta članak 5. stavak 8. Direktive 2008/57/EZ; ova upućivanja navedena su u Prilogu J ovom TSI-ju.

Podaci potrebni na vlaku kako bi osoblje bilo svjesno radnog stanja vlaka (normalno stanje, oprema u kvaru, otežani uvjeti …) opisani su u točci koja se bavi određenom funkcijom te u odredbi 4.2.12. „dokumentacija koja se zahtijeva za rad i održavanje”

4.2.1.2. Otvorena pitanja

Kada, zbog određenog tehničkog aspekta, nije razvijena određena funkcionalna i tehnička specifikacija neophodna za ispunjavanje osnovnih zahtjeva te stoga nije uključena u ovaj TSI, ovaj aspekt označava se kao otvoreno pitanje u odgovarajućoj odredbi; Prilog I. ovom TSI-ju navodi sva otvorena pitanja, na način koji zahtijeva članak 5. stavak 6. Direktive 2008/57/EZ.

Prilog I. također navodi jesu li otvorena pitanja povezana s tehničkom kompatibilnošću s mrežom; u tu svrhu, Prilog I. podijeljen je u 3 dijela:

— Opća otvorena pitanja koja se primjenjuju na cijelu mrežu.

— Otvorena pitanja vezana uz tehničku kompatibilnost između vozila i mreže.

— Otvorena pitanja koje nisu vezana uz tehničku kompatibilnost između vozila i mreže.

Na način koji zahtijeva članak 17. stavak 3. Direktive 2008/57/EZ, otvorena pitanja obuhvaćaju se primjenom nacionalnih propisa.

4.2.1.3. Sigurnosni aspekti

Funkcije koje doprinose osnovnim zahtjevima „sigurnosti” označene su u odjeljku 3.2. ovog TSI-ja.

Većina sigurnosnih zahtjeva vezanih uz te funkcije obuhvaćena je tehničkim specifikacijama navedenima u odjeljku 4.2. (npr. „pasivna sigurnost”, „kotači”…).

Za sljedeće funkcije vezane uz sigurnost, tehničke specifikacije moraju se ispuniti zahtjevima izraženima u vidu sigurnosnog zahtjeva, za koje dokazivanje sukladnosti može koristiti načela opisana u skupnim sigurnosnim metodama za procjenu i vrednovanje rizika (sličnost s referentnim sustavom (sustavima), primjena pravilnika o radu, pristup vjerojatnosti):

— Dinamičko ponašanje (kada se koristi aktivna kontrola), kako je navedeno u odredbi 4.2.3.4.2.

— Učinkovitost kočnice za opasnost (uključujući isključenje vuče), na način određen u odredbi 4.2.4.2., odredbi 4.2.4.7. i odredbi 4.2.4.8.1.; sigurnosni zahtjevi navedeni su u odredbi 4.2.4.2.2.

— Ručna kočnica, na način određen u odredbi 4.2.4.2., odredbi 4.2.4.4.5. i odredbi 4.2.4.5.5.; sigurnosni zahtjevi navedeni su u odredbi 4.2.4.2.2.

— Stanje kočnice i oznaka kvara, kako je određeno u odredbi 4.2.4.9.

— Putnički alarm, kako je određeno u odredbi 4.2.5.3.

— Nadzor vanjskih vrata za putnike, kako je određeno u odredbi 4.2.5.6.

— Isključivanje napajanja električnom energijom, kako je određeno u odredbi 4.2.8.2.10.

— Nadzor aktivnosti strojovođe, kako je određeno u odredbi 4.2.9.3.1.

— Protupožarne prepreke (osim cijelih bočnih pregrada) kako je određeno u odredbi 4.2.10.5.

Kada ove funkcije, prepoznate kao važne za sigurnost, nemaju svoje sigurnosne aspekte dovoljno obuhvaćene, ili određene kao sigurnosne, označava ih se kao otvoreno pitanje u odgovarajućoj odredbi koja određuje tu funkciju.

Programska podrška koja se koristi za ispunjavanje funkcija vezanih uz sigurnost razvija se i ocjenjuje u skladu s metodologijom prikladnom za programsku podršku vezanu uz sigurnost.

Ovo se primjenjuje na programsku podršku koja ima utjecaj na funkcije prepoznate kao važne za sigurnost u odjeljku 4.2 ovog TSI-ja.

4.2.2. Konstrukcijski i mehanički dijelovi

4.2.2.1. Općenito

Ovaj dio upućuje na zahtjeve vezane uz projektiranje konstrukcijskih dijelova sanduka (noseće konstrukcije) vozila (čvrstoća konstrukcije vozila) te mehaničkih veza (mehanička sučelja) između vozila ili jedinica.

Većina ovih zahtjeva utječe na mehaničku cjelovitost vlaka prilikom rada i aktivnosti spašavanja te zaštite odjeljaka u kojima se nalaze putnici i osoblje u slučaju sudara ili iskliznuća.

4.2.2.2. Mehanička sučelja

4.2.2.2.1. Općenito i definicije

S ciljem stvaranja vlaka (na način određen u odjeljku 2.2.) vozila se međusobno povezuju na način koji im omogućuje zajedničko djelovanje. Kvačilo je mehanički uređaj koji to omogućuje. Postoji nekoliko vrsta spojki (kvačila):

— „Unutarnje” kvačilo (koja se također naziva i „posredna” spojnica) je uređaj za povezivanje vozila s ciljem stvaranja jedinice koja se sastoji od nekoliko vozila (npr. stalni niz vagona ili kompozicija vlaka).

— Krajnje kvačilo („vanjska” spojnica) jedinica je uređaj za povezivanje koji se koristi za međusobno povezivanje dviju (ili nekoliko) jedinica s ciljem stvaranja vlaka. Ugradnja krajnje spojnice na kraj jedinica nije obavezna. Kad ni na jednom kraju vozila nema krajnje spojke, uređaj koji omogućuje povezivanje u svrhu spašavanja mora se nalaziti na kraju takvog vozila. Krajnje kvačilo (spojka) može biti „automatska”, „poluautomatska” ili „ručna”. U kontekstu ovog TSI-ja, „ručna” spojnica krajnja je spojnica koja zahtijeva da (jedna ili nekoliko) osoba stoji između vozila koja se povezuju ili odvajaju za mehaničko povezivanje ovih vozila.

— Pomoćno kvačilo je uređaj za povezivanje koji omogućuje pomoć (prevlačenje neradnog) vozila pomoću jedinice rekuperacijske snage koja je opremljena sa „standardnom” ručnom spojkom prema odredbi 4.2.2.2.3. kada je vozilo kome je potrebna pomoć opremljeno s drugačijim sustavom za povezivanje ili nema sustav za povezivanje.

4.2.2.2.2. Unutarnje kvačilo

Unutarnja spojnica između različitih vozila jedinice uključuje elastični sustav sposoban izdržati sile koje nastaju zbog naznačenih radnih uvjeta.

Kada unutarnji sustav za povezivanje između vozila ima nižu uzdužnu vlačnu čvrstoću od krajnje spojke (krajnjih spojki) jedinice, potrebno je donijeti mjere za spašavanje jedinice u slučaju pucanja takvih unutarnjih spojki; te mjere opisuju se u dokumentaciji koju zahtijeva odredba 4.2.12.6.

Zglobne jedince: Zglobovi između dvaju vozila koja dijele isti pogonski mehanizam moraju ispunjavati zahtjeve iz odjeljaka 6.5.3. i 6.7.5. norme EN12663-1:2010.

4.2.2.2.3. Krajnje kvačilo

(a) Krajnje kvačilo – Općenito

Kada na kraju jedinice postoji krajnja spojnica, sljedeći zahtjevi primjenjuju se na sve vrste krajnjih spojnica (automatske, poluautomatske ili ručne):

— Krajnje spojnice uključuju elastični uređaj za povezivanje, sposoban izdržati sile koje nastaju zbog radnih uvjeta ili uvjeta spašavanja.

— Vrsta mehaničke sponice zajedno sa svojim najvećim nominalnim vrijednostima vučnih i tlačnih sila bilježi se u registru željezničkih vozila iz odredbe 4.8. ovog TSI-ja.

Ne postoji dodatni zahtjev za automatske ili poluautomatske sustave za povezivanje u ovom TSI-ju.

(b) „Ručni” sustav za povezivanje

Sljedeće odredbe odnose se posebno na jedinice opremljene s „ručnim” sustavom za povezivanje:

— Sustav za povezivanje projektira se tako da nije potrebna prisutnost ljudi između jedinica koje se povezuju/odvajaju dok se bilo koja od njih kreće.

— Putnički vagoni s ručnim sustavom za povezivanje moraju biti opremljeni s odbojnicima, vlačnim uređajem i vijčanim sustavom za povezivanje sukladnima zahtjevima dijelova normi EN15551:2009 i EN15566:2009 koje se odnose na putničke vagone; Jedinice osim putničkih vagona s ručnim sustavom za povezivanje moraju biti opremljene s odbojnicima, vučnim uređajem i vijčanim sustavom za povezivanje sukladnima zahtjevima dijelova normi EN15551:2009, odnosno EN15566:2009.

U svim slučajevima, odbojnici i vijčana kvačila (spojke) ugrađuju se u skladu s odredbama A.1 do A.3 Priloga A.

Na svim jedinicama konstruiranima za samostalno djelovanje na kolosijeku standardne širine od 1 435 mm, te opremljenom s ručnom spojnicom i pneumatskom kočnicom UIC, primjenjuju se sljedeći zahtjevi:

— Mjere i razmještaj kočnih cijevi i crijeva, spojnica i ventila mora ispunjavati zahtjeve navedene u Prilogu I. TSI-ja za vagone konvencionalne željeznice. Uzdužni i okomiti smještaj kočnih cijevi i ventila s pločice odbojnika mora biti sukladan odgovarajućim zahtjevima navedenima u slici 16.b ili 16.c iz Priloga B2 UIC-ovoj brošuri 541-1:studeni 2003. Napomena: One su predmet EN norme koja je trenutačno u postupku izrade.

— bočna lokacija kočnih cijevi i ventila može biti u skladu sa zahtjevima UIC-a 648:rujan 2001.

(c) Ručni sustav za povezivanje - sukladnost između jedinica konstruiranih za vožnju po mrežama s različitom širinom kolosijeka.

Jedinice konstruiranih za vožnju po mrežama s nekoliko različitih širina kolosijeka (npr. 1 435 mm i 1 520/1 524 mm, ili 1 435 mm i 1 668 mm), opremljen s „ručnom” spojnicom i UIC pneumatskim kočnim sustavom, moraju biti kompatibilne s:

— zahtjevima za sučelja iz odredbe 4.2.2.2.3 „Krajnja spojnica” za mreže širine 1 435 mm, te

— pripadajućim posebnim slučajevima za mreže „osim mreža sa širinom kolosijeka od 1 435 mm” na način opisan u odredbi 7.3. ovog TSI-ja.

4.2.2.2.4. Pomoćno kvačilo

Na kraju jedinica koje nisu opremljene nikakvim krajnjim uređajem za povezivanje, ili su opremljene sa sustavom za povezivanje koji nije kompatibilan s ručnim sustavom za povezivanje po odredbi 4.2.2.2.3. ovog TSI-ja, potrebno je donijeti odredbe koje će omogućiti vraćanje pruge u prvobitno stanje u slučaju kvara vučom ili gurajući vozilo koje treba spasiti:

— kada je vozilo koje treba pomoć izvlačenjem opremljeno s krajnjom spojkom (kvačilom): uz pomoć pogonskog vozila opremljenog s istom vrstom sustava za povezivanje, te

— pomoću vozila za izvlačenje npr. pogonsko vozilo koje na svakom svom kraju ima sljedeći uređaj namijenjen spašavanju: — ručni sustav za povezivanje i pneumatsku kočnicu sukladnu gore navedenoj odredbi 4.2.2.2.3., — bočni smještaj kočnih cijevi i ventila u skladu s UIC-om 648:rujan 2001, — slobodan prostor od 395 mm iznad središnjice kuke koji omogućuje ugradnju adaptera za spašavanje na način opisan dalje u tekstu.

Ovo se postiže uporabom stalno ugrađenih kompatibilnih sustava za povezivanje ili pomoću spojnice za spašavanje (koja se također naziva adapterom za spašavanje).

U tom se slučaju vozilo koje treba ocijeniti konstruira tako da je moguće prevoziti spojnicu za spašavanje u vlaku.

Pomoćno kvačilo:

— mora biti konstruirano tako da omogućuje spašavanje pri brzini od najmanje 30km/h na željezničkim prugama koje su sukladne s TSI-jem za infrastrukturu konvencionalne željeznice,

— mora biti pričvršćeno nakon postavljanja na vozilo za spašavanje na takav način da sprečava njegovo skidanje tijekom provedbe spašavanja,

— mora izdržati sile nastale zbog predviđenih uvjeta spašavanja,

— biti konstruiran tako da ne zahtijeva prisutnost ljudi između vozila za spašavanje i vozila kojeg se spašava dok se bilo koje od njih kreće,

— ni spojnica za spašavanje niti kočni vod ne smiju ograničavati bočno kretanje kuke pričvršćene na jedinicu za izvlačenje.

Kočno sučelje obuhvaćeno je zahtjevima iz odredbe 4.2.4.10. ovog TSI-ja.

4.2.2.2.5. Pristup osoblju za povezivanje i odvajanje

Vozila se konstruiraju na takav način da osoblje nije izloženo nikakvoj nepotrebnoj opasnosti tijekom povezivanja ili odvajanja vozila ili provedbe spašavanja.

Kako bi se zadovoljio ovaj zahtjev, vozila opremljena s ručnim sustavima za povezivanje na temelju odredbe 4.2.2.2.3. moraju ispunjavati sljedeće zahtjeve („Bernski pravokutnik”- prostor):

— Zahtijevani prostor prikazan na slici A2 Priloga A mora biti slobodan od pričvršćenih dijelova. Za ovaj zahtjev sastavni dijelovi opreme za povezivanje nalaze se u bočnom središnjem položaju. Užad za povezivanje i elastični vodovi te elastični deformabilni dijelovi prolaza mogu se nalaziti u tom prostoru. Ispod odbojnika ne smiju se nalaziti nikakvi uređaji koji ometaju pristup tom prostoru.

— Kada se ugrađuju kombinirana automatska i vijčana spojnica dopušteno je da glava automatske spojnice prodire u Bernski pravokutnik na lijevoj strani (kako je prikazano na slici A2) kada je vagon natovaren i vijčana spojnica je u uporabi.

— Ispod svakog odbojnika nalazi se rukohvat. Rukohvati moraju moći izdržati silu od 1,5 kN.

4.2.2.3. Središnji prolazi

Kada postoji središnji prolaz koji omogućuje prolazak putnika iz jednog putničkog vagona ili jedne kompozicije vlaka u drugu, ne smije izlagati putnike nepotrebnoj opasnosti.

Kada je predviđena vožnja sa središnjim prolazom, koji nije pričvršćen, mora biti moguće spriječiti pristup putnika središnjem prolazu.

Zahtjevi vezani uz vrata na središnjem prolazu kada se središnji prolaz ne koristi navedena su u odredbi 4.2.5.8. „Stavke vezane uz putnike - Unutarnja vrata”.

Dodatni zahtjevi sadržani u TSI-ju za pristup osoba sa smanjenom pokretljivošću (odredba 4.2.2.7. TSI-ja za pristup osoba sa smanjenom pokretljivošću „Prolazi”).

Ovi zahtjevi ne primjenjuju se na krajeve vozila kada to područje nije predviđeno za redovitu uporabu putnika.

4.2.2.4. Izdržljivost konstrukcije vozila

Ova odredba primjenjuje se na sva vozila.

Zahtjevi za motorna vozila za posebne namjene, za izgradnju i održavanje željezničke infrastrukture (OTM-ove), različiti od onih izraženih u ovoj odredbi za statičko opterećenje, kategoriju i ubrzanje navedeni su u Prilogu C, odredbi C.1.

Statička i dinamička naprezanja (zamor) konstrukcije sanduka vozila važna su za osiguranje sigurnosnih zahtjeva za putnike i konstrukcijsku cjelovitost vozila u vlaku i pri ranžiranju.

Stoga konstrukcija svakog vozila mora ispunjavati zahtjeve iz norme EN 12663-1:2010 Konstrukcijski zahtjevi sanduka željezničkih vozila - 1. dio, Lokomotive i putnička željeznička vozila (i alternativna metoda za teretne vagone). Kategorije željezničkih vozila koje treba uzeti u obzir moraju odgovarati kategoriji L za lokomotive i pogonska vozila te kategorijama PI ili PII za druge tipove vozila unutar područja primjene ovog TSI-ja, na način određen u odjeljku 5.2. norme EN 12663-1:2010.

Prvenstveno, dokaz sposobnosti sanduka vozila da izdrži trajne deformacije i lomove može se dati kroz izračune ili ispitivanja, prema uvjetima zadanima u odredbi 9.2.3.1. norme EN 12663-1:2010.

Uvjeti opterećenja koje treba uzeti u obzir moraju biti u skladu s odredbom 4.2.2.10. ovog TSI-ja.

Pretpostavke aerodinamičnog opterećenja moraju biti one opisane u odredbi 4.2.6.2.3 ovog TSI-ja.

Tehnike spajanja obuhvaćene su gore navedenim zahtjevima. Postupak provjere mora postojati kako bi osigurao da u fazi proizvodnje nikakva pogreška ne smanji mehaničke značajke konstrukcije vozila.

4.2.2.5. Pasivna sigurnost

Osim za vozila koja nisu predviđena za prijevoz putnika ili osoblja te pružne strojeve, ovaj zahtjev se primjenjuje na sva vozila.

Nadalje, vozila koja ne mogu prometovati pri brzinama sudara određenima u svakom dolje navedenom scenariju sudara izuzimaju se iz odredbi vezanih za scenarije sudara.

Pasivna sigurnost namijenjena je kao nadopuna aktivnoj sigurnosti kada zakažu sve druge mjere.

Za tu svrhu, mehanička konstrukcija vozila omogućuje zaštitu putnika u slučaju sudara pružajući mjere:

— ograničenja vezanih uz usporavanje,

— održavanja prostora za preživljavanje i konstrukcijske cjelovitosti prostora u kojima se nalaze putnici,

— smanjenja opasnosti naleta,

— smanjenja opasnosti iskliznuća,

— ograničavanja posljedica udarca u prepreku na kolosijeku.

S ciljem ispunjavanja ovih funkcionalnih zahtjeva, vozila moraju biti sukladna s podrobnim zahtjevima navedenima u normi EN15227:2008 vezano uz konstrukcijsku kategoriju otpornosti na sudar C-I (prema tablici 1. norme EN15227:2008 odjeljak 4.), osim ako dalje u tekstu nije navedeno drukčije.

Razmatraju se četiri sljedeća scenarija sudara:

— Scenarij 1.: Frontalni sudar dva istovjetna vozila,

— Scenarij 2.: Frontalni sudar s teretnim vagonom,

— Scenarij 3.: Sudar vozila s velikim cestovnim vozilom na pružnom prijelazu,

— Scenarij 4.: Udar vozila u nisku prepreku (npr. vozilo na pružnom prijelazu, životinju, stijenu itd.).

Ovi scenariji opisani su u tablici 2. odjeljka 5. norme EN15227:2008.

Unutar područja primjene postojećeg TSI-ja, pravila primjene tablice 2. dopunjuju se sljedećim:

— Primjena zahtjeva vezanih uz scenarij 1. i 2. na teške vučne lokomotive koje se koriste samo za prijevoz robe i koje su opremljene sa središnjim spojnicama usklađenim s Willisonovim (npr. SA3) ili Janneyjevim (norma AAR) načelom predviđenima za vožnju po prugama TEN-a konvencionalne željeznice otvoreno je pitanje.

— Ocjenjivanje sukladnosti lokomotiva sa središnjim upravljačnicom sa zahtjevima vezanim uz 3. scenarij otvoreno je pitanje.

Postojeći TSI navodi zahtjeve vezane uz otpornost na sudare kao primjenljive unutar njegovog područja primjene; stoga se ne primjenjuje Prilog A normi EN 15227:2008. Zahtjevi odjeljka 6. norme EN15227:2008 primjenjuju se u odnosu na gore spomenute referentne scenarije sudara.

S ciljem ograničavanja posljedica udara u prepreku na tračnicama, vodeći krajevi lokomotiva, pogonske glave, vozni vagoni i kompozicije vlakova moraju biti opremljeni s odbojnikom prepreka. Zahtjevi s kojima se usklađuju odbojnici prepreka određeni su u tablici 3. i odjeljku 6.5. norme EN15227:2008 §5.

4.2.2.6. Podizanje i podizanje dizalicom

Ova se odredba odnosi na sva vozila osim na pružne strojeve (mobilnu oprema za izgradnju i održavanje željezničke infrastrukture).

Odredbe koje se odnose na podizanje i podizanje dizalicom OTM-ova određene su u Prilogu C, odredbi C.2.

Mora biti moguće sigurno podići ili dizalicom podići svako vozilo koje čini jedinicu u svrhu ponovnog uspostavljanja prometa (nakon iskliznuća ili druge nesreće ili nezgode) te za svrhe održavanja.

Mora biti moguće podići ili dizalicom podići svaki kraj vozila (uključujući pogonski mehanizam), pri čemu drugi kraj počiva na preostalom (preostalim) pogonskom (pogonskim) mehanizmu (mehanizmima).

U tu je svrhu potrebno odrediti i označiti mjesta za podizanje/podizanje dizalicom.

Geometrija i položaj odredaba za podizanje mora biti u skladu s Prilogom B.

Označavanje mjesta za podizanje mora biti provedeno s oznakama u skladu s Prilogom B.

Konstrukcija mora izdržati opterećenja navedena u normi EN 12663-1:2010 (odjeljci 6.3.2. i 6.3.3.).

Prvenstveno, dokaz sposobnosti karoserije vozila da izdrži trajne deformacije i lomove može se dati kroz izračune ili ispitivanja, prema uvjetima zadanim u točki 9.2.3.1. norme EN 12663-1:2010.

4.2.2.7. Ugradnja uređaja na konstrukciju sanduka vozila

Ova odredba odnosi se na sva vozila osim na pružne strojeve (mobilnu opremu za izgradnju i održavanje željezničke infrastrukture).

Odredbe koje se odnose na podizanje i podizanje s dizalicom pružnih strojeva određene su u Prilogu C, točki C.1.

S ciljem smanjivanja posljedica nesreće, fiksni uređaji, uključujući one u putničkim prostorima, moraju biti pričvršćeni na konstrukciju karoserije vozila na način koji sprečava te fiksne uređaje da se olabave i postanu opasnost za ozljeđivanje putnika ili dovedu do iskliznuća. U tu svrhu, pričvršćivanje tih uređaja određuje se prema odjeljku 6.5.2. norme EN 12663-1:2010 za kategorije određene u gore navedenoj točki 4.2.2.4.

4.2.2.8. Vrata za pristup osoblju i teretu

Vrata koja koriste putnici obuhvaćena su odredbom 4.2.5. ovog TSI-ja: „Stavke vezane uz putnike”. Vrata upravljačnice obuhvaćena su u točki 4.2.9 ovog TSI-ja.

Ova odredba bavi se vratima koja se koriste za ukrcaj tereta i koje koristi osoblje vlaka, osim vrata upravljačnice.

Vozila opremljena odjeljcima predviđenim za posadu vlaka ili robu moraju biti opremljena uređajem za blokiranje i otključavanje vrata. Vrata moraju ostati zatvorena i zaključana dok ih se namjerno ne oslobodi.

4.2.2.9. Mehaničke značajke stakla (osim vjetrobranskog stakla)

Kada se staklo koristi za zastakljenja (uključujući ogledala), ono mora biti pločasto ili kaljeno, u skladu s odgovarajućim nacionalnim i međunarodnim normama u pogledu kakvoće i područja upotrebe, čime se umanjuje opasnost za putnike i osoblje od ozljeda zbog loma stakla.

4.2.2.10. Uvjeti opterećenja i izvagana masa

Određuju se sljedeći uvjeti opterećenja određeni u točki 3.1. norme EN 15663:2009:

— Konstrukcijska masa pod iznimnim korisnim teretom.

— Konstrukcijska masa pod uobičajenim korisnim teretom.

— Konstrukcijska masa u stanju djelovanja.

Pretpostavke koje se uzimaju za postizanje gore navedenih uvjeta opterećenja moraju biti u skladu s normom EN 15663:2009 (vlakovi za velike udaljenosti, drugi vlakovi, korisni teret po m2 u stajaćim prostorima i službenim prostorima); moraju biti opravdani i zavedeni u središnjoj dokumentaciji opisnoj u točki 4.2.12.2.

Za pružne se strojeve mogu koristiti drugi uvjeti opterećenja (najmanja masa, najveća masa) kako bi se uzela u obzir dodatna neobavezna oprema na vlaku.

Za svaki gore navedeni uvjet opterećenja sljedeći podaci navode se u tehničkoj dokumentaciji opisanoj u točki 4.2.12.:

— Ukupna masa vozila (za svako vozilo jedinice).

— Masa po osovini (za svaku osovinu).

— Masa po kotaču (za svaki kotač).

Uvjet opterećenja „konstrukcijska masa u stanju djelovanja” mjeri se vaganjem vozila. Dozvoljeno je druge uvjete opterećenja dobiti izračunom.

Kada je vozilo proglašeno kao sukladno tipu (u skladu s odredbama 6.2.2.1. i 7.1.3.), izvagana ukupna masa vozila u uvjetu opterećenja „konstrukcijska masa u stanju djelovanja” ne smije prijeći više od 3 % deklarirane ukupne mase vozila za taj tip koja je navedena u potvrdi o „EZ” postupku provjere vezano uz ispitivanja tipa ili konstrukcije vozila.

Konstrukcijska masa jedinice u stanju djelovanja, konstrukcijska masa jedinice pod uobičajenim korisnim teretom te najveće osovinsko opterećenje pojedinačne osovine za svaki od 3 slučaja opterećenja bilježi se u registru željezničkih vozila određenom u točki 4.8. ovog TSI-ja.

4.2.3. Međusobno djelovanje vozilo-kolosijek i profili

4.2.3.1. Profili

Profil je sučelje između jedinice (vozila) i željezničke infrastrukture koje je opisano zajedničkim referentnim nacrtom i pripadajućim propisima za izračun. Profil je parametar učinkovitosti određen u točki 4.2.2. TSI -ja za željezničku infrastrukturu konvencionalne željeznice i ovisi o kategoriji pruge.

Kinematički referentni nacrt s pripadajućim pravilima opisuje vanjske mjere vozila; mora se nalaziti unutar jednog od referentnih profila GA, GB ili GC (prema točki 4.2.2. TSI-ja za željezničku infrastrukturu konvencionalne željeznice). Predviđeni koeficijent nagiba (ili fleksibilnosti) za izračun profila mora biti utemeljen na izračunu ili mjerenjima na način određen u normi EN 15273-2:2009.

Za električna se vozila profil pantografa provjerava izračunom na temelju točke A.3.12. norme EN 15273-2:2009 s ciljem osiguranja sukladnosti omotnice pantografa s mehaničkim kinematičnim profilom pantografa koji sam za sebe utvrđen u skladu s Prilogom E TSI-ju za energetski podsustav konvencionalne željeznice i ovisi o izboru geometrije glave pantografa: dvije dopuštene mogućnosti određene su u točki 4.2.8.2.9.2. ovog TSI-ja.

Napon napajanja električnom energijom u profilu infrastrukture uzima se u obzir s ciljem osiguranja pravilne izolacije između pantografa i fiksnih uređaja.

Nagib pantografa kako je određen u točki 4.2.14. TSI-ja za energetski podsustav konvencionalne željeznice i koji se koristi za izračun mehaničkog kinematičkog profila temelji se na izračunima ili mjerenjima navedenima u normi EN 15273-2:2009.

Referentni nacrt (npr. profil) s kojim se usklađuje vozilo (GA, GB or GC) bilježi se u registru željezničkih vozila određenom u točki 4.8. ovog TSI-ja.

Svaki profil, s kinematičkim referentnim profilom manjim od GC-a, također se može zabilježiti zajedno s usklađenim primjenljivim profilom (GA, GB ili GC), pod uvjetom da je ocijenjen pomoću kinematičke metode.

4.2.3.2. Osovinsko opterećenje i opterećenje kotača

4.2.3.2.1. Parametar osovinskog opterećenja

Osovinsko opterećenje je sučelje između vozila i željezničke infrastrukture. Osovinsko opterećenje je parametar učinkovitosti željezničke infrastrukture naveden u točki 4.2.2. TSI-ja za željezničku infrastrukturu za konvencionalne brzine i ovisi o kategoriji pruge. Mora ga se uzeti u obzir zajedno s razmakom osi, dužinom vlaka i najvećom dozvoljenom brzinom za to vozilo na predmetnoj pruzi.

Sljedeće značajke koje treba koristiti kao sučelje željezničke infrastrukture moraju biti dio opće dokumentacije koja se podnosi kada se ocjenjuje vozilo te je opisana u točki 4.2.12.2.:

— Masa po osovini (za svaku osovinu) za 3 uvjeta opterećenja (kako je određeno u točki 4.2.2.10., gdje se zahtijeva da se to uključi u dokumentaciju).

— Položaj osovina uzduž vozila (osovinski razmak).

— Dužina vozila.

— Najveća konstrukcijska brzina (odredba 4.2.8.1.2. zahtijeva uključivanje u dokumentaciju).

Korištenje ovih podataka na radnoj razini za ispitivanje kompatibilnosti između željezničkog vozila i željezničke infrastrukture (izvan područja primjene ovog TSI-ja):

Osovinsko opterećenje svake pojedine osovine koje se koristi ako parametar željezničke infrastrukture mora odrediti željezničko poduzeće kako zahtijeva odredba 4.2.2.5. TSI-ja za vođenje i upravljanje željezničkim prometom za konvencionalne brzine, uzimajući u obzir očekivano opterećenje za predviđenu uslugu (koje nije određeno pri ocjenjivanju vozila). Osovinsko opterećenje u uvjetima opterećenja „konstrukcijska masa pod izvanrednim korisnim teretom” predstavlja najveću moguću vrijednost gore navedenog osovinskog opterećenja.

4.2.3.2.2. Opterećenje kotača

Omjer razlike opterećenja kotača po osovini qj procjenjuje se mjerenjem opterećenja kotača, uzimajući u obzir stanje opterećenja „konstrukcijska masa u stanju djelovanja”. Razlike opterećenja kotača veće od 5 % osovinskog opterećenja dozvoljene su isključivo ako se dokažu kao prihvatljive pomoću ispitivanja koje dokazuje sigurnost od iskliznuća na zakrivljenom kolosijeku navedenom u točki 4.2.3.4.1. ovog TSI-ja.

4.2.3.3. Parametri željezničkih vozila koji utječu na zemaljske sustave

4.2.3.3.1. Značajke željezničkih vozila za sukladnost sa sustavima za otkrivanje vlakova

Niz značajki željezničkih vozila za sukladnost sa sustavima za otkrivanje vlakova određen je u odredbama 4.2.3.3.1.1., 4.2.3.3.1.2. i 4.2.3.3.1.3.

Niz značajki željezničkih vozila koji je kompatibilan bilježi se u registru željezničkih vozila kako je određeno u točki 4.8. ovog TSI-ja.

4.2.3.3.1.1. ZNAČAJKE ŽELJEZNIČKIH VOZILA ZA SUKLADNOST SA SUSTAVIMA ZA OTKRIVANJE VLAKOVA KOJI SU UTEMELJENI NA KOLOSIJEČNIM STRUJNIM KRUGOVIMA

— Geometrija vozila — Najveći razmak između dvije uzastopne osovine određen je u točki 2.1.1. Dodatka 1. Priloga A TSI-ju za vođenje, upravljanje i signalizaciju za konvencionalne brzine. — Najveći razmak između kraja odbojnika i prve osovine naveden je u točki 2.1.2. (razmak b1 na slici 6.) Dodatka 1. Priloga A TSI-ju za vođenje, upravljanje i signalizaciju za konvencionalne brzine.

— Konstrukcija vozila — Najmanje osovinsko opterećenje u svim uvjetima opterećenja određeno je u odredbama 3.1.1. i 3.1.2. Dodatka 1. Priloga A TSI-ju za vođenje, upravljanje i signalizaciju za konvencionalne brzine. — Električni otpor između vozne površine suprotnih kotača kolnoga sloga naveden je u točki 3.5.1. Dodatka 1. Priloga A TSI-ju za vođenje, upravljanje i signalizaciju za konvencionalne brzine. — Za električna vozila opremljena pantografima i napajana izmjeničnom električnom energijom od 1 500 V DC ili 3 000 V (vidjeti točku 4.2.8.2.1.) najmanji otpor između pantografa i svakog kotača vlaka naveden je u točki 3.6.1. Dodatka 1. Priloga A TSI-ju za prometno-upravljačke i signalno-sigurnosne funkcije za konvencionalne brzine.

— Izolirani odsjeci — Ograničenja vezana uz uporabu opreme za posipanje pijeskom određena se u odredbama 4.1.1. i 4.1.2. Dodatka 1. Priloga A TSI-ju za vođenje, upravljanje i signalizaciju za konvencionalne brzine. — Upotreba kompozitnih kočnih blokova otvoreno je pitanje u TSI-ju za vođenje, upravljanje i signalizaciju za konvencionalne brzine.

— EMZ — Granične razine elektromagnetskih smetnji koje proizlaze iz vučnih struja otvorena su pitanja u TSI-ju za vođenje, upravljanje i signalizaciju za konvencionalne brzine.

4.2.3.3.1.2. ZNAČAJKE ŽELJEZNIČKIH VOZILA ZA SUKLADNOST SA SUSTAVIMA ZA OTKRIVANJE VLAKOVA KOJI SU UTEMELJENI NA BROJAČIMA OSOVINA (16)

— Geometrija vozila — Najveći razmak između dvije uzastopne osovine određen je u točki 2.1.1. Dodatka 1. Priloga A TSI-ju za vođenje, upravljanje i signalizaciju za konvencionalne brzine. — Najmanji razmak između dvije uzastopne osovine određen je u točki 2.1.3. Dodatka 1. Priloga A TSI-ju za vođenje, upravljanje i signalizaciju za konvencionalne brzine. — Na kraju svakog vozila predviđenog za povezivanje, najmanji razmak između krajnje i prve osovine iznosi pola vrijednosti određene u točki 2.1.3. Dodatka 1. Priloga A TSI-ju za vođenje, upravljanje i signalizaciju za konvencionalne brzine. — Najveći razmak između krajnje i prve osovine određen je u točki 2.1.2. (razmak b1 na slici 6) Dodatka 1. Priloga A TSI-ju za vođenje, upravljanje i signalizaciju za konvencionalne brzine. — Najmanji razmak između krajnjih osovina vozila određen je u točki 2.1.4. Dodatka 1. Priloga A TSI-ju za vođenje, upravljanje i signalizaciju za konvencionalne brzine.

— Geometrija kotača — Geometrija kotača određena je u točki 4.2.3.5.2.2. postojećeg TSI-ja. — Najmanji promjer kotača (ovisno o brzini) određen je u točki 2.2.2. Dodatka 1. Priloga A TSI-ju za vođenje, upravljanje i signalizaciju za konvencionalne brzine.

— Konstrukcija vozila — Bezmetalni prostor oko kotača otvoreno je pitanje u TSI-ju za vođenje, upravljanje i signalizaciju za konvencionalne brzine. — Značajke materijala za kotače u odnosu na magnetsko polje navedene su u točki 3.4.1. Dodatka 1. Priloga A TSI-ju za vođenje, upravljanje i signalizaciju za konvencionalne brzine.

— EMZ — Granične razine elektromagnetskih smetnji koje proizlaze iz upotrebe kočnica na vrtložne struje otvorena su pitanja u TSI-ju za vođenje, upravljanje i signalizaciju za konvencionalne brzine.

4.2.3.3.1.3. ZNAČAJKE ŽELJEZNIČKIH VOZILA ZA SUKLADNOST SA SUSTAVIMA ZA OTKRIVANJE VLAKOVA KOJI SU UTEMELJENI NA OPREMI PETLJE

— Konstrukcija vozila Metalna masa vozila otvoreno je pitanje u TSI-ju za vođenje, upravljanje i signalizaciju za konvencionalne brzine.

4.2.3.3.2. Nadzor pregrijanosti osovinskih ležajeva

Nadzor pregrijanosti osovinskih ležajeva mora biti omogućen.

Ovo se može postići upotrebom opreme na vlaku ili pružne opreme.

Zahtjev za opremu na vlaku otvoreno je pitanje u ovom TSI-ju.

U slučaju nadzora pregrijanosti osovinskih ležajeva pomoću pružne opreme, željeznička vozila moraju biti sukladna sljedećim zahtjevima:

— Područje na željezničkim vozilima koje je vodljivo pomoću pružne opreme područje je određeno u odredbama 5.1. i 5.2 norme EN 15437-1:2009.

— Raspon radne temperature osovinskog ležaja otvoreno je pitanje.

Napomena: također vidjeti točku 4.2.3.5.2.1. u pogledu osovinskih kućišta.

4.2.3.4. Dinamičko ponašanje željezničkih vozila

4.2.3.4.1. Zaštita od iskliznuća pri vožnji zakrivljenim kolosijekom

Jedinica (ili vozilo koje čini jedinicu) mora biti konstruirano tako da osigurava sigurnu vožnju po zakrivljenom kolosijeku, vodeći pritom posebno računa o fazi prelaska s nagnutog na ravni kolosijek i otklone na pružnim prijelazima. Sukladnost sa zahtjevom mora se provjeriti postupkom određenim u točki 4.1. norme EN 14363:2005.

Za pružne strojeve, zaštita od iskliznuća pri vožnji zakrivljenim kolosijekom može se dokazati odobrenom metodom izračuna. Ako to nije moguće, provode se ispitivanja u skladu s normom EN 14363:2005.

Za vožnju po zakrivljenom kolosijeku za strojeve s okretnim postoljima i pojedinačne kolne slogove primjenjuju se ispitni uvjeti prema točki 4.1. norme EN 14363:2005.

4.2.3.4.2. Dinamično vozno ponašanje

(a) Uvod

Ova odredba 4.2.3.4.2 primjenjuje se na vozila konstruirana za brzinu veću od 60 km/h.

Ista nije primjenljiva na pružne strojeve (mobilnu oprema za izgradnju i održavanje željezničke infrastrukture); zahtjevi za pružne strojeve navedeni su u točki C.3 Priloga C.

Dinamičko ponašanje vozila ima jak utjecaj na zaštitu od iskliznuća, voznu sigurnost i opterećenje kolosijeka. Ono je sigurnosna funkcija, koja je obuhvaćena tehničkim zahtjevima ove točke; kada se koristi programska podrška, sigurnosna razina koju treba razmotriti za razvoj programske podrške otvoreno je pitanje.

(b) Zahtjevi

S ciljem provjere značajki dinamičkog ponašanja pojedinog vozila (vozna sigurnost i opterećenje kolosijeka), koriste se postupci navedeni u normi EN 14363:2005 točki 5. te normi 15686:2010 za nagibne vlakove, s niže navedenim izmjenama (u ovoj točki i njezinim pododredbama). Parametri opisani u odredbama 4.2.3.4.2.1. i 4.2.3.4.2.2. ocjenjuju se koristeći mjerila zadana u normi EN 14363:2005.

Kao druga mogućnost za provođenje pružnih ispitivanja na dva različita nagiba kolosijeka, koje je navedeno u stavku 5.4.4.4. norme EN 14363:2005, dopušteno je provesti ispitivanja na samo jednom nagibu kolosijeka ako se dokaže da to ispitivanje obuhvaća niz dolje navedenih uvjeta dodira:

— Parametar ekvivalentne koničnosti tan γe za tangentni kolosijek i zavoje velikog promjera raspoređuje se tako da se tan γe = 0,2 ± 0,05 pojavi u rasponu amplitude (y) bočnog pomaka kolnog sloga između +/- 2 i +/- 4 mm za najmanje 50 % odsjeka kolosijeka.

— Mjerilo nestabilnosti iz norme EN14363:2005 ocjenjuje se za niskofrekvencijske pomake nadgradnje na najmanje dva dijela kolosijeka s ekvivalentnom koničnošću manjom od 0,05 (srednja vrijednost na dijelu kolosijeka).

— Mjerilo nestabilnosti iz norme EN14363:2005 ocjenjuje se na najmanje dva odsjeka kolosijeka s ekvivalentnom koničnošću u skladu sa sljedećom tablicom 1.: Tablica 1. Uvjeti za uvjete dodira kolosijeka u vezi s ispitivanjima koja se provode na kolosijeku Najveća brzina vozila Ekvivalentna koničnost 60 km/h < V ≤ 140 km/h ≥ 0,50 140 km/h < V ≤ 200 km/h ≥ 0,40 200 km/h < V ≤ 230 km/h ≥ 0,35 230 km/h < V ≤ 250 km/h ≥ 0,30

Osim zahtjeva vezanih uz izvješće o ispitivanju, koji su određeni u točki 5.6 norme EN 14363:2005, izvješće o ispitivanju mora sadržavati sljedeće podatke o:

— kvaliteti kolosijeka na kojem se ispituje vozilo; kvaliteta se bilježi praćenjem stalnog niza istih parametara navedenih u normi EN 13848-1:2003/A1:2008, odabrani niz parametara ovisi o raspoloživim sredstvima mjerenja,

— ekvivalentnoj koničnosti za koju je vozilo ispitano.

Izvješće o ispitivanju sastavni je dio dokumentacije opisane u točki 4.2.12.

(c) Kvaliteta kolosijeka za ispitivanje i ispitivanja na kolosijeku:

Uvjeti ispitivanja: norma EN14363 određuje uvjete ispitivanja za ispitivanja na kolosijeku koji su usuglašeni kao referentni. Međutim, te uvjete ispitivanja nije uvijek moguće postići, zbog ograničenja vezanih uz područje na kojem se ispitivanje provodi, u sljedećim područjima:

— geometrijska kvaliteta kolosijeka,

— kombinacije brzine, zakrivljenosti, nedostatka nadvisivanja (odredba 5.4.2. norme EN 14363).

U pogledu geometrijske kvalitete, specifikacije referentnog kolosijeka za ispitivanje, uključujući granice parametara kvalitete kolosijeka, koje su određene u normi EN 13848-1, otvoreno su pitanje. Stoga se za određivanje tih granica primjenjuju nacionalni propisi, koji se izražavaju u skladu s normom EN 13848-1, kako bi se mogla procijeniti prihvatljivost već provedenog ispitivanja.

4.2.3.4.2.1. GRANIČNE VRIJEDNOSTI ZA SIGURNOST VOŽNJE

Granične vrijednosti za sigurnost vožnje koje mora ispuniti vozilo navedene su u točki 5.3.2.2. norme EN 14363:2005 te dodatno za nagibne vlakove u normi EN 15686:2010, uz sljedeće izmijene kvocijenta vodeće sile i snage kotača (Y/Q):

Kada se prijeđe granica kvocijenta vodeće sile i snage kotača (Y/Q), dopušteno je ponovno izračunati predviđenu najvišu vrijednost Y/Q prema sljedećem postupku: — stvaranje alternativnog ispitnog područja koje se sastoji od svih odsjeka kolosijeka s 300 m ≤ R ≤ 500 m, — za statističku obradu po odsjeku, upotrijebiti xi (97,5 %) umjesto xi (99,85 %), — za statističku obradu po području, zamijeni k = 3 (kada se koristi jednodimenzionalna metoda) ili Studentov koeficijent t (N-2; 99 %) (kada se koristi jednodimenzionalna metoda) uz Studentov koeficijent t (N-2; 95 %).

Oba rezultata (prije i nakon izračuna) bilježe se u izvješću o ispitivanju.

4.2.3.4.2.2. GRANIČNE VRIJEDNOSTI OPTEREĆENJA KOLOSIJEKA

Osim za kvazistatičnu vodeću silu Yqst, granične vrijednosti za opterećenje kolosijeka koje mora ispuniti jedinica prilikom ispitivanja uobičajenom metodom navedene su u normi EN 14363:2005 točki 5.3.2.3.

Granice kvazistatične sile vođenja Yqst navedene su niže u tekstu.

Granična vrijednost kvazistatične sile vođenja Yqst procjenjuje se za luk zavoja 250 ≤ R < 400 m.

Granična vrijednost za neograničeno upravljanje željezničkim vozilima na mrežama TEN-a (kako je određeno u TSI-jevima) iznosi: (Yqst)lim = (30 + 10500/Rm) kN.

Pri čemu: Rm = srednji promjer dijela kolosijeka za procjenu (u metrima).

Kad se granična vrijednost prijeđe zahvaljujući uvjetima visokog trenja, moguć je ponovni izračun procijenjene vrijednosti Yqst u području nakon zamjene pojedinačnih (Yqst)i vrijednosti na odsjecima kolosijeka „i”, pri čemu (Y/Q)ir (srednja vrijednost omjera Y/Q na unutarnjim tračnicama na odsjeku) prelazi 0,40 za: (Yqst)i - 50[(Y/Q)ir - 0,4]. Vrijednosti Yqst, Qqst i srednjeg promjera zavoja (prije i nakon ponovnog izračuna) bilježi se u izvješću o ispitivanju.

U slučaju da vrijednost Yqst prijeđe gore navedenu graničnu vrijednost, radna učinkovitost željezničkih vozila (npr. najveća brzina) može biti ograničena željezničkom infrastrukturom, uzimajući u obzir značajke kolosijeka (npr. luka zavoja, nadvisivanje, visinu tračnica).

Napomena: Granične vrijednosti navedene u normi EN 14363:2005 primjenjuju se na osovinska opterećenja u rasponu onih navedenih u točki 4.2.2. TSI-ja za željezničku infrastrukturu konvencionalnih brzina; za kolosijek konstruiran za veća osovinska opterećenja, usklađene granične vrijednosti opterećenja kolosijeka nisu određene.

4.2.3.4.3. Ekvivalentna koničnost

Raspon vrijednosti brzine i ekvivalentne koničnosti za koju je vozilo projektirano da bude stabilno određuje se i bilježi u tehničkoj dokumentaciji. Te vrijednosti poštuju se za projektne i radne uvjete.

Ekvivalentna koničnost izračunava se u skladu s normom EN15302:2008 za amplitudu (y) bočnog pomicanja para kotača:

— y = 3 mm, if (TG – SR) ≥ 7 mm — , if 5 mm ≤ (TG – SR) < 7 mm — y = 2 mm, if (TG – SR) < 5 mm

pri čemu je TG širina kolosijeka i SR udaljenost između aktivnih površina kolnog sloga (vidjeti sliku 1).

Vozila opremljena kotačima koji se neovisno okreću izuzimaju se iz zahtjeva točke 4.2.3.4.3. ovog TSI-ja.

4.2.3.4.3.1. KONSTRUKCIJSKE VRIJEDNOSTI ZA NOVE PROFILE KOTAČA

Ovaj odjeljak određuje provjere koje treba provesti pomoću izračuna kako bi se osiguralo da su profili „novih kotača” i udaljenost između aktivnih površina kotača pogodni za kolosijeke mreže TEN koji ispunjavaju zahtjeve TSI-ja za željezničku infrastrukturu konvencionalnih brzina.

Profil kotača i udaljenost između aktivnih površina kotača (Dimenzije SR u tablici 1., točki 4.2.3.5.2.1) moraju biti takvi da ne prelaze granične vrijednosti ekvivalentne koničnosti određene u tablici 2. kada se projektirani kolni slog oblikuje na reprezentativnom uzorku ispitnih uvjeta na kolosijeku, kako je određeno u tablici 3.

Tablica 2.

Konstrukcijske granične vrijednosti ekvivalentne koničnosti

Najveća radna brzina vozila (km/h) Granične vrijednosti ekvivalentne koničnosti Ispitni uvjeti (vidjeti tablicu 3.) ≤ 60 Nema podataka Nema podataka > 60 i ≤ 190 0,30 svi > 190 Primjenjuju se vrijednosti navedene u TSI-ju za željeznička vozila velike brzine Primjenjuju se uvjeti navedeni u TSI-ju za željeznička vozila velike brzine





Tablica 3.

Uvjeti ispitivanja za ekvivalentnu koničnost, značajni za mrežu TEN

Broj ispitnog uvjeta Profil glave tračnice Nagib tračnice Širina kolosijeka 1 odsjek kolosijeka 60 E 1 određen u normi EN 13674-1:2003 1 od 20 1 435 mm 2 odsjek kolosijeka 60 E 1 određen u normi EN 13674-1:2003 1 od 40 1 435 mm 3 odsjek kolosijeka 60 E 1 određen u normi EN 13674-1:2003 1 od 20 1 437 mm 4 odsjek kolosijeka 60 E 1 određen u normi EN 13674-1:2003 1 od 40 1 437 mm 5 odsjek kolosijeka 60 E 2 određen u normi EN 13674-1:2003/A1:2007 1 od 40 1 435 mm 6 odsjek kolosijeka 54 E 2 određen u normi EN 13674-1:2003/A1:2007 1 od 40 1 437 mm 7 odsjek kolosijeka 54 E 1 određen u normi EN 13674-1:2003 1 do 20 1 435 mm 8 odsjek kolosijeka 54 E 1 određen u normi EN 13674-1:2003 1 od 40 1 435 mm 9 odsjek kolosijeka 54 E 1 određen u normi EN 13674-1:2003 1 do 20 1 437 mm 10 odsjek kolosijeka 54 E 1 određen u normi EN 13674-1:2003 1 od 40 1 437 mm

Smatra se da zahtjeve ove točke ispunjavaju kolni slogovi neistrošenih profila kotača S1002 ili GV 1/40, kako je određeno u normi EN13715:2006 s razmakom između aktivnih površina između 1 420 mm i 1 426 mm.

4.2.3.4.3.2. RADNE VRIJEDNOSTI EKVIVALENTNE KONIČNOSTI KOLNOG SLOGA

Kako bi se vršio nadzor sigurnosti željezničkih vozila u vožnji, neophodno je nadzirati radne vrijednosti ekvivalentne koničnosti. Ciljane radne vrijednosti za interoperabilna željeznička vozila određuju se zajedno s ciljanim vrijednostima koničnosti kolosijeka.

„Radne vrijednosti koničnosti kolosijeka” otvoreno su pitanje u TSI-ju za željezničku infrastrukturu konvencionalnih brzina; stoga su „radne vrijednosti koničnosti kotača” otvoreno pitanje u ovom TSI-ju.

Ova odredba je izuzeta od procjenjivanja koje vrši prijavljeno tijelo.

Kada vozilo prometuje na predmetnoj pruzi, radne vrijednosti ekvivalentne koničnosti održavaju se s obzirom na navedene granične vrijednosti za to vozilo (vidjeti točku 4.2.3.4.3.) i lokalne uvjete mreže.

4.2.3.5. Pogonski mehanizam

4.2.3.5.1. Konstrukcijsko projektiranje okvira okretnog postolja

Za vozila koja uključuju okvir okretnog postolja, cjelovitost konstrukcije okvira okretnog postolja, sve pričvršćene opreme i povezanost između sanduka i okretnog postolja dokazuje se na temelju metoda navedenih u točki 9.2. norme EN 13749:2005. Konstrukcija okretnog postolja temelji se na podacima navedenima u točki 7. norme EN 13749:2005.

Napomena:Razvrstavanje prema točki 5. norme EN 13749:2005 nije potrebno.

U primjeni slučajeva opterećenja iz odredaba gore navedene norme, izvanredni korisni teret uzima se kao „konstrukcijska masa pod izvanrednim teretom”, a radno (zamor materijala) opterećenje uzima se kao „konstrukcijska masa pod uobičajenim teretom” kako je navedeno u točki 4.2.2.10. ovog TSI-ja.

Hipoteza, upotrijebljena za procjenu opterećenja zbog pomicanja okretnog postolja (formule i koeficijenti) u skladu s normom EN 13749:2005 Prilog C, mora biti utemeljena i zavedena u tehničku dokumentaciju opisanu u točki 4.2.12.

4.2.3.5.2. Kolni slogovi

Za potrebe ovog TSI-ja, kolni slogovi određuju se tako da uključuju glavne dijelove (osovine i kotače) i dodatne dijelove (osovinske ležajeve, osovinska kućišta, mjenjače i kočne diskove). Kolni slogovi projektiraju se i proizvode uz primjenu konzistentne metodologije koristeći niz slučajeva opterećenja sukladnih s uvjetima opterećenja iz točke 4.2.2.10 ovog TSI-ja.

4.2.3.5.2.1. MEHANIČKE I GEOMETRIJSKE ZNAČAJKE KOLNIH SKLOPOVA

Mehaničko ponašanje kolnih slogova:

Mehaničke značajke kolnih slogova osiguravaju sigurno kretanje željezničkih vozila.

Mehaničke značajke obuhvaćaju: — ugradnju, — mehaničku otpornost i značajke zamora materijala.

Dokazivanje sukladnosti za ugradnju temelji se na odredbama 3.2.1. i 3.2.2. norme EN13260:2009, koje određuju granične vrijednosti za osovinska naprezanja i zamor materijala te pripadajuća ispitivanja za postupak provjere.

Mehaničko ponašanje osovina:

Pored zahtjeva vezanih uz gore navedenu ugradnju, dokazivanje sukladnosti za mehaničku otpornost i značajke zamora materijala temelji se na odredbama 4., 5. i 6. norme EN13103:2009 za slobodne osovine ili odredbama 4., 5. i 6. norme EN13104:2009 za pogonske osovine.

Mjerila za odlučivanje o dozvoljenom opterećenju navedena su u točki 7. norme EN 13103:2009 za slobodne osovine ili točki 7. norme EN 13104:2009 za pogonske osovine.

Značajke zamora materijala za osovine (vezano uz projektiranje, proizvodni postupak te različita krit