1.

Prilog III. se zamjenjuje sljedećim: „PRILOG III. SUSTAV PRAĆENJA POGLAVLJE A I. PRAĆENJE U GOVEDA 1. Općenito Praćenje u goveda provodi se u skladu s laboratorijskim metodama određenim u Prilogu X. poglavlju C točki 3.(1)(b). 2. Praćenje u životinja zaklanih za prehranu ljudi 2.1. Sva goveda starija od 24 mjeseca: — koja se podvrgnu ‚posebnom prisilnom klanju’ prema definiciji iz članka 2. točke (n) Direktive Vijeća 64/433/EEZ (1), ili — koja su zaklana u skladu s Prilogom I. poglavljem VI. točkom 28.(c) Direktive 64/433/EEZ, osim životinja koje ne pokazuju kliničke znakove bolesti, koja su zaklana u okviru provedbe iskorjenjivanja bolesti, moraju se testirati na GSE. 2.2. Sva goveda starija od 30 mjeseci: — podvrgnuta normalnom klanju za prehranu ljudi, ili — zaklana u okviru provedbe iskorjenjivanja bolesti u skladu s Prilogom I. poglavljem VI. točkom 28.(c) Direktive 64/433/EEZ, ali ne pokazuju znakove bolesti, moraju se testirati na GSE. 2.3. Odstupajući od točke 2.2, a s obzirom na goveda oteljena, uzgojena i zaklana na njezinom državnom području, Švedska može odlučiti o ispitivanju samo slučajno odabranog uzorka. Taj uzorak mora obuhvatiti najmanje 10 000 životinja godišnje. 3. Praćenje u životinja koje nisu zaklane za prehranu ljudi 3.1. Sva goveda starija od 24 mjeseca koja su uginula ili usmrćena, ali nisu: — usmrćena zbog uništavanja u skladu s Uredbom Komisije (EZ) br. 716/96 (2), — usmrćena u okviru epidemije, kao što je epidemija slinavke i šapa, — zaklana za prehranu ljudi, moraju se testirati na GSE. 3.2. Države članice mogu odlučiti o odstupanju od odredaba točke 3.1 u udaljenim područjima s malom gustoćom životinja, gdje sakupljanje uginulih životinja nije organizirano. Države članice koje primjenjuju takvo odstupanje moraju o tome obavijestiti Komisiju i dostaviti joj popis područja na koja se odstupanje odnosi. To odstupanje ne smije obuhvaćati više od 10 % populacije goveda u državi članici. 4. Praćenje životinja koje su kupljene radi uništavanja u skladu s Uredbom (EZ) br. 716/96 4.1. Sve životinje koje su podvrgnute prisilnom klanju ili je ante mortem pregledom utvrđeno da su bolesne, moraju se testirati na GSE. 4.2. Sve životinje starije od 42 mjeseca, rođene nakon 1. kolovoza 1996. moraju se testirati na GSE. 4.3. Slučajan uzorak koji obuhvaća najmanje 10 000 životinja godišnje koje nisu obuhvaćene točkama 4.1. ili 4.2., mora se testirati na GSE. 5. Praćenje u drugih životinja Osim testiranja navedenog u gornjim točkama od 2. do 4., države članice mogu dobrovoljno odlučiti o testiranju drugih goveda na svom državnom području, posebno ako te životinje potječu iz zemalja s domaćim slučajem GSE-a, hranjene su potencijalno kontaminiranom hranom ili ako potječu od ženki zaraženih GSE-om. 6. Mjere nakon testiranja 6.1. Ako je životinja zaklana za prehranu ljudi, odabrana za testiranje na GSE, označivanje zdravstvene ispravnosti na trupu te životinje, kako je predviđeno u poglavlju XI. Priloga I. Direktivi 64/433/EEZ ne provodi se prije dobivanja negativnog rezultata na brzi test. 6.2. Države članice mogu odstupiti od odredaba iz točke 6.1. u slučajevima kad je u klaonici uspostavljen služben sustav koji osigurava da ni jedan dio pregledane životinje koja nosi oznaku zdravstvene ispravnosti, neće izaći iz klaonice dok se ne dobije negativan rezultat na brzi test. 6.3. Svi dijelovi tijela životinje koja se testira na GSE, uključujući kožu, moraju se zadržati pod službenom kontrolom dok se ne dobije negativan rezultat na brzi test, osim ako su uništene u skladu s Prilogom V. točkom 3. ili 4. 6.4. Svi dijelovi tijela životinje za koju se utvrdi da je pozitivna na brzi test, uključujući kožu, moraju se uništiti u skladu s Prilogom V. točkom 3. ili 4., osim materijala koji se zadržava zajedno s evidencijama predviđenim poglavljem B odjeljkom III. 6.5. U slučajevima kad se za životinju koja je zaklana za prehranu ljudi utvrdi da je pozitivna na brzi test, najmanje trup koji na istoj liniji klanja neposredno prethodi trupu pozitivnom na test i dva trupa koja neposredno slijede iza njega, moraju se uništiti u skladu s točkom 6.4. zajedno s trupom pozitivnim na test. 6.6. Države članice mogu odstupiti od odredaba iz točke 6.5. u slučajevima kad se u klaonici primjenjuje sustav koji sprečava kontaminaciju među trupovima. II. PRAĆENJE U OVACA I KOZA 1. Općenito Praćenje u ovaca i koza provodi se u skladu s laboratorijskim metodama određenim u Prilogu X. poglavlju C točki 3.2(b). 2. Praćenje životinja zaklanih za prehranu ljudi Životinje starije od 18 mjeseci ili koje imaju više od dva stalna sjekutića koja su izbila iz desni i koje su zaklane za prehranu ljudi moraju se testirati u skladu s veličinom uzorka navedenom u tablici. Uzorkovanje mora biti reprezentativno za svaku regiju i godišnje doba. Odabir uzoraka mora biti isplaniran s ciljem izbjegavanja prevelike zastupljenosti bilo koje skupine s obzirom na podrijetlo, vrstu, dob, pasminu, vrstu proizvodnje ili bilo koje drugo obilježje. Dob životinja procjenjuje se na temelju zubala, očitih znakova zrelosti ili drugih pouzdanih informacija. Gdje je to moguće, višestruko se uzorkovanje u istom stadu treba izbjegavati. Država članica Minimalni broj uzoraka godišnje zaklane životinje (3) Belgija 3 750 Danska 3 000 Njemačka 60 000 Grčka 60 000 Španjolska 60 000 Francuska 60 000 Irska 60 000 Italija 60 000 Luksemburg 250 Nizozemska 39 000 Austrija 8 200 Portugal 22 500 Finska 1 900 Švedska 5 250 Ujedinjena Kraljevina 60 000 Država članica može testirati manji broj životinja od onog koji je naveden u tablici, ako najnovija službena statistika o klanju pokazuje da je taj broj jednak broju od 25 % zaklanih ovaca godišnje, u toj državi članici. 3. Praćenje u životinja koje nisu zaklane za prehranu ljudi Životinje koje su starije od 18 mjeseci ili imaju više od dva stalna sjekutića koja su izbila iz desni i koje su uginule ili usmrćene, ali koje nisu bile: — usmrćene u sklopu akcije iskorjenjivanja bolesti, — zaklane za prehranu ljudi, moraju se testirati u skladu s veličinom uzorka navedenom u tablici. Uzorkovanje mora biti reprezentativno za svaku regiju i sezonu. Odabir uzoraka mora biti isplaniran s ciljem da se izbjegne prevelika zastupljenost bilo koje skupine s obzirom na podrijetlo, vrstu, dob, pasminu, vrstu proizvodnje ili bilo koje drugo obilježje. Dob životinja procjenjuje se na temelju zubala, očitih znakova zrelosti ili drugih pouzdanih informacija. Gdje je to moguće, višestruko se uzorkovanje u istom stadu treba izbjegavati. Države članice mogu po vlastitoj odluci isključiti iz uzorkovanja udaljene krajeve s malom gustoćom naseljenosti životinja, gdje sakupljanje uginulih životinja nije organizirano. Države članice koje primjenjuju takvo odstupanje moraju o tome obavijestiti Komisiju i dostaviti joj popis područja u kojima se to provodi. To odstupanje ne smije obuhvaćati više od 10 % populacije ovaca i koza u državi članici. Država članica Minimalan broj uzoraka godišnje mrtve životinje (4) Belgija 450 Danska 400 Njemačka 6 000 Grčka 6 000 Španjolska 6 000 Francuska 6 000 Irska 6 000 Italija 6 000 Luksemburg 30 Nizozemska 5 000 Austrija 1 100 Portugal 6 000 Finska 250 Švedska 800 Ujedinjena Kraljevina 6 000 4. Praćenje u zaraženim stadima Od 1. listopada 2003., životinje starije od 12 mjeseci ili one koje imaju stalan sjekutić koji je izbio iz desni, koje se usmrćuju u skladu s odredbama Priloga VII. točke 2(b)i ili ii. ili točke 2(c) moraju se testirati na temelju jednostavnog slučajnog odabira uzoraka, u skladu s brojem uzoraka navedenim u tablici Broj životinja starijih od 12 mjeseci izlučenih iz stada Minimalan broj uzoraka (5) 70 ili manje Sve životinje koje ispunjavaju uvjete 80 68 90 73 100 78 120 86 140 92 160 97 180 101 200 105 250 112 300 117 350 121 400 124 450 127 500 ili više 150 5. Praćenje u drugih životinja Osim programa praćenja navedenih u točkama 2., 3. i 4., države članice mogu dobrovoljno provoditi praćenje u drugih životinja, posebno: — životinja koje se koriste za proizvodnju mlijeka, — životinja koje potječu iz zemalja s domaćim slučajem TSE-a, — životinja koje su jele potencijalno kontaminiranu hranu za životinje, — životinjama koje su rođene ili koje potječu od ženki zaraženih TSE-om, — životinjama iz stada zaraženih TSE-om. 6. Mjere nakon testiranja ovaca i koza 6.1. Kad se životinja koja je zaklana za prehranu ljudi odabere za testiranje na TSE, oznaka zdravstvene ispravnosti predviđena u poglavlju XI. Priloga I. Direktivi 64/433/EEZ ne smije se staviti na trup te životinje dok se ne dobije negativan rezultat na brzi test. 6.2. Države članice mogu odstupiti od odredaba iz točke 6.1. u slučajevima kad se u klaonici primjenjuje služben sustav koji osigurava da ni jedan dio pregledane životinje koja nosi oznaku zdravstvene ispravnosti neće izaći iz klaonice dok se ne dobije negativan rezultat na brzi test. 6.3. Svi dijelovi tijela testirane životinje, uključujući kožu, moraju se zadržati pod službenom kontrolom dok se ne dobije negativan rezultat na brzi test, ako se ne unište u skladu s Prilogom V. točkom 3. ili 4. 6.4. Svi dijelovi tijela životinje za koju se utvrdi da je pozitivna na brzi test, uključujući kožu, moraju se uništiti u skladu s Prilogom V. točkom 3. ili 4., osim materijala koji se zadržava u sklopu evidencija propisanih u poglavlju B odjeljku III. 7. Određivanje genotipa 7.1. Genotip proteina priona određuje se za svaki pozitivan slučaj TSE-a u ovaca. Slučajevi TSE-a otkriveni u otpornih genotipova, (ovce genotipa koji kodira alanin na oba alela na kodonu 136, arginin na oba alela na kodonu 154 i arginin na oba alela na kodonu 171), moraju se odmah prijaviti Komisiji. Gdje je to moguće, takvi se slučajevi podvrgavaju tipizaciji soja. Ako tipizacija soja u takvih slučajeva nije moguća, stado iz kojeg predmetna životinja potječe i sva ostala stada u kojima je ona bila moraju se podvrgnuti pojačanom praćenju s ciljem otkrivanja drugih slučajeva TSE-a radi tipizacije soja. 7.2. Osim određivanja genotipa životinja prema odredbama točke 7.1, mora se odrediti i genotip proteina priona slučajno odabranog poduzorka ovaca koje se testiraju u skladu s odredbama poglavlja A odjeljka II. točke 2. Ovaj poduzorak mora predstavljati najmanje jedan posto od ukupnog broja uzorka za svaku državu članicu, a ne smije biti manji od 100 životinja po državi članici. Iznimno od gore navedenog, država članica može po vlastitom izboru odrediti genotipizaciju jednakog broja živih životinja približne starosti. III. PRAĆENJE U DRUGIH VRSTA ŽIVOTINJA Države članice mogu, pored goveda, ovaca i koza, dobrovoljno nadzirati u pogledu TSE-a i druge vrste životinja. POGLAVLJE B I. PODACI KOJE DRŽAVE ČLANICE TREBAJU NAVESTI U SVOM IZVJEŠTAJU 1. Broj sumnjivih slučajeva po vrstama životinja, na koja se primjenjuju ograničenja kretanja u skladu s člankom 12. stavkom 1. 2. Broj sumnjivih slučajeva po vrstama životinja, koji su podvrgnuti laboratorijskim pretragama u skladu s člankom 12. stavkom 2. i rezultat pretrage. 3. Broj stada ovaca i koza gdje su sumnjivi slučajevi prijavljeni i istraženi u skladu s člankom 12. stavcima 1. i 2. 4. Procijenjena veličina svake potpopulacije iz poglavlja A odjeljka I, točaka 3. i 4. 5. Broj testiranih ovaca iz svake potpopulacije koja se navodi u poglavlju A odjeljku I. točkama od 2. do 5., metoda odabira uzoraka i rezultati testova. 6. Procijenjena veličina potpopulacija iz poglavlja A odjeljka II. točaka 2. i 3., odabranih za uzorkovanje. 7. Broj ovaca i koza i stada ovaca i koza koja su testirana unutar svake potpopulacije iz poglavlja A odjeljka II. točaka od 2. do 5., metoda odabira uzoraka i rezultati testova. 8. Broj, dobna i geografska proširenost pozitivnih slučajeva GSE-a i grebeža. Zemlja podrijetla pozitivnih slučajeva GSE-a i grebeža, ako to nije ista zemlja iz koje je stigla prijava. Broj i geografska proširenost stada koja su pozitivna na grebež. Za svaki slučaj GSE-a treba navesti godinu i, ako je moguće, mjesec rođenja životinje. 9. Pozitivni slučajevi TSE-a koji su potvrđeni u drugih životinja, osim goveda, ovaca i koza. 10. Genotip i, gdje je to moguće, pasmina svake uzorkovane životinje unutar svake potpopulacije spomenute u poglavlju A odjeljku II. točkama 7.1. i 7.2. II. INFORMACIJE KOJE KOMISIJA TREBA NAVESTI U SVOM SAŽETKU Sažetak mora biti napravljen u tabelarnom obliku i obuhvaćati barem podatke koji su navedeni u odjeljku I. za svaku državu članicu. III. EVIDENCIJE 1. Nadležno tijelo mora sedam godina čuvati evidenciju o: — broju i vrstama životinja stavljenih pod ograničenje kretanja kako je navedeno u članku 12. stavku 1., — broju i rezultatima kliničkih i epidemioloških ispitivanja, kako je navedeno u članku 12. stavku 1., — broju i rezultatima laboratorijskih pretraga kako je navedeno u članku 12. stavku 2., — broju, identitetu i podrijetlu životinja uzorkovanih u okviru programa praćenja, kako je navedeno u poglavlju A i, gdje je to moguće, informacije o dobi, pasmini i anamnezi, — genotip proteina priona u slučajeva ovaca pozitivnih na TSE. 2. Laboratorij koji obavlja testiranja mora sedam godina čuvati sve evidencije o testiranju, posebno laboratorijske dnevnike i, kad je to primjereno, parafinske blokove i fotografije obojenih preparata moždanog tkiva (Western blot testova).”