32009L0029  
5.6.2009.  SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE  L 140/63  
DIREKTIVA 2009/29/EZ EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJE ĆA 
od 23. travnja 2009.  
o izmjeni Direktive 2003/87/EZ u svrhu poboljšanja i proširenja sustava Zajednice za trgovanje 
emisijskim jedinicama stakleni čkih plinova  
(Tekst zna čajan za EGP)  
EUROPSKI PARLAMENT I VIJE ĆE EUROPSKE UNIJE,  
uzimaju ći u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a 
posebno njegov članak 175. stavak 1.,  
uzimaju ći u obzir prijedlog Komisije,  
uzimaju ći u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i soci ­
jalnog odbora (  1 ), 
uzimaju ći u obzir mišljenje Odbora regija (  2 ), 
u skladu s postupkom utvr đenim u članku 251. Ugovora (  3 ), 
budu ći da:  
(1) Direktivom 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vije ­ 
ća ( 4 ) uspostavljen je sustav trgovanja emisijskim jedini ­
cama stakleni čkih plinova unutar Zajednice (sustav Zajed ­
nice) u svrhu promicanja smanjivanja emisija stakleni čkih 
plinova na isplativ i ekonomi čan na čin. 
(2) Temeljni je cilj Okvirne konvencije Ujedinjenih naroda o 
promjeni klime (UNFCCC), koja je u ime Europske zajed ­
nice potvr đena Odlukom Vije ća 94/69/EZ (  5 ), stabilizirati 
koncentracije stakleni čkih plinova u atmosferi na razini 
koja bi sprije čila opasni antropogeni utjecaj na klimatski 
sustav. Da bi se ispunio taj cilj, ukupni porast globalne 
prosje čne godišnje površinske temperature ne smije biti 
ve ći od 2 °C iznad predindustrijske razine. U svojem 
najnovijem izvješ ću o procjeni Me đuvladino tijelo za 
klimatske promjene (IPCC) navodi da za postizanje tog 
cilja globalne emisije stakleni čkih plinova moraju dose ­
gnuti najvišu razinu do 2020. godine. To podrazumijeva 
pove ćane napore Zajednice, brzo uklju čivanje razvijenih 
zemalja i poticanje zemalja u razvoju na sudjelovanje u 
procesu smanjivanja emisija.  
(3) Europsko je Vije će na zasjedanju u ožujku 2007. izrazilo 
čvrstu opredijeljenost za smanjivanje ukupnih emisija 
stakleni čkih plinova u Europskoj uniji do 2020. za 
najmanje 20 % u odnosu na razine iz 1990., odnosno 
za 30 % pod uvjetom da se i druge razvijene zemlje 
obvežu na odgovaraju ća smanjenja emisija te da zemlje 
u razvoju koje su gospodarski naprednije isto tako daju odgovaraju ći doprinos u skladu sa svojim odgovorno ­
stima i mogu ćnostima. Do 2050. godine globalne 
emisije stakleni čkih plinova trebalo bi smanjiti za 
najmanje 50 % u odnosu na razine iz 1990. Svi gospo ­
darski sektori trebaju dati doprinos postizanju tih 
smanjenja emisija, uklju čuju ći i me đunarodni pomorski 
promet i zrakoplovstvo. Zrakoplovstvo doprinosi tim 
smanjenjima svojim uklju čenjem u sustav Zajednice. U 
slu čaju da države članice ne odobre ni jedan me đu­
narodni sporazum koji bi bio sklopljen u okviru Me đu­
narodne pomorske organizacije i imao cilj smanjivanje 
emisija iz me đunarodnog pomorskog prometa, ili da 
Zajednica do 31. prosinca 2011. ne odobri ni jedan 
takav sporazum sklopljen u okviru UNFCCC-a, Komisija 
treba dati prijedlog da se emisije iz me đunarodnog 
pomorskog prometa na uskla đeni na čin uklju če u 
obveze smanjenja emisija na razini Zajednice, s ciljem 
da predloženi akt stupi na snagu do 2013. godine. 
Takav prijedlog treba svesti na minimum bilo kakav 
negativni u činak na konkurentnost Zajednice, istodobno 
uzimaju ći u obzir potencijalnu dobrobit za okoliš.  
(4) U svojoj rezoluciji od 31. sije čnja 2008. o ishodu konfe ­
rencije o klimatskim promjenama održane na Baliju (COP 
13 i COP/MOP 3) (  6 ) Europski je parlament ponovio 
stajalište da se industrijski razvijene zemlje trebaju obve ­
zati na smanjenje emisija stakleni čkih plinova za 
najmanje 30 % do 2020. godine te za 60 do 80 % do 
2050. godine u odnosu na razine iz 1990. godine. S 
obzirom da Europska unija o čekuje pozitivan ishod 
konferencije COP 15 koja će biti održana u Kopenhagenu 
2009. godine, Europska unija treba zapo četi s pripre ­
mama strožih ciljeva u pogledu snižavanja emisija do 
2020. godine i poslije te nastojati osigurati da nakon 
2013. godine sustav Zajednice omogu ći stroža ograni ­ 
čenja emisija, kao dio doprinosa Zajednice budu ćem 
me đunarodnom sporazumu o klimatskim promjenama 
(dalje u tekstu „me đunarodni sporazum o klimatskim 
promjenama”).  
(5) Radi lakšeg ostvarenja tih dugoro čnih ciljeva, primjereno 
je utvrditi predvidljivi plan po kojemu će se smanjivati 
emisije iz postrojenja obuhva ćenih sustavom Zajednice. 
Da bi se postiglo isplativo ispunjenje obveze Zajednice da 
smanji emisije stakleni čkih plinova za najmanje 20 % u 
odnosu na razine iz 1990., emisijske jedinice koje će se 
do 2020. godine dodijeliti tim postrojenjima trebaju biti 
za 21 % niže od razina njihovih emisija 2005. godine.HR 15/Sv. 30 Službeni list Europske unije 3  
( 1 ) SL C 27, 3.2.2009., str. 66.  
( 2 ) SL C 325, 19.12.2008., str. 19.  
( 3 ) Mišljenje Europskog parlamenta od 17. prosinca 2008. (još nije 
objavljeno u Službenom listu) i Odluka Vije ća od 6. travnja 2009.  
( 4 ) SL L 275, 25.10.2003., str. 32.  
( 5 ) SL L 33, 7.2.1994., str. 11.  (  6 ) SL C 68 E, 21.3.2009., str. 13.
 (6) Da bi se pove ćala sigurnost i predvidljivost sustava Zajed ­
nice, treba utvrditi odredbe o pove ćanju razine doprinosa 
sustava Zajednice u ostvarenju sveukupnog smanjenja 
emisija za više od 20 %, posebno s obzirom na cilj 
Europskog vije ća da smanjenje do 2020. bude 30 %, 
što je sa znanstvenog stajališta nužno za izbjegavanje 
opasnih klimatskih promjena.  
(7) Kad Zajednica i tre će zemlje sklope me đunarodni 
sporazum o klimatskim promjenama u skladu s kojim 
će se nakon 2012. godine poduzimati odgovaraju će 
globalne akcije, trebalo bi osigurati veliku potporu za 
smanjenja emisija postignuta u tim zemljama. Prije 
takvog sporazuma trebalo bi se pobrinuti za ve ću sigur ­
nost u pogledu kontinuiranog korištenja jedinica emisija 
ostvarenih izvan Zajednice.  
(8) Dok iskustva prikupljena tijekom prvog razdoblja trgo ­
vanja upu ćuju na mogu ćnost da će sustav Zajednice i 
kona čno utvr đivanje nacionalnih planova dodjele emisij ­
skih jedinica za drugo razdoblje trgovanja donijeti znatna 
smanjenja emisija do 2012. godine, preispitivanje prove ­
deno 2007. potvrdilo je da je nužan uskla đeniji sustav 
trgovanja emisijama radi boljeg iskorištavanja prednosti 
trgovanja emisijama, izbjegavanja narušavanja me đu­
narodnog tržišta i lakšeg me đusobnog povezivanja 
sustava trgovanja emisijama. Isto tako treba osigurati 
ve ću predvidljivost i proširiti polje primjene sustava 
kroz uklju čivanje novih sektora i plinova s ciljem 
jačanja signala cijene ugljika, što je potrebno za iniciranje 
nužnih investicija, te kroz nu đenje novih mogu ćnosti za 
smanjivanje emisija, što će dovesti do nižih ukupnih 
troškova smanjenja i ve će u činkovitosti sustava.  
(9) Definiciju stakleni čkih plinova treba prilagoditi definiciji 
sadržanoj u UNFCCC-u te treba jasnije definirati na čin 
utvr đivanja i ažuriranja podataka o potencijalu pojedi ­
na čnih stakleni čkih plinova za globalno zagrijavanje.  
(10) Sustav zajednice treba proširiti na druga postrojenja i 
emisije koje je mogu će pratiti, verificirati i o njima izvje ­ 
šćivati uz istu razinu to čnosti koja se primjenjuje na 
temelju trenuta čno valjanih zahtjeva u pogledu pra ćenja, 
izvješ ćivanja i verificiranja.  
(11) Ako se za emisije iz malih postrojenja koje ne prelaze 
prag od 25 000 tona ekvivalenta CO  2 godišnje provode 
ekvivalentne mjere za smanjivanje emisija stakleni čkih 
plinova, posebno pla ćanje naknade, treba postojati 
postupak koji državama članicama omogu ćuje isklju či­
vanje takvih malih postrojenja iz sustava trgovanja emisi ­
jama sve dok su te mjere na snazi. Ako poduzimaju 
ekvivalentne mjere, isto se tako mogu isklju čiti i bolnice. 
Zbog administrativne jednostavnosti ta gornja granica 
nudi relativno najve će prednosti smanjenja administra ­
tivnih troškova po toni ekvivalenta CO  2 . Zbog prelaska 
sa sustava dodjeljivanja emisijskih jedinica za razdoblje 
od pet godina te u svrhu pove ćanja sigurnosti i predvidljivosti, treba donijeti odredbe u pogledu u česta ­
losti revizija dozvola za emisije stakleni čkih plinova. 
Države članice trebaju predložiti mjere koje će se odno ­
siti na mala postrojenja i koje će omogu ćiti doprinos 
smanjenju emisija jednak onomu koji se postiže 
primjenom sustava Zajednice. Te mjere mogu obuhva ćati 
pla ćanje naknade, sklapanje sporazuma s industrijskim 
subjektima i donošenje propisa. Uzimaju ći u obzir 
potrebu za smanjivanjem nepotrebnih administrativnih 
optere ćenja za male emitere, države članice mogu utvrditi 
pojednostavljene postupke i mjere za uskla đivanje s 
ovom Direktivom.  
(12) Informacije o primjeni ove Direktive trebaju biti lako 
dostupne, posebno malim i srednjim poduze ćima.  
(13) Koli čina emisijskih jedinica u okviru Zajednice trebala bi 
se linearno smanjivati ra čunaju ći od sredine razdoblja 
2008. do 2012., čime bi sustav trgovanja emisijama s 
vremenom osigurao postupna i predvidljiva smanjenja 
emisija. Godišnje smanjenje emisijskih jedinica trebalo 
bi iznositi 1,74 % od iznosa emisijskih jedinica koje 
države članice izdaju u skladu s odlukama Komisije i 
nacionalnim planovima raspodjele emisijskih jedinica za 
razdoblje od 2008. do 2012., kako bi sustav Zajednice 
na isplativ na čin pridonio sveukupnom smanjenju emisija 
za najmanje 20 % do 2020. na koje se Zajednica obve ­
zala.  
(14) Taj doprinos jednak je smanjenju emisija koje bi u okviru 
sustava Zajednice 2020. iznosilo 21 % u odnosu na 
razine zabilježene 2005., uzimaju ći u obzir u činak pove ­ 
ćanog podru čja primjene od razdoblja 2005.-2007. do 
razdoblja 2008.-2012. i podatke o emisijama obuhva ­ 
ćenih trgovinom u godini 2005., korištene za ocjenji ­
vanje nacionalnih planova raspodjele emisijskih jedinica 
Bugarske i Rumunjske za razdoblje od 2008. do 2012. 
godine, na temelju kojeg će 2020. godine biti izdano 
najviše 1 720 milijuna emisijskih jedinica. To čne koli čine 
emisija izra čunat će se kad države članice izdaju emisijske 
jedinice prema odlukama Komisije o njihovim nacio ­
nalnim planovima raspodjele emisijskih jedinica za 
razdoblje od 2008. do 2012. godine jer je odobrenje 
dodjele emisijskih jedinica nekim postrojenjima bilo uvje ­
tovano dokumentiranjem i verifikacijom njihovih emisija. 
Kad izdavanje emisijskih jedinica za razdoblje od 2008. 
do 20012. godine bude završeno, Komisija će objaviti 
ukupnu koli činu emisijskih jedinica izdanih na razini 
Zajednice. Ukupna koli čina emisijskih jedinica Zajednice 
morat će se podešavati s obzirom na postrojenja koja se 
uklju če u sustav Zajednice ili iz njega isklju če tijekom 
razdoblja od 2008. do 2012. godine ili po čevši od 
2013. godine.  
(15) Gospodarstvo Zajednice morat će, izme đu ostalog, osigu ­
rati da revidirani sustav Zajednice djeluje na najvišoj 
mogu ćoj razini gospodarske u činkovitosti i na temelju 
potpuno uskla đenih uvjeta za dodjelu emisijskih jedinica 
u okviru Zajednice. Prema tome, dodjela se treba temeljiti 
na dražbovnoj prodaji jer je taj sustav najjednostavniji i 
op ćenito se smatra gospodarski naju činkovitijim. Time biHR 4 Službeni list Europske unije 15/Sv. 30
 
se isto tako eliminirala slu čajna dobit, a novi sudionici i 
gospodarstva s natprosje čno brzim rastom bili bi stav ­
ljeni u isti položaj s postoje ćim postrojenjima.  
(16) Da bi se održala okolišna i administrativna u činkovitost 
sustava Zajednice, izbjeglo narušavanje tržišnog natje ­
canja i brzo iscrpljivanje rezervi za nove sudionike, 
pravila za nove sudionike treba uskladiti kako bi se 
osiguralo da sve države članice usvoje isti pristup, 
posebno u vezi sa zna čenjem „znatnih proširenja” postro ­
jenja. Zato bi trebalo dodati odredbe o donošenju uskla ­ 
đenih pravila za provedbu ove Direktive. U tim bi pravi ­
lima „znatno proširenje” trebalo, gdjegod je primjereno, 
definirati kao pove ćanje postoje ćeg instaliranog kapaci ­
teta postrojenja za najmanje 10 % ili kao znatno pove ­ 
ćanje emisija postrojenja povezano s pove ćanjem instali ­
ranog kapaciteta. Emisijske jedinice iz rezervi za nove 
sudionike trebale bi se dodjeljivati samo za znatna proši ­
renja postrojenja.  
(17) Sve će države članice morati uložiti znatna sredstva za 
smanjivanje intenziteta emisija ugljika u okviru svojih 
gospodarstava do 2020. godine, a one države članice u 
kojima je prihod po glavi stanovnika još uvijek znatno 
ispod prosjeka Zajednice i koje gospodarski nastoje dosti ­
gnuti bogatije države članice morat će uložiti velike 
napore da bi poboljšale energetsku u činkovitost. Budu ći 
da je cilj eliminirati narušavanje tržišnog natjecanja 
unutar Zajednice i osigurati najviši stupanj gospodarske 
učinkovitosti pri preoblikovanju gospodarstva Zajednice 
u sigurno i održivo gospodarstvo, bilo bi neprimjereno u 
razli čitim državama članicama razli čito tretirati gospo ­
darske sektore obuhva ćene sustavom Zajednice. Zato je 
potrebno razviti druge mehanizme koji će pomo ći drža ­
vama članicama s relativno nižim prihodom po glavi 
stanovnika i ve ćim mogu ćnostima za gospodarski rast. 
Me đu državama članicama treba 88 % ukupne koli čine 
emisijskih jedinica namijenjenih dražbovnoj prodaji 
raspodijeliti prema relativnom udjelu njihovih emisija u 
sustavu Zajednice za 2005. godinu ili prema prosjeku za 
razdoblje od 2005. do 2007. godine, uzimaju ći pritom 
višu od te dvije vrijednosti. Odre đenim državama člani ­
cama treba dodijeliti 10 % od ukupne koli čine u svrhu 
solidarnosti i gospodarskog rasta unutar Zajednice kako 
bi ih one upotrijebile za smanjivanje emisija i prilagodbu 
utjecaju klimatskih promjena. Pri raspodjeli tih 10 % 
treba uzeti u obzir razine prihoda po glavi stanovnika 
2005. godine i mogu ćnosti za gospodarski rast u tim 
državama članicama te dodijeliti više državama članicama 
s nižim prihodom po glavi stanovnika i ve ćim mogu ćno ­
stima za gospodarski rast. Države članice s prosje čnim 
prihodom po glavi stanovnika koji je za više od 20 % viši 
od prosjeka u Zajednici trebale bi dati svoj doprinos toj 
raspodjeli, osim u slu čajevima kad izravni troškovi 
ukupnog paketa mjera, procijenjeni u okviru ocjene utje ­
caja koju Komisija daje uz paket provedbenih mjera za 
ostvarenje ciljeva Europske unije vezanih uz klimatske 
promjene i obnovljivu energiju za godinu 2020., iznose 
više od 0,7 % BDP-a. Daljnjih 2 % ukupne koli čine 
emisijskih jedinica namijenjenih dražbovnoj prodaji 
treba raspodijeliti me đu državama članicama čije su emisije stakleni čkih plinova 2005. godine bile najmanje 
20 % niže od razine njihovih emisija u baznoj godini 
koja se na njih primjenjuje u skladu s Kyotskim proto ­
kolom.  
(18) S obzirom na velike napore koji su potrebni za borbu 
protiv klimatskih promjena i prilagodbu njihovim neiz ­
bježnim u čincima, primjereno je najmanje 50 % prihoda 
od dražbovne prodaje emisijskih jedinica upotrijebiti za 
smanjivanje emisija stakleni čkih plinova, prilagodbu utje ­
cajima klimatskih promjena, financiranje istraživanja i 
razvoja u svrhu smanjivanja emisija i prilagodbe, 
razvijanje obnovljivih izvora energije s ciljem ispunjenja 
obveze Zajednice da do 2020. koristi 20 % energije iz 
obnovljivih izvora, za osiguravanje okolišno sigurnog 
hvatanja i geološkog skladištenja stakleni čkih plinova, 
doprinos Globalnom fondu za energetsku u činkovitost i 
obnovljive izvore energije i Fondu za prilagodbu aktivi ­
ranom na Konferenciji o klimatskim promjenama u 
Pozna ńu (COP 14 i COP/MOP 4), provedbu mjera za 
spre čavanje odšumljavanja i lakšu prilagodbu u zemljama 
u razvoju te za rješavanje socijalnih pitanja kao što su 
mogu ća pove ćanja cijena elektri čne energije koja poga ­ 
đaju ku ćanstva s nižim i srednjim primanjima. Taj je 
omjer znatno niži od o čekivanih neto prihoda koje bi 
državna tijela dobila od dražbovne prodaje, uzimaju ći u 
obzir mogu će umanjene prihode od pla ćanja naknada 
poduze ća. Osim toga, prihode od dražbovne prodaje 
emisijskih jedinica trebalo bi koristiti za pokrivanje admi ­
nistrativnih troškova upravljanja sustavom Zajednice. 
Ova Direktiva isto tako treba sadržavati odredbe o 
nadzoru korištenja sredstava dobivenih dražbovnom 
prodajom za navedene svrhe. Davanje informacija o kori ­ 
štenju sredstava ne osloba đa države članice od obveze 
utvr đene u članku 88. stavku 3. Ugovora na temelju 
koje moraju prijavljivati odre đene nacionalne mjere. 
Ova Direktiva ne dovodi u pitanje ishod bilo kakvih 
budu ćih postupaka dodjele državne pomo ći koji bi se 
mogli provoditi u skladu s člancima 87. i 88. Ugovora.  
(19) Zbog toga bi dražbovna prodaja svih emisijskih jedinica 
morala od 2013. godine postati pravilo za sektor proiz ­
vodnje elektri čne energije, uzimaju ći u obzir mogu ćnost 
toga sektora da pove ćane troškove emisija CO  2 prenese 
drugamo; osim toga, ne bi trebalo dodjeljivati besplatne 
emisijske jedinice za hvatanje i skladištenje CO  2 , što proi ­
zlazi iz činjenice da se emisijske jedinice ne moraju 
predavati za emisije koje se skladište. Da ne bi došlo 
do narušavanja tržišnog natjecanja, proizvo đači elektri čne 
energije mogu besplatne emisijske jedinice dobiti za 
daljinsko grijanje i hla đenje te za grijanje i hla đenje za 
koje se energija dobiva kogeneracijom visokog u činka, 
definiranom u Direktivi 2004/8/EZ Europskog parla ­
menta i Vije ća od 11. velja če 2004. o promicanju koge ­
neracije na temelju potražnje za korisnom toplinskom 
energijom na unutarnjem energetskom tržištu (  1 ) ako bi 
besplatne emisijske jedinice za tako proizvedenu 
toplinsku energiju dobila postrojenja u drugim sektorima.HR 15/Sv. 30 Službeni list Europske unije 5  
( 1 ) SL L 52, 21.2.2004., str. 50.
 (20) Glavna je dugoro čna inicijativa za hvatanje i skladištenje 
CO  2 i nove tehnologije dobivanja energije iz obnovljivih 
izvora da ne treba predavati emisijske jedinice za emisije 
CO  2 koje se trajno skladište ili se uspiju izbje ći. Osim 
toga, da bi se ubrzala javna demonstracija prvih komer ­
cijalnih postrojenja i inovativnih tehnologija za dobivanje 
energije iz obnovljivih izvora trebalo bi sa čuvati emisijske 
jedinice iz rezervi za nove sudionike, čime bi se osigurala 
dodjela emisijskih jedinica prvim takvim postrojenjima u 
Uniji za tone CO  2 koje će biti uskladištene, odnosno čije 
će emisije biti u dovoljnoj mjeri izbjegnute, pod uvjetom 
da postoji sporazum o razmjeni znanja. Dodatno treba 
financirati dovoljno velike, inovativne projekte koje u 
velikoj mjeri sufinanciraju operateri koji, u na čelu, pokri ­
vaju više od pola relevantnih investicijskih troškova, pri 
čemu treba uzeti u obzir održivost projekta.  
(21) Za druge sektore obuhva ćene sustavom Zajednice treba 
uspostaviti prijelazni sustav u kojem bi koli čina besplatno 
dodijeljenih emisijskih jedinica 2013. godine iznosila 
80 % od koli čine koja je odgovarala postotku ukupnih 
emisija u Zajednici tijekom razdoblja od 2005. do 2007. 
godine koji su predmetna postrojenja emitirala u skladu s 
njihovim udjelom u ukupnoj godišnjoj koli čini emisijskih 
jedinica dodijeljenih na razini Zajednice. Potom bi se 
koli čina besplatno dodijeljenih emisijskih jedinica 
trebala svake godine smanjivati za jednake iznose, što 
bi rezultiralo njezinom smanjenju na 30 % do 2020. 
godine, s ciljem da se 2027. besplatne emisijske jedinice 
više ne dodjeljuju.  
(22) Da bi se osiguralo pravilno funkcioniranje tržišta ugljika i 
elektri čne energije, dražbovna prodaja emisijskih jedinica 
za razdoblje od godine 2013. nadalje treba zapo četi do 
2011. godine i temeljiti se na jasnim i objektivnim te 
unaprijed utvr đenim na čelima.  
(23) Dodjeljivanje besplatnih emisijskih jedinica postrojenjima 
u prijelaznom razdoblju treba osigurati kroz primjenu 
pravila uskla đenih na razini Zajednice (referentne vrijed ­
nosti  ex-ante ) kako bi se narušavanje tržišnog natjecanja u 
Zajednici svelo na minimum. Kod tih pravila treba uzeti 
u obzir tehnike koje su naju činkovitije s obzirom na 
emisije stakleni čkih plinova i potrošnju energije, 
zamjenske proizvode, alternativne proizvodne procese, 
korištenje biomase, obnovljive izvore energije te hvatanje 
i skladištenje CO  2 . Nijedno od tih pravila ne smije poti ­
cati pove ćavanje emisija te treba osigurati pove ćavanje 
udjela emisijskih jedinica prodanih putem dražbe. 
Dodjele emisijskih jedinica moraju biti utvr đene prije 
po četka razdoblja trgovine kako bi tržište moglo pravilno 
funkcionirati. Kod tih uskla đenih pravila tako đer treba 
uzeti u obzir emisije povezane s korištenjem gorivih 
otpadnih plinova kad u industrijskom procesu nije 
mogu će izbje ći nastanak tih plinova. U tom pogledu 
pravilima se može predvidjeti dodjela besplatnih emisij ­
skih jedinica operaterima postrojenja koji izgaraju pred ­
metne otpadne plinove ili operaterima postrojenja u 
kojima ti plinovi nastaju. Ta bi pravila isto tako trebala 
spre čavati prekomjerno narušavanje tržišnog natjecanja 
na tržištima elektri čne energije te energije za grijanje i 
hla đenje, koja se isporu čuje industrijskim postrojenjima. 
Osim toga, ona trebaju sprije čiti prekomjerno naruša ­
vanje tržišnog natjecanja izme đu industrijske proizvodnje 
u postrojenjima kojima upravlja jedan operater i uslužne proizvodnje u drugim postrojenjima. Ista pravila trebaju 
vrijediti za nove sudionike koji se bave istom djelatnoš ću 
kao i postoje ća postrojenja koja besplatno dobivaju 
emisijske jedinice. Da bi se izbjeglo narušavanje tržišnog 
natjecanja u okviru unutarnjeg tržišta, besplatne emisijske 
jedinice za proizvodnju elektri čne energije ne bi se smjele 
dodjeljivati novim sudionicima. Emisijske jedinice koje 
ostaju u rezervi za nove sudionike u 2020. godini 
treba prodavati na dražbi.  
(24) Zajednica će i dalje imati vode ću ulogu u pregovorima o 
ambicioznom me đunarodnom sporazumu o klimatskim 
promjenama pomo ću kojega bi se ostvario cilj ograni ča­
vanja globalnog povišenja temperature na 2 °C, pri čemu 
ohrabruje napredak postignut na 13. konferenciji stra ­
naka UNFCCC-a i 3. sastanka stranaka Kyotskog proto ­
kola, održanih na Baliju, Indonezija, od 3. do 14. prosinca 
2007. U slu čaju da druge razvijene zemlje i ostali veliki 
emiteri stakleni čkih plinova ne sudjeluju u tom me đu­
narodnom sporazumu, moglo bi do ći do pove ćanja 
emisija stakleni čkih plinova u tre ćim zemljama gdje indu ­
strija ne bi podlijegala odgovaraju ćim ograni čenjima 
emisija ugljika (istjecanja ugljika), što bi istodobno 
dovelo u ekonomski nepovoljan položaj neke energetski 
intenzivne sektore i podsektore unutar Zajednice. To bi 
moglo oslabiti integritet okoliša i pozitivni u činak mjera 
Zajednice. U cilju rješavanja rizika od istjecanja ugljika, 
Zajednica treba besplatno dodijeliti 100 % emisijskih jedi ­
nica sektorima i podsektorima koji ispunjavaju relevantne 
uvjete. Utvr đivanje tih sektora i podsektora, kao i 
potrebnih mjera, trebalo bi podlijegati preispitivanju 
kako bi se osiguralo poduzimanje mjera u skladu s potre ­
bama i sprije čila prekomjerna kompenzacija. Za speci ­
fične sektore ili podsektore za koje postoje valjani 
dokazi da rizik od istjecanja ugljika nije mogu će sprije čiti 
na drugi na čin, u kojima struja predstavlja velik dio 
troškova proizvodnje i proizvodi se u činkovito, pri podu ­
zimanju mjera može se uzeti u obzir potrošnja struje u 
proizvodnom procesu bez mijenjanja ukupne koli čine 
emisijskih jedinica. Rizik od istjecanja u tim sektorima 
ili podsektorima za po četak treba procijeniti na razini 
tri decimale (šifra NACE-3) ili, gdje je to primjereno i 
gdje su dostupni relevantni podaci, na razini 4 decimale 
(šifra NACE-4).  
(25) Komisija zato treba do 30. lipnja 2010. preispitati situa ­
ciju, savjetovati se sa svim relevantnim socijalnim part ­
nerima i u svjetlu rezultata me đunarodnih pregovora 
podnijeti izvješ će skupa s odgovaraju ćim prijedlozima. 
U tom kontekstu Komisija bi trebala utvrditi za koje je 
energetski intenzivne industrijske sektore ili podsektore 
vjerojatno da će biti izloženi istjecanju ugljika do 
31. prosinca 2009. Analizu treba temeljiti na procjeni 
nemogu ćnosti industrija da troškove potrebnih emisijskih 
jedinica ugrade u cijenu proizvoda bez znatnijeg gubitka 
udjela na tržištu u korist postrojenja izvan Zajednice koja 
ne poduzimaju odgovaraju će mjere za smanjivanje svojih 
emisija. Energetski intenzivne industrije za koje je utvr ­ 
đeno da su izložene znatnom riziku od istjecanja ugljika 
mogle bi dobiti ve ću koli činu besplatnih emisijskih jedi ­
nica ili bi se za ugljik mogao uvesti djelotvoran sustav 
ujedna čavanja s ciljem da se postrojenja s visokim 
rizikom od istjecanja ugljika iz Zajednice i takva postro ­
jenja iz tre ćih zemalja stave u usporedivi položaj. Kroz 
takav bi se sustav na uvoznike mogli primjenjivatiHR 6 Službeni list Europske unije 15/Sv. 30
 
zahtjevi koji ne bi bili ništa manje povoljni od onih koji 
vrijede za postrojenja unutar Zajednice, na primjer, 
zahtjevi za predaju emisijskih jedinica. Sve mjere koje 
bi se poduzimale morale bi biti u skladu s na čelima 
UNFCCC-a, posebno s na čelom zajedni čke, ali razli čite 
odgovornosti i odgovaraju ćih mogu ćnosti, uzimaju ći u 
obzir poseban položaj najmanje razvijenih zemalja 
(LDC). Sustav bi isto tako morao biti u skladu s me đu­
narodnim obvezama Zajednice, uklju čuju ći obveze u 
okviru WTO-a.  
(26) Rasprave unutar Europskog vije ća o utvr đivanju sektora 
ili podsektora izloženih znatnom riziku od istjecanja 
ugljika posebne su naravi i ni na koji na čin ne utje ču 
na postupke za provedbu izvršnih ovlasti dodijeljenih 
Komisiji u skladu s člankom 202. Ugovora.  
(27) Države članice mogu smatrati potrebnim da nekim 
postrojenjima za koja je utvr đeno da su izložena 
znatnom riziku od istjecanja ugljika privremeno nadok ­
na đuju troškove vezane uz emisije stakleni čkih plinova, 
koji su uklju čeni u cijenu elektri čne energije. Takvu bi 
potporu trebalo dodjeljivati samo u slu čajevima kad je to 
nužno i razmjerno i ona bi trebala osigurati o čuvanje 
inicijativa sustava Zajednice za štednju energije i poti ­
canje promjene potražnje za „sivom” u potražnju za 
„zelenom” elektri čnom energijom.  
(28) Da bi se osigurali jednaki uvjeti tržišnog natjecanja 
unutar Zajednice, potrebno je uskladiti korištenje jedinica 
za smanjenje emisija izvan Zajednice koje će koristiti 
operateri unutar sustava Zajednice. Kyotskim protokolom 
utvr đene su ciljne koli čine emisija za razvijene zemlje za 
razdoblje od 2008. do 2012. godine i predvi đeno 
uvo đenje ovjerenih smanjenja emisija (CER) iz projekata 
u okviru mehanizma čistog razvoja (CDM) i jedinica 
smanjenja emisija (ERU) iz projekata zajedni čke provedbe 
(JI) te na čin na koji ih razvijene države primjenjuju da bi 
ostvarile dio tih ciljeva. Dok od 2013. nadalje Kyotski 
protokol ne omogu ćuje kreiranje jedinica ERU bez prije 
toga utvr đenih ciljeva u pogledu koli čina emisija za 
države doma ćine, jedinice ovjerenih smanjenja emisija 
iz CDM projekata bi se potencijalno mogle nastaviti 
generirati. Kad me đunarodni sporazum o klimatskim 
promjenama bude potpisan, trebalo bi predvidjeti 
dodatno korištenje jedinica CER i ERU koje potje ču iz 
država koje su ratificirale taj sporazum. U nedostatku 
takvog sporazuma utvr đivanje daljnjeg korištenja jedinica 
CER i ERU narušilo bi ovu inicijativu i otežalo postizanje 
ciljeva Zajednice u pogledu pove ćanja korištenja obnov ­
ljivih izvora energije. Korištenje jedinica CER i ERU treba 
biti u skladu s ciljem koji je postavila Zajednica, a taj je 
da se do 2020. godine 20 % energije proizvodi iz obnovljivih izvora, uz promicanje energetske u činkovito ­
sti, inovacija i tehnološkog razvoja. Gdje je to u skladu s 
postizanjem tih ciljeva, treba predvidjeti mogu ćnost skla ­
panja sporazuma s tre ćim zemljama, kojima bi se osigu ­
rala inicijativa za smanjivanje emisija u tim zemljama, što 
bi dovelo do stvarnih dodatnih smanjenja emisija stakle ­
ni čkih plinova istodobno poti čući inovacije u poduze ­ 
ćima koja se nalaze unutar Zajednice i tehnološki 
razvoj u tre ćim zemljama. Takve sporazume može rati ­
ficirati više zemalja. Kad Zajednica odobri zadovoljavaju ći 
me đunarodni sporazum o klimatskim promjenama, 
pristup jedinicama iz projekata u tre ćim zemljama treba 
pove ćavati usporedno s pove ćanjem razine smanjenja 
koja će biti ostvarena u okviru sustava Zajednice.  
(29) Da bi se osigurala predvidljivost, operateri trebaju imati 
jamstvo da će nakon 2012. mo ći iskoristiti jedinice CER i 
ERU koje im preostanu od koli čine koja im je bila 
odobrena za korištenje u razdoblju od 2008. do 2012., 
iz projekata koji su prema vrsti ispunjavali uvjete za 
njihovo korištenje u okviru sustava Zajednice tijekom 
razdoblja od 2008. do 2012. Budu ći da države članice 
prije 2015. ne mogu obavljati prijenos jedinica CER i 
ERU koje su u posjedu operatera izme đu obvezuju ćih 
razdoblja u okviru me đunarodnih sporazuma ( čuvanje 
jedinica CER i ERU u registru za idu će razdoblje) i 
samo ako države članice odlu če odobriti čuvanje tih jedi ­
nica CER i ERU u kontekstu ograni čenih prava na 
čuvanje takvih jedinica emisija, to jamstvo treba osigurati 
tako da se od država članica zahtijeva da operaterima 
omogu će razmjenu jedinica CER i ERU izdanih za 
smanjenja emisija prije 2012. za emisijske jedinice koje 
će vrijediti od 2013. nadalje. Me đutim, budu ći da države 
članice ne bi trebale biti obvezne prihvatiti jedinice CER i 
ERU za koje nije sigurno da će ih mo ći koristiti za 
ispunjavanje svojih postoje ćih me đunarodnih obveza, 
ovaj bi zahtjev trebao vrijediti najdulje do 31. ožujka 
2015. Operaterima treba osigurati jednako jamstvo u 
pogledu jedinica CER izdanih u okviru projekata uspo ­
stavljenih prije 2013., za smanjenja emisija od 2013. 
nadalje. Važno je da jedinice emisija koji potje ču iz proje ­
kata i koje koriste operateri predstavljaju stvarna, dodatna 
i trajna smanjenja emisija koja je mogu će verificirati, da 
jasno koriste održivom razvoju te da nemaju ve ćih nega ­
tivnih u činaka na okoliš i društvo. Trebalo bi utvrditi 
postupak koji će omogu ćiti isklju čenje odre đenih vrsta 
projekata.  
(30) U slu čaju da sklapanje me đunarodnog sporazuma o 
klimatskim promjenama bude odgo đeno, treba pred ­
vidjeti mogu ćnost da se jedinice emisija iz visokokvali ­
tetnih projekata u sustavu Zajednice koriste u okviru 
sporazuma s tre ćim zemljama. Takvi bi sporazumi, koji 
mogu biti dvostrani ili višestrani, mogli omogu ćiti da 
projekti koji su generirali jedinice ERU do 2012. 
godine, ali to više ne mogu u okviru Kyotskog spora ­
zuma, i dalje budu priznati u sustavu Zajednice.HR 15/Sv. 30 Službeni list Europske unije 7
 
(31) Najnerazvijenije zemlje (LDC) posebno su osjetljive na 
utjecaje klimatskih promjena, a odgovorne su tek za 
vrlo nisku razinu emisije stakleni čkih plinova. Zato pri 
korištenju prihoda dobivenih od dražbovne prodaje za 
lakšu prilagodbu zemalja u razvoju utjecajima klimatskih 
promjena posebnu prednost treba dati rješavanju potreba 
najnerazvijenijih zemalja (LDC). Budu ći da je u tim 
zemljama bilo vrlo malo CDM projekata, bilo bi primje ­
reno predvidjeti sigurno prihva ćanje jedinica emisija iz 
projekata koji u najnerazvijenijim zemljama (LDC) budu 
zapo četi nakon 2012. godine, čak i bez me đunarodnog 
sporazuma o klimatskim promjenama, ako je jasno da se 
radi o dodatnim projektima koji doprinose održivom 
razvoju. Pravo na takvo prihva ćanje trebalo bi vrijediti 
za najnerazvijenije zemlje (LDC) do 2020. godine, pod 
uvjetom da one do tada ili ratificiraju neki me đunarodni 
sporazum o klimatskim promjenama ili sklope neki 
dvostrani ili višestrani sporazum sa Zajednicom.  
(32) Kad bude postignut sporazum o klimatskim promje ­
nama, mogu se koristiti dodatne jedinice emisija, 
najviše do polovice dodatnog smanjenja ostvarenog u 
sustavu Zajednice, a visokokvalitetne jedinice emisija iz 
CDM projekata u tre ćim zemljama treba prihva ćati u 
okviru sustava Zajednice tek od 2013. godine, kad te 
zemlje ratificiraju me đunarodni sporazum.  
(33) Zajednica i njezine države članice trebale bi odobravati 
samo aktivnosti u okviru projekata čiji svi sudionici 
imaju sjedište ili u zemlji koja je sklopila me đunarodni 
sporazum vezan uz takav projekt, kako bi se sprije čilo 
„švercanje” poduze ća u državama koje nisu sklopile 
me đunarodni sporazum, osim u slu čajevima kad ta podu ­
ze ća imaju sjedište u tre ćim zemljama ili u saveznim ili 
regionalnim entitetima koji su povezani sa sustavom 
Zajednice.  
(34) Činjenica da se neke odredbe ove Direktive odnose na 
odobrenje me đunarodnog sporazuma o klimatskim 
promjenama od strane Zajednice ne dovodi u pitanje 
zaklju čivanje tog sporazuma i od strane država članica.  
(35) U svjetlu dosadašnjih iskustava odredbe sustava Zajednice 
koje se odnose na pra ćenje, izvješ ćivanje i verifikaciju 
emisija treba poboljšati.  
(36) Unija treba raditi na uspostavi me đunarodno priznatog 
sustava za smanjenje odšumljavanja te pove ćanje pošum ­
ljavanja i ponovnog pošumljavanja podupiru ći u okviru 
UNFCCC-a cilj razvoja mehanizma financiranja kao dijela 
djelotvorne, pravedne i koherentne financijske arhitekture 
u okviru me đunarodnog sporazuma o klimatskim 
promjenama koji će biti postignut na Konferenciji o 
klimatskim promjenama u Kopenhagenu (COP 15 i 
COP/MOP 5), uzimaju ći u obzir i postoje će sporazume.  (37) Da bi se pojasnilo na koji se na čin Direktiva 2003/87/EZ 
odnosi na sve vrste kotlova, plamenika, turbina, grija ča, 
industrijskih pe ći, spalionica, kalcinatora (pe ći za žarenje), 
pe ći za sušenje, pe ći za pe čenje, ure đaja za sušenje, 
motora, gorivih ćelija, CLC jedinica, ure đaja za spaljivanje 
opasnih materijala te jedinica za toplinsko ili kataliti čko 
naknadno izgaranje, potrebno je dodati definiciju pojma 
„izgaranje”.  
(38) Da bi se osiguralo da se emisijske jedinice mogu unutar 
Zajednice prenositi sa subjekta na subjekt bez ikakvih 
ograni čenja i da se sustav Zajednice od sije čnja 2012. 
nadalje može povezati sa sustavima trgovanja emisijama 
u tre ćim zemljama i saveznim ili regionalnim entitetima, 
sve emisijske jedinice treba voditi u Registru Zajednice 
uspostavljenom u skladu s Odlukom br. 280/2004/EZ 
Europskog parlamenta i Vije ća od 11. velja če 2004. o 
mehanizmu za pra ćenje emisija stakleni čkih plinova u 
Zajednici i za provedbu Kyotskog protokola (  1 ). To ne 
bi smjelo dovesti u pitanje vo đenje nacionalnih registara 
za emisije koje nisu obuhva ćene sustavom Zajednice. 
Registar Zajednice treba osigurati istu kvalitetu usluga 
kao nacionalni registri.  
(39) Od 2013. godine nadalje okolišno sigurno hvatanje, tran ­
sport i geološko skladištenje CO  2 trebalo bi na uskla đeni 
na čin uklju čiti u sustav Zajednice.  
(40) Trebalo bi osigurati mjere kojima će se osigurati 
uzajamno priznavanje emisijskih jedinica izme đu 
sustava Zajednice i drugih obveznih sustava trgovanja 
emisijama stakleni čkih plinova koji ograni čavaju apso ­
lutne emisije, uspostavljenih u bilo kojoj tre ćoj zemlji, 
odnosno saveznom ili regionalnom entitetu.  
(41) Tre će zemlje koje grani če s Unijom treba poticati da se 
uklju če u sustav Zajednice ako ispunjavaju zahtjeve ove 
Direktive. Komisija bi u pregovorima sa zemljama kandi ­
datkinjama, potencijalnim zemljama kandidatkinjama i 
zemljama obuhva ćenima europskom susjedskom politi ­
kom, te u pružanju financijske i tehni čke pomo ći tim 
zemljama, trebala na sve mogu će na čine promicati taj 
cilj. To bi olakšalo prijenos tehnologije i znanja tim 
zemljama, što je važno sredstvo za postizanje gospodar ­
skih, okolišnih i društvenih koristi za sve.  
(42) Ovom bi Direktivom trebalo predvidjeti sklapanje spora ­
zuma za priznavanje emisijskih jedinica izme đu sustava 
Zajednice i drugih obveznih sustava trgovanja emisijama 
stakleni čkih plinova s ograni čenjima apsolutnih emisija 
koja su u skladu sa sustavom Zajednice, uzimaju ći u 
obzir razinu postavljenih ciljeva u pogledu o čuvanja 
okoliša te prisutnost čvrstog i usporedivog mehanizma 
pra ćenja, izvješ ćivanja i verificiranja emisija te sustava 
uskla đivanja.HR 8 Službeni list Europske unije 15/Sv. 30  
( 1 ) SL L 49, 19.2.2004., str. 1.
 (43) Uzimaju ći u obzir iskustva u okviru sustava Zajednice, 
trebalo bi omogu ćiti izdavanje emisijskih jedinica za 
projekte koji smanjuju emisije stakleni čkih plinova, pod 
uvjetom da se ti projekti odvijaju prema uskla đenim 
pravilima donesenima na razini Zajednice i da ne 
dovode do dvostrukog brojenja smanjenja emisija te da 
ne spre čavaju širenje podru čja primjene sustava Zajednice 
i poduzimanje drugih mjera u okviru politike smanjivanja 
emisija, koje nisu obuhva ćene sustavom Zajednice.  
(44) Mjere potrebne za provedbu ove Direktive treba donositi 
u skladu s Odlukom Vije ća 1999/468/EZ od 28. lipnja 
1999. o utvr đivanju postupaka za izvršavanje proved ­
benih ovlasti dodijeljenih Komisiji (  1 ). 
(45) Komisija bi trebala imati ovlasti za donošenje mjera za 
uskla đivanje pravila o definiranju „novih sudionika”, draž ­
bovnoj prodaji emisijskih jedinica, prijelaznoj dodjeli 
emisijskih jedinica na razini Zajednice, utvr đivanju krite ­
rija i na čina koji se primjenjuju na odabir odre đenih 
demonstracijskih projekata, o sastavljanju popisa sektora 
i podsektora koji su izloženi znatnom riziku od istjecanja 
ugljika, o korištenju jedinica smanjenja, pra ćenju, izvje ­ 
šćivanju i verifikaciji emisija, akreditaciji verifikatora, 
provedbi uskla đenih pravila za projekte, kao i o izmjeni 
odre đenih priloga. Budu ći da su to mjere op ćenitog 
karaktera, namijenjene za izmjenu elemenata Direktive 
2003/87/EZ koji nisu od presudnog zna čenja, izme đu 
ostalog, dopunjavaju ći ju novim nebitnim elementima, 
one moraju biti donesene u skladu s regulatornim 
postupkom s kontrolom, predvi đenim u članku 5.a 
Odluke 1999/468/EZ.  
(46) Direktivu 2003/87/EZ treba stoga na odgovaraju ći na čin 
izmijeniti.  
(47) Primjereno je osigurati rani prijenos onih odredaba na 
temelju kojih će sustav Zajednice djelovati od 2013. 
godine nadalje.  
(48) Za pravilan zaklju čak razdoblja trgovanja od 2008. do 
2012. godine odredbe Direktive 2003/87/EZ, kako je 
izmijenjena Direktivom 2004/101/EZ (  2 ), Direktivom 
2008/101/EZ (  3 ) i Uredbom (EZ) br. 219/2009 (  4 ), treba nastaviti primjenjivati bez utjecaja na mogu ćnost da 
Komisija donosi potrebne mjere za promjene u djelo ­
vanju sustava Zajednice od 2013. nadalje.  
(49) Primjena ove Direktive ne dovodi u pitanje članke 87. i 
88. Ugovora.  
(50) Ova Direktiva poštuje osnovna prava i slijedi na čela priz ­
nata Poveljom o temeljnim pravima Europske unije.  
(51) Budu ći da ciljeve ove Direktive ne mogu dostatno ostva ­
riti države članice, nego ih se zbog opsega i u činaka ove 
Direktive može na bolji na čin ostvariti na razini Zajed ­
nice, Zajednica može donositi mjere u skladu s na čelom 
supsidijarnosti odre đenom u članka 5. Ugovora. 
Sukladno na čelu proporcionalnosti odre đenom u tom 
članku, ova Direktiva ne prelazi ono što je potrebno za 
ostvarivanje tih ciljeva.  
(52) U skladu s to čkom 34. Me đuinstitucionalnog sporazuma 
o boljem zakonodavstvu (  5 ) države članice se poti če da za 
svoje potrebe i u interesu Zajednice sastave i objave 
vlastite tablice koje će u najve ćoj mogu ćoj mjeri prikazati 
korelaciju izme đu ove Direktive i prijelaznih mjera,  
DONIJELI SU OVU DIREKTIVU:  
Članak 1.  
Izmjene Direktive 2003/87/EZ  
Direktiva 2003/87/EZ mijenja se kako slijedi:  
1. Članku 1. dodaju se sljede ći stavci:  
„Ovom se Direktivom predvi đaju i ve ća smanjenja emisija 
stakleni čkih plinova, što doprinosi postizanju razina 
smanjenja koje se sa znanstvenog stajališta smatraju 
nužnima za spre čavanje opasnih klimatskih promjena.  
Isto tako ovom se Direktivom utvr đuju odredbe za ocjenu 
i provedbu strožih obveza smanjivanja na razini Zajednice, 
za više od 20 %, koje treba se primjenjivati kad Zajednica 
odobri me đunarodni sporazum o klimatskim promjenama, 
što dovodi do smanjenja emisija stakleni čkih plinova ve ćih 
od smanjenja koja se zahtijevaju člankom 9. i na što 
ukazuje obveza smanjenja od 30 % koja je bila prihva ćena 
na zasjedanju Europskog vije ća u ožujku 2007.”HR 15/Sv. 30 Službeni list Europske unije 9  
( 1 ) SL L 184, 17.7.1999., str. 23.  
( 2 ) Direktiva 2004/101/EZ Europskog parlamenta i Vije ća od 27. listo ­
pada 2004. o izmjeni Direktive 2003/87/EZ o uspostavi sustava 
trgovanja emisijskim jedinicama stakleni čkih plinova unutar Zajed ­
nice, s obzirom na projektne mehanizme Kyotskog protokola (SL 
L 338, 13.11.2004., str. 18.).  
( 3 ) Direktiva 2008/101/EZ Europskog parlamenta i Vije ća od 19. stude ­
noga 2008. o izmjeni Direktive 2003/87/EZ radi uklju čivanja zrako ­
plovnih djelatnosti u sustav trgovanja emisijskim jedinicama stakle ­
ni čkih plinova unutar Zajednice (SL L 8, 13.1.2009., str. 3.).  
( 4 ) Uredba (EZ) br. 219/2009 Europskog parlamenta i Vije ća od 
11. ožujka 2009. o prilagodbi ve ćeg broja instrumenata koji podli ­
ježu postupku iz članka 251. Ugovora, Odluci Vije ća 1999/468/EZ s 
obzirom na regulatorni postupak s kontrolom – drugi dio (SL L 87, 
31.3.2009., str. 109.).  (  5 ) SL C 321, 31.12.2003., str. 1.
 2. Članak 3. mijenja se kako slijedi:  
(a) to čka (c) zamjenjuje se sljede ćim: 
„(c) ‚stakleni čki plinovi’ zna či plinovi navedeni u 
Prilogu II. i drugi plinoviti sastavni dijelovi atmos ­
fere, kako prirodni tako i antropogeni, koji apsor ­
biraju i ponovno emitiraju infracrveno zra čenje”;  
(b) to čka (h) zamjenjuje se sljede ćim: 
„(h) ‚novi sudionik’ zna či: 
— svako postrojenje u kojem se obavljaju jedna 
ili više djelatnosti navedenih u Prilogu I., koje 
je dobilo dozvolu za emisije stakleni čkih 
plinova prvi put nakon 30. lipnja 2011.,  
— svako postrojenje u kojem se prvi put obavlja 
neka od djelatnosti obuhva ćenih sustavom 
Zajednice u skladu s člankom 24. stavcima 
1. ili 2., ili  
— svako postrojenje u kojem se obavljaju jedna 
ili više djelatnosti navedenih u Prilogu I., ili 
neka od djelatnosti obuhva ćenih sustavom 
Zajednice u skladu s člankom 24. stavcima 
1. ili 2., čiji je kapacitet zna čajno pove ćan 
nakon 30. lipnja 2011., samo s obzirom na 
to pove ćanje kapaciteta.”;  
(c) sljede će se to čke dodaju:  
„(t) ‚izgaranje’ zna či svaka oksidacija goriva, bez 
obzira na na čin na koji se proizvedena toplinska, 
elektri čna ili mehani čka energija koristi i sve druge 
izravno povezane djelatnosti, uklju čuju ći pro čišća­
vanje otpadnih plinova;  
(u) ‚generator elektri čne energije’ zna či postrojenje 
koje na dan ili nakon 1. sije čnja 2005. proizvodi 
elektri čnu energiju za prodaju tre ćim stranama i u 
kojemu se osim ‚izgaranja goriva’ ne odvija 
nijedna druga djelatnost navedena u Prilogu I.”  
3. U članku 3.c stavku 2. rije či „ članku 11. stavku 2.” zamje ­
njuju se rije čima „ članku 13. stavku 1.”  
4. U članku 3.g rije či „sa smjernicama donesenima u skladu s 
člankom 14.” zamjenjuju se rije čima „s Uredbom iz 
članka 14.”  
5. Članak 4. zamjenjuje se sljede ćim: 
„Članak 4.  
Dozvole za emisije stakleni čkih plinova  
Države članice osiguravaju da od 1. sije čnja 2005. nijedno 
postrojenje ne obavlja djelatnosti navedene u Prilogu I. koje dovode do emisija utvr đenih za tu djelatnost, osim ako 
operater postrojenja ima dozvolu koju mu je za to 
izdalo nadležno tijelo u skladu s člancima 5. i 6., 
odnosno ako je to postrojenje isklju čeno iz sustava Zajed ­
nice u skladu s člankom 27. To vrijedi i za postrojenja 
uklju čena u skladu s člankom 24.”  
6. Članak 5.d zamjenjuje se sljede ćim: 
„(d) mjere planirane za pra ćenje i izvješ ćivanje o emisijama 
u skladu s uredbom navedenom u članku 14.”  
7. Članak 6. mijenja se kako slijedi:  
(a) u stavku 1. dodaje se sljede ći podstavak:  
„Nadležno tijelo svakih pet godina preispituje dozvole 
za emisije stakleni čkih plinova i prema potrebi ih 
izmjenjuje.”;  
(b) to čka (c) u stavku 2. zamjenjuje se sljede ćim: 
„(c) plan pra ćenja koji ispunjava zahtjeve iz uredbe 
navedene u članku 14. Države članice mogu 
operaterima dopustiti ažuriranje planova pra ćenja 
bez mijenjanja dozvole. Sve ažurirane planove 
operateri podnose na odobrenje nadležnom tijelu.”  
8. Članak 7. zamjenjuje se sljede ćim: 
„Članak 7.  
Izmjene koje se odnose na postrojenja  
Operater obavješ ćuje nadležno tijelo o svim planiranim 
promjenama vrste ili rada postrojenja, odnosno o bilo 
kakvom pove ćanju ili smanjenju njegovog kapaciteta 
zbog kojih bi moglo biti potrebno izdati novu dozvolu 
za emisije stakleni čkih plinova. Gdje je to primjereno, 
nadležno tijelo izdaje novu dozvolu. Kad se mijenja iden ­
titet operatera postrojenja, nadležno tijelo izmjenjuje 
dozvolu dodaju ći ime i adresu novog operatera.”  
9. Članak 9. zamjenjuje se sljede ćim: 
„Članak 9.  
Koli čina emisijskih jedinica na razini Zajednice  
Koli čina emisijskih jedinica koja se na razini Zajednice 
izdaje svake godine, po čevši od 2013., mora se po četi 
linearno smanjivati od sredine razdoblja 2008. do 2012. 
Koli čina se smanjuje uz primjenu faktora 1,74 % u 
usporedbi s prosje čnom godišnjom ukupnom koli činom 
emisijskih jedinica koje države članice izdaju u skladu s 
odlukama Komisije o nacionalnim planovima raspodjele 
emisijskih jedinica za razdoblje od 2008. do 2012. godine.HR 10 Službeni list Europske unije 15/Sv. 30
 
Komisija do 30. lipnja 2010. objavljuje apsolutnu koli činu 
emisijskih jedinica za cijelu Zajednicu za 2013. godinu na 
temelju ukupne koli čine emisijskih jedinica koje su izdale 
ili budu izdale države članice u skladu s odlukama Komisije 
o njihovim nacionalnim planovima raspodjele emisijskih 
jedinica za razdoblje od 2008. do 2012.  
Komisija preispituje linearni faktor i prema potrebi po čevši 
od 2020. Europskom parlamentu i Vije ću podnosi prije ­
dloge u svrhu donošenja odluke do 2025.”  
10. Sljede ći se članak dodaje:  
„Članak 9.a  
Prilago đavanje ukupne koli čine emisijskih jedinica na 
razini Zajednice  
1. U pogledu postrojenja koja su u sustav Zajednice bila 
uklju čena tijekom razdoblja od 2008. do 2012., u skladu s 
člankom 24. stavkom 1., koli čina emisijskih jedinica koje 
se izdaju od 1. sije čnja 2013. mora biti tako prilago đena 
da odražava prosje čnu godišnju koli činu emisijskih jedinica 
izdanih za ta postrojenja tijekom razdoblja u kojem su 
uklju čene, prilago đenu uz primjenu linearnog faktora 
spomenutog u članku 9.  
2. U pogledu postrojenja koja obavljaju djelatnosti nave ­
dene u Prilogu I., koja se u sustav Zajednice uklju čuju tek 
od 2013. godine nadalje, države članice se moraju pobri ­
nuti da operateri takvih postrojenja relevantnom 
nadležnom tijelu dostave propisno dokumentirane i neza ­
visno verificirane podatke o emisijama kako bi se uzeli u 
obzir pri prilago đavanju koli čina emisijskih jedinica koje 
trebaju biti izdane za cijelu Zajednicu.  
Svi takvi podaci moraju se dostaviti relevantnom 
nadležnom tijelu do 30. travnja 2010., u skladu s odred ­
bama donesenima u skladu s člankom 14. stavkom 1.  
Ako su dostavljeni podaci uredno dokumentirani, nadležno 
tijelo o tome obavješ ćuje Komisiju do 30. lipnja 2010., a 
koli čina emisijskih jedinica koje trebaju biti izdane, prila ­
go đene primjenom linearnog faktora spomenutog u članku 
9., prilago đuju se s tim u skladu. Za postrojenja koja osim 
CO  2 ispuštaju i druge plinove, nadležno tijelo može izvije ­
stiti o nižem iznosu emisija u skladu s potencijalom za 
smanjenje emisija tih postrojenja.  
3. Komisija prilago đene koli čine navedene u stavcima 1. 
i 2. objavljuje do 30. rujna 2010.  
4. U pogledu postrojenja koja su isklju čena iz sustava 
Zajednice u skladu s člankom 27., koli čina emisijskih jedi ­
nica koje se od 1. sije čnja 2013. izdaju na razini Zajednice 
prilago đava se na niže, tako da odražava prosje čne 
godišnje verificirane emisije tih postrojenja u razdoblju 
od 2008. do 2010., korigirane pomo ću linearnog faktora 
spomenutog u članku 9.”  11. Članak 10. zamjenjuje se sljede ćim: 
„Članak 10.  
Dražbovna prodaja emisijskih jedinica  
1. Od 2013. nadalje države članice prodaju na dražbi 
sve emisijske jedinice koje nisu besplatno raspodijeljene u 
skladu s člancima 10.a i 10.c. Do 31. prosinca 2010. 
Komisija utvr đuje i objavljuje procijenjenu koli činu emisij ­
skih jedinica koje trebaju biti prodane na dražbi.  
2. Ukupna koli čina emisijskih jedinica koje svaka država 
članica prodaje na dražbi sastoji se od sljede ćeg: 
(a) 88 % ukupne koli čine emisijskih jedinica namijenjenih 
prodaji na dražbi, predvi đenih za raspodjelu državama 
članicama u udjelima koji odgovaraju udjelima verifici ­
ranih emisija predmetnih država u okviru sustava 
Zajednice za 2005. ili prosjeku za razdoblje od 
2005. do 2007., ve ć prema tome koja je od tih koli ­ 
čina ve ća; 
(b) 10 % ukupne koli čine emisijskih jedinica namijenjenih 
prodaji na dražbi, predvi đenih za raspodjelu nekim 
državama članicama u svrhu solidarnosti i rasta 
unutar Zajednice, čime se pove ćava koli čina emisijskih 
jedinica koje te države prodaju na dražbi u skladu s 
to čkom (a) za postotke navedene u Prilogu II.a; i  
(c) 2 % ukupne koli čine emisijskih jedinica namijenjenih 
prodaji na dražbi, predvi đenih za raspodjelu državama 
članicama čije su emisije stakleni čkih plinova 2005. 
godine bile najmanje 20 % manje od njihovih emisija 
u baznoj godini koja se na njih primjenjuje u skladu s 
Kyotskim protokolom. Raspodjela tog postotka me đu 
predmetnim državama članicama utvr đena je u 
Prilogu II.b.  
U smislu to čke (a) udjel država članica koje 2005. godine 
nisu sudjelovale u sustavu Zajednice ra čuna se na temelju 
njihovih verificiranih emisija u okviru sustava Zajednice u 
2007. godini.  
Ako bude potrebno, postoci navedeni u to čkama (b) i (c) 
razmjerno se podešavaju kako bi se osiguralo da raspodjela 
iznosi 10 % odnosno 2 %.  
3. Države članice odlu čuju o namjeni prihoda dobivenih 
od dražbovne prodaje emisijskih jedinica. Najmanje 50 % 
od prihoda dobivenih od dražbovne prodaje emisijskih 
jedinica iz stavka 2., uklju čuju ći sve prihode od dražbovne 
prodaje iz stavka 2. to čaka (b) i (c) ili ekvivalent u financij ­
skoj vrijednosti tih prihoda, treba koristiti za jednu ili više 
sljede ćih namjena:  
(a) smanjivanje emisija stakleni čkih plinova, uklju čuju ći 
doprinose za Globalni fond za energentsku u činkovi ­
tost i obnovljive izvore energije i Fond za prilagodbu 
aktiviran na Konferenciji o klimatskim promjenama u 
Pozna ńu (COP 14 i COP/MOP 4), prilagodbu utjeca ­
jima klimatskih promjena te financiranje istraživanja iHR 15/Sv. 30 Službeni list Europske unije 11
 
razvoja, kao i demonstracijskih projekata za smanji ­
vanje emisija i prilagodbu klimatskim promjenama, 
uklju čuju ći sudjelovanje u inicijativama u okviru 
Europskog strateškog plana za energetsku tehnologiju 
i europske tehnološke platforme;  
(b) razvoj obnovljivih izvora energije s ciljem ispunjavanja 
obveze Zajednice u pogledu korištenja 20 % obnov ­
ljive energije do 2020. godine, kao i za razvoj 
drugih tehnologija koje doprinose prijelazu na 
sigurno i održivo gospodarstvo s niskim emisijama 
ugljika te za pomo ć pri ispunjavanju obveze Zajednice 
da energetsku u činkovitost do 2020. godine pove ća za 
20 %;  
(c) mjere za spre čavanje odšumljavanja i pove ćanje opsega 
pošumljavanja i ponovnog pošumljavanja u zemljama 
u razvoju koje su ratificirale me đunarodni sporazum o 
klimatskim promjenama, za prijenos tehnologija i 
lakšu prilagodbu negativnom djelovanju klimatskih 
promjena u tim zemljama;  
(d) uklanjanje CO  2 ugra đivanjem u šumsku biomasu u 
Zajednici;  
(e) okolišno sigurno hvatanje i geološko skladištenje CO  2 , 
posebno iz elektrana na fosilna goriva i odre đenih 
industrijskih sektora i podsektora, uklju čuju ći i one u 
tre ćim zemljama;  
(f) poticanje prijelaza na prijevozna sredstva s niskim 
emisijama i na javne oblike prijevoza;  
(g) financiranje istraživanja i razvoja u podru čju 
energetske u činkovitosti i čistih tehnologija u sekto ­
rima na koje se odnosi ova Direktiva;  
(h) mjere namijenjene za pove ćanje energetske u činkovi ­
tosti i izolacije, odnosno osiguravanje financijske 
potpore za rješavanje socijalnih aspekata u ku ćan ­
stvima s nižim i srednjim primanjima;  
(i) za pokrivanje administrativnih troškova upravljanja 
sustavom Zajednice.  
Smatra se da su države članice ispunile odredbe ovog 
stavka ako imaju i provode fiskalnu politiku ili politiku 
financijskih potpora koja posebno uklju čuje zemlje u 
razvoju ili doma ću regulatornu politiku koja podržava 
davanje financijskih potpora, uspostavljenih u smislu 
prvoga stavka, u vrijednosti jednakoj iznosu od najmanje 
50 % prihoda dobivenih od dražbovne prodaje emisijskih 
jedinica iz stavka 2., uklju čuju ći i sve prihode iz dražbovne 
prodaje iz stavka 2. to čaka (b) i (c).  
Države članice obavješ ćuju Komisiju o korištenju nave ­
denih prihoda i mjerama poduzetima u skladu s ovim 
stavkom u svojim izvješ ćima koja dostavljaju u skladu s 
Odlukom br. 280/2004/EZ.  4. Komisija do 30. lipnja 2010. donosi uredbu o 
vremenskom rasporedu, upravljanju i drugim aspektima 
dražbovne prodaje emisijskih jedinica kako bi osigurala 
njezino provo đenje na transparentan, uskla đen i nediskri ­
miniraju ći na čin. U tu svrhu taj postupak treba biti pred ­
vidljiv, posebno u pogledu vremenskog rasporeda i redo ­
slijeda dražbovnih prodaja te procijenjenih koli čina emisij ­
skih jedinica koje trebaju biti na raspolaganju.  
Dražbovne prodaje moraju biti predvi đene tako da osigu ­
ravaju da:  
(a) operateri, a posebno mala i srednja poduze ća obuhva ­ 
ćena sustavom Zajednice imaju potpuni, pravedan i 
jednaki pristup;  
(b) svi sudionici istodobno imaju pristup istim informaci ­
jama i da sudionici ne narušavaju odvijanje dražbovne 
prodaje;  
(c) organizacija i sudjelovanje na dražbama budu isplativi 
i da se izbjegavaju neopravdani administrativni 
troškovi; i  
(d) emisijske jedinice budu dostupne malim emiterima.  
Ta mjera, namijenjena za izmjenu nebitnih elemenata ove 
Direktive njezinim dopunjavanjem usvaja se u skladu s 
regulatornim postupkom s kontrolom koji je naveden u 
članku 23. stavku 3.  
Države članice izvješ ćuju o pravilnoj provedbi pravila o 
dražbovnoj prodaji, posebno s obzirom na pravednost i 
otvorenost pristupa, transparentnost, formiranje cijena te 
tehni čke i operativne aspekte. Izvješ ća se predaju u roku 
od mjesec dana od predmetne dražbe i objavljuju na inter ­
netskoj stranici Komisije.  
5. Komisija nadzire funkcioniranje europskog tržišta 
ugljika. Svake godine Europskom parlamentu i Vije ću 
podnosi izvješ će o funkcioniranju tržišta ugljika, uklju ču­
jući provedbu dražbi, likvidnost i koli čine s kojima se 
trguje. Prema potrebi države članice osiguravaju da se sve 
relevantne informacije dostave Komisiji najmanje dva 
mjeseca prije nego Komisija usvoji izvješ će.” 
12. Sljede ći se članci ume ću: 
„Članak 10.a  
Prijelazna pravila na razini Zajednice o uskla đenoj 
dodjeli besplatnih emisijskih jedinica  
1. Do 31. prosinca 2010. Komisija donosi potpuno 
uskla đene mjere na razini Zajednice za dodjelu emisijskih 
jedinica iz stavaka 4., 5., 7. i 12., uklju čuju ći sve potrebne 
odredbe za uskla đenu primjenu stavka 19.HR 12 Službeni list Europske unije 15/Sv. 30
 
Te mjere, namijenjene za izmjenu nebitnih elemenata ove 
Direktive njezinim dopunjavanjem, usvajaju se u skladu s 
regulatornim postupkom s kontrolom koji se spominje u 
članku 23. stavku 3.  
U okviru mjera iz prvog podstavka utvr đuju se, koliko to 
bude mogu će, ex-ante referentne vrijednosti na razini 
Zajednice kako bi se osiguralo da se dodjela odvija na 
na čin koji poti če smanjivanje emisija stakleni čkih plinova 
i energetski u činkovite tehnike, uzimaju ći u obzir naju čin ­
kovitije tehnike, nadomjesne, alternativne proizvodne 
procese, visoko u činkovitu kogeneraciju, u činkovito 
obnavljanje energije iz otpadnih plinova, korištenje 
biomase te hvatanje i skladištenje CO  2 gdje postoje odgo ­
varaju ći objekti i oprema, a ne poti ču pove ćavanje emisija. 
Besplatne emisijske jedinice ne dodjeljuju se ni za kakve 
oblike proizvodnje elektri čne energije, osim u slu čajevima 
koji pripadaju članku 10.c i za elektri čnu energiju proiz ­
vedenu od otpadnih plinova.  
U na čelu se za svaki sektor i podsektor izra čunavaju refe ­
rentne vrijednosti za proizvod, a ne za ulazne sirovine 
kako bi se u svakom proizvodnom postupku predmetnog 
sektora ili podsektora maksimalno pove ćala smanjenja 
emisija stakleni čkih plinova i uštede zbog energetske u čin ­
kovitosti.  
Pri utvr đivanju na čela za odre đivanje ex-ante referentnih 
vrijednosti u pojedina čnim sektorima i podsektorima 
Komisija se savjetuje s relevantnim zainteresiranim stra ­
nama, uklju čuju ći i predmetne sektore i podsektore.  
Kad Zajednica odobri neki me đunarodni sporazum o 
klimatskim promjenama koji dovodi do obveznog smanji ­
vanja emisija stakleni čkih plinova, usporedivih s onima u 
Zajednici, Komisija preispituje te mjere kako bi osigurala 
da se besplatne emisijske jedinice dodjeljuju samo u slu ča­
jevima kad je to potpuno opravdano u svjetlu toga spora ­
zuma.  
2. Po četna to čka pri definiranju na čela za utvr đivanje 
ex-ante referentnih vrijednosti u pojedina čnim sektorima 
ili podsektorima mora biti prosje čni u činak 10 % naju čin ­
kovitijih postrojenja u predmetnom sektoru ili podsektoru 
u okviru Zajednice u razdoblju 2007.-2008. godine. Komi ­
sija se pritom savjetuje s relevantnim zainteresiranim stra ­
nama, uklju čuju ći i predmetne sektore i podsektore.  
Propisi sukladni člancima 14. i 15. utvr đuju uskla đena 
pravila o pra ćenju, izvješ ćivanju i verificiranju emisija 
stakleni čkih plinova povezanih s proizvodnjom u svrhu 
utvr đivanja ex-ante referentnih vrijednosti.  
3. Na temelju stavaka 4. i 8. i neovisno o članku 10.c 
besplatne se emisijske jedinice ne dodjeljuju proizvo đačima 
elektri čne energije, odnosno operaterima postrojenja za 
hvatanje CO  2 , cjevovoda za prijenos CO  2 ili lokacija za 
skladištenje CO  2 . 
4. Besplatne emisijske jedinice dodjeljuju se za centralno 
grijanje, kao i za visokou činkovitu kogeneraciju, kako je 
utvr đena Direktivom 2004/8/EZ, na zahtjev koji je 
opravdan s gospodarskog stajališta i odnosi se na proizvo ­
dnju energije za grijanje ili hla đenje. Svake godine nakon 
2013. ukupne koli čine emisijskih jedinica dodijeljene 
takvim postrojenjima za proizvodnju toplinske energije 
podešavaju se uz primjenu linearnog faktora iz članka 9.  5. Maksimalna godišnja koli čina emisijskih jedinica koja 
čini osnovu za izra čunavanje emisijskih jedinica za postro ­
jenja koja nisu obuhva ćena stavkom 3. i koja nisu novi 
sudionici ne smije prije ći zbroj:  
(a) godišnje ukupne koli čine na razini Zajednice, kako je 
utvr đena u skladu s člankom 9., pomnožene s udjelom 
emisija iz postrojenja koja nisu obuhva ćena stavkom 3. 
u ukupnoj prosje čnoj koli čini verificiranih emisija u 
razdoblju od 2005. do 2007. godine, iz postrojenja 
uklju čenih u sustav Zajednice u razdoblju od 2008. 
do 2012. godine; i  
(b) ukupne koli čine prosje čnih godišnjih verificiranih 
emisija iz postrojenja u razdoblju od 2005. do 2007. 
godine, koje se u sustav Zajednice uklju čuju tek po čevši 
od 2013. godine i nisu obuhva ćene stavkom 3., prila ­
go đene uz primjenu faktora koji se spominje u 
članku 9.  
Prema potrebi se za sve sektore primjenjuje jedinstveni 
korektivni faktor.  
6. Države članice isto tako mogu donijeti financijske 
mjere u korist sektora ili podsektora za koje se utvrdi da 
su izloženi zna čajnom riziku od istjecanja ugljika, zbog 
troškova vezanih uz emisije stakleni čkih plinova ugra đenih 
u cijene elektri čne energije, u svrhu kompenzacije tih 
troškova te u slu čajevima kad su takve financijske mjere 
u skladu s pravilima o državnim potporama koja su u 
primjeni ili koja na tom podru čju tek treba biti donesena.  
Te se mjere temelje na ex-ante referentnim vrijednostima 
neizravnih emisija CO  2 po jedinici proizvodnje. Ex-ante 
referentne vrijednosti izra čunavaju se za odre đeni sektor 
ili podsektor kao produkt potrošnje elektri čne energije po 
jedinici proizvodnje koja odgovara naju činkovitijim raspo ­
loživim tehnologijama i emisija CO  2 iz relevantne mješa ­
vine goriva za proizvodnju elektri čne energije.  
7. Pet posto ukupne koli čine emisijskih jedinica na 
razini Zajednice, utvr đenih u skladu s člancima 9. i 9.a 
za razdoblje od 2013. do 2020., stavlja se na stranu za 
nove sudionike kao maksimalni iznos koji se može dodi ­
jeliti novim sudionicima u skladu s pravilima donesenima 
u skladu sa stavkom 1. ovog članka. Emisijske jedinice iz te 
rezerve na razini Zajednice, koje ne budu dodijeljene 
novim sudionicima niti upotrijebljene u skladu sa stavcima 
8., 9. ili 10. ovog članka tijekom razdoblja od 2013. do 
2020., države članice prodaju na dražbi uzimaju ći u obzir 
koli činu koju su postrojenja u državama članicama dobila 
iz te rezerve u skladu s člankom 10. stavkom 2., pri čemu 
se detaljni postupak i vremenski okvir utvr đuju u skladu s 
člankom 10. stavkom 4. i relevantnim provedbenim odred ­
bama.  
Koli čine dodijeljenih emisijskih jedinica prilago đavaju se uz 
primjenu linearnog faktora iz članka 9.  
Novim sudionicima ne dodjeljuju se emisijske jedinice ni za 
kakvu proizvodnju elektri čne energije.  
Do 31. prosinca 2010. godine Komisija donosi uskla đena 
pravila za primjenu definicije pojma „novi sudionik”, 
posebno u vezi s definicijom pojma „znatna proširenja”.HR 15/Sv. 30 Službeni list Europske unije 13
 
Te mjere, namijenjene za izmjenu nebitnih elemenata ove 
Direktive njezinim dopunjavanjem, usvajaju se u skladu s 
regulatornim postupkom s kontrolom iz članka 23. 
stavka 3.  
8. Do 31. prosinca 2015. najviše 300 milijuna emisij ­
skih jedinica na raspolaganju je u rezervi za nove sudionike 
kao pomo ć za poticanje izgradnje i djelovanja do 12 
komercijalnih demonstracijskih projekata čiji je cilj 
okolišno sigurno hvatanje i geološko skladištenje (CCS) 
CO  2 , kao i demonstracijskih projekata u kojima se primje ­
njuju inovativne tehnologije za iskorištavanje obnovljivih 
izvora energije na podru čju Unije.  
Emisijske jedinice stavljaju se na raspolaganje kao potpora 
za demonstracijske projekte koji na geografski uravnote ­ 
ženim lokacijama osiguravaju razvoj širokog spektra 
tehnologija hvatanja i skladištenja ugljika (CCS) i inova ­
tivnih tehnologija za iskorištavanje obnovljivih izvora 
energije koji još nisu komercijalno održivi. Njihovo dodje ­
ljivanje ovisi o verificiranim izbjegnutim emisijama CO  2 . 
Projekti se odabiru na temelju objektivnih i transparentnih 
kriterija koji uklju čuju zahtjeve u pogledu razmjene znanja. 
Ti kriteriji i mjere donose se u skladu s regulatornim 
postupkom s kontrolom iz članka 23. stavka 3. i dostupni 
su javnosti.  
Dio emisijskih jedinica odvaja se za projekte koji ispunja ­
vaju kriterije iz tre ćeg podstavka. Potpora za te projekte 
daje se preko država članica, kao dopuna u okviru sufi ­
nanciranja koje u ve ćoj mjeri snosi operater postrojenja. 
Može ih sufinancirati i predmetna država članica ili se u tu 
svrhu mogu koristiti neki drugi instrumenti. Ni jedan 
projekt po mehanizmu iz ovog stavka ne može dobiti 
potporu ve ću od 15 % od ukupnog broja emisijskih jedi ­
nica raspoloživih za tu svrhu. Te emisijske jedinice uzimaju 
se u obzir u skladu sa stavkom 7.  
9. Litva, koja se u skladu s člankom 1. Protokola br. 4 o 
nuklearnoj elektrani Ignalina u Litvi, priloženog Aktu o 
pristupanju iz godine 2003., obvezala do 31. prosinca 
2009. zatvoriti jedinicu 2 nuklearne elektrane Ignalina, 
može, ako ukupna koli čina verificiranih emisija Litve u 
okviru sustava Zajednice u razdoblju od 2013. do 2015. 
prekora či ukupnu koli činu besplatnih emisijskih jedinica 
izdanih postrojenjima u Litvi za emisije iz proizvodnje 
elektri čne energije u tom razdoblju i tri osmine emisijskih 
jedinica koje Litva treba prodati na dražbi za razdoblje od 
2013. do 2020., tražiti emisijske jedinice iz rezervi za nove 
sudionike za dražbovnu prodaju u skladu s propisom iz 
članka 10. stavka 4. Najviši iznos takvih emisijskih jedinica 
mora biti jednak prekora čenoj koli čini emisija u tom 
razdoblju, ako je taj višak nastao zbog pove ćanih emisija 
iz proizvodnje elektri čne energije, umanjen za koli činu za 
koju su emisijske jedinice u toj državi članici u razdoblju 
od 2008. do 2012. prekora čile verificirane emisije u okviru 
sustava Zajednice. Sve takve emisijske jedinice uzimaju se u 
obzir u skladu sa stavkom 7.  10. Svaka država članica čija je elektri čna mreža pove ­
zana s Litvom i koja je 2007. godine više od 15 % koli čine 
doma će potrošnje elektri čne energije uvezla iz Litve za 
vlastitu potrošnju, i u kojoj su emisije porasle zbog inve ­
sticija u novu proizvodnju elektri čne energije, mogu 
primjenjivati stavak 9.  mutatis mutandis  u skladu s uvjetima 
utvr đenim u tom stavku.  
11. Prema članku 10.b koli čina emisijskih jedinica koje 
se 2013. godine besplatno dodjeljuju u skladu sa stavcima 
4. do 7. ovog članka iznosi 80 % koli čine utvr đene u 
skladu s mjerama navedenima u stavku 1. Nakon toga 
broj besplatno dodijeljenih emisijskih jedinica svake se 
godine smanjuje za jednake iznose te 2020. godine 
iznosi 30 %, s ciljem da od 2027. godine uop će više ne 
bude besplatnih dodjela.  
12. Temeljem članka 10.b 2013. i svake sljede će godine 
sve do 2020. postrojenjima u sektorima ili podsektorima 
koji su izloženi velikom riziku od istjecanja ugljika dodje ­
ljuju se besplatne emisijske jedinice u iznosu od 100 % 
koli čine utvr đene u skladu s mjerama iz stavka 1.  
13. Do 31. prosinca 2009. i svakih pet godina nakon 
toga, Komisija nakon rasprave u Europskom vije ću utvr ­ 
đuje listu sektora ili podsektora iz stavka 12. na temelju 
kriterija navedenim u stavcima 14. do 17.  
Svake godine Komisija može, na vlastitu inicijativu ili na 
zahtjev države članice, dodati neki sektor ili podsektor na 
listu iz prvog podstavka ako putem analiti čkog izvješ ća 
može dokazati da taj sektor ili podsektor ispunjava kriterije 
iz stavaka 14. do 17., nakon promjene koja zna čajno 
utje če na djelatnosti tog sektora ili podsektora.  
Za potrebe provedbe ovog članka Komisija se savjetuje s 
predmetnim državama članicama, sektorima ili podsekto ­
rima i s relevantnim zainteresiranim stranama.  
Te mjere, namijenjene za izmjenu nebitnih elemenata ove 
Direktive njezinim dopunjavanjem, usvajaju se u skladu s 
regulatornim postupkom s kontrolom koji je naveden u 
članku 23. stavku 3.  
14. Da bi utvrdila sektore ili podsektore iz stavka 12., 
Komisija na razini Zajednice ocjenjuje u kojoj je mjeri 
mogu će da predmetni sektor ili podsektor, na relevantnoj 
razini detaljnosti, izravne troškove potrebnih emisijskih 
jedinica i neizravne troškove viših cijena elektri čne energije 
koji proizlaze iz provedbe ove Direktive ugradi u cijenu 
proizvoda, bez zna čajnijeg gubitka tržišta, u korist postro ­
jenja izvan Zajednice čija je u činkovitost u pogledu emisija 
ugljika niža. Te se procjene temelje na prosje čnoj cijeni 
ugljika utvr đenoj u okviru procjene u činaka koju Komisija 
priprema uz paket provedbenih mjera za ostvarivanje 
ciljeva EU-a u pogledu klimatskih promjena i obnovljivih 
izvora energije za 2020. i, ako budu raspoloživi, na poda ­
cima o trgovanju, proizvodnji i dodanoj vrijednosti iz 
zadnje tri godine za svaki sektor ili podsektor.HR 14 Službeni list Europske unije 15/Sv. 30
 
15. Sektor ili podsektor smatra se izloženim zna čajnom 
riziku od istjecanja ugljika ako:  
(a) bi zbroj izravnih i neizravnih dodatnih troškova 
nastalih zbog provedbe ove Direktive doveo do 
znatnog pove ćanja proizvodnih troškova, izra čunanih 
kao udjel u bruto dodanoj vrijednosti od najmanje 
5 %; i  
(b) ako intenzitet trgovine s tre ćim zemljama, koji se defi ­
nira kao omjer izme đu ukupne vrijednosti izvoza u 
tre će zemlje plus vrijednosti uvoza iz tre ćih zemalja i 
ukupne veli čine tržišta Zajednice (godišnji promet plus 
ukupan uvoz iz tre ćih zemalja) prelazi 10 %.  
16. Bez obzira na stavak 15., sektor ili podsektor isto se 
tako smatra izloženim zna čajnom riziku od istjecanja 
ugljika ako:  
(a) bi ukupan iznos izravnih i neizravnih dodatnih 
troškova nastalih zbog provedbe ove Direktive doveo 
do vrlo visokog pove ćanja proizvodnih troškova, izra ­ 
čunanih kao udjel u bruto dodanoj vrijednosti od 
najmanje 30 %; ili  
(b) ako intenzitet trgovine s tre ćim zemljama, koji se defi ­
nira kao omjer izme đu ukupne vrijednosti izvoza u 
tre će zemlje plus vrijednosti uvoza iz tre ćih zemalja i 
ukupne veli čine tržišta za Zajednicu (godišnji promet 
plus ukupan uvoz iz tre ćih zemalja) prelazi 30 %.  
17. Popis iz stavka 13. može se dopuniti po završetku 
kvalitativnog ocjenjivanja, uzimaju ći u obzir, gdje su raspo ­
loživi relevantni podaci, sljede će kriterije:  
(a) stupanj do kojeg pojedina čna postrojenja u nekom 
sektoru ili podsektoru mogu smanjiti razine emisija 
ili potrošnje elektri čne energije, uklju čuju ći, prema 
potrebi, i razine pove ćanja proizvodnih troškova koje 
sa sobom mogu donijeti predmetne investicije, na 
primjer, na temelju naju činkovitijih tehnologija;  
(b) trenuta čna i projicirana tržišna obilježja, kao i obilježja 
u trenutku kad se izloženost tržišta ili stope pove ćanja 
ili izravnih i neizravnih troškova približe jednoj od 
pragovnih vrijednosti navedenih u stavku 16.;  
(c) marža profita kao potencijalni pokazatelj dugoro čnih 
investicija ili odluka o premještanju.  
18. Popis iz stavka 13. utvr đuje se nakon što se uzme u 
obzir, gdje su dostupni relevantni podaci, sljede će: 
(a) u kolikoj su se mjeri tre će zemlje, koje predstavljaju 
odlu čni udjel u globalnoj proizvodnji proizvoda u 
sektorima ili podsektorima koji se smatraju izloženima 
riziku od istjecanja ugljika, čvrsto obvezale u jednakom 
vremenskom okviru smanjiti emisije stakleni čkih plinova u relevantnim sektorima ili podsektorima do 
stupnja koji se može usporediti sa stupnjem smanjenja 
u Zajednici; i  
(b) u kolikoj je mjeri u činkovitost postrojenja u tim 
zemljama s obzirom na emisije ugljika usporediva s 
učinkovitoš ću takvih postrojenja u Zajednici.  
19. Besplatne emisijske jedinice ne dodjeljuju se postro ­
jenjima koja su prestala s radom osim ako operater 
nadležnom tijelu dokaže da će to postrojenje nastaviti s 
proizvodnjom u odre đenom razumnom roku. Za postro ­
jenja čija je dozvola za emisije stakleni čkih plinova istekla 
ili je bila povu čena te za postrojenja čiji rad ili ponovno 
zapo činjanje s radom tehni čki nisu mogu ći, smatra se da 
su prestala s radom.  
20. Komisija kao dio mjera donesenih u skladu sa 
stavkom 1. uvrštava mjere za definiranje postrojenja koja 
su djelomi čno prestala s radom ili znatno smanjila svoje 
kapacitete i mjere za prilago đavanje, prema potrebi, koli ­ 
čine besplatnih emisijskih jedinica koje im se s tim u 
skladu dodjeljuju.  
Članak 10.b  
Mjere za potporu odre đenim energetski intenzivnim 
industrijama u slu čaju istjecanja ugljika  
1. Do 30. lipnja 2010. Komisija u svjetlu ishoda me đu­
narodnih pregovora i opsega njihova utjecaja na smanji ­
vanje emisija stakleni čkih plinova te po savjetovanju sa 
svim relevantnim socijalnim partnerima podnosi Europ ­
skom parlamentu i Vije ću analiti čko izvješ će u kojemu 
ocjenjuje situaciju s obzirom na energetski intenzivne 
sektore ili podsektore za koje je utvr đeno da su izloženi 
zna čajnom riziku od istjecanja ugljika. Izvješ će je popra ­ 
ćeno odgovaraju ćim prijedlozima koji mogu obuhva ćati: 
(a) prilago đavanje koli čine emisijskih jedinica koje su ti 
sektori ili podsektori dobili u skladu s člankom 10.a;  
(b) uklju čivanje uvoznika proizvoda proizvedenih u sekto ­
rima ili podsektorima utvr đenima u skladu s člankom 
10.a u sustav Zajednice;  
(c) ocjenjivanje utjecaja istjecanja ugljika na energetsku 
sigurnost država članica, posebno gdje je elektri čna 
povezanost s ostatkom Unije nedovoljna i gdje 
postoji elektri čna povezanost s tre ćim zemljama, i 
odgovaraju će mjere s tim u vezi.  
Pri razmatranju primjerenih mjera uzimaju se u obzir svi 
obvezuju ći sektorski sporazumi koji vode globalnim 
smanjenjima emisija stakleni čkih plinova u mjeri potrebnoj 
za u činkovito rješavanje pitanja klimatskih promjena, koje 
je mogu će pratiti, verificirati i koja podliježu obveznom 
provo đenju dogovora.HR 15/Sv. 30 Službeni list Europske unije 15
 
2. Komisija do 31. ožujka 2011. procjenjuje mogu li 
odluke o koli čini emisijskih jedinica koje sektori ili podsek ­
tori dobiju besplatno u skladu sa stavkom 1., uklju čuju ći 
učinke utvr đivanja ex-ante referentnih vrijednosti u skladu 
s člankom 10.a stavkom 2., zna čajno utjecati na koli činu 
emisijskih jedinica koju države članice prodaju na dražbi u 
skladu s člankom 10. stavkom 2. to čkom (b), u usporedbi 
sa scenarijem prema kojem bi 2020. sve emisijske jedinice 
za sve sektore bile prodane na dražbi. Ona prema potrebi 
dostavlja odgovaraju će prijedloge Europskom parlamentu i 
Vije ću, uzimaju ći u obzir mogu će u činke tih prijedloga na 
raspodjelu emisijskih jedinica.  
Članak 10.c  
Mogu ćnost prijelazne dodjele besplatnih emisijskih 
jedinica za modernizaciju proizvodnje elektri čne 
energije  
1. Odstupaju ći od članka 10.a stavaka 1. do 5., države 
članice mogu u okviru prijelaznog sustava dodijeliti 
besplatne emisijske jedinice postrojenjima za proizvodnju 
elektri čne energije koja su radila prije 31. prosinca 2008., 
ili postrojenjima za proizvodnju elektri čne energije za koje 
je investicijski postupak fizi čki zapo čeo do istoga datuma 
ako je ispunjen jedan od sljede ćih uvjeta:  
(a) da 2007. nacionalna elektri čna mreža nije bila izravno 
ili neizravno priklju čena na mrežni sustav kojim 
upravlja Unija za koordinaciju prijenosa elektri čne 
energije (UCTE);  
(b) da je 2007. nacionalna elektri čna mreža bila izravno ili 
neizravno priklju čena na mrežni sustav kojim upravlja 
Unija za koordinaciju prijenosa elektri čne energije 
(UCTE) samo preko jedne linije kapaciteta manjeg od 
400 MW; ili  
(c) da je 2006. više od 30 % elektri čne energije bilo proiz ­
vedeno iz jedne vrste fosilnog goriva a da BDP po glavi 
stanovnika po tržišnoj cijeni nije prešao 50 % 
prosje čnog BDP-a po glavi stanovnika po tržišnoj 
cijeni u Zajednici.  
Predmetna država Komisiji podnosi nacionalni plan koji 
uklju čuje investicije za dodatno opremanje ili nadgradnju 
infrastrukture i čiste tehnologije. Nacionalnim planom isto 
tako treba predvidjeti raznolikost energetske strukture i 
izvora energije za iznos jednak, koliko je to mogu će, trži ­ 
šnoj vrijednosti emisijskih jedinica koje su besplatno dodi ­
jeljene za planirane investicije, istodobno uzimaju ći u obzir 
potrebu da se, koliko god je mogu će, ograni če pove ćanja 
cijena koja su s njima izravno povezana. Predmetna država 
članica svake godine Komisiji podnosi izvješ će o prove ­
denim investicijama za poboljšanja infrastrukture i razvoj 
čistih tehnologija. Investicije provedene od 25. lipnja 2009. 
mogu se ura čunati za tu svrhu.  
2. Besplatne emisijske jedinice dodijeljene u prijelaznom 
razdoblju oduzimaju se od koli čine emisijskih jedinica koje 
bi predmetna država članica ina če prodala na dražbi u 
skladu s člankom 10. stavkom 2. Godine 2013. ukupna 
koli čina besplatno dodijeljenih prijelaznih emisijskih jedi ­
nica ne smije premašiti 70 % prosje čnih godišnjih verifici ­ranih emisija iz takvih postrojenja za proizvodnju elek ­
tri čne energije u razdoblju 2005.-2007., za koli činu koja 
odgovara nacionalnoj bruto potrošnji predmetne države 
članice i koja se postupno smanjuje, tako da 2020. 
godine više ne će biti besplatno dodijeljenih emisijskih jedi ­
nica. Za države članice koje 2005. godine nisu sudjelovale 
u sustavu Zajednice, relevantne emisije izra čunavaju se na 
temelju njihovih emisija u 2007. godini, verificiranih u 
okviru sustava Zajednice.  
Predmetne države članice mogu odlu čiti da emisijske jedi ­
nice dodijeljene u skladu s ovim člankom operater postro ­
jenja smije iskoristiti samo tako da ih preda u skladu s 
člankom 12. stavkom 3., za emisije istoga postrojenja 
tijekom godine za koju su emisijske jedinice dodijeljene.  
3. Raspodjela emisijskih jedinica operaterima temelji se 
na raspodjeli u skladu s verificiranim emisijama u razdoblju 
2005.-2007. ili na ex-ante referentnim vrijednostima u čin ­
kovitosti koje se temelje na ponderiranom prosjeku razina 
emisija iz proizvodnje elektri čne energije, koja je naju čin ­
kovitija s obzirom na emisije stakleni čkih plinova i obuh ­
va ćena sustavom Zajednice za postrojenja koja koriste 
razli čita goriva. Ponderiranje može odražavati udjele 
razli čitih goriva u proizvodnji elektri čne energije u pred ­
metnoj državi članici. Komisija daje, u skladu s regula ­
tornim postupkom navedenim u članku 23. stavku 2., 
smjernice kako bi osigurala da metodologija dodjeljivanja 
ne uzrokuje prekomjerno narušavanje tržišnog natjecanja i 
da se svede na minimum negativan u činak na inicijative za 
smanjenje emisija.  
4. Svaka država članica koja primjenjuje ovaj članak 
treba od proizvo đača elektri čne energije i operatera distri ­
bucijskih mreža koji od toga imaju koristi zahtijevati da 
svakih 12 mjeseci podnose izvješ ća o provo đenju svojih 
investicija navedenih u nacionalnom planu. Države članice 
o tome izvješ ćuju Komisiju i ta izvješ ća objavljuju.  
5. Svaka država članica koja namjerava raspodijeliti 
emisijske jedinice na temelju ovog članka do 30. rujna 
2011. mora Komisiji dostaviti zahtjev u okviru kojeg 
daje prijedlog u pogledu metodologije raspodjele i pojedi ­
na čnih dodjela. Zahtjev mora sadržavati:  
(a) dokaz da ta država članica ispunjava najmanje jedan od 
uvjeta navedenih u stavku 1.;  
(b) popis postrojenja na koja se zahtjev odnosi i koli činu 
emisijskih jedinica koje trebaju biti dodijeljene svakom 
postrojenju u skladu sa stavkom 3. i smjernicama 
Komisije;  
(c) nacionalni plan naveden u drugom podstavku 
stavka 1.;  
(d) odredbe o pra ćenju i provedbene odredbe u vezi s 
planiranim investicijama u skladu s nacionalnim 
planom;  
(e) informacije koje pokazuju da dodijeljene emisijske jedi ­
nice ne uzrokuju prekomjerno narušavanje tržišnog 
natjecanja.HR 16 Službeni list Europske unije 15/Sv. 30
 
6. Komisija ocjenjuje zahtjev uzimaju ći u obzir 
elemente navedene u stavku 5. i može ga odbiti, u cijelosti 
ili djelomi čno, u roku od šest mjeseci po primitku rele ­
vantnih informacija.  
7. Dvije godine prije kraja razdoblja tijekom kojega 
neka država članica može davati prijelazne besplatne 
emisijske jedinice postrojenjima za proizvodnju elektri čne 
energije koja su bila u pogonu prije 31. prosinca 2008. 
Komisija ocjenjuje napredak u provedbi nacionalnog plana. 
Ako Komisija na temelju zahtjeva predmetne države 
članice smatra da možda treba produžiti to razdoblje, 
Europskom parlamentu i Vije ću može podnijeti odgovara ­
juće prijedloge u okviru kojih navodi uvjete koji moraju 
biti ispunjeni u slu čaju produženja toga razdoblja.”  
13. Članci 11. i 11.a zamjenjuju se sljede ćim: 
„Članak 11.  
Nacionalne provedbene mjere  
1. Svaka država članica do 30. rujna 2011. dostavlja 
Komisiji popis postrojenja na njezinom teritoriju na koja 
se odnosi ova Direktiva i emisijske jedinice koje su 
besplatno dodijeljene svakom postrojenju na njezinom teri ­
toriju, izra čunane u skladu s pravilima navedenima u 
članku 10.a stavku 1. i članku 10.c.  
2. Do 28. velja če svake godine nadležna tijela izdaju 
koli činu emisijskih jedinica koje se raspodjeljuju za tu 
godinu, izra čunanu u skladu s člancima 10., 10.a i 10.c.  
3. Države članice ne smiju izdavati besplatne emisijske 
jedinice iz stavka 2. postrojenjima čije je stavljanje na popis 
iz stavka 1. Komisija odbila.  
Članak 11.a  
Korištenje jedinica CER i ERU iz projektnih aktivnosti 
u sustavu Zajednice prije stupanja na snagu 
me đunarodnog sporazuma o klimatskom promjenama  
1. Stavci 2. do 7. ovog članka primjenjuju se ne dovo ­
de ći u pitanje primjenu članka 28. stavaka 3. i 4.  
2. Ako koli čina jedinica CER i ERU koje je država 
članica odobrila operaterima postrojenja ili operatorima 
zrakoplova za razdoblje od 2008. do 2012. godine nije 
iskorištena ili ako im je u skladu sa stavkom 8. odobreno 
pravo na korištenje jedinica smanjenja, oni mogu zatražiti 
od nadležnog tijela da im izda emisijske jedinice koje 
vrijede od 2013. godine nadalje u zamjenu za jedinice 
CER i ERU izdane za smanjenja emisija do 2012. godine 
iz projekata koji po vrsti ispunjavaju uvjete za njihovo 
korištenje u okviru sustava Zajednice tijekom razdoblja 
od 2008. do 2012. godine.  
Do 31. ožujka 2015. nadležno tijelo takve zamjene obavlja 
na zahtjev.  
3. Ako koli čine jedinica CER i ERU koje su države 
članice odobrile operaterima postrojenja ili operatorima 
zrakoplova za korištenje u razdoblju od 2008. do 2012. ne budu iskorištene u potpunosti ili ako im je u skladu sa 
stavkom 8. odobreno pravo na korištenje jedinica emisija, 
nadležna im tijela odobravaju da jedinice CER i ERU iz 
projekata registriranih prije 2013., koji su bili izdani za 
smanjenja emisija od 2013. nadalje, zamijene za emisijske 
jedinice koje vrijede od 2013. nadalje.  
Prvi podstavak vrijedi za jedinice CER i ERU za sve vrste 
projekata koji ispunjavaju uvjete za korištenje u okviru 
sustava Zajednice tijekom razdoblja od 2008. do 2012. 
godine.  
4. Ako koli čine jedinica CER i ERU koje su države 
članice odobrile operaterima postrojenja ili operatorima 
zrakoplova za korištenje u razdoblju od 2008. do 2012. 
ne budu iskorištene u potpunosti ili ako je u skladu sa 
stavkom 8. odobreno pravo na korištenje jedinica emisija, 
nadležna im tijela odobravaju da jedinice CER izdane za 
smanjenja emisija od 2013. godine nadalje zamijene za 
emisijske jedinice iz novih projekata koji budu zapo četi 
od 2013. godine nadalje u najmanje razvijenim zemljama 
(LDC).  
Prvi podstavak primjenjuje se na jedinice CER za sve vrste 
projekata koji su ispunili uvjete za njihovo korištenje u 
sustavu Zajednice za razdoblje od 2008. do 2012., sve 
dok te zemlje ne ratificiraju relevantni sporazum sa Zajed ­
nicom ili do 2020., ve ć prema tome što od toga bude 
prije.  
5. Ako koli čine jedinica CER i ERU koje su države 
članice odobrile operaterima postrojenja ili operatorima 
zrakoplova za korištenje u razdoblju od 2008. do 2012. 
ne budu iskorištene u potpunosti ili ako je u skladu sa 
stavkom 8. odobreno pravo na korištenje jedinica emisija 
i u slu čaju da pregovori o me đunarodnom sporazumu o 
klimatskim promjenama ne budu zaklju čeni do 
31. prosinca 2009., jedinice emisija iz projekata ili 
drugih aktivnosti vezanih uz smanjivanje emisija mogu se 
koristiti u okviru sustava Zajednice u skladu sa sporazu ­
mima sklopljenima s tre ćim zemljama, u kojima su nave ­
dene koli čine jedinica za korištenje. U skladu s takvim 
sporazumima operateri mogu koristiti jedinice emisija iz 
projektnih aktivnosti u tim tre ćim zemljama kako bi ispu ­
nili svoje obveze u okviru sustava Zajednice.  
6. U sporazumima navedenima u stavku 5. mora se 
predvidjeti korištenje jedinica emisija u sustavu Zajednice 
iz projekata koji ispunjavaju uvjete za korištenje u sustavu 
Zajednice tijekom razdoblja od 2008. do 2012., uklju ču­
jući tehnologije koje koriste obnovljive izvore energije i 
energetsku u činkovitost, i koji promi ču prijenos tehnolo ­
gija i održivi razvoj. Takvim se sporazumom isto tako 
može utvrditi korištenje jedinica emisija iz projekata u 
kojima je korištena osnovica ispod razine besplatne 
dodjele emisijskih jedinica u okviru mjera iz članka 10.a 
ili ispod razina koje zahtijeva zakonodavstvo Zajednice.  
7. Nakon postizanja me đunarodnog sporazuma o 
klimatskim promjenama od 1. sije čnja 2013. u sustav 
Zajednice prihva ćaju se samo jedinice emisija iz projekata 
iz tre ćih zemalja koje su ratificirale sporazum.HR 15/Sv. 30 Službeni list Europske unije 17
 
8. Svim postoje ćim operaterima dopušteno je tijekom 
razdoblja od 2008. do 2020. koristiti jedinice emisija do 
koli čine koja im je bila odobrena za razdoblje od 2008. do 
2012. ili do koli čine koja odgovara postotku, ne manjem 
od 11 %, koli čine koja im je dodijeljena u razdoblju od 
2008. do 2012. godine, ve ć prema tomu koji je viši.  
Operateri mogu koristiti jedinice emisija iznad 11 % pred ­
viđenih u prvom podstavku do odre đenog iznosa koji u 
kombinaciji s besplatno dodijeljenim emisijskim jedinicama 
u razdoblju od 2008. do 2012. i ukupnim pravima na 
jedinice emisija iz projekata odgovara odre đenom postotku 
njihovih verificiranih emisija u razdoblju od 2005. do 
2007.  
Novi sudionici, uklju čuju ći nove sudionike u razdoblju od 
2008. do 2012. koji nisu dobili ni besplatne emisijske 
jedinice ni pravo na korištenje jedinica CER i ERU u 
razdoblju od 2008. do 2012., kao i novi sektori, mogu 
koristiti jedinice emisija do koli čine koja odgovara posto ­
tku, ne manjem od 4,5 %, njihovih verificiranih emisija 
tijekom razdoblja od 2013. do 2020. Operateri zrakoplova 
mogu koristiti jedinice emisija do iznosa koji odgovara 
postotku, ne manjem od 1,5 %, njihovih verificiranih 
emisija tijekom razdoblja od 2013. do 2020.  
Donose se nove mjere za utvr đivanje to čnih postotaka koji 
se primjenjuju u skladu s prvim, drugim i tre ćim podstav ­
kom. Najmanje tre ćina dodatnog iznosa koji se raspodje ­
ljuju postoje ćim operaterima povrh prvog postotka iz 
prvog podstavka raspodjeljuju se operaterima koji su u 
kombiniranom prosjeku imali najmanju koli činu besplatno 
dodijeljenih emisijskih jedinica i prava na korištenje jedi ­
nica emisija iz projekata u razdoblju od 2008. do 2012.  
Te mjere osiguravaju da ukupno dopušteno korištenje jedi ­
nica emisija ne premaši 50 % smanjenja na razini Zajednice 
ispod razina iz 2005. u postoje ćim sektorima u okviru 
sustava Zajednice tijekom razdoblja od 2008. do 2020. i 
50 % smanjenja na razini Zajednice ispod razina iz 2005. 
u novim sektorima i zrakoplovstvu tijekom razdoblja od 
datuma njihovog uklju čenja u sustav Zajednice do 2020.  
Te mjere, namijenjene za izmjenu nebitnih elemenata ove 
Direktive njezinim dopunjavanjem, usvajaju se u skladu s 
regulatornim postupkom s kontrolom iz članka 23. 
stavka 3.  
9. Od 1. sije čnja 2013. mogu se primjenjivati mjere za 
smanjivanje korištenja odre đenih jedinica emisija iz nekih 
vrsta projekata.  U okviru tih mjera utvr đuju se i datum od kojeg korištenje 
jedinica emisija iz stavaka 1. do 4. mora biti u skladu s tim 
mjerama. Taj se datum odre đuje na najranije šest mjeseci 
od donošenja navedenih mjera ili najkasnije tri godine od 
njihovog donošenja.  
Te mjere, namijenjene za izmjenu nebitnih elemenata ove 
Direktive njezinim dopunjavanjem, usvajaju se u skladu s 
regulatornim postupkom s kontrolom navedenim u članku 
23. stavku 3. Komisija razmatra mogu ćnost da Odboru 
podnese nacrt mjera koje treba poduzeti u slu čajevima 
kada to zahtijeva država članica.”  
14. U članku 11.b stavku 1. dodaje se sljede ći podstavak:  
„Zajednica i njezine države članice odobravaju projektne 
aktivnosti samo ako svi sudionici u projektu imaju sjedište 
u zemlji koja je sklopila me đunarodni sporazum u vezi s 
takvim projektima, odnosno u zemlji, ili saveznom ili 
regionalnom entitetu koji je povezan sa sustavom Zajed ­
nice u skladu s člankom 25.”  
15. Članak 12. mijenja se kako slijedi:  
(a) ume će se sljede ći stavak:  
„1.a. Komisija do 31. prosinca 2010. ispituje je li 
tržište emisijskih jedinica dovoljno zašti ćeno od neza ­
konite kupoprodaje na temelju povlaštenih informacija 
i manipulacije tržišta te prema potrebi daje prijedloge u 
pogledu osiguravanja takve zaštite. Relevantne odredbe 
Direktive 2003/6/EZ Europskog parlamenta i Vije ća od 
28. sije čnja 2003. o nezakonitoj kupoprodaji dionica i 
manipuliranju tržištem (zlouporabi tržišta) (*) mogu se 
primjenjivati sa svim odgovaraju ćim prilagodbama 
potrebnima za njihovo korištenje u robnoj trgovini.  
___________  
(*) SL L 96, 12.4.2003., str. 16.”;  
(b) ume će se sljede ći stavak:  
„3.a. Obveza predaje emisijskih jedinica ne odnosi se 
na emisije koje su verificirane kao uhva ćene i transpor ­
tirane u prostor za stalno skladištenje, za koji postoji 
važe ća dozvola u skladu s Direktivom 2009/31/EZ 
Europskog parlamenta i Vije ća od 23. travnja 2009. 
o geološkom skladištenju ugljikovog dioksida (*).  
___________  
(*) SL L 140, 5.6.2009., str. 114.”;  
(c) sljede ći se stavak dodaje:  
„5. Stavci 1. i 2. primjenjuju se ne dovode ći u 
pitanje članak 10.c.”  
16. Članak 13. zamjenjuje se sljede ćim: 
„Članak 13.  
Valjanost emisijskih jedinica  
1. Emisijske jedinice koje se izdaju od 1. sije čnja 2013. 
nadalje vrijede za emisije tijekom razdoblja od osam 
godina, po čevši od 1. sije čnja 2013.HR 18 Službeni list Europske unije 15/Sv. 30
 
2. Četiri mjeseca nakon po četka svakog razdoblja koje 
se spominje u stavku 1. nadležno tijelo poništava emisijske 
jedinice koje više ne vrijede i koje nisu predane i poništene 
u skladu s člankom 12.  
Države članice osobama izdaju emisijske jedinice za teku će 
razdoblje u zamjenu za emisijske jedinice koje te osobe 
imaju i koje su poništene u skladu s prvim podstavkom.”  
17. Članak 14. zamjenjuje se sljede ćim: 
„Članak 14.  
Pra ćenje i izvješ ćivanje o emisijama  
1. Do 31. prosinca 2011. Komisija donosi uredbu o 
pra ćenju i izvješ ćivanju o emisijama koje proizlaze iz 
djelatnosti navedenih u Prilogu I. i, gdje je to relevantno, 
o dostavi podataka o tim djelatnostima te o pra ćenju i 
dostavi podataka o tonskim kilometrima za primjenu u 
skladu s člancima 3.e ili 3.f, koja se temelji na na čelima 
pra ćenja i izvješ ćivanja utvr đenima u Prilogu IV. i u kojoj 
se u okviru zahtjeva u pogledu pra ćenja i izvješ ćivanja o 
emisijama stakleni čkih plinova navodi potencijal svakoga 
od tih plinova za globalno zagrijavanje.  
Ta mjera, namijenjena za izmjenu nebitnih elemenata ove 
Direktive njezinim dopunjavanjem, usvaja se u skladu s 
regulatornim postupkom s kontrolom navedenim u 
članku 23. stavku 3.  
2. U uredbi iz stavka 1. uzimaju se u obzir najto čniji i 
najnoviji raspoloživi znanstveni dokazi, posebno oni od 
strane IPCC-a, a mogu se navesti i zahtjevi za operatere 
u pogledu izvješ ćivanja o emisijama vezanima uz proizvo ­
dnju robe u energetski intenzivnim industrijama koje 
mogu podlijegati me đunarodnom tržišnom natjecanju. U 
toj uredbi može se isto tako zahtijevati da te informacije 
podliježu nezavisnoj verifikaciji.  
Ti zahtjevi mogu uklju čivati izvješ ćivanje o razinama 
emisija pri proizvodnji elektri čne energije, na koje se 
primjenjuje sustav Zajednice povezan s proizvodnjom 
takve robe.  
3. Države članice moraju osigurati da svaki operater 
postrojenja ili operator zrakoplova prati i nadležno tijelo 
izvješ ćuje o emisijama ispuštenim tijekom svake kalen ­
darske godine iz predmetnog postrojenja, odnosno od 
1. sije čnja 2010., iz zrakoplova kojima upravlja, po 
isteku te godine, u skladu s uredbom navedenom u 
stavku 1.  
4. Uredba navedena u stavku 1. može uklju čivati 
zahtjeve u pogledu korištenja automatiziranih sustava i 
oblika razmjene podataka radi uskla đivanja komunikacije 
vezane uz planove pra ćenja, godišnja izvješ ća o emisijama i 
djelatnostima u vezi s verifikacijom izme đu operatera, veri ­
fikatora i nadležnih tijela.”  18. Članak 15. mijenja se kako slijedi:  
(a) naslov se zamjenjuje sljede ćim: 
„Verifikacija i akreditacija”;  
(b) dodaju se sljede ći stavci:  
„Do 31. prosinca 2011. Komisija donosi uredbu o 
verifikaciji izvješ ća o emisijama koja se temelji na na če­
lima navedenima u Prilogu V. te o akreditaciji i 
nadzoru verifikatora. U njoj se navode uvjeti za akre ­
ditaciju i ukidanje akreditacije, za me đusobno priz ­
navanje te, prema potrebi, za me đusobno ocjenjivanje 
akreditacijskih tijela.  
Ta mjera, namijenjena za izmjenu nebitnih elemenata 
ove Direktive njezinim dopunjavanjem, usvaja se u 
skladu s regulatornim postupkom s kontrolom koji je 
naveden u članku 23. stavku 3.”  
19. Ume će se sljede ći članak:  
„Članak 15.a  
Otkrivanje informacija i poslovna tajna  
Države članice i Komisija osiguravaju da se sve odluke i 
izvješ ća vezana uz koli činu i dodjelu emisijskih jedinica te 
za pra ćenje, izvješ ćivanje i verifikaciju emisija odmah 
obznanjuju na ispravan na čin koji osigurava 
nediskriminiraju ći pristup.  
Informacije koje su poslovna tajna ne smiju se obznanjivati 
drugim osobama ili tijelima, osim na temelju važe ćih 
zakona i drugih propisa.”  
20. U članku 16. stavak 4. zamjenjuje se sljede ćim: 
„4. Kazne za prekomjerne emisije vezane uz emisijske 
jedinice izdane od 1. sije čnja 2013. nadalje pove ćavaju se u 
skladu s europskim indeksom potroša čkih cijena.”  
21. Članak 19. mijenja se kako slijedi:  
(a) stavak 1. zamjenjuje se sljede ćim: 
„1. Emisijske jedinice izdane od 1. sije čnja 2012. 
nadalje vode se u Registru Zajednice za provedbu 
postupaka povezanih s održavanjem ra čuna otvorenih 
u državi članici te s dodjelom, predavanjem i poništa ­
vanjem emisijskih jedinica u skladu s Uredbom Komi ­
sije iz stavka 3.  
Svaka država članica može provoditi postupke 
odobrene u skladu s UNFCCC-om ili Kyotskim proto ­
kolom.”;HR 15/Sv. 30 Službeni list Europske unije 19
 
(b) sljede ći se stavak dodaje:  
„4. Uredba iz stavka 3. sadržava odgovaraju će 
modalitete za Registar Zajednice, za poduzimanje tran ­
sakcija i drugih postupaka za provedbu dogovora koji 
se spominju u članku 25. stavku 1.b. Ta uredba 
tako đer obuhva ća postupke za izmjene i izvanredno 
upravljanje Registrom Zajednice u vezi s pitanjima iz 
stavka 1. ovog članka. Ona mora sadržavati odgovara ­
juće modalitete kako bi registar Zajednice mogao 
osigurati da inicijative država članica koje se odnose 
na poboljšanje u činkovitosti, upravljanje administra ­
tivnim troškovima i mjere kontrole kvalitete budu 
mogu će.” 
22. Članak 21. mijenja se kako slijedi:  
(a) druga re čenica u stavku 1. zamjenjuje se sljede ćim: 
„U tom izvješ ću posebna se pozornost posve ćuje 
dodjeli emisijskih jedinica, radu registara, primjeni 
mjera za provedbu pra ćenja i izvješ ćivanja, verifikacije 
i akreditacije te pitanjima vezanima uz uskla đenost s 
ovom Direktivom te za eventualni fiskalni tretman 
emisijskih jedinica.”;  
(b) stavak 3. zamjenjuje se sljede ćim: 
„3. Komisija organizira razmjenu informacija 
izme đu nadležnih tijela država članica o promjenama 
vezanima uz izdavanje emisijskih jedinica, korištenje 
jedinica ERU i CER u okviru sustava Zajednice, rad 
registara, pra ćenje, izvješ ćivanje, verifikaciju, akredita ­
ciju, informacijske tehnologije i uskla đenost s ovom 
Direktivom.”  
23. Članak 22. zamjenjuje se sljede ćim: 
„Članak 22.  
Izmjene priloga  
Prilozi ovoj Direktivi, uz izuzetak priloge I., II.a i II.b, 
mogu se mijenjati na temelju izvješ ća predvi đenih 
člankom 21. i iskustava ste čenih primjenom ove 
Direktive. Prilozi IV. i V. mogu se mijenjati s ciljem 
poboljšanja pra ćenja, izvješ ćivanja i verifikacije emisija.  
Te mjere, namijenjene za izmjenu nebitnih elemenata ove 
Direktive njezinim dopunjavanjem, usvajaju se u skladu s 
regulatornim postupkom s kontrolom naveden u članku 
23. stavku 3.”  
24. Sljede ći se stavak dodaje članku 23.:  
„4. Prilikom upu ćivanja na ovaj stavak primjenjuju se 
članci 4. i 7. Odluke 1999/468/EZ, uzimaju ći u obzir 
odredbe njezinog članka 8.”  25. Članak 24. zamjenjuje se sljede ćim: 
„Članak 24.  
Postupci za jednostrano uklju čivanje dodatnih 
djelatnosti i plinova  
1. Od 2008. države članice mogu primjenjivati trgo ­
vanje emisijskim jedinicama u skladu s ovom Direktivom 
za djelatnosti i stakleni čke plinove koji nisu navedeni u 
Prilogu I., uzimaju ći u obzir sve relevantne kriterije, 
posebno u činke na unutarnje tržište, potencijalno naruša ­
vanje tržišnog natjecanja, okolišni integritet sustava Zajed ­
nice i pouzdanost planiranog sustava pra ćenja i izvješ ćiva ­
nja, pod uvjetom da Komisija uklju čivanje takvih djelat ­
nosti i stakleni čkih plinova odobri:  
(a) u skladu s regulatornim postupkom iz članka 23. 
stavka 2. ako se uklju čivanje odnosi na postrojenja 
koja nisu obuhva ćena Prilogom I.; ili  
(b) u skladu s regulatornim postupkom s kontrolom nave ­
denom u članku 23. stavku 3. ako se uklju čivanje 
odnosi na djelatnosti i stakleni čke plinove koji nisu 
navedeni u Prilogu I. Te su mjere namijenjene za 
izmjenu nebitnih elemenata ove Direktive njezinim 
dopunjavanjem.  
2. Kad se uklju čivanje dodatnih djelatnosti i plinova 
odobri, Komisija može istodobno odobriti izdavanje 
dodatnih emisijskih jedinica i ovlastiti druge države 
članice za uklju čivanje tih dodatnih djelatnosti i plinova.  
3. Na inicijativu Komisije ili na zahtjev neke države 
članice može se donijeti odredba o pra ćenju i izvješ ćivanju 
o emisijama vezanima uz djelatnosti, postrojenja i stakle ­
ni čke plinove koji nisu navedeni kao kombinacija u Prilogu 
I. ako to pra ćenje i izvješ ćivanje mogu biti obavljeni s 
dovoljnom to čnoš ću. 
Ta mjera, namijenjena za izmjenu nebitnih elemenata ove 
Direktive njezinim dopunjavanjem usvaja se u skladu s 
regulatornim postupkom s kontrolom navedenom u 
članku 23. stavku 3.”  
26. Sljede ći se članak ume će: 
„Članak 24.a  
Uskla đena pravila za projekte koji smanjuju emisije  
1. Uz uklju čivanja predvi đena člankom 24. mogu se 
donijeti i provedbene mjere za izdavanje emisijskih jedinica 
ili jedinica emisija vezanih uz projekte kojima upravljaju 
države članice i koji smanjuju emisije stakleni čkih plinova 
koje nisu obuhva ćene sustavom Zajednice.HR 20 Službeni list Europske unije 15/Sv. 30
 
Te mjere, namijenjene za izmjenu nebitnih elemenata ove 
Direktive njezinim dopunjavanjem, usvajaju se u skladu s 
regulatornim postupkom s kontrolom navedenom u 
članku 23. stavku 3.  
Takve mjere ne smiju imati za posljedicu dvostruko 
brojanje smanjenja emisija niti ometati poduzimanje 
drugih mjera u okviru politike smanjivanja emisija koje 
nisu obuhva ćene sustavom Zajednice. Mjere se donose 
samo u slu čajevima kad te emisije nije mogu će uklju čiti 
u skladu s člankom 24., a pri sljede ćem preispitivanju 
sustava Zajednice razmatra se uskla đivanje obuhva ćenosti 
tih emisija u cijeloj Zajednici.  
2. Mogu se donijeti provedbene mjere za utvr đivanje 
pojedinosti o odobravanju jedinica emisija vezanih uz 
projekte na razini Zajednice koji se spominju u stavku 1.  
Te mjere, namijenjene za izmjenu nebitnih elemenata ove 
Direktive njezinim dopunjavanjem, usvajaju se u skladu s 
regulatornim postupkom s kontrolom koji se spominje u 
članku 23. stavku 3.  
3. Država članica može odbiti izdati emisijske jedinice 
ili jedinice emisija za odre đene vrste projekata koji 
smanjuju emisije stakleni čkih plinova na njezinom terito ­
riju.  
Takvi se projekti provode na temelju suglasnosti države 
članice u kojoj se projekt odvija.”  
27. U članku 25. ume ću se sljede ći stavci:  
„1.a. Mogu se sklopiti sporazumi o me đusobnom priz ­
navanju emisijskih jedinica izme đu sustava Zajednice i 
sukladnih obveznih sustava trgovanja emisijama stakleni ­ 
čkih plinova, koji imaju utvr đena ograni čenja apsolutnih 
emisija u drugim zemljama, odnosno saveznim ili regio ­
nalnim entitetima.  
1.b. S tre ćim zemljama, odnosno sa saveznim ili regio ­
nalnim entitetima, mogu se sklopiti neobvezuju ći spora ­
zumi o administrativnoj i tehni čkoj koordinaciji u vezi s 
emisijskim jedinicama u sustavu Zajednice ili drugim 
obveznim sustavima za trgovanje emisijama stakleni čkih 
plinova koji imaju utvr đena ograni čenja apsolutnih emisi ­
ja.” 
28. Članci 27., 28. i 29. zamjenjuju se sljede ćim: 
„Članak 27.  
Izuze će malih postrojenja koja podliježu jednakim 
mjerama  
1. Po savjetovanju s operaterom, države članice mogu iz 
sustava Zajednice isklju čiti postrojenja koja su nadležno 
tijelo izvijestila o emisijama manjim od 25 000 tona ekvi ­
valenta ugljikovog dioksida, pri čemu se u njima odvija proces izgaranja i imaju nazivnu ulaznu toplinsku snagu 
ispod 35 MW, bez emisija iz biomase, tijekom svake od tri 
godine koje prethode obavijesti iz to čke (a) i na koja se 
primjenjuju mjere za postizanje ekvivalentnog doprinosa 
smanjenju emisija ako predmetna država članica ispuni 
sljede će uvjete:  
(a) ako Komisiju obavijesti o svakom takvom postrojenju, 
navode ći ekvivalentne mjere kojima se postiže jednaki 
doprinos smanjenju emisija i koje se primjenjuju na to 
postrojenje, prije roka za dostavu popisa postrojenja u 
skladu s člankom 11. stavkom 1., a najkasnije kad taj 
popis bude dostavljen Komisiji;  
(b) ako potvrdi da je utvr đen postupak pra ćenja na temelju 
kojeg se ocjenjuje je li tijekom bilo koje kalendarske 
godine neko postrojenje emitiralo 25 000 tona ili više 
ekvivalenta ugljikovog dioksida, ne ra čunaju ći emisije 
iz biomase. Države članice mogu u skladu s člankom 
14. dopustiti primjenu pojednostavnjenog postupka 
pra ćenja, izvješ ćivanja i verificiranja za postrojenja 
čije prosje čne godišnje verificirane emisije u razdoblju 
izme đu 2008. i 2010. godine ne prelaze 5 000 tona;  
(c) ako potvrdi, u slu čaju da bilo koje postrojenje u bilo 
kojoj kalendarskoj godini emitira 25 000 tona ili više 
ekvivalenta ugljikovog dioksida, ne ra čunaju ći emisije 
iz biomase, ili u slu čaju da mjere za postizanje ekviva ­
lentnog doprinosa smanjenju emisija koje se primje ­
njuju na postrojenje prestanu važiti, da će to postro ­
jenje ponovno biti uklju čeno u sustav Zajednice;  
(d) ako informacije navedene u to čkama (a), (b) i (c) objavi 
za javnu raspravu.  
Ako poduzmu ekvivalentne mjere, isto se tako mogu 
izuzeti i bolnice.  
2. Ako nakon razdoblja od tri mjeseca od datuma 
objave za javnu raspravu Komisija unutar daljnjih šest 
mjeseci ne uloži prigovor, isklju čenje se smatra odobrenim.  
Nakon predaje emisijskih jedinica za razdoblje tijekom 
kojega je postrojenje u sustavu Zajednice postrojenje se 
isklju čuje, a država članica za to postrojenje više ne 
izdaje besplatne emisijske jedinice u skladu s člankom 10.a.  
3. Kad se postrojenje u skladu sa stavkom 1. to čkom (c) 
ponovno uklju či u sustav Zajednice, sve emisijske jedinice 
izdane u skladu s člankom 10.a dodjeljuju se po čevši od 
godine ponovnog uklju čenja. Emisijske jedinice izdane tim 
postrojenjima odbijaju se od koli čine koju država članica u 
kojoj se postrojenje nalazi treba prodati na dražbi u skladu 
s člankom 10. stavkom 2.  
Sva takva postrojenja ostaju u sustavu Zajednice do kraja 
razdoblja trgovanja.HR 15/Sv. 30 Službeni list Europske unije 21
 
4. Za postrojenja koja tijekom razdoblja od 2008. do 
2012. nisu bila uklju čena u sustav Zajednice, mogu se 
primjenjivati pojednostavnjeni zahtjevi u pogledu pra ćenja, 
izvješ ćivanja i verifikacije za utvr đivanje emisija tijekom tri 
godine prije obavijesti u skladu sa stavkom 1. to čkom (a).  
Članak 28.  
Prilagodbe primjenjive nakon što Zajednica odobri 
me đunarodni sporazum o klimatskim promjenama  
1. U roku od tri mjeseca nakon što Zajednica potpiše 
me đunarodni sporazum o klimatskim promjenama koji do 
2020. godine treba dovesti do obveznog smanjenja emisija 
stakleni čkih plinova za više od 20 % u usporedbi s razi ­
nama iz 1990., što se odražava i u obvezi smanjenja od 
30 % utvr đenoj na zasjedanju Europskog vije ća u ožujku 
2007., Komisija podnosi izvješ će u kojem ocjenjuje slje ­
de će elemente:  
(a) vrstu mjera dogovorenih u okviru me đunarodnih 
pregovora, kao i obveze u pogledu smanjenja emisija 
koja se mogu usporediti sa smanjenjima u okviru 
Zajednice i na koja su se obvezale druge razvijene 
zemlje, te obveze gospodarski naprednijih zemalja u 
razvoju u pogledu odgovaraju ćeg doprinosa smanjenju 
emisija, u skladu s njihovim odgovornostima i mogu ć­
nostima;  
(b) implikacije me đunarodnog sporazuma o klimatskim 
promjenama i, posljedi čno, opcije koje su potrebne 
na razini Zajednice da bi se ostvario pomak na ambi ­
cioznije ciljno smanjenje od 30 % na uravnotežen, 
transparentan i pravedan na čin, uzimaju ći u obzir 
djelatnosti obavljene u prvom obvezuju ćem razdoblju 
prema Kyotskom protokolu;  
(c) konkurentnost industrija Zajednice s obzirom na rizike 
od istjecanja ugljika;  
(d) utjecaj me đunarodnog sporazuma o klimatskim 
promjenama na druge gospodarske sektore unutar 
Zajednice;  
(e) utjecaj poljoprivrednog sektora Zajednice, uklju čuju ći 
rizik od istjecanja ugljika;  
(f) odgovaraju će modalitete za uklju čivanje emisija i ukla ­
njanja vezanih uz korištenje zemljišta, prenamjenu 
korištenja zemljišta i šumarstvo u Zajednici;  
(g) pošumljavanje, ponovno pošumljavanje, spre čavanje 
odšumljavanja i degradacije šuma u tre ćim zemljama 
u slu čaju uspostavljanja bilo kakvog sustava u ovom 
kontekstu koji je me đunarodno priznan;  
(h) potrebu za dodatnim politikama i mjerama na razini 
Zajednice s obzirom na obveze Zajednice i pojedi ­
na čnih država članica u pogledu smanjivanja emisija 
stakleni čkih plinova.  2. Na temelju izvješ ća iz stavka 1. Komisija, prema 
potrebi, upu ćuje Europskom parlamentu i Vije ću zakono ­
davni prijedlog o izmjeni ove Direktive u skladu sa 
stavkom 1. kako bi nakon što Zajednica odobri me đu­
narodni sporazum o klimatskim promjenama stupila na 
snagu direktiva o izmjeni s obzirom na ispunjavanje 
obveza smanjivanja emisija u okviru tog sporazuma.  
Takav se prijedlog mora temeljiti na na čelima transparent ­
nosti, gospodarske u činkovitosti i isplativosti, kao i praved ­
nosti i solidarnosti pri raspodjeli mjera koje treba poduzeti 
svaka država članica.  
3. Taj prijedlog, prema potrebi omogu ćava operaterima 
da uz jedinice emisija predvi đene ovom Direktivom koriste 
jedinice CER i ERU ili neke druge odobrene jedinice emisija 
iz tre ćih zemalja koje su ratificirale me đunarodni sporazum 
o klimatskim promjenama.  
4. Prijedlog prema potrebi isto tako uklju čuje sve druge 
mjere potrebne za postizanje obveznih smanjenja u skladu 
sa stavkom 1. na transparentan, uravnotežen i pravedan 
na čin te posebno uklju čuje i provedbene mjere putem 
kojih se operaterima omogu ćuje korištenje dodatnih vrsta 
jedinica emisija iz projekata u okviru sustava Zajednice uz 
one navedene u stavcima 2. do 5. članka 11.a, odnosno 
kojima se takvim operaterima prema potrebi omogu ćuje 
korištenje drugih mehanizama uspostavljenih u okviru 
me đunarodnog sporazuma o klimatskim promjenama.  
5. Prijedlog uklju čuje i odgovaraju će prijelazne i suspen ­
zivne mjere za razdoblje do stupanja na snagu me đu­
narodnog sporazuma o klimatskim promjenama.  
Članak 29.  
Izvješ će za osiguravanje boljeg funkcioniranja tržišta 
ugljika  
Ako na temelju redovitih izvješ ća o tržištu ugljika iz članka 
10. stavka 5. Komisija pribavi dokaze da tržište ugljika ne 
funkcionira pravilno, ona o tome izvješ ćuje Europski parla ­
ment i Vije će. Uz to izvješ će prema potrebi može priložiti 
prijedloge za pove ćanje transparentnosti tržišta ugljika i 
prijedloge mjera za poboljšanje njegovog funkcioniranja.”  
29. Sljede ći se članak ume će: 
„Članak 29.a  
Mjere u slu čaju velike fluktuacije cijena  
1. Ako cijena emisijskih jedinica bude dulje od šest 
uzastopnih mjeseci više od tri puta ve ća od prosje čne 
cijene emisijskih jedinica na europskom tržištu ugljika 
tijekom dviju prethodnih godina, Komisija odmah saziva 
sastanak Odbora osnovanog u skladu s člankom 9. Odluke 
br. 280/2004/EZ.HR 22 Službeni list Europske unije 15/Sv. 30
 
2. Ako razvoj cijena iz stavka 1. nije u skladu s 
temeljnim čimbenicima tržišnih promjena, s obzirom na 
stupanj razvoja cijena može se donijeti jedna od sljede ćih 
mjera:  
(a) mjera koja državama članicama omogu ćuje da draž ­
bovnu prodaju dijela ili cijele koli čine emisijskih jedi ­
nica koje su za to namijenjene pokrene ranije;  
(b) mjera koja državama članicama omogu ćuje da na 
dražbi prodaju do 25 % emisijskih jedinica koje su 
ostale u rezervi za nove sudionike.  
Te se mjere donose u skladu s upravnim postupkom koji 
se spominje u članku 23. stavku 4.  
3. Pri donošenju svih mjera posebno se uzimaju u obzir 
izvješ ća koja Komisija podnosi Europskom parlamentu i 
Vije ću u skladu s člankom 29., kao i sve druge relevantne 
informacije koje dostave države članice.  
4. Mehanizmi za primjenu tih odredaba utvr đuju se 
uredbom navedenom u članku 10. stavku 4.”  
30. Prilog I. zamjenjuje se tekstom Priloga I. ovoj Direktivi.  
31. Ume ću se prilozi II.a i II.b kako su navedeni u Prilogu II. 
ovoj Direktivi.  
32. Prilog III. briše se.  
Članak 2.  
Prijenos  
1. Države članice donose zakone i druge propise potrebne za 
uskla đivanje s ovom Direktivom do 31. prosinca 2012.  Me đutim, one do 31. prosinca 2009. donose zakone i druge 
propise potrebne za uskla đivanje s odredbama članka 9.a stavka 
2. Direktive 2003/87/EZ, koji je umetnut člankom 1. stavkom 
10. ove Direktive te člankom 11. Direktive 2003/87/EZ kako je 
izmijenjen člankom 1. stavkom 13. ove Direktive.  
Države članice primjenjuju mjere navedene u prvom podstavku 
od 1. sije čnja 2013. Kada države članice donose mjere iz prvog 
i drugog podstavka, te mjere prilikom njihove službene objave 
sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva 
uputa. Države članice odre đuju na čine tog upu ćivanja.  
2. Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba 
nacionalnog prava koje donesu u podru čju na koje se odnosi 
ova Direktiva. Komisija o tome obavješ ćuje druge države 
članice.  
Članak 3.  
Prijelazne odredbe  
Odredbe Direktive 2003/87/EZ, kako je izmijenjena Direktivom 
2004/101/EZ, Direktivom 2008/101/EZ i Uredbom (EZ) 
br. 219/2009, nastavljaju se primjenjivati do 31. prosinca 2012.  
Članak 4.  
Stupanje na snagu  
Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave 
u Službenom listu Europske unije . 
Članak 5.  
Adresati  
Ova je Direktiva upu ćena državama članicama.  
Sastavljeno u Strasbourgu 23. travnja 2009.  
Za Europski parlament 
Predsjednik  
H.-G. PÖTTERING  Za Vije će 
Predsjednik  
P. NE ČASHR 15/Sv. 30 Službeni list Europske unije 23
 
PRILOG I.  
Prilog I. Direktivi 2003/87/EZ zamjenjuje se sljede ćim: 
„PRILOG I.  
KATEGORIJE DJELATNOSTI NA KOJE SE ODNOSI OVA DIREKTIVA  
1. Postrojenja ili dijelovi postrojenja koja se koriste za istraživanje, razvoj i ispitivanje novih proizvoda i procesa te 
postrojenja koja koriste isklju čivo biomasu nisu obuhva ćena ovom Direktivom.  
2. Dolje navedene pragovne vrijednosti op ćenito se odnose na proizvodne kapacitete ili proizvedene koli čine. Ako više 
djelatnosti koje se obavljaju u istom postrojenju pripada u istu kategoriju, kapaciteti tih djelatnosti se zbrajaju.  
3. Ako se izra čunava ukupna nazivna toplinska snaga nekog postrojenja da bi se odlu čilo o njegovu uklju čivanju u 
sustav Zajednice, nazivna ulazna toplinska snaga svih tehni čkih jedinica od kojih se postrojenje sastoji te u kojima 
dolazi do izgaranja goriva se zbraja. Te jedinice mogu obuhva ćati sve vrste kotlova, plamenika, turbina, grija ča, 
industrijskih pe ći, spalionica, kalcinatora (pe ći za žarenje), pe ći za sušenje, pe ći za pe čenje, naprava za sušenje, 
motora, gorivih ćelija, CLC jedinica, baklji te jedinica za toplinsko ili kataliti čko naknadno izgaranje. Za taj izra čun 
ne uzimaju se u obzir jedinice nazivne ulazne toplinske snage manje od 3 MW i jedinice koje koriste isklju čivo 
biomasu. Pojam ‚jedinice koje koriste isklju čivo biomasu’ odnosi se na jedinice koje fosilna goriva koriste samo 
tijekom pokretanja i zaustavljanja rada jedinice.  
4. Ako se jedinica koristi za obavljanje djelatnosti za koju prag nije izražen kao nazivna ulazna toplinska snaga, 
pragovna vrijednost za tu djelatnost ima prednost pri odlu čivanju o uklju čivanju u sustav Zajednice.  
5. Kad se utvrdi da je prag kapaciteta bilo koje djelatnosti u ovom Prilogu prekora čen, sve jedinice u kojima se odvija 
izgaranje goriva, osim jedinica za spaljivanje opasnog i komunalnog otpada, uklju čuju se u dozvolu za emisije 
stakleni čkih plinova.  
6. Od 1. sije čnja 2012. uklju čuju se svi letovi sa slijetanjem u i polijetanjem iz zra čnih luka koje se nalaze na teritoriju 
države članice na koju se odnosi Ugovor.  
Djelatnosti  Stakleni čki plinovi  
Izgaranje goriva u postrojenjima ukupne nazivne ulazne toplinske 
snage iznad 20 MW (osim postrojenja za spaljivanje opasnog i komu ­
nalnog otpada)  Ugljikov dioksid  
Rafiniranje mineralnog ulja  Ugljikov dioksid  
Proizvodnja koksa  Ugljikov dioksid  
Pe čenje ili sinteriranje, kao i peletiziranje metalnih ruda (uklju čuju ći 
sulfidne rude)  Ugljikov dioksid  
Proizvodnja sirovog željeza ili čelika (primarno ili sekundarno taljenje) 
uklju čuju ći kontinuirano lijevanje, kapaciteta iznad 2,5 tone na sat  Ugljikov dioksid  
Proizvodnja i prerada neobojenih kovina (uklju čuju ći željezne slitine) 
kod kojih se koriste jedinice za izgaranje ukupne nazivne ulazne 
toplinske snage iznad 20 MW. Prerada izme đu ostalog uklju čuje 
valjaonice, jedinice za predgrijavanje, pe ći za žarenje, kova čnice, ljevao ­
nice, jedinice za prevla čenje i dekapiranje  Ugljikov dioksid  
Proizvodnja primarnog aluminija  Ugljikov dioksid i perfluorougljici  
Proizvodnja sekundarnog aluminija za koju se koriste jedinice za izga ­
ranje ukupne nazivne ulazne toplinske snage iznad 20 MW  Ugljikov dioksid  
Proizvodnja i prerada obojenih kovina, uklju čuju ći proizvodnju slitina, 
rafiniranje, lijevanje u ljevaonicama itd. za koje se koriste jedinice za 
izgaranje čija je ukupna nazivna ulazna toplinska snaga (uklju čuju ći 
goriva koja se koriste kao redukcijska sredstva) iznad 20 MW  Ugljikov dioksidHR 24 Službeni list Europske unije 15/Sv. 30
 
Djelatnosti  Stakleni čki plinovi  
Proizvodnja cementnog klinkera u rotacijskim pe ćima proizvodnog 
kapaciteta iznad 500 tona na dan ili u drugim pe ćima proizvodnog 
kapaciteta iznad 50 tona na dan.  Ugljikov dioksid  
Proizvodnja vapna ili kalciniranje dolomita ili magnezita u rotacijskim 
ili drugim pe ćima proizvodnog kapaciteta iznad 50 tona na dan  Ugljikov dioksid  
Proizvodnja stakla uklju čuju ći staklenu vunu kapaciteta taljenja iznad 
20 tona na dan  Ugljikov dioksid  
Proizvodnja kerami čkih proizvoda pe čenjem, posebno krovnog crijepa, 
cigle, vatrostalne cigle, kerami čkih plo čica, kamenine ili porculana, 
proizvodnog kapaciteta iznad 75 tona na dan  Ugljikov dioksid  
Proizvodnja izolacijskih materijala od mineralne vune uz korištenje 
stakla, kamena ili troske, kapaciteta taljenja iznad 20 tona na dan  Ugljikov dioksid  
Sušenje ili kalciniranje gipsa ili proizvodnja gipsanih plo ča i drugih 
proizvoda od gipsa za koje se koriste jedinice za izgaranje ukupne 
nazivne ulazne toplinske snage iznad 20 MW  Ugljikov dioksid  
Proizvodnja papirne kaše od drva ili drugih vlaknastih materijala  Ugljikov dioksid  
Proizvodnja papira ili kartona, proizvodnog kapaciteta iznad 20 tona 
na dan  Ugljikov dioksid  
Proizvodnja čađe koja uklju čuje karbonizaciju organskih tvari kao što 
su ulja, katrani, ostaci nakon krekiranja i destilacije, za koju se koriste 
jedinice za izgaranje ukupne nazivne ulazne toplinske snage iznad 20 
MW  Ugljikov dioksid  
Proizvodnja duši čne kiseline  Ugljikov dioksid i didušikov oksid  
Proizvodnja adipinske kiseline  Ugljikov dioksid i didušikov oksid  
Proizvodnja glioksala i glioksilne kiseline  Ugljikov dioksid i didušikov oksid  
Proizvodnja amonijaka  Ugljikov dioksid  
Proizvodnja na veliko organskih kemikalija, uz primjenu procesa 
krekiranja, reforminga, djelomi čne ili potpune oksidacije ili sli čnih 
procesa, proizvodnog kapaciteta iznad 100 tona na dan  Ugljikov dioksid  
Proizvodnja vodika (H  2 ) i plina za sintezu reformingom ili djelo ­
mi čnom oksidacijom, proizvodnog kapaciteta iznad 25 tona na dan  Ugljikov dioksid  
Proizvodnja natrijevog karbonata (Na  2 CO  3 ) i natrijevog bikarbonata 
(NaHCO  3 ) Ugljikov dioksid  
Hvatanje stakleni čkih plinova iz postrojenja na koje se odnosi ova 
Direktiva radi transporta i geološkog skladištenja na lokaciji odobrenoj 
u skladu s Direktivom 2009/31/EZ  Ugljikov dioksid  
Transport stakleni čkih plinova cjevovodima u svrhu geološkog skla ­
dištenja na lokaciji odobrenoj u skladu s Direktivom 2009/31/EZ  Ugljikov dioksid  
Geološko skladištenje stakleni čkih plinova na lokaciji odobrenoj u 
skladu s Direktivom 2009/31/EZ  Ugljikov dioksidHR 15/Sv. 30 Službeni list Europske unije 25
 
Djelatnosti  Stakleni čki plinovi  
Zrakoplovstvo 
Letovi sa slijetanjem u i polijetanjem iz zra čnih luka koje se nalaze na 
teritoriju države članice na koju se odnosi Ugovor. 
Ova djelatnost ne uklju čuje: 
(a) letove koji se obavljaju isklju čivo radi prijevoza, po službenoj 
zada ći, vladaju ćeg monarha i članova njegove uže obitelji, šefa 
države, predsjednika i članova vlade, države koja nije država 
članica, ako je to potkrijepljeno odgovaraju ćim indikatorom 
statusa u planu leta; 
(b) vojne letove koji se obavljaju vojnim zrakoplovima te carinske i 
policijske letove; 
(c) letove vezane uz potragu i spašavanje, letove u svrhu gašenja 
požara, humanitarne letove i letove za potrebe hitne medicinske 
službe, koje odobri odgovaraju će nadležno tijelo; 
(d) letove koji se obavljaju isklju čivo prema vizualnim pravilima 
letenja kako je utvr đeno u Prilogu 2. Čikaškoj konvenciji; 
(e) letove koji završavaju u zra čnoj luci iz koje je predmetni zrako ­
plov poletio i tijekom kojih nije bilo slijetanja; 
(f) vježbovni letovi koji se provode isklju čivo radi stjecanja dozvole 
ili licencije ako se radi o leta čkoj posadi te ako je to popra ćeno 
odgovaraju ćom napomenom u planu leta, pod uvjetom da ti 
letovi ne služe za prijevoz putnika i/ili tereta, niti za prazni ili 
tehni čki let zrakoplova; 
(g) letove koji se obavljaju isklju čivo u svrhu znanstvenog istraživanja 
ili u svrhu provjere, testiranja ili certificiranja zrakoplova, opreme 
zrakoplova ili zemaljske opreme; 
(h) letove koji se obavljaju zrakoplovima čija je najve ća certificirana 
uzletna masa ispod 5 700 kg; 
(i) letove koji se obavljaju u okviru obveza javnih službi, propisanih 
u skladu s Uredbom (EEZ) br. 2408/92 na linijama u najudalje ­
nijim regijama, kako je navedeno u članku 299. stavku 2. 
Ugovora, ili na linijama gdje ponu đeni kapaciteti ne premašuju 
30 000 sjedala na godinu; i 
(j) letove koji bi, kad ne bi bilo ove to čke, pripadali u ovu djelatnost, 
ako ih obavlja operator u komercijalnom zra čnom prijevozu: 
— koji ostvari manje od 243 leta po razdoblju tijekom tri 
uzastopna četveromjese čna razdoblja, ili 
— čije ukupne godišnje emisije iz svih letova iznose manje od 
10 000 tona. 
Letovi koji se obavljaju isklju čivo radi prijevoza, po službenoj 
zada ći, vladaju ćeg monarha i članova njegove uže obitelji, šefa 
države, predsjednika i članova vlada neke države članice, po 
ovoj se to čki ne smiju isklju čiti.” Ugljikov dioksidHR 26 Službeni list Europske unije 15/Sv. 30
 
PRILOG II.  
Sljede ći se prilozi ume ću kao Prilog II.a i Prilog II.b Direktivi 2003/87/EZ:„  
PRILOG II.a  
Pove ćanje postotka emisijskih jedinica koje države članice prodaju na dražbi u skladu s člankom 10. 
stavkom 2. to čkom (a) radi smanjenja emisija i prilagodbe utjecaju klimatskih promjena, s ciljem 
solidarnosti i rasta unutar Zajednice  
Udjel države članice  
Belgija  10 %  
Bugarska  53 %  
Češka  31 %  
Estonija  42 %  
Gr čka 17 %  
Španjolska  13 %  
Italija  2 %  
Cipar  20 %  
Latvija  56 %  
Litva  46 %  
Luksemburg  10 %  
Ma đarska  28 %  
Malta  23 %  
Poljska  39 %  
Portugal  16 %  
Rumunjska  53 %  
Slovenija  20 %  
Slova čka 41 %  
Švedska  10 %  
PRILOG II.b  
RASPODJELA EMISIJSKIH JEDINICA KOJE DRŽAVE ČLANICE PRODAJU NA DRAŽBI U SKLADU S 
ČLANKOM 10. STAVKOM 2. TO ČKOM (c), KOJA ODRAŽAVA PO ČETNA NASTOJANJA ODRE ĐENIH 
DRŽAVA ČLANICA DA POSTIGNU 20-POSTOTNO SMANJENJE EMISIJA STAKLENI ČKIH PLINOVA  
Država članica  Raspodjela 2 % prema kyotskoj osnovici u postocima  
Bugarska  15 %  
Češka  4 %  
Estonija  6 %  
Ma đarska  5 %  
Latvija  4 %  
Litva  7 %  
Poljska  27 %  
Rumunjska  29 %  
Slova čka 3 %HR 15/Sv. 30 Službeni list Europske unije 27