HR Službeni list Europske unije 33

32007D0575



SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE 23.05.2007.

ODLUKA br. 575/2007/EZ EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA

od 23. svibnja 2007.

o osnivanju Europskog fonda za povratak kao dijela općeg programa „Solidarnost i upravljanje migracijskim tokovima” za razdoblje od 2008. do 2013.

EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 63. stavak 2. točku (b) i članak 63. stavak 3. točku (b),

uzimajući u obzir prijedlog Komisije,

uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),

uzimajući u obzir mišljenje Odbora regija (2),

u skladu s postupkom iz članka 251. Ugovora (3),

budući da:

(1) U smislu postupnog uspostavljanja područja slobode, sigurnosti i pravde, Ugovorom se predviđa usvajanje mjera usmjerenih na osiguravanje slobodnog kretanja osoba, u vezi s popratnim mjerama koje se odnose na kontrolu vanjskih granica, azil i imigraciju te usvajanje mjera koje se odnose na azil, imigraciju i zaštitu prava državljana trećih zemalja.

(2) Europsko je vijeće na sastanku u Tampereu 15. i 16. listopada 1999. ponovno potvrdilo odlučnost u stvaranju područja slobode, sigurnosti i pravde. U tom bi smislu cilj zajedničke europske politike azila i politike migracija trebao biti pravedan tretman državljana trećih zemalja i bolje upravljanje migracijskim tokovima.

(3) Učinkovita politika Zajednice povezana s povratkom nužna je dopuna vjerodostojnoj politici useljavanja i azila, kao i važna sastavnica u borbi protiv ilegalnog useljavanja. Države članice predvidjele su znatna proračunska sredstva za provedbu programa povratka i mjera prisilnog povratka. Zajedničko djelovanje Europske unije u tom području, podržano odgovarajućim financijskim sredstvima Zajednice, moglo bi poduprijeti države članice, istaknuti nužnost povratka ilegalnih rezidenata te doprinijeti pojačanoj solidarnosti među državama članicama.

(4) Vijeće je 28. veljače 2002. donijelo sveobuhvatan plan za borbu protiv nezakonitog useljavanja i trgovine ljudima u Europskoj uniji (4) u kojem je naglasilo da je politika ponovnog prihvata i povratka sastavni i bitan element u borbi protiv nezakonitog useljavanja te utvrdilo dva elementa na kojima bi se politika Zajednice u vezi s povratkom trebala temeljiti, tj. na zajedničkim načelima i zajedničkim mjerama u okviru poboljšanja administrativne suradnje između država članica.

(5) Program djelovanja Vijeća za povratak od 28. studenoga 2002., koji se temelji na Komunikaciji Komisije od 14. listopada 2002. o politici Zajednice za povratak nezakonitih rezidenata, bavi se čitavim nizom mjera koje se odnose na upravljanje povratkom u državama članicama te obuhvaća prisilan i dobrovoljan povratak državljana trećih zemalja, kao i najvažnije faze povratka, uključujući pripremu i daljnje mjere.

(6) Europsko je vijeće na svom sastanku u Solunu 19. i 20. lipnja 2003. pozvalo Komisiju da ispita sve aspekte u vezi sa zasebnim instrumentom Zajednice za povratak da bi poduprlo posebno prioritete utvrđene u Programu djelovanja za povratak.

(7) Zaključci Vijeća o prioritetima za uspješan razvoj zajedničke politike ponovnog prihvata od 2. studenoga 2004. naglašavaju da sporazumi Zajednice o ponovnom prihvatu predstavljaju važan doprinos učinkovitom zajedničkom upravljanju migracijama te imaju važnu ulogu u borbi protiv nezakonitog useljavanja. Oni su važan element u okviru dijaloga i suradnje između Europske unije i država podrijetla, bivšeg boravišta i tranzita nezakonitih useljenika.

(8) Nakon Zaključaka od 8. lipnja 2004. u kojima je Vijeće pozvalo proračunsko tijelo da predvidi sredstva za pripremne mjere te pozvalo Komisiju da uzme u obzir njegovo stajalište o razvoju integriranih planova povratka u tijesnoj suradnji s državama članicama, započele su pripremne mjere za razdoblje 2005. i 2006.

(9) Europsko je vijeće na svom sastanku u Bruxellesu 4. i 5. studenoga 2004. u „Haškom programu” pozvalo na pokretanje pripremne faze Europskog fonda za povratak (dalje u tekstu „Fond”) te na uspostavu Fonda do 2007., uzimajući u obzir vrednovanje pripremne faze.

(10) U studenome 2004. Vijeće je primilo na znanje izvještaj predsjedništva o analizi prijavljenih najboljih praksi za povratak u određene države. U izvješću se iznose opsežne mogućnosti te potreba za praktičnijom suradnjom među državama članicama u postupku povratka. U izvješću su naznačene mogućnosti za integriranijim pristupom politici povratka kao i općim politikama na nacionalnoj razini te na razini Zajednice. U izvješću su također utvrđene najbolje prakse država članica u vezi s dobrovoljnim ili prisilnim povratkom državljana trećih zemalja u državu njihova podrijetla ili tranzita, kao što je npr. promicanje potpomognutih programa za dobrovoljni povratak, za savjetovanje o povratku te za organizaciju zajedničkih operacija povratka, uključujući čarter letove.

(11) Nužno je da Zajednica dobije instrument osmišljen za potporu i ohrabrenje napora država članica za poboljšanje upravljanja povratkom u svim njegovim dimenzijama, na temelju načela integriranog upravljanja povratkom te radi potpore pravednoj i učinkovitoj provedbi zajedničkih standarda povratka kao što je navedeno u zakonodavstvu Zajednice o povratku.

(12) Ovom Odlukom za 2007. nije potrebno predvidjeti financiranje da bi se na temelju izvješća Komisije o vrednovanju pripremnih mjera u obzir uzeli rezultati pripremnih mjera za povratak u 2005. i 2006.

(13) Navedeni zajednički standardi u prvom su redu Direktiva Vijeća 2001/40/EZ od 28. svibnja 2001. o uzajamnom priznavanju odluka o izgonu državljana trećih zemalja (5) i akti koji je dopunjuju, Odluka Vijeća 2004/191/EZ od 23. veljače 2004. o utvrđivanju kriterija i praktičnih rješenja za naknade financijskih neravnoteža zbog primjene Direktive 2001/40/EZ o uzajamnom priznavanju odluka o izgonu državljana trećih zemalja (6) i Odluka Vijeća 2004/573/EZ od 29. travnja 2004. o organizaciji zajedničkih letova za preseljenje državljana trećih zemalja, na koje se primjenjuju pojedinačni nalozi za preseljenjem s državnog područja dviju ili više država članica (7).

(14) To se također odnosi na buduće instrumente Zajednice, kao što je npr. instrument o zajedničkim standardima o postupcima u državama članicama za povratak državljana trećih zemalja koji tamo borave nezakonito, pri čemu bi se u Europskoj uniji trebali u postupcima za povratak uspostaviti jednaki uvjeti, a s time i definirani uvjeti i ograničenja u okviru kojih države članice poduzimaju mjere u vezi s povratkom.

(15) Države članice trebale bi osigurati da se pri provedbi mjera iz Fonda poštuju obveze koje proistječu iz temeljnih prava, utvrđenih posebno u Europskoj konvenciji o zaštiti ljudskih prava i temeljnih sloboda (Europska konvencija o ljudskim pravima), u Povelji o temeljnim pravima Europske unije, u Ženevskoj konvenciji o statusu izbjeglica od 28. srpnja 1951. kako je dopunjena Njujorškim protokolom od 31. siječnja 1967. te u ostalim relevantnim međunarodnim instrumentima, kao što je Konvencija Ujedinjenih naroda o pravima djeteta iz 1989. u slučajevima u kojima se ona primjenjuje.

(16) Imajući na umu da je u skladu s Protokolom 4. Europske konvencije o ljudskim pravima zabranjen kolektivni izgon, samo osobe na koje se primjenjuju pojedinačni nalozi za preseljenjem vraćaju se putem zajedničkih operacija povratka koje su prihvatljive za financiranje prema ovoj Odluci.

(17) U okviru područja primjene i svrhe Fonda, on ni u kojem slučaju ne bi trebao podupirati mjere povezane s područjima i centrima za zadržavanje osoba u trećim zemljama.

(18) Kao što je navedeno u Programu djelovanja za povratak, koji je Vijeće odobrilo 28. studenoga 2002., i koji se neprestano potvrđuje u instrumentima Europske unije u tom području, kao što su posebno Zaključci Vijeća o dobrovoljnom povratku od 2. studenoga 2005., dobrovoljni je povratak važna sastavnica uravnoteženog, učinkovitog i održivog pristupa povratku.

(19) Pri prihvatljivim mjerama u okviru integriranog upravljanja povratkom trebalo bi voditi računa o posebnom položaju ranjivih osoba.

(20) Da bi se povećala učinkovitost upravljanja povratkom na nacionalnoj razini, Fond bi također trebao obuhvatiti mjere koje se odnose na dobrovoljni povratak osoba koje nemaju obvezu napustiti državno područje, kao što su podnositelji molbe za azilom koji još nisu primili negativnu odluku ili osobe koje uživaju neki oblik međunarodne zaštite u smislu Direktive Vijeća 2004/83/EZ od 29. travnja 2004. o minimalnim standardima za kvalifikaciju i status državljana trećih zemalja ili osoba bez državljanstva kao izbjeglica ili kao osoba kojima je na drugi način potrebna međunarodna zaštita i o sadržaju dodijeljene zaštite (8) ili osobe koje uživaju privremenu zaštitu u smislu Direktive Vijeća 2001/55/EZ od 20. srpnja 2001. o minimalnim standardima za pružanje privremene zaštite u slučaju masovnog priljeva raseljenih osoba i o mjerama promicanja ravnomjernog opterećenja država članica prilikom prihvata takvih osoba i snošenju posljedica njihovog prihvata (9).

(21) Primarni bi cilj ove Odluke trebao biti promicanje integriranog upravljanja povratkom na nacionalnoj razini. Države članice potiču se da provode mjere povratka u okviru integriranih akcijskih planova za povratak, koji analiziraju stanje u državi članici u odnosu na ciljanu populaciju, postavljaju ciljeve u odnosu na predviđene mjere te, u suradnji s odgovarajućim zainteresiranim stranama, kao što je npr. visoki povjerenik Ujedinjenih naroda za izbjeglice (UNHCR) i Međunarodna organizacija za migracije (IOM), nude planove povratka koji su usredotočeni na učinkovite i održive povratke temeljene na različitim mjerama. Prema potrebi, integrirane planove povratka trebalo bi redovito ocjenjivati i prilagođivati.

(22) Da bi se promicao dobrovoljan povratak osoba, posebno osoba koje nisu obvezne napustiti državno područje, trebalo bi predvidjeti poticaje za takve povratnike, kao što je povlašteni tretman s povećanom potporom za povratak. Ta je vrsta dobrovoljnog povratka u interesu dostojanstvenog povratka povratnika te u interesu vlasti u smislu ekonomičnosti. Države članice trebalo bi poticati da daju prednost dobrovoljnomu povratku.

(23) Međutim, sa stajališta politike, dobrovoljni i prisilni povratak tijesno su povezani i međusobno se jačaju te bi se države članice trebalo poticati da u svom upravljanju povratkom jačaju komplementarnost tih dvaju oblika. Postoji očita potreba za izvršavanje prisilnih povrataka da bi se zaštitio integritet politike Europske unije u vezi s useljavanjem i azilom te sustavi useljavanja i azila država članica. Stoga je mogućnost prisilnog povratka preduvjet za osiguranje čvrstoće te politike te za provođenje vladavine prava, koje je samo po sebi bitno za stvaranje područja slobode, sigurnosti i pravde. Ova Odluka stoga podupire mjere država članica za olakšavanje prisilnog povratka.

(24) Osim toga, glavne prepreke koje države članice doživljavaju u području povratka često su povezane s prisilnim povratkom. Važna prepreka je nesigurnost u vezi s identitetom predmetne osobe i/ili njegovim ili njezinim neposjedovanjem potrebnih putnih isprava. Da bi se ti problemi premostili, države članice bi trebalo poticati da poboljšaju suradnju s konzularnim službama trećih zemalja te da povećaju razmjenu informacija i operativnu suradnju među državama članicama što se tiče suradnje s takvim službama.

(25) Također je nužno da ova Odluka podupre, u onim državama članicama koje to smatraju primjerenim, posebne mjere za povratnike u državi povratka da bi se prvo osigurao učinkovit povratak u njihov grad ili regiju podrijetla u dobrim uvjetima, a drugo da bi se povećala njihova trajna reintegracija u njihovu zajednicu. Te se mjere ne bi trebale sastojati od pomoći trećoj zemlji kao takvoj i trebale bi biti prihvatljive za financiranje samo kada i u mjeri u kojoj je njima potrebno nastaviti započete aktivnosti te se uglavnom izvode na državnom području država članica u okviru integriranog plana povratka.

(26) Nadalje, te bi mjere trebale biti u sinergiji s mjerama koje podupiru instrumenti Zajednice za vanjsku pomoć, posebno s tematskim programom za azil i migracije.

(27) Ova je Odluka zamišljena kao dio koherentnog okvira, koji također obuhvaća Odluku br. 573/2007/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. svibnja 2007. o osnivanju Europskog fonda za izbjeglice za razdoblje od 2008. do 2013. u okviru općeg programa „Solidarnost i upravljanje migracijskim tokovima” (10), Odluku br. 574/2007/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. svibnja 2007. o osnivanju Europskog fonda za vanjske granice za razdoblje od 2007. do 2013. u okviru općeg programa „Solidarnost i upravljanje migracijskim tokovima” (11) i Odluku Vijeća 2007/…/EZ od … o osnivanju Europskog fonda za integraciju državljana trećih zemalja za razdoblje od 2007. do 2013. u okviru općeg programa „Solidarnost i upravljanje migracijskim tokovima” (12), čiji je cilj rješavanje pitanja pravične podjele odgovornosti među državama članicama u pogledu financijskog tereta koji proizlazi iz uvođenja integriranog upravljanja vanjskim granicama Europske unije te iz provedbe zajedničkih politika o azilu i useljavanju u skladu s glavom IV. dijelom trećim Ugovora.

(28) Jedna je od zadaća Europske agencije za upravljanje operativnom suradnjom na vanjskim granicama država članica Europske unije, osnovane u skladu s Uredbom Vijeća (EZ) br. 2007/2004 (13) (dalje u tekstu „Agencija”), pružanje potrebne pomoći za organizaciju zajedničkih operacija povratka država članica te utvrđivanje najboljih praksi za dobivanje putnih isprava te preseljenje državljana trećih zemalja koji se nezakonito nalaze na državnom području država članica. Sukladno tome, Agencija bi trebala osigurati ispunjavanje uvjeta za učinkovitu usklađenost između država članica u naporima u vezi s povratkom, pri čemu se provedba i organizacija zajedničkih mjera povratka ostavljaju nadležnim nacionalnim službama. Stoga bi Agencija trebala koristiti sredstva koja Zajednica daje na raspolaganje mjerama iz ove Odluke.

(29) Potpora koju Fond pruža trebala bi biti učinkovitija i bolje usmjerena ako se sufinanciranje prihvatljivih mjera temelji na višegodišnjem programiranju, koje svaka država članica priprema u dijalogu s Komisijom.

(30) Na temelju strateških smjernica koje donosi Zajednica, svaka bi država članica trebala pripremiti dokument o višegodišnjem programiranju, vodeći pritom računa o svojim posebnim okolnostima i potrebama, te utvrditi svoju razvojnu strategiju koja bi trebala biti okvir za provedbu mjera koje se navode u godišnjim programima.

(31) U okviru podijeljenog upravljanja iz članka 53. stavka 1. točke (b) Uredbe Vijeća (EZ, Euratom) br. 1605/2002 od 25. lipnja 2002. o Financijskoj uredbi koja se primjenjuje na opći proračun Europskih zajednica (14) (dalje u tekstu „Financijska uredba”) trebali bi se utvrditi uvjeti koji Komisiji dopuštaju ostvarivanje njezinih nadležnosti pri izvršavanju općeg proračuna Europske unije te objasniti obveze suradnje država članica. Komisija bi primjenom tih uvjeta mogla provjeriti koriste li države članice Fond na zakonit i pravilan način i u skladu s načelom zdravog financijskog upravljanja u smislu članka 27. i članka 48. stavka 2. Financijske uredbe.

(32) Komisija bi trebala primjenom objektivne i transparentne metode utvrditi okvirnu raspodjelu raspoloživih financijskih sredstava.

(33) Države bi članice trebale usvojiti odgovarajuće mjere kojima se jamči propisno djelovanje upravljačkih i kontrolnih sustava te kakvoća provedbe. U tom je smislu potrebno utvrditi opća načela i nužne zadaće koje bi svaki program trebao ispunjavati.

(34) Sukladno načelima supsidijarnosti i proporcionalnosti države članice su te koje su u prvom redu odgovorne za provedbu i nadzor nad intervencijama Fonda.

(35) Da bi se jamčila učinkovita i ispravna provedba višegodišnjih i godišnjih programa, potrebno je utvrditi obveze država članica u pogledu upravljačkih i kontrolnih sustava, potvrđivanja izdataka i sprječavanja, otkrivanja i ispravljanja nepravilnosti i povreda zakonodavstva Zajednice. S obzirom na upravljanje i kontrolu, naročito je potrebno utvrditi načine na koje bi države članice osigurale osnivanje i zadovoljavajuće djelovanje odgovarajućih sustava.

(36) Ne dovodeći u pitanje ovlasti Komisije u pogledu financijskog nadzora, u tom bi području trebalo ohrabriti suradnju između država članica i Komisije.

(37) Učinkovitost i utjecaj mjera koje podupire Fond ovisi i o njihovu vrednovanju i širenju njihovih rezultata. U tom bi smislu trebalo formalizirati odgovornosti država članica i Komisije te rješenja za osiguravanje pouzdanosti ocjene i kakvoće s tim povezanih informacija.

(38) Mjere bi trebalo ocjenjivati u smislu pregleda na polovici višegodišnjeg razdoblja i procjene utjecaja, a postupak ocjenjivanja trebao bi se uključiti u mjere za praćenje projekta.

(39) Imajući na umu važnost transparentnosti financiranja Zajednice, Komisija bi trebala, uzimajući u obzir praksu drugih instrumenata podijeljenog upravljanja kao što su strukturni fondovi, dati smjernice koje bi omogućile da se odgovarajuće prizna važnost primljene potpore od strane bilo kojeg tijela, nevladine organizacije, međunarodne organizacije ili drugog subjekta koji primaju donaciju iz ovog Fonda.

(40) Ovom se Odlukom utvrđuju financijska sredstva za čitavo vrijeme trajanja programa koja u smislu točke 37. Međuinstitucionalnog sporazuma od 17. svibnja 2006. između Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije o proračunskoj disciplini i zdravom financijskom upravljanju predstavljaju referentni okvir proračunskom tijelu u godišnjem proračunskom postupku (15).

(41) S obzirom na to da cilj ove Odluke, tj. promicanje povratka državljana trećih zemalja koji nezakonito borave, u okviru zajedničkih standarda i načela integriranog upravljanja povratkom, države članice ne mogu u dovoljnoj mjeri postići te da se taj cilj može zbog opseg i učinaka mjera bolje postići na razini Zajednice, Zajednica može donijeti mjere u skladu s načelu supsidijarnosti iz članka 5. Ugovora. Sukladno načelu proporcionalnosti iz navedenog članka, ova Odluka ne prelazi okvir potrebnog za postizanje navedenog cilja.

(42) Mjere potrebne za provedbu ove Odluke trebale bi se donijeti u skladu s Odlukom Vijeća 1999/468/EZ od 28. lipnja 1999. o utvrđivanju postupaka za izvršavanje provedbenih ovlasti dodijeljenih Komisiji (16).

(43) S obzirom na to da je mjera iz ove Odluke koja se odnosi na usvajanje strateških smjernica općeg opsega i da je namijenjena dopuni elemenata iz ove Odluke koji nisu ključni, kao što su, između ostalog, brisanje nekih od tih elemenata ili dopunjavanje ove Odluke dodavanjem novih elemenata koji nisu ključni, ona bi se trebala usvojiti u skladu s regulatornim postupkom s kontrolom iz članka 5.a Odluke 1999/468/EZ. Zbog veće učinkovitosti trebalo bi za donošenje strateških smjernica skratiti uobičajene rokove za regulatorni postupak s kontrolom.

(44) Sukladno člancima 1. i 2. Protokola o stajalištu Danske, priloženog Ugovoru o Europskoj uniji i Ugovoru o osnivanju Europske zajednice, Danska ne sudjeluje u donošenju ove Odluke te je stoga ne obvezuje i u njoj se ne primjenjuje.

(45) Sukladno članku 3. Protokola o stajalištu Ujedinjene Kraljevine i Irske, priloženog Ugovoru o Europskoj uniji i Ugovoru o osnivanju Europske zajednice, Irska je u pismu od 6. rujna 2005. izrazila želju da sudjeluje u usvajanju i primjeni ove Odluke.

(46) Sukladno članku 3. Protokola o stajalištu Ujedinjene Kraljevine i Irske, priloženog Ugovoru o Europskoj uniji i Ugovoru o osnivanju Europske zajednice, Ujedinjena Kraljevina je u pismu od 27. listopada 2005. izrazila želju da sudjeluje u usvajanju i primjeni ove Odluke.

(47) Sukladno članku 67. stavku 2. drugoj alineji Ugovora, Odluka Vijeća 2004/927/EZ od 22. prosinca 2004. o primjeni postupka iz članka 251. Ugovora o osnivanju Europske zajednice za određena područja obuhvaćena poglavljem IV. dijelom trećim Ugovora omogućuje da se postupak iz članka 251. Ugovora (17) primijeni u područjima obuhvaćenim člankom 62. stavkom 1., stavkom 2. točkom (a) i stavkom 3. te člankom 63. stavkom 2. točkom (b) i stavkom 3. točkom (b) Ugovora,

DONIJELI SU OVU ODLUKU:

POGLAVLJE I.

PREDMET, CILJEVI I MJERE

Članak 1.

Predmet i područje primjene

Ovom se Odlukom za razdoblje od 1. siječnja 2008. do 31. prosinca 2013. osniva Europski fond za povratak (dalje u tekstu „Fond”), kao dio usklađenog okvira, koji također obuhvaća Odluku br. 573/2007/EZ, Odluku br. 574/2007/EZ i Odluku 2007/…/EZ da bi se pridonijelo jačanju područja slobode, sigurnosti i pravde i primjeni načela solidarnosti među državama članicama.

Ovom se Odlukom utvrđuju ciljevi kojima Fond pridonosi, njihova provedba, raspoloživa financijska sredstva i mjerila za dodjelu raspoloživih financijskih sredstava.

Utvrđuju se pravila za upravljanje Fondom, uključujući financijska pravila, kao i mehanizme nadzora i praćenja na temelju podjele odgovornosti između Komisije i država članica.

Članak 2.

Opći cilj Fonda

1. Opći je cilj Fonda podupirati napore država članica pri upravljanju povratkom u svim njegovim aspektima primjenom koncepta integriranog upravljanja te oblikovanjem zajedničkih mjera koje provode države članice ili nacionalnih mjera koje u skladu s načelom solidarnosti slijede ciljeve Zajednice, uzimajući u obzir zakonodavstvo Zajednice u ovom području te uz puno poštovanje temeljnih prava.

2. Fond doprinosi financiranju tehničke pomoći na inicijativu država članica ili Komisije.

Članak 3.

Posebni ciljevi

1. Fond doprinosi postizanju sljedećih posebnih ciljeva:

(a) uvođenju i poboljšanju organizacije i provedbe integriranog upravljanja povratkom od strane država članica;

(b) povećanju suradnje među državama članicama u okviru sustava integriranog upravljanja povratkom i njegovom provedbom;

(c) promicanju učinkovite i jedinstvene primjene zajedničkih standarda pri povratku u skladu s razvojem politike u tom području.

2. Integrirano upravljanje povratkom uključuje ponajprije razvoj i provedbu, od strane nadležnih vlasti država članica, integriranih planova povratka koji:

(a) se temelje na sveobuhvatnoj procjeni stanja u državi članici u odnosu na ciljanu populaciju ili ciljano posebno pitanje u vezi s povratkom te na izazove u vezi s predviđenim mjerama (kao što su npr. mjere za dobivanje putnih isprava i ostale praktične prepreke pri povratku), vodeći pritom računa, prema potrebi, o odgovarajućem broju predmeta. Sveobuhvatna procjena sastavlja se u suradnji sa svim relevantnim tijelima vlasti i partnerima;

(b) imaju za cilj široku paletu mjera za poticanje planova dobrovoljnog povratka državljana trećih zemalja, posebno onih koji uopće ne ispunjavaju ili više ne ispunjavaju uvjete za ulazak i boravak na njezinu državnom području te, prema potrebi, za provođenje mjera prisilnog povratka u vezi s tim osobama, u potpunosti u skladu s humanitarnim načelima i uz poštovanje njihova dostojanstva;

(c) uključuju plan i/ili raspored te, prema potrebi, predviđaju mehanizam periodičnog vrednovanja koji omogućuje prilagodbu plana i procjenu utjecaja plana u praksi; i

(d) uključuju, kad to države članice smatraju primjerenim, mjere za olakšavanje suradnje između nadležnih upravnih tijela, tijela kaznenog progona i pravosudnih tijela, prema potrebi na različitim razinama vlasti.

3. Integrirani planovi povratka usredotočeni su ponajprije na učinkovite i trajne povratke putem mjera kao što su učinkovito informiranje prije odlaska, rasporedi putovanja, tranzit u državu povratka za dobrovoljni i prisilni povratak. U mjeri u kojoj je to moguće, može se, da bi se poticao dobrovoljni povratak za dobrovoljne povratnike, predvidjeti poticaj, kao npr. pomoć za povratak.

Ako države članice to smatraju primjerenim, mogu uključiti odredbu o potpori prihvata i ponovne integracije.

Članak 4.

Prihvatljive akcije država članica

1. Za potporu iz Fonda prihvatljive su akcije koje se odnose na ciljeve iz članka 3. stavka 1. točke (a), a posebno sljedeće:

(a) uspostava ili poboljšanje učinkovite, stabilne i trajne operativne suradnje između tijela vlasti država članica te konzularnih tijela i službi za useljavanje trećih zemalja radi dobivanja putnih isprava za povratak državljana trećih zemalja i osiguranja brzih i uspješnih preseljenja;

(b) poticanje načina i sredstava za osiguranje informacija o povratku u što ranijoj fazi postupaka za azil i useljavanje te za pojedinačno poticanje državljana trećih zemalja da iskoriste mogućnost dobrovoljnog povratka;

(c) olakšavanje dobrovoljnog povratka državljana trećih zemalja, posebno putem programa za potpomognuti dobrovoljni povratak, s ciljem osiguranja učinkovitosti i trajnosti povratka;

(d) razvoj modela suradnje između različitih razina nacionalnih, regionalnih, lokalnih, gradskih i drugih nadležnih javnih tijela koji službenicima omogućavaju brzo dobivanje informacija o iskustvima i praksama povratka te, prema potrebi, udruživanje sredstava;

(e) pojednostavnjenje i provedba prisilnog povratka državljana trećih zemalja koji ne ispunjavaju ili više ne ispunjavaju uvjete za ulazak ili boravak, radi povećanja vjerodostojnosti i dosljednosti politika useljavanja i skraćivanja razdoblja pritvora za osobe koje čekaju prisilno preseljenje.

2. Za potporu iz Fonda prihvatljive su akcije koje se odnose na ciljeve utvrđene u članku 3. stavku 1. točki (b), a posebno sljedeće akcije:

(a) suradnja u prikupljanju i pružanju informacija potencijalnim povratnicima o državi podrijetla, bivšeg boravišta ili tranzita;

(b) suradnja u razvoju učinkovitih, stabilnih i trajnih operativnih radnih odnosa između tijela vlasti država članica te konzularnih tijela i službi za useljavanje trećih zemalja, da bi se omogućila konzularna pomoć pri dobivanju putnih isprava za povratak državljana trećih zemalja i osiguranju brzih i uspješnih preseljenja;

(c) oblikovanje zajedničkih integriranih planova povratka i njihove provedbe, uključujući zajedničke programe za dobrovoljni povratak u vezi s konkretnim državama ili regijama podrijetla, bivšeg boravišta ili tranzita;

(d) studije o trenutačnom stanju i mogućnostima za jačanje administrativne suradnje između država članica u području povratka, kao i o ulozi koju međunarodne i nevladine organizacije imaju u tom kontekstu;

(e) razmjena informacija i najboljih praksi, potpore i savjeta u rješavanju povratka posebno ranjivih skupina;

(f) organizacija seminara o najboljim praksama za stručne djelatnike, koji su usredotočeni na konkretne treće zemlje i/ili regije;

(g) zajedničke mjere koje omogućuju prihvat ponovno prihvaćenih osoba u državama podrijetla, bivšeg boravišta ili tranzita;

(h) zajednički razvoj aktivnosti da bi se osigurao trajan povratak osoba u državu podrijetla ili bivšeg boravišta.

3. Za potporu iz Fonda prihvatljive su akcije koje se odnose na ciljeve utvrđene u članku 3. stavku 1. točki (c), a posebno sljedeće:

(a) povećanje sposobnosti nadležnih tijela za što je brže moguće donošenje visokokvalitetnih odluka o povratku;

(b) povećanje sposobnosti nadležnih upravnih tijela za brzu primjenu ili provedbu odluka o preseljenju uz puno poštovanje ljudskog dostojanstva i odgovarajućih europskih sigurnosnih standarda u vezi s takvim mjerama;

(c) povećanje sposobnosti pravosudnih tijela za bržu ocjenu odluka o povratku na koje je uložena žalba;

(d) organizacija seminara i zajedničke izobrazbe za osoblje nadležnih nacionalnih, regionalnih, lokalnih, gradskih i ostalih nadležnih upravnih tijela, tijela kaznenog progona i pravosudnih tijela u vezi s pravnim i praktičnim aspektima mjera povratka;

(e) povećanje sposobnosti nadležnih upravnih vlasti za učinkovitu provedbu zajedničkih rješenja o uzajamnom priznavanju i zajedničkim mjerama povratka, uključujući prijedloge, operativne standarde i najbolje prakse koje u području povratka utvrđuje Agencija.

4. Akcije predviđene stavcima 1., 2. i 3. posebno promiču provedbu odredbi odgovarajućeg zakonodavstva Zajednice u području zajedničke europske politike u vezi s useljavanjem i povratkom.

Članak 5.

Prihvatljive mjere država članica

Akcije kojima se pruža potpora mogu obuhvaćati sljedeće mjere:

(1) u svim slučajevima povratka, obavješćivanje državljana trećih zemalja o povratku općenito, savjetovanje pojedinaca o mogućnostima za dobrovoljan povratak, troškove prijevoda, pribavljanje nužnih putnih isprava, troškove potrebnih liječničkih pregleda prije povratka, troškove putovanja i hrane za povratnike i pratitelje, uključujući medicinsko osoblje i tumače, smještaj za pratitelje, uključujući medicinsko osoblje i tumače, troškove prijevoza u državu članicu i do države povratka te suradnju s tijelima države podrijetla, bivšeg boravišta ili tranzita;

(2) u svim slučajevima povratka, konkretnu pomoć ranjivim osobama kao što su maloljetnici, maloljetnici bez pratnje, osobe s invaliditetom, starije osobe, trudnice, samohrani roditelji s maloljetnom djecom te osobe koje su podvrgnute mučenju, silovanju ili drugim ozbiljnim oblicima psihičkog, fizičkog ili seksualnog nasilja;

(3) osim toga, u slučaju prisilnog povratka državljana trećih zemalja koji ne ispunjavaju ili više ne ispunjavaju uvjete za ulazak ili boravak, troškove putovanja, hrane i privremenog smještaja povratnika i njihovih pratitelja iz države članice koja sudjeluje u državi članici organizatorici prije odlaska u slučaju zajedničkih operacija povratka;

(4) dodatno, u slučaju dobrovoljnog povratka državljana trećih zemalja koji ne ispunjavaju ili više ne ispunjavaju uvjete za ulazak ili boravak, pomoć povratnicima u pripremi povratka, kao i nužne troškove prije povratka;

(5) dodatno, u slučaju dobrovoljnog povratka državljana trećih zemalja koji nisu obvezni napustiti državno područje država članica i u ostalim slučajevima, ako države članice to smatraju primjerenim, ograničen financijski doprinos za početne troškove nakon povratka, prijevoz osobnih stvari povratnika, odgovarajući privremeni smještaj u prihvatnom centru ili, ako je to potrebno, u hotelu tijekom prvih dana nakon dolaska u državu povratka, osposobljavanje i pomoć pri zapošljavanju te, prema potrebi, ograničenu početnu pomoć za gospodarske aktivnosti;

(6) obrazovanje i osposobljavanje osoblja nadležnih upravnih tijela, tijela nadležnih za izvršavanje zakona i pravosudnih tijela, razmjenu tih kategorija osoblja iz drugih država članica, da bi se osigurala učinkovita i ujednačena primjena zajedničkih standarda povratka i poštovanje obveza iz međunarodnih instrumenata koji utječu na postupanje s povratnicima te povećanje suradnje, kao i misija za procjenu rezultata politika povratka u trećim zemljama;

(7) u slučaju operativne suradnje s konzularnim tijelima i službama useljavanja trećih zemalja radi dobivanja putnih isprava za povratak državljana trećih zemalja i osiguranje brzih i uspješnih postupaka preseljenja, troškove putovanja i smještaja u državama članicama za osoblje tijela i službi odgovornih za identifikaciju državljana trećih zemalja i provjeru njihovih putnih isprava;

(8) u slučaju mjera za reintegraciju državljana trećih zemalja koji nisu obvezni napustiti državno područje države članice, poticaje u gotovini i druge kratkotrajne mjere potrebne za početak reintegracije za povratnikov osobni razvoj, kao što su osposobljavanje, pomoć pri pronalaženju posla i zapošljavanju, početna potpora za gospodarske aktivnosti te pomoć i savjetovanje nakon povratka;

(9) u slučaju mjera za reintegraciju državljana trećih zemalja koji ne ispunjavaju ili više ne ispunjavaju uvjete za ulazak ili boravak, ako država članica to smatra primjerenim, poticaje u gotovini i druge kratkotrajne mjere potrebne za početak reintegracije za povratnikov osobni razvoj, kao što su osposobljavanje, pomoć pri pronalaženju posla i zapošljavanju, početna potpora za gospodarske aktivnosti te pomoć i savjetovanje nakon povratka, kao i mjere koje državama članicama omogućuju da povratnicima ponude odgovarajuću dobrodošlicu prilikom njihova dolaska u treće zemlje.

Članak 6.

Akcije Zajednice

1. Na inicijativu Komisije do 7 % raspoloživih sredstava Fonda može se iskoristiti za financiranje nadnacionalnih akcija ili akcija u interesu Zajednice kao cjeline (dalje u tekstu „akcije Zajednice”), koje se odnose na politiku povratka i mjere koje se primjenjuju na ciljne skupine iz članka 7.

2. Da bi akcije Zajednice bile prihvatljive za financiranje, one se odnose ponajprije na:

(a) daljnju suradnju Zajednice u provedbi prava Zajednice i dobrih praksi;

(b) pružanje potpore u uspostavljanju transnacionalnih mreža suradnje i pilot projekata koji se temelje na transnacionalnom partnerstvu između tijela smještenih u dvije ili više država članica, a koja su osnovana da bi poticala inovacije, olakšavala razmjenu iskustava i dobrih praksi i poboljšavala kakvoću politike povratka;

(c) podupiranje nadnacionalnih kampanja za podizanje javne svijesti;

(d) podupiranje studija, širenja i razmjene informacija o najboljim praksama i svim drugim aspektima politika povratka, uključujući one o korištenju najsuvremenije tehnologije, posebno da bi poticale veću usporedivost istraživanja koja se odnose na utjecaj prošlih i sadašnjih programa povratka;

(e) podupiranje pilot projekata i studija koje istražuju mogućnost novih oblika suradnje u Zajednici i pravo Zajednice u tom području;

(f) podupiranje razvoja i primjene zajedničkih statističkih alata, metoda i pokazatelja za mjerenje razvoja u području politike povratka od strane država članica, posebno radi širenja statističkih podataka raščlanjenih na dobrovoljne i prisilne povratke;

(g) podupiranje razvoja i redovitog ažuriranja, u suradnji s Agencijom, zajedničkog priručnika o najboljim praksama u području povratka, uključujući pratnje;

(h) pružanje usluga potpore državama članicama u situacijama koje su na odgovarajući način dokazane i zahtijevaju hitnu akciju.

3. Godišnji program rada kojim se utvrđuju prioriteti mjera Zajednice usvaja se u skladu s postupkom iz članka 52. stavka 2.

Članak 7.

Ciljne skupine

1. U svrhu ove Odluke ciljne skupine obuhvaćaju:

(a) sve državljane treće zemlje koji još nisu primili konačnu negativnu odluku u vezi s njihovim zahtjevom za međunarodnom zaštitom u državi članici i koji se mogu odlučiti za mogućnost dobrovoljnog povratka, pod uvjetom da nisu stekli novo državljanstvo te da nisu napustili državno područje te države članice;

(b) sve državljane treće zemlje koji u državi članici uživaju neki oblik međunarodne zaštite u smislu Direktive 2004/83/EZ ili privremenu zaštitu u smislu Direktive 2001/55/EZ i koji su se odlučili za mogućnost dobrovoljnog povratka, pod uvjetom da nisu stekli novo državljanstvo te da nisu napustili državno područje te države članice;

(c) sve državljane treće zemlje koji ne ispunjavaju ili više ne ispunjavaju uvjete za ulazak i/ili boravak u državi članici te koji se, u skladu s obvezom da napuste državno područje te države članice, odluče za mogućnost dobrovoljnog povratka;

(d) sve državljane treće zemlje koji ne ispunjavaju ili više ne ispunjavaju uvjete za ulazak i/ili boravak u državi članici.

2. Državljanin treće zemlje svaka je osoba koja nije građanin Unije u smislu članka 17. stavka 1. Ugovora.

POGLAVLJE II.

NAČELA POMOĆI

Članak 8.

Komplementarnost, sukladnost i poštovanje pravnog poretka

1. Fond pruža pomoć koja dopunjuje nacionalne, regionalne i lokalne akcije te u njih uključuje prioritete Zajednice.

2. Komisija i države članice osiguravaju da je pomoć iz Fonda i država članica u skladu s aktivnostima, politikama i prioritetima Zajednice. Ta se sukladnost posebno navodi u višegodišnjem programu iz članka 19.

3. Aktivnosti koje se financiraju iz Fonda poštuju odredbe Ugovora i akata donesenih na temelju Ugovora.

Članak 9.

Programiranje

1. Ciljevi Fonda ostvaruju se u okviru višegodišnjeg programskog razdoblja od 2008. do 2013., pod uvjetom njihova pregleda na polovici višegodišnjeg razdoblja u skladu s člankom 22. Višegodišnji sustav programiranja obuhvaća prioritete i postupak upravljanja, donošenja odluka, revizije i potvrđivanja.

2. Višegodišnji programi koje je odobrila Komisija provode se pomoću godišnjih programa.

Članak 10.

Supsidijarna i proporcionalna intervencija

1. Za provođenje višegodišnjih i godišnjih programa iz članaka 19. i 21. odgovorne su države članice na odgovarajućoj teritorijalnoj razini u skladu s posebnim institucionalnim sustavom svake države članice. Ta se odgovornost izvršava u skladu s ovom Odlukom.

2. U vezi s odredbama o reviziji, sredstva koja upotrebljavaju Komisija i države članice razlikuju se ovisno o veličini doprinosa Zajednice. Isto se načelo primjenjuje na odredbe o ocjenjivanju i na izvješća o višegodišnjim i godišnjim programima.

Članak 11.

Provedbene metode

1. Proračun Zajednice dodijeljen Fondu provodi se u skladu s člankom 53. stavkom 1. točkom (b) Financijske uredbe, s iznimkom mjera Zajednice iz članka 6. i tehničke pomoći iz članka 16. ove Odluke.

2. Komisija ostvaruje svoje nadležnosti izvršavanja općeg proračuna Europske unije na sljedeće načine:

(a) provjerom postojanja i pravilnog djelovanja upravljačkih i kontrolnih sustava u državama članicama u skladu s postupcima iz članka 32.;

(b) uskratom ili suspenzijom plaćanja, u cijelosti ili djelomično, u skladu s postupcima iz članaka 41. i 42., ako nacionalni upravljački i kontrolni sustavi zakažu, te primjenom svih drugih potrebnih financijskih ispravaka u skladu s postupcima iz članaka 45. i 46.

Članak 12.

Partnerstvo

1. Svaka država članica u skladu s važećim nacionalnim pravilima i praksama organizira partnerstvo s tijelima i entitetima koji su uključeni u provedbu višegodišnjeg programa ili koji su, u vezi s odnosnom državom članicom, u mogućnosti korisno doprinijeti njegovu razvoju.

Takva tijela i entiteti mogu uključivati nadležna regionalna, lokalna, gradska i druga javna tijela, međunarodne organizacije, posebno UNHCR i entitete koji predstavljaju civilno društvo kao što su nevladine organizacije ili socijalni partneri.

2. Takvo se partnerstvo provodi uz puno poštovanje odgovarajućeg institucionalnog, pravnog i financijskog okvira pravnog sustava svake kategorije partnera.

POGLAVLJE III.

FINANCIJSKI OKVIR

Članak 13.

Ukupna sredstva

1. Financijska sredstva za provedbu ove Odluke od 1. siječnja 2008. do 31. prosinca 2013. iznose 676 milijuna EUR.

2. Godišnja proračunska sredstva za Fond odobrava proračunsko tijelo u granicama financijskog okvira.

3. Komisija izrađuje okvirnu godišnju raspodjelu po državama članicama u skladu s kriterijima iz članka 14.

Članak 14.

Godišnja raspodjela sredstava za prihvatljive akcije u državama članicama

1. Svaka država članica iz godišnje dodjele sredstava Fonda prima fiksan iznos u visini od 300 000 EUR.

Taj se iznos povećava do 500 000 EUR godišnje za razdoblje od 2008. do 2013. za one države članice koje su pristupile Europskoj uniji 1. svibnja 2004.

Taj se iznos povećava do 500 000 EUR godišnje za one države članice koje će pristupiti Europskoj uniji tijekom razdoblja od 2007. do 2013., za preostali dio razdoblja od 2008. do 2013. od godine nakon godine njihova pristupanja.

2. Preostala raspoloživa godišnja sredstva raspodjeljuju se između država članica na sljedeći način:

(a) 50 % razmjerno ukupnom broju državljana trećih zemalja koji ne ispunjavaju ili više ne ispunjavaju uvjete za ulazak i boravak na državnom području države članice i u vezi s kojima je tijekom proteklih triju godina izdana odluka o povratku u skladu s nacionalnim zakonodavstvom i/ili zakonodavstvom Zajednice, tj. upravna ili sudska odluka ili akt u kojem se navodi ili izjavljuje nezakonitost boravka i obveza povratka;

(b) 50 % razmjerno broju državljana trećih zemalja koji su tijekom proteklih triju godina stvarno napustili državno područje države članice nakon upravne ili sudske odluke o izgonu, bez obzira na to jesu li to učinili dobrovoljno ili pod prisilom.

3. Državljani trećih zemalja iz stavka 2. ne uključuju:

(a) državljane trećih zemalja kojima je, kada su se nalazili u tranzitnoj zoni države članice, odbijen ulazak;

(b) državljane trećih zemalja koje država članica mora vratiti u drugu državu članicu, posebno u skladu s Uredbom Vijeća (EZ) br. 343/2003 od 18. veljače 2003. o uvođenju kriterija i mehanizama za utvrđivanje države članice nadležne za razmatranje zahtjeva za azil koji državljanin treće zemlje podnosi u nekoj od država članica (18).

4. Referentni iznosi najnoviji su statistički podaci koje je u skladu sa zakonodavstvom Zajednice dostavila Komisija (Eurostat) na temelju podataka država članica.

Ako države članice nisu Komisiji (Eurostatu) dostavile odnosne statističke podatke, dostavljaju privremene podatke u najkraćem mogućem roku.

Sukladno uobičajenim operativnim postupcima Komisija (Eurostat) ocjenjuje kakvoću, usporedivost i potpunost statističkih podataka prije njihova prihvaćanja kao referentnih. Da bi podaci mogli biti prihvaćeni kao referentni, države članice na zahtjev Komisiji (Eurostatu) dostavljaju sve potrebne podatke.

Članak 15.

Struktura financiranja

1. Financijski doprinosi u okviru Fonda imaju oblik bespovratnih sredstava.

2. Akcije koje Fond podupire sufinanciraju se iz javnih ili privatnih izvora, neprofitne su prirode i ne financiraju se iz drugih izvora koji su obuhvaćeni općim proračunom Europske unije.

3. Odobrena proračunska sredstva dopunjuju javne ili njima odgovarajuće izdatke koje države članice dodjeljuju za mjere obuhvaćene ovom Odlukom.

4. Doprinos Zajednice za projekte s potporom za akcije koje provode države članice u skladu s člankom 3. nije veći od 50 % ukupnih troškova pojedinačne akcije.

Doprinos Zajednice može se povećati na 75 % za projekte kojima se rješavaju posebni prioriteti utvrđeni strateškim smjernicama iz članka 18.

Doprinos Zajednice može se povećati na 75 % u državama članicama koje primaju sredstva iz Kohezijskog fonda.

5. Države članice u okviru izvršenja nacionalnog programiranja kako je navedeno u poglavlju IV. odabiru projekte za financiranje na temelju sljedećih minimalnih mjerila:

(a) položaja i zahtjeva u odnosnoj državi članici;

(b) troškovne učinkovitosti izdataka, između ostalog, u vezi s brojem osoba obuhvaćenih projektom;

(c) iskustva, stručnog znanja, pouzdanosti i financijskog doprinosa organizacije koja traži financiranje i svih partnerskih organizacija;

(d) mjere do koje projekt dopunjuje druge akcije koje se financiraju iz općeg proračuna Europske unije ili kao dijela nacionalnih programa.

6. Općenito financijska pomoć Zajednice za akcije kojima Fond pruža potporu odobrava se za razdoblje koje nije dulje od tri godine uz uvjet podnošenja periodičnih izvješća o napretku.

Članak 16.

Tehnička pomoć na poticaj Komisije

1. Fond može na poticaj i/ili u ime Komisije, s najviše do 500 000 EUR svojih godišnjih dodijeljenih sredstava, financirati mjere za pripremu, praćenje, upravnu i tehničku pomoć te ocjenjivanje, reviziju i inspekcijske preglede potrebne za provedbu ove Odluke.

2. Te mjere uključuju:

(a) studije, ocjene, stručna izvješća i statističke podatke, uključujući one opće prirode koji se odnose na djelovanje Fonda;

(b) mjere obavješćivanja za države članice, krajnje korisnike i javnost, uključujući kampanje za podizanje javne svijesti i zajedničke baze podataka o projektima koji se financiraju u okviru Fonda;

(c) instalaciju, rad i međupovezivanje računalnih sustava za upravljanje, praćenje, inspekcijske preglede i ocjenu;

(d) oblikovanje općeg okvira za ocjenu i praćenje kao i sustave pokazatelja, uzimajući u obzir, prema potrebi, nacionalne pokazatelje;

(e) poboljšanja u metodama ocjenjivanja i razmjene informacija o praksama u tom području;

(f) mjere izvješćivanja i osposobljavanja za tijela koja su države članice odredile u skladu s člankom 25. kao dopunu naporima država članica u pružanju smjernica svojim tijelima u skladu s člankom 31. stavkom 2.

Članak 17.

Tehnička pomoć na poticaj država članica

1. Na poticaj države članice Fond može za svaki godišnji program financirati pripremne mjere, mjere upravljanja, praćenja, ocjenjivanja, obavješćivanja i kontrolne mjere, kao i mjere za jačanje administrativnih sposobnosti za provedbu Fonda.

2. Iznos namijenjen tehničkoj pomoći na temelju svakoga godišnjeg programa ne smije biti veći od:

(a) 7 % ukupnoga godišnjeg iznosa sufinanciranja dodijeljenog državi članici, uvećanog za 30 000 EUR za razdoblje od 2008. do 2010.; i

(b) 4 % ukupnoga godišnjeg iznosa sufinanciranja dodijeljenog državi članici, uvećanog za 30 000 EUR za razdoblje od 2011. do 2013.

POGLAVLJE IV.

PROGRAMIRANJE

Članak 18.

Usvajanje strateških smjernica

1. Komisija usvaja strateške smjernice kojima se utvrđuje okvir za intervencije Fonda, uzimajući u obzir napredak u razvoju i provedbi zakonodavstva Zajednice u području povratka i mjera koje je Zajednica poduzela u području nezakonita useljavanja, kao i okvirnu raspodjelu financijskih sredstava Fonda za vrijeme trajanja višegodišnjeg programa.

2. Za ciljeve Fonda iz članka 3. stavka 1. točaka (a) i (b) ove smjernice ponajprije ostvaruju prioritete Zajednice radi promicanja:

(a) povratka državljana trećih zemalja koji ne posjeduju putovnicu ili druge isprave o identitetu;

(b) povratka državljana trećih zemalja koji nisu obuhvaćeni sporazumima Zajednice o ponovnom prihvatu ili nacionalnim bilateralnim sporazumima o ponovnom prihvatu, radi jačanja obveze države u skladu s međunarodnim pravom da ponovno prihvati svoje državljane;

(c) povratka u određenu državu državljana trećih zemalja ili osoba bez državljanstva koje su došle iz te države ili su u njoj boravile, ali ne kao državljani te države;

(d) povratka osoba koje nemaju obvezu napustiti državno područje država članica, kao što su osobe koje su predale zahtjev za azilom, a koje još nisu primile negativnu odluku te osobe koje uživaju neki oblik međunarodne zaštite u smislu Direktive 2004/83/EZ ili privremenu zaštitu u smislu Direktive 2001/55/EZ;

(e) povratka posebno osjetljivih skupina.

U vezi s ciljem Fonda iz članka 3. stavka 1. točke (c) te smjernice ponajprije ostvaruju prioritete Zajednice u promicanju poznavanja zajedničkih standarda diljem Europske unije i uključivanju tih standarda u svakodnevne procese upravljanja povratkom u upravnim tijelima država članica.

3. Komisija mora do 31. srpnja 2007. usvojiti strateške smjernice koje se odnose na višegodišnje programsko razdoblje.

4. Strateške se smjernice usvajaju u skladu s regulatornim postupkom s kontrolom iz članka 52. stavka 3. Te se strateške smjernice, kad se usvoje, prilažu ovoj Odluci.

Članak 19.

Pripremanje i odobravanje nacionalnih višegodišnjih programa

1. Svaka država članica na temelju strateških smjernica iz članka 18. predlaže nacrt višegodišnjeg programa koji se sastoji od sljedećih elemenata:

(a) opisa trenutačnog stanja u toj državi članici u vezi s načelom integriranog upravljanja povratkom, suradnjom s konzularnim tijelima i službama za useljavanje trećih zemalja, mjerama i politikama koje se odnose na dobrovoljni i prisilni povratak, s raščlanjenim podacima, u mjeri u kojoj su raspoloživi, za dobrovoljne i prisilne povratke, pristupom mjerama reintegracije i trajnosti povratka, jačanjem sposobnosti nadležnih upravnih i pravosudnih tijela i suradnjom s drugim državama članicama u vezi s naprijed navedenim;

(b) analize zahtjeva u odnosnoj državi članici u pogledu uvjeta suradnje s konzularnim tijelima i službama za useljavanje trećih zemalja, mjerama i politikama u vezi s dobrovoljnim i prisilnim povratkom, pristupa mjerama reintegracije i trajnosti povratka, jačanja sposobnosti nadležnih upravnih i pravosudnih tijela i suradnje s drugim državama članicama u vezi s naprijed navedenim te pokazatelja operativnih ciljeva osmišljenih za ispunjavanje tih uvjeta tijekom razdoblja koje je obuhvaćeno višegodišnjim programom;

(c) predstavljanja odgovarajuće strategije za postizanje ciljeva i prioriteta koji su povezani s njihovim ispunjavanjem te opisa mjera predviđenih za provedbu tih prioriteta;

(d) navođenja je li strategija spojiva s drugim regionalnim i nacionalnim instrumentima te instrumentima Zajednice;

(e) podataka o prioritetima i njihovim posebnim ciljevima. Ti se ciljevi kvantificiraju primjenom ograničenog broja pokazatelja da bi se uzelo u obzir načelo proporcionalnosti. Pokazatelji moraju omogućiti mjerenje napretka u vezi s početnim stanjem i učinkovitost ciljeva u provedbi prioriteta;

(f) opisa pristupa koji je odabran za provedbu načela partnerstva iz članka 12.;

(g) nacrta financijskog plana koji za svaki prioritet i svaki godišnji plan navodi predloženi financijski doprinos Fonda i cjelokupan iznos javnog ili privatnog sufinanciranja;

(h) odredbi kojima se osigurava objavljivanje višegodišnjeg programa.

2. Države članice Komisiji podnose svoj nacrt višegodišnjeg programa najkasnije četiri mjeseca nakon što je Komisija dostavila strateške smjernice.

3. Da bi odobrila nacrt višegodišnjeg programa, Komisija ispituje:

(a) njegovu sukladnost s ciljevima Fonda i strateškim smjernicama iz članka 18.;

(b) primjerenost mjera predviđenih u nacrtu višegodišnjeg programa u okviru predložene strategije;

(c) sukladnost upravljačkih i kontrolnih postupaka koje je država članica uspostavila za provedbu mjera Fonda s odredbama ove Odluke;

(d) njegovu sukladnost s pravom Zajednice, a naročito s pravom Zajednice čiji je cilj osiguravanje slobodnog kretanja osoba povezano s izravno povezanim popratnim mjerama u pogledu kontrole vanjskih granica, azila i useljavanja.

4. Ako Komisija smatra da nacrt višegodišnjeg programa nije u skladu sa strateškim smjernicama i/ili ne udovoljava odredbama ove Odluke kojima se utvrđuju upravljački i kontrolni sustavi ili pravu Zajednice, poziva navedenu državu članicu da dostavi sve potrebne dodatne podatke i, prema potrebi, revidira nacrt višegodišnjeg programa.

5. Komisija, u skladu s postupkom iz članka 52. stavka 2., odobrava svaki višegodišnji program u roku tri mjeseca od njegova službenog podnošenja.

Članak 20.

Revizija višegodišnjih programa

1. Na inicijativu odnosne države članice ili Komisije višegodišnji program se ponovno ispituje i, prema potrebi, revidira za preostalo programsko razdoblje da bi se više ili na drugi način uzeli u obzir prioriteti Zajednice. Višegodišnji programi mogu se ponovno ispitati na temelju ocjena i/ili zbog poteškoća u provedbi.

2. Komisija usvaja odluku kojom se odobrava revizija višegodišnjeg programa što je prije moguće nakon službenog podnošenja zahtjeva u tom smislu od strane odnosne države članice. Revizija višegodišnjeg programa provodi se u skladu s postupkom iz članka 52. stavka 2.

Članak 21.

Godišnji programi

1. Višegodišnji programi koje je odobrila Komisija provode se s pomoću godišnjih radnih programa.

2. Komisija državama članicama do 1. srpnja svake godine dostavlja procjenu dodijeljenih iznosa za sljedeću godinu koji se izračunavaju u skladu s člankom 14. iz ukupno odobrenih proračunskih sredstava u okviru godišnjeg proračunskog postupka.

3. Države članice do 1. studenoga svake godine dostavljaju Komisiji nacrt godišnjeg programa za sljedeću godinu, utvrđenog u skladu s višegodišnjim programom, a koji se sastoji od sljedećih elemenata:

(a) općih pravila za odabir projekata koji će se financirati iz godišnjeg programa;

(b) opisa akcija koje će se godišnjim programom podupirati;

(c) predložene financijske analize doprinosa iz Fonda za različite programske mjere i navođenja traženog iznosa za pokrivanje tehničke pomoći u skladu s člankom 17. u svrhu provedbe godišnjeg programa.

4. Odstupanjem od stavka 3., države članice Komisiji podnose nacrt godišnjih programa za 2008. godinu do 1. ožujka 2008.

5. Pri ispitivanju nacrta godišnjeg programa države članice Komisija uzima u obzir konačan iznos odobrenih proračunskih sredstava dodijeljenih Fondu u okviru proračunskog postupka.

Komisija u roku mjesec dana od službenog podnošenja nacrta godišnjeg programa obavješćuje odnosnu državu članicu može li ga odobriti. Ako nacrt godišnjeg programa nije sukladan višegodišnjem programu, Komisija poziva državu članicu da dostavi sve potrebne podatke i, prema potrebi, izmijeni nacrt godišnjeg programa.

Komisija do 1. ožujka godine o kojoj je riječ usvaja financijsku odluku kojom odobrava godišnji program. U odluci se navodi iznos koji se dodjeljuje odnosnoj državi članici i razdoblje u kojem je izdatak prihvatljiv.

6. Država članica može, u odgovarajuće utemeljenim hitnim situacijama koje se nisu mogle predvidjeti u vrijeme odobravanja godišnjeg programa i koje zahtijevaju hitno djelovanje, izmijeniti 10 % raspodijeljenih doprinosa iz Fonda za različite akcije navedene u godišnjem programu ili raspodijeliti do 10 % financijskih sredstava Fonda drugim akcijama u skladu s ovom Odlukom. Odnosna država članica izvješćuje Komisiju o revidiranom godišnjem programu.

Članak 22.

Preispitivanje programa na polovici višegodišnjeg razdoblja

1. Komisija preispituje strateške smjernice i, prema potrebi, do 31. ožujka 2010. donosi revidirane strateške smjernice za razdoblje od 2011. do 2013.

2. Ako takve revidirane strateške smjernice budu usvojene, svaka država članica preispituje svoj višegodišnji program i, prema potrebi, revidira ga.

3. Pravila iz članka 19. o pripremama i odobravanju nacionalnih višegodišnjih programa primjenjuju se na isti način na pripremu i odobravanje tih revidiranih višegodišnjih programa.

4. Revidirane strateške smjernice usvajaju se u skladu s regulatornim postupkom s pregledom iz članka 52. stavka 3.

POGLAVLJE V.

UPRAVLJAČKI I KONTROLNI SUSTAVI

Članak 23.

Provedba

Komisija je odgovorna za provođenje ove Odluke i usvaja potrebna provedbena pravila.

Članak 24.

Opća načela upravljačkih i kontrolnih sustava

Upravljački i kontrolni sustavi nad višegodišnjim programima koje utvrđuju države članice predviđaju:

(a) utvrđivanje funkcija tijela koja provode upravljanje i kontrolu i dodjelu funkcija unutar svakog tijela;

(b) poštovanje načela razdvajanja funkcija između tijela i unutar tih tijela;

(c) odgovarajuća sredstva za svako tijelo za provedbu funkcija koje su mu dodijeljene tijekom razdoblja provedbe akcija koje sufinancira Fond;

(d) postupke za osiguravanje ispravnosti i zakonitosti izdataka prijavljenih u okviru godišnjih programa;

(e) pouzdan računovodstveni sustav, sustav praćenja i financijskog izvješćivanja u računalnom obliku;

(f) sustav izvješćivanja i praćenja u slučaju kad odgovorno tijelo povjerava izvršenje zadataka drugom tijelu;

(g) priručnike o postupanju u vezi s obavljanjem funkcija;

(h) postupke za reviziju djelovanja sustava;

(i) sustave i postupke za osiguravanje odgovarajućeg revizijskog traga;

(j) postupke za izvješćivanje i praćenje nepravilnosti te povrat nepropisno isplaćenih iznosa.

Članak 25.

Imenovanje tijela

1. Za provedbu višegodišnjeg programa i godišnjih programa države članice imenuju:

(a) odgovorno tijelo: funkcionalno tijelo države članice, javno tijelo ili entitet koji imenuje država članica ili tijelo koje je uređeno privatnim pravom države članice i koje obavlja misiju javne službe, odgovorno je za upravljanje višegodišnjim programom i godišnjim programima koje podupire Fond i koje obavlja cjelokupnu komunikaciju s Komisijom;

(b) tijelo za potvrđivanje: javno tijelo ili entitet ili pojedinac koji djeluje kao takvo tijelo ili entitet, koji imenuje država članica za potvrđivanje izjava o izdacima prije nego što budu poslane Komisiji;

(c) revizorsko tijelo: javno tijelo, pod uvjetom da je funkcionalno neovisno o odgovornom tijelu i tijelu za potvrđivanje, koje imenuje država članica i koje je odgovorno za provjeru učinkovitog djelovanja upravljačkih i kontrolnih sustava;

(d) prema potrebi, delegirano tijelo.

2. Država članica utvrđuje pravila kojima se uređuju njezini odnosi s tijelima iz stavka 1. i njihovi odnosi s Komisijom.

3. Podložno članku 24. točki (b), neka ili sva tijela navedena u stavku 1. ovog članka mogu biti smještena unutar istog entiteta.

4. Pravila za provedbu članaka od 26. do 30. Komisija usvaja u skladu s postupkom iz članka 52. stavka 2.

Članak 26.

Odgovorno tijelo

1. Odgovorno tijelo udovoljava sljedećim minimalnim uvjetima:

(a) pravna je osoba, osim ako je to funkcionalno tijelo države članice;

(b) ima infrastrukturu potrebnu za jednostavno komuniciranje s različitim korisnicima i odgovornim tijelima drugih država članica i s Komisijom;

(c) radi u administrativnom okviru koji mu dopušta da provodi zadatke ispravno i da izbjegava bilo kakav sukob interesa;

(d) mora biti sposobno primijeniti propise Zajednice o upravljanju sredstvima;

(e) posjeduje financijske i upravljačke sposobnosti razmjerne obujmu sredstava Zajednice kojima će morati upravljati;

(f) ima na raspolaganju osoblje odgovarajućih stručnih kvalifikacija za administrativno poslovanje u međunarodnom okruženju.

2. Država članica odgovornom tijelu daje odgovarajuća sredstva da bi i u razdoblju od 2008. do 2013. moglo pravilno provoditi svoje zadatke.

3. Komisija može pomoći državama članicama pri osposobljavanju osoblja, naročito u vezi s pravilnom primjenom poglavlja od V. do IX.

Članak 27.

Zadaci odgovornog tijela

1. Odgovorno tijelo odgovorno je za upravljanje i provedbu višegodišnjeg programa u skladu s načelom zdravog financijskog upravljanja.

Zadaće su odgovornog tijela u prvom redu:

(a) savjetovati se s partnerima u skladu s člankom 12.;

(b) podnositi Komisiji prijedloge za višegodišnje i godišnje programe, a koji su navedeni u člancima 19. i 21.;

(c) prema potrebi organizirati oglašavanje javnog nadmetanja i objave poziva za dostavu prijedloga;

(d) organizirati odabir projekata za sufinanciranje u okviru Fonda u skladu s mjerilima iz članka 15. stavka 5.;

(e) primati plaćanja koja izvršava Komisija i plaćati krajnjim korisnicima;

(f) osiguravati sukladnost i dopunjavanja između sufinanciranja u okviru Fonda i iz drugih odgovarajućih financijskih instrumenata države članice i Zajednice;

(g) pratiti isporuku sufinanciranih proizvoda i usluga i provjeravati da su prijavljeni izdaci za provedbu akcija doista nastali i da su u skladu s propisima Zajednice i nacionalnim propisima;

(h) osigurati postojanje sustava za evidentiranje i pohranjivanje računovodstvenih podataka za svaku akciju iz godišnjeg programa u računalnom obliku i prikupljanje podataka potrebnih za financijsko upravljanje, praćenje, nadzor i ocjenu;

(i) osigurati da krajnji korisnici i druga tijela uključena u provedbu akcija sufinanciranih u okviru Fonda vode odvojeni računovodstveni sustav ili odgovarajući računovodstveni kod za sve poslove koji se odnose na akciju, ne dovodeći pritom u pitanje nacionalna računovodstvena pravila;

(j) osigurati da se ocjene Fonda iz članka 49. provedu u rokovima iz članka 50. stavka 2. te da udovolje normama o kakvoći usuglašenim između Komisije i države članice;

(k) uspostaviti postupke kojima se osigurava da se svi dokumenti u vezi s izdacima i revizijama koji su potrebni za osiguranje odgovarajućeg postupka pri reviziji vode u skladu s uvjetima iz članka 43.;

(l) osigurati da revizorsko tijelo u svrhe provedbe revizija utvrđenih u članku 30. stavku 1. zaprimi sve potrebne podatke o primijenjenim postupcima upravljanja te projektima koje je sufinancirao Fond;

(m) osigurati da tijelo za potvrđivanje zaprimi sve potrebne podatke o postupcima i provjerama provedenim u vezi s izdacima u svrhu izdavanja potvrda;

(n) izraditi i dostaviti Komisiji izvješća o napretku i završna izvješća o provedbi godišnjih programa, izvješća o izdacima koja je potvrdilo tijelo za potvrđivanje i zahtjeve za plaćanje ili, prema potrebi, izvješća o povratu;

(o) provoditi aktivnosti obavješćivanja i savjetovanja i širenja rezultata koje podupire Fond;

(p) surađivati s Komisijom i odgovornim tijelima u drugim državama članicama;

(q) provjeriti provedbu smjernica iz članka 33. stavka 6. od strane krajnjih korisnika.

2. Aktivnosti upravljanja odgovornog tijela za projekte koje provode države članice mogu se financirati iz mjera tehničke pomoći iz članka 16.

Članak 28.

Delegiranje zadataka od strane odgovornog tijela

1. Ako svi ili neki zadaci odgovornog tijela budu delegirani ovlaštenom tijelu, odgovorno tijelo utvrđuje opseg delegiranih zadataka i utvrđuje detaljne postupke za provedbu delegiranih zadataka koji udovoljavaju uvjetima iz članka 26.

2. Ti postupci uključuju redovito izvještavanje odgovornog tijela o učinkovitom obavljanju delegiranih zadataka i opis korištenih sredstava.

Članak 29.

Tijelo za potvrđivanje

1. Tijelo za potvrđivanje:

(a) potvrđuje da: i. je izjava o izdacima točna, da proizlazi iz pouzdanog računovodstvenog sustava i da se temelji na provjerljivim popratnim ispravama; ii. su prijavljeni izdaci u skladu s važećim propisima Zajednice i nacionalnim propisima te da su nastali u vezi s akcijama koje su odabrane u skladu s mjerilima primjenjivim na program i u skladu s propisima Zajednice i nacionalnim propisima;

(b) osigurava u svrhe potvrđivanja da je od odgovornog tijela primilo odgovarajuće podatke o postupcima i provjerama provedenim u vezi s izdacima sadržanim u izjavi o izdacima;

(c) u svrhu potvrđivanja uzima u obzir rezultate svih provedenih revizija koje je provelo revizorsko tijelo ili koje su provedene u okviru njegove nadležnosti;

(d) vodi računovodstvenu evidenciju o izdacima prijavljenim Komisiji u računalnom obliku;

(e) provjerava, prema potrebi, zajedno s kamatama, povrat svih isplaćenih iznosa Zajednice za koje je utvrđeno da su nepropisno isplaćeni kao rezultat otkrivenih nepravilnosti;

(f) vodi evidenciju o nadoknadivim iznosima i iznosima vraćenim u opći proračun Europske unije, ako je moguće njihovim odbijanjem od sljedeće izjave o izdacima.

2. Aktivnosti tijela za potvrđivanje koje se odnose na projekte koje provode države članice mogu se financirati iz mjera tehničke pomoći iz članka 17., ako se poštuju isključiva prava tog tijela navedena u članku 25.

Članak 30.

Revizorsko tijelo

1. Revizorsko tijelo:

(a) osigurava da se revizije provode da bi se provjerilo učinkovito djelovanje upravljačkih i kontrolnih sustava;

(b) osigurava da se revizije akcija provode na temelju odgovarajućeg uzorka za provjeru prijavljenog izdatka; uzorak predstavlja najmanje 10 % ukupno prihvatljivih izdataka za svaki godišnji program;

(c) dostavlja Komisiji u roku šest mjeseci od odobravanja višegodišnjeg programa revizijsku strategiju koja obuhvaća tijela koja će provesti revizije navedene u točkama (a) i (b), te osigurava da glavni korisnici sufinanciranja iz Fonda budu obuhvaćeni revizijom i da se revizije jednakomjerno rasporede tijekom cijelog programskog razdoblja.

2. Ako je imenovano revizorsko tijelo iz ove Odluke također i revizorsko tijelo imenovano u skladu s Odlukom br. 573/2007/EZ, Odlukom br. 574/2007/EZ i Odlukom br. 2007/…/EZ ili ako se zajednički sustavi primjenjuju na dva ili više tih fondova, može se u skladu sa stavkom 1. točkom (c) predložiti jedinstvena zajednička revizijska strategija.

3. Revizorsko tijelo za svaki godišnji program izrađuje nacrt izvješća koje obuhvaća:

(a) godišnje revizorsko izvješće koje sadrži nalaze revizije provedene u skladu s revizijskom strategijom u pogledu godišnjeg programa i izvješćivanja o svim manjkavostima otkrivenim u upravljačkom i kontrolnom sustavu programa;

(b) mišljenje, na temelju kontrola i revizija provedenih u okviru nadležnosti revizorskog tijela, da bi se utvrdilo pruža li djelovanje upravljačkih i kontrolnih sustava dovoljno osiguranje da su izjave o izdacima dostavljene Komisiji ispravne i da su s njima povezani poslovni događaji zakoniti i pravilni;

(c) izjavu kojom se procjenjuje valjanost zahtjeva za plaćanje ili izjave o povratu konačne razlike te zakonitost i pravilnost odnosnih izdataka.

4. Revizorsko tijelo osigurava da se obavljanjem revizije poštuju međunarodno prihvaćeni revizijski standardi.

5. Revizija koja se odnosi na projekte koji se provode u državama članicama može se financirati iz mjera tehničke pomoći iz članka 17., ako se poštuju posebna prava revizorskog tijela iz članka 24.

POGLAVLJE VI.

ODGOVORNOSTI I KONTROLA

Članak 31.

Odgovornosti država članica

1. Države članice odgovorne su za osiguravanje zdravog financijskog upravljanja višegodišnjim i godišnjim programima te zakonitost i urednost s njima povezanih poslovnih događaja.

2. Države članice osiguravaju da odgovorna tijela i sva ovlaštena tijela, tijela za potvrđivanje, revizorska tijela i sva druga odnosna tijela dobiju odgovarajuće smjernice o uspostavljanju upravljačkih i kontrolnih sustava iz članaka od 24. do 30. da bi se osiguralo učinkovito i pravilno korištenje sredstava Zajednice.

3. Države članice sprječavaju, otkrivaju i ispravljaju nepravilnosti. O nepravilnostima izvješćuju Komisiju i obavješćuju je o napretku u upravnim i sudskim postupcima.

Ako se iznosi koji su krajnjim korisnicima nepropisno isplaćeni ne mogu vratiti, odnosna država članica odgovorna je za naknađivanje izgubljenih iznosa u proračun Europske unije kad se utvrdi da je gubitak nastao kao rezultat njezine krivnje ili nemara.

4. Za financijski nadzor aktivnosti odgovorne su ponajprije države članice koje osiguravaju da se upravljački i kontrolni sustavi i revizije provode na način kojim se jamči propisno i učinkovito korištenje sredstava Zajednice. Države članice Komisiji dostavljaju opis tih sustava.

5. Podrobna pravila za provedbu stavaka od 1. do 4. usvajaju se u skladu s postupkom iz članka 52. stavka 2.

Članak 32.

Upravljački i kontrolni sustavi

1. Prije nego što Komisija odobri višegodišnji program u skladu s postupkom iz članka 52. stavka 2., države članice osiguravaju uspostavu upravljačkih i kontrolnih sustava u skladu s člancima od 24. do 30. One su odgovorne za učinkovito djelovanje sustava tijekom cjelokupnog programskog razdoblja.

2. Države članice zajedno sa svojim nacrtom višegodišnjeg programa Komisiji podnose opis ustroja i postupaka odgovornih tijela, ovlaštenih tijela i tijela za potvrđivanje i sustava za unutarnju reviziju u navedenim tijelima i entitetima, revizorskih tijela i svih drugih entiteta koji unutar njih provode reviziju.

3. Komisija pregledava primjenu ove odredbe u okviru pripreme izvješća za razdoblje od 2008. do 2010. iz članka 50. stavka 3.

Članak 33.

Odgovornosti Komisije

1. Komisija u skladu s postupkom iz članka 31. provjerava jesu li države članice uspostavile upravljačke i kontrolne sustave u skladu s člancima od 24. do 30. i na temelju godišnjih revizijskih izvješća i vlastitih revizija te provjerava djeluje li sustav učinkovito tijekom programskog razdoblja.

2. Ne dovodeći u pitanje revizije koje provode države članice, službenici Komisije ili ovlašteni predstavnici Komisije mogu provesti provjere na licu mjesta da bi provjerili učinkovito djelovanje upravljačkih i kontrolnih sustava, koje mogu uključivati revizije akcija uključenih u godišnje programe, pri čemu se obavijest mora dati najmanje tri radna dana prije obavljanja revizije. Službenici ili ovlašteni predstavnici odnosne države članice mogu sudjelovati u takvim revizijama.

3. Komisija od države članice može zatražiti da provede provjere na licu mjesta da bi se provjerilo ispravno djelovanje sustava ili ispravnost jedne ili više transakcija. Službenici Komisije ili ovlašteni predstavnici Komisije mogu sudjelovati u takvim provjerama.

4. Komisija u suradnji s državama člancima za mjere koje podupire Fond osigurava odgovarajuće podatke, izvješćivanje javnosti i daljnje mjere.

5. Komisija u suradnji s državama članicama osigurava da su mjere u skladu s drugim relevantnim politikama, instrumentima i inicijativama Zajednice i da ih dopunjuju.

6. Komisija utvrđuje smjernice za osiguravanje preglednosti financiranja odobrenog na temelju ove Odluke.

Članak 34.

Suradnja s revizorskim tijelima država članica

1. Komisija surađuje s revizorskim tijelima radi usklađivanja njihovih odgovarajućih revizijskih planova i metoda i odmah razmjenjuje rezultate revizija provedenih u upravljačkim i kontrolnim sustavima da bi na najbolji mogući način iskoristila nadzorna sredstva i izbjegla neopravdano udvostručivanje posla.

Komisija svoje primjedbe na revizijsku strategiju dostavljenu u skladu s člankom 30. dostavlja u roku od najviše tri mjeseca od njezina primitka.

2. Komisija pri odlučivanju o vlastitoj revizijskoj strategiji utvrđuje one godišnje programe koje, na temelju svojeg znanja o upravljačkim i kontrolnim sustavima, smatra zadovoljavajućima.

Za navedene programe Komisija može zaključiti da se uglavnom može osloniti na revizijske dokaze koje su dostavile države članice i da će provesti svoje provjere na licu mjesta samo ako postoji dokaz koji upućuje na manjkavosti sustava.

POGLAVLJE VII.

FINANCIJSKO POSLOVANJE

Članak 35.

Prihvatljivost – izjave o izdacima

1. Sve izjave o izdacima uključuju iznos izdataka koje su napravili krajnji korisnici pri provođenju akcija i odgovarajući doprinos iz javnih ili privatnih sredstava.

2. Izdaci odgovaraju plaćanjima koja su izvršili krajnji korisnici. Plaćanja se dokazuju primljenim fakturama ili računovodstvenim dokumentima ekvivalentne dokazne vrijednosti.

3. Izdaci se smatraju prihvatljivima za potporu iz Fonda samo ako su isplaćeni nakon 1. siječnja godine navedene u financijskoj odluci kojom se odobrava godišnji program iz članka 21. stavka 5. podstavka 3. Nije potrebno da su sufinancirane akcije dovršene prije početnog datuma prihvatljivosti.

4. Pravila kojima se uređuje prihvatljivost izdataka u okviru provedenih akcija koje sufinancira Fond u državama članicama u skladu s člankom 3. usvajaju se u skladu s postupkom iz članka 52. stavka 2.

Članak 36.

Cjelovitost plaćanja krajnjim korisnicima

Države članice provjeravaju osigurava li odgovorno tijelo da krajnji korisnici što je moguće prije prime ukupan iznos doprinosa iz javnih sredstava. Nikakva se sredstva ne smiju oduzeti ni uskratiti, niti se smiju nametati ikakve dodatne posebne naknade ili druga davanja s ekvivalentnim učinkom koja bi umanjila te iznose namijenjene krajnjim korisnicima, pod uvjetom da krajnji korisnici udovolje svim zahtjevima u vezi s prihvatljivošću mjera i troškova.

Članak 37.

Korištenje eura

1. Iznosi navedeni u nacrtu višegodišnjih i godišnjih programa država članica iz članka 19. odnosno 21., potvrđene izjave o izdacima, zahtjevi za plaćanjem iz članka 27. stavka 1. točke (n) i izdaci navedeni u izvješću o napretku provedbe godišnjeg programa iz članka 39. stavka 4. te završno izvješće o provedbi godišnjeg programa navedenog u članku 51. izraženi su u eurima.

2. U eurima se izražavaju i provode odluke Komisije o financiranju iz članka 21. stavka 5. podstavka 3. kojima se odobravaju godišnji programi država članica, obveze Komisije i plaćanja Komisije.

3. Države članice koje na datum zahtjeva za plaćanjem nisu usvojile euro kao svoju valutu, iznose izdataka koji su nastali u nacionalnoj valuti preračunavaju u eure. Taj se iznos u eurima preračunava primjenom računovodstvenog tečaja Komisije za mjesec tijekom kojeg je izdatak upisan u računovodstvenim izvješćima tijela odgovornog za odnosni program. Taj tečaj Komisija objavljuje svaki mjesec u elektroničkom obliku.

4. Kad euro postane valuta države članice, postupak preračunavanja iz stavka 3. nastavlja se primjenjivati na sve izdatke evidentirane u računovodstvenim izvješćima od strane tijela za potvrđivanje prije nego što stupi na snagu fiksni obračunski tečaj između nacionalne valute i eura.

Članak 38.

Obveze

Proračunske obveze Zajednice izvršavaju se godišnje na temelju odluke Komisije o financiranju kojom se odobrava godišnji program iz članka 21. stavka 5. podstavka 3.

Članak 39.

Plaćanja – predfinanciranje

1. Plaćanja doprinosa iz Fonda od strane Komisije izvršavaju se u skladu s proračunskim obvezama.

2. Plaćanja se obavljaju u obliku predfinanciranja i plaćanja razlika. Isplaćuju se odgovornom tijelu koje imenuje država članica.

3. Prvo plaćanje s naslova predfinanciranja, koje predstavlja 50 % iznosa dodijeljenog odlukom Komisije o financiranju kojom se odobrava godišnji program, isplaćuje se državi članici u roku šezdeset dana od dana donošenja te odluke.

4. Drugo plaćanje s naslova predfinanciranja isplaćuje se najkasnije tri mjeseca nakon što Komisija, u roku dva mjeseca od službenog podnošenja zahtjeva za plaćanjem od strane države članice, odobri izvješće o napretku provedbe godišnjeg programa i potvrđenu izjavu o izdacima sastavljenu u skladu s člankom 29. stavkom 1. točkom (a) i člankom 35., koja se odnosi na najmanje 60 % iznosa prvog plaćanja.

Iznos drugog plaćanja predfinanciranja od strane Komisije ne premašuje 50 % cjelokupnog iznosa dodijeljenog odlukom o financiranju kojom se odobrava godišnji program i, u svakom slučaju kad država članica na nacionalnoj razini dodijeli iznos manji od iznosa navedenog u odluci o financiranju kojom se odobrava godišnji program, razliku sredstava Zajednice koje je država članica stvarno namijenila za odabrane projekte prema godišnjem programu umanjenu za prvo plaćanje iz naslova predfinanciranja.

5. Sve kamate nastale plaćanjem s naslova predfinanciranja knjiže se na odnosni godišnji program kao izvor države članice u obliku nacionalnog javnog doprinosa i prijavljuju se Komisiji u vrijeme izdavanja izjave o izdacima koja se odnosi na završno izvješće o provedbi odnosnoga godišnjeg programa.

6. Iznosi isplaćeni u okviru predfinanciranja obračunavaju se u računovodstvenoj evidenciji pri zaključivanju godišnjeg programa.

Članak 40.

Plaćanje razlike

1. Komisija isplaćuje razliku pod uvjetom da je najkasnije devet mjeseci nakon konačnog roka za davanje sredstava na raspolaganje utvrđenog u odluci o financiranju kojom se odobrava godišnji program primila sljedeće dokumente:

(a) potvrđenu izjavu o izdacima, propisno izdanu u skladu s člankom 29. stavkom 1. točkom (a) i člankom 35., te zahtjev za plaćanje razlike ili izjavu o povratu;

(b) završno izvješće o provedbi godišnjeg programa iz članka 51.;

(c) godišnje revizorsko izvješće, mišljenje i izjavu iz članka 30. stavka 3.

Plaćanje razlike ovisi o prihvaćanju završnog izvješća o provedbi godišnjeg programa i izjave kojom se ocjenjuje valjanost zahtjeva za plaćanjem razlike.

2. Ako odgovorno tijelo ne dostavi dokumente u prihvatljivom obliku do datuma navedenog u stavku 1., Komisija se oslobađa svih dijelova preuzetih proračunskih obveza za odnosni godišnji program koji nisu iskorišteni za plaćanje predfinanciranja.

3. Postupak automatskog otkazivanja iz stavka 2. suspendira se za takve iznose odnosnih projekata u vezi s kojima su u trenutku podnošenja dokumenata navedenih u stavku 1. na razini države članice u tijeku sudski postupci ili upravne žalbe sa suspenzivnim učinkom. Država članica u dostavljenom završnom izvješću daje podrobne podatke o takvim projektima i šalje izvješća o napretku tih projekata svakih šest mjeseci. U roku tri mjeseca od dovršetka sudskih postupaka ili upravnih žalbi država članica podnosi tražene dokumente iz stavka 1. za odnosne projekte.

4. Devetomjesečni rok iz stavka 1. prestaje ako Komisija usvoji odluku kojom se suspendira plaćanje sufinanciranja za odgovarajući godišnji program u skladu s člankom 42. Rok počinje ponovno teći od dana kad država članica bude službeno obaviještena o odluci Komisije iz članka 40. stavka 3.

5. Ne dovodeći u pitanje članak 41., Komisija u roku šest mjeseci od primitka dokumenata iz stavka 1. ovog članka obavješćuje državu članicu o iznosu izdatka koji Komisija priznaje kao opravdan na teret Fonda i o svim financijskim ispravcima koji proizlaze iz razlike između prijavljenih i priznatih izdataka. Država članica može dostaviti svoje primjedbe u roku tri mjeseca.

6. U roku tri mjeseca od primitka primjedbi države članice Komisija odlučuje o iznosu izdatka priznatog na teret Fonda i naknađuje razliku koja proizlazi iz razlike između konačno priznatih izdataka i iznosa koji su već isplaćeni toj državi članici.

7. Ovisno o raspoloživim sredstvima Komisija plaća razliku u roku od najviše šezdeset dana od datuma na koji prihvati dokumente iz stavka 1. Razlika proračunskih obveza oslobađa se u roku šest mjeseci nakon plaćanja.

Članak 41.

Uskrata plaćanja

1. Plaćanje se uskraćuje od strane ovlaštene osobe u smislu Financijske uredbe za najviše šest mjeseci ako:

(a) u izvješću nacionalnog revizorskog tijela ili revizorskog tijela Zajednice postoje dokazi koji upućuju na ozbiljne manjkavosti u djelovanju upravljačkih i kontrolnih sustava;

(b) ta ovlaštena osoba mora provesti dodatne provjere nakon primitka informacija kojima je upozorena da su izdaci u potvrđenoj izjavi o izdacima povezani s ozbiljnim manjkavostima koje nisu ispravljene.

2. Država članica i odgovorno tijelo odmah se obavješćuju o razlozima za uskratu plaćanja. Plaćanje se uskraćuje dok država članica ne provede potrebne mjere.

Članak 42.

Suspenzija plaćanja

1. Komisija može suspendirati cjelokupno predfinanciranje i plaćanje razlike ili samo jedan njihov dio kad:

(a) postoje ozbiljne manjkavosti u upravljačkom i kontrolnom sustavu programa koje utječu na pouzdanost postupka izdavanja potvrda za plaćanja i za koje nisu provedene mjere ispravljanja; ili

(b) je izdatak u potvrđenoj izjavi o izdacima povezan s ozbiljnom nepravilnosti koja nije ispravljena; ili

(c) država članica nije udovoljila svojim obvezama iz članaka 31. i 32.

2. Komisija može odlučiti suspendirati predfinanciranje i plaćanje razlike nakon što državi članici ponudi mogućnost da dostavi svoje primjedbe u roku tri mjeseca.

3. Komisija prekida suspenziju predfinanciranja i plaćanja razlike kad smatra da je država članica poduzela potrebne mjere koje omogućavaju ukidanje suspenzije plaćanja.

4. Ako država članica ne poduzme potrebne mjere, Komisija može u skladu s člankom 46. usvojiti odluku kojom otkazuje cjelokupan doprinos ili dio doprinosa Zajednice godišnjem programu.

Članak 43.

Čuvanje dokumenata

Ne dovodeći u pitanje pravila kojima se uređuje državna potpora u skladu s člankom 87. Ugovora, odgovorno tijelo osigurava da sve popratne isprave u vezi s izdacima i revizijama odnosnih programa budu Komisiji i Revizorskom sudu dostupne tijekom pet godina nakon zaključivanja programa u skladu s člankom 40. stavkom 1.

To se razdoblje prekida u slučaju sudskog postupka ili na temelju propisno utemeljenog zahtjeva Komisije.

Dokumenti se čuvaju u izvornom obliku ili u obliku ovjerene preslike za koju je utvrđeno da odgovara izvorniku na općenito prihvaćenim nositeljima podataka.

POGLAVLJE VIII.

FINANCIJSKI ISPRAVCI

Članak 44.

Financijski ispravci država članica

1. Države su članice te koje su u prvom redu odgovorne za ispitivanje nepravilnosti, djelujući na temelju dokaza o svakoj većoj promjeni koja utječe na prirodu ili uvjete provedbe ili kontrole nad programom te za izvršavanje traženih financijskih ispravaka.

2. Države članice izvršavaju potrebne financijske ispravke u vezi s pojedinačnim ili sustavnim nepravilnostima koje su otkrivene u akcijama ili godišnjim programima.

Ispravci država članica sastoje se od otkazivanja i, prema potrebi, vraćanja cjelokupnog doprinosa ili dijela doprinosa Zajednice. Ako iznos ne bude vraćen u roku koji odredi država članica, zatezne kamate obračunavaju se po stopi iz članka 47. stavka 2. Države članice uzimaju u obzir prirodu i ozbiljnost nepravilnosti i financijski gubitak za Fond.

3. U slučaju sustavnih nepravilnosti relevantna država članica proširuje svoje ispitivanje na sve mjere na koje su nepravilnosti mogle utjecati.

4. Države članice u završno izvješće o provedbi godišnjeg programa iz članka 51. uključuju popis postupaka otkaza koji su pokrenuti za odnosni godišnji program.

Članak 45.

Revizija računovodstvene evidencije i financijski ispravci od strane Komisije

1. Ne dovodeći u pitanje ovlasti Revizorskog suda ili provjere koje provode države članice u skladu s nacionalnim zakonima i propisima, službenici ili ovlašteni predstavnici Komisije mogu provesti provjere na licu mjesta, uključujući provjere uzoraka, akcija koje financira Fond te upravljačkih i kontrolnih sustava, koje moraju najaviti najmanje tri radna dana prije provjere. Komisija obavješćuje navedenu državu članicu u svrhu dobivanja potrebne pomoći. Službenici ili ovlašteni predstavnici države članice mogu sudjelovati u takvim provjerama.

Komisija može tražiti od odnosne države članice da provede provjere na licu mjesta da bi provjerila ispravnost jedne ili više transakcija. Službenici ili ovlašteni predstavnici Komisije mogu sudjelovati u takvim provjerama.

2. Ako nakon dovršetka potrebnih provjera Komisija zaključi da država članica ne udovoljava svojim obvezama iz članka 31., u skladu s člankom 42. suspendira predfinanciranje ili plaćanje razlike.

Članak 46.

Mjerila za ispravke

1. Komisija može provesti financijske ispravke otkazivanjem cjelokupnog doprinosa Zajednice ili dijela doprinosa Zajednice godišnjem programu kad, nakon što je provela potrebna ispitivanja, utvrdi da:

(a) postoji ozbiljna manjkavost u upravljačkom i kontrolnom sustavu programa koja ugrožava doprinos Zajednice koji je već uplaćen za program;

(b) je izdatak sadržan u potvrđenoj izjavi o izdacima nepravilan i da ga država članica nije ispravila prije otvaranja postupka financijskih ispravaka iz ovog stavka;

(c) državna članica nije ispunila svoje obveze iz članka 31. prije započinjanja postupka ispravaka iz ovog stavka.

Komisija donosi odluku nakon što uzme u obzir sve primjedbe država članica.

2. Komisija temelji svoje financijske ispravke na pojedinačnim primjerima utvrđenih nepravilnosti, uzimajući u obzir sustavnu prirodu nepravilnosti da bi utvrdila treba li primijeniti paušalan ili ekstrapolacijski ispravak. Ako se nepravilnost odnosi na izjavu o izdacima za koju je revizorsko tijelo dalo razložno jamstvo u skladu s člankom 30. stavkom 3. točkom (b), pretpostavlja se da se radi o sustavnom problemu koji vodi primjeni paušalnog ili ekstrapolacijskog ispravka, osim ako država članica u roku tri mjeseca ne predloži dokaze kojima pobija ovu pretpostavku.

3. Komisija pri odlučivanju o iznosu ispravka uzima u obzir važnost nepravilnosti i opseg i financijske posljedice nađene nepravilnosti u odnosu na godišnji program.

4. Ako Komisija temelji svoje stajalište na činjenicama koje su utvrdili revizori koji nisu iz njezine vlastite službe, izvlači vlastite zaključke u pogledu financijskih posljedica nakon što ispita mjere koje je poduzela odnosna država članica u skladu s člankom 32., izvješća o nepravilnostima o kojima je bila obaviještena i sve odgovore države članice.

Članak 47.

Povrat sredstava

1. Svaki povrat sredstava koji je potrebno uplatiti u opći proračun Europske unije isplaćuje se prije datuma dospijeća navedenog na nalogu za povrat koji je izrađen u skladu s člankom 72. Financijske uredbe. Ovaj datum dospijeća posljednji je dan drugog mjeseca nakon izdavanja naloga.

2. Svako kašnjenje u izvršenju povrata sredstava dovodi do zateznih kamata koje se obračunavaju od datuma dospijeća do datuma stvarnog plaćanja. Stopa je takvih kamata stopa koju primjenjuje Europska središnja banka u svojim operacijama refinanciranja, kako je objavljeno u seriji C Službenog lista Europske unije, koja je na snazi na prvi kalendarski dan mjeseca u kojem pada datum dospijeća, uvećana za tri i pol postotna poena.

Članak 48.

Obveze država članica

Financijski ispravak Komisije ne dovodi u pitanje obveze države članice da u skladu s člankom 44. nastavi s povratom sredstava.

POGLAVLJE IX.

PRAĆENJE, OCJENJIVANJE I IZVJEŠĆA

Članak 49.

Praćenje i ocjenjivanje

1. Komisija u suradnji s državama članicama provodi redovito praćenje Fonda.

2. Komisija u partnerstvu s državama članicama u okviru priprema za izvješća iz članka 50. stavka 3. ocjenjuje Fond da bi procijenila važnost, učinkovitost i utjecaj akcija s obzirom na opći cilj iz članka 2.

3. Komisija također razmatra dopunjavanje akcija koje se provode u okviru Fonda i akcija koje se provode u okviru drugih relevantnih politika, instrumenata i inicijativa Zajednice.

Članak 50.

Obveze izvješćivanja

1. U svakoj državi članici odgovorno tijelo poduzima nužne mjere za osiguravanje praćenja i ocjene projekta.

U tu svrhu sporazumi i ugovori koje sklapa s organizacijama odgovornim za provedbu akcija moraju uključivati klauzule koje utvrđuju obvezu podnošenja redovitih i podrobnih izvješća o napretku u provedbi i ispunjavanju postavljenih ciljeva koji su temelj za izvješća o napretku, odnosno za završna izvješća o provedbi godišnjeg programa.

2. Države članice Komisiji dostavljaju:

(a) do 30. lipnja 2010. izvješće o ocjeni provedbe akcija koje su sufinancirane iz Fonda;

(b) do 30. lipnja 2012. za razdoblje 2008. – 2010. i do 30. lipnja 2015. za razdoblje 2011. – 2013. izvješće o ocjeni rezultata i utjecaju akcija koje su sufinancirane iz Fonda.

3. Komisija Europskom parlamentu, Vijeću, Europskom gospodarskom i socijalnom odboru i Odboru regija dostavlja:

(a) do 30. lipnja 2010. izvješće o primjeni kriterija iz članka 15. za godišnju raspodjelu sredstava između država članica, zajedno s prijedlozima za izmjene ako su potrebne;

(b) do 31. prosinca 2010. privremeno izvješće o rezultatima postignutim i o kvalitativnim i kvantitativnim aspektima provedbe Fonda, zajedno s prijedlogom za budući razvoj Fonda;

(c) do 31. prosinca 2012. za razdoblje 2008. – 2010. i do 31. prosinca 2015. za razdoblje 2011. – 2013. izvješće o ocjeni ex post.

Članak 51.

Završno izvješće o provedbi godišnjeg programa

1. Završno izvješće o provođenju godišnjeg programa obuhvaća sljedeće podatke da bi se pružila jasna slika o provedbi programa:

(a) financijsku i operativnu provedbu godišnjeg programa;

(b) napredak učinjen u provedbi višegodišnjeg programa i njegovih prioriteta u vezi s njegovim posebnim i provjerljivim ciljevima, s količinskim pokazateljima kadgod i gdjegod je to moguće;

(c) mjere koje su poduzete od strane odgovornog tijela za osiguravanje kakvoće i učinkovitosti provedbe, u prvome redu: i. mjere za praćenje i ocjenu, uključujući rješenja za prikupljanje podataka; ii. sažetak svih većih problema na koje se naišlo pri provedbi operativnog programa i svih poduzetih mjera; iii. korištenje tehničke pomoći;

(d) mjere poduzete za osiguranje informacija i objavu godišnjih i višegodišnjih programa.

2. Izvješće se smatra prihvatljivim kad sadrži sve podatke navedene u stavku 1. Komisija u roku dva mjeseca od primitka svih podataka iz stavka 1. donosi odluku o sadržaju izvješća koje je podnijelo odgovorno tijelo. O tome izvješćuje države članice. Ako Komisija ne odgovori u navedenom roku, izvješće se smatra prihvaćenim.

POGLAVLJE X.

ZAVRŠNE ODREDBE

Članak 52.

Odbor

1. Komisiji pomaže zajednički Odbor „Solidarnost i upravljanje migracijskim tokovima”, osnovan Odlukom br. 574/2007/EZ.

2. Pri pozivanju na ovaj stavak primjenjuju se članci 4. i 7. Odluke 1999/468/EZ, uz poštovanje odredbi članka 8. ove Odluke.

3. Pri pozivanju na ovaj stavak, primjenjuje se članak 5.a stavci 1. do 4. i stavak 5. točka (b) i članak 7. Odluke 1999/468/EZ, uz poštovanje odredbi članka 8. ove Odluke.

Rokovi iz članka 5.a stavka 3. točke (c), stavka 4. točke (b) i stavka 4. točke (e) Odluke 1999/468/EZ jesu šest tjedana.

Članak 53.

Preispitivanje

Europski parlament i Vijeće na temelju prijedloga Komisije do 30. lipnja 2013. preispituju ovu Odluku.

Članak 54.

Stupanje na snagu i primjena

Ova Odluka stupa na snagu na dan nakon objave u Službenom listu Europske unije.

Ova se Odluka primjenjuje od 1. siječnja 2008. uz iznimku članaka 14., 18., 19., 21., 22., 25., članka 31. stavka 2., članka 31. stavka 5., članka 32., članka 35. stavka 4. i članka 52. koji se primjenjuju od 7. lipnja 2007.

Članak 55.

Primatelji

Ova se Odluka upućuje državama članicama u skladu s Ugovorom o osnivanju Europske zajednice.

Sastavljeno u Bruxellesu 23. svibnja 2007. Za Europski parlament Predsjednik H.-G. PÖTTERING Za Vijeće Predsjednik G. GLOSER

(1) SL C 88, 11.4.2006., str. 15.

(2) SL C 115, 16.5.2006., str. 47.

(3) Mišljenje Europskog parlamenta od 14. prosinca 2006. (još nije objavljeno u Službenom listu) i Odluka Vijeća od 7. svibnja 2007.

(4) SL C 142, 14.6.2002., str. 23.

(5) SL L 149, 2.6.2001., str. 34.

(6) SL L 60, 27.2.2004., str. 55.

(7) SL L 261, 6.8.2004., str. 28.

(8) SL L 304, 30.9.2004., str. 12.

(9) SL L 212, 7.8.2001., str. 12.

(10) SL L 144, 6.6.2007., str. 1.

(11) SL L 144, 6.6.2007, str. 22.

(12) Još nije objavljeno u Službenom listu.

(13) SL L 349, 25.11.2004., str. 1.

(14) SL L 248, 16.9.2002., str. 1. Uredba kako je izmijenjena Uredbom (EZ, Euratom) br. 1995/2006 (SL L 390, 30.12.2006., str. 1.).

(15) SL C 139, 14.6.2006., str. 1.

(16) SL L 184, 17.7.1999., str. 23. Odluka kako je izmijenjena Odlukom 2006/512/EZ (SL L 200, 22.7.2006., str. 11.).

(17) SL L 396, 31.12.2004., str. 45.

(18) SL L 50, 25.2.2003., str. 1.