8.

Članak 13. zamjenjuje se sljedećim člancima 13., 13.a, 13.b, 13.c, 13.d i 13.e: „Članak 13. 1. Države članice se moraju pobrinuti da, ne dovodeći u pitanje: — odredbe članka 3., stavka 3., članka 13.b, stavaka 1., 2., 3., 4. i 5., — posebne zahtjeve i uvjete utvrđene u posebnim pravilima usvojenima sukladno članku 15, stavak 1, u istovrijednim mjerama usvojenima sukladno članku 15., stavku 2. ili u hitnim mjerama usvojenima sukladno članku 16. i — posebne sporazume koji su o pitanjima obuhvaćenima ovim člankom zaključeni između Komisije i jedne ili više trećih zemalja, bilje, biljni proizvodi i drugi predmeti koji su navedeni u Prilogu V., dijelu B, a koji dolaze iz treće zemlje i koji se unose u carinsko područje Zajednice, budu od trenutka ulaska podvrgnuti carinskom nadzoru sukladno članku 37., stavku 1. Carinskog zakonika Zajednice kao i nadzoru nadležnih službenih tijela. Mogu se staviti u jedan od carinskih postupaka kao što je utvrđeno člankom 4., stavkom 16., točkama (a), (d), (e), (f), (g) Carinskog zakonika Zajednice, jedino ako su ispunjene formalnosti utvrđene člankom 13a. sukladno odredbama članka 13.c, stavkom 2., tako da se može zaključiti, na temelju obavljenih formalnosti i u onoj mjeri u kojoj je to moguće odrediti: i. — da bilje, biljni proizvodi i drugi predmeti nisu zaraženi štetnim organizmima koji su navedeni u Prilogu I., dijelu A, — da u slučaju bilja ili biljnih proizvoda koji su navedeni u Prilogu II., dijelu A isti nisu zaraženi odgovarajućim štetnim organizmima koji su navedeni tom Prilogu, i — da u slučaju bilja, biljnih proizvoda ili drugih predmeta koji su navedeni u Prilogu IV., dijelu A isti zadovoljavaju odgovarajuće posebne zahtjeve koji su navedeni u tom Prilogu ili, prema potrebi, da zadovoljavaju izjavu koja je navedena u certifikatu sukladno članku 13.a, stavku 4., točka (b), i ii. da bilje, biljne proizvode ili druge predmete prati odgovarajući izvornik propisanog službenog ‚Fitosanitarnog certifikata’ ili ‚Fitosanitarnog certifikata za reeksport’ koji je izdan u skladu s odredbama članka 13.a, stavaka 3. i 4. ili, gdje je to bitno, da izvornik alternativnih isprava ili oznaka, koji su utvrđeni i dopušteni provedbenim odredbama, prati dotični predmet, odnosno da je pričvršćen ili na neki drugi način stavljen na njega. Mogu se priznavati certifikati u elektroničkom obliku, ako su zadovoljeni odgovarajući uvjeti koji su utvrđeni provedbenim odredbama. Provedbene odredbe koje se spominju u gornjoj točki ii. mogu se usvojiti u skladu s postupkom iz članka 18., stavka 2. 2. U slučaju bilja, biljnih proizvoda ili drugih predmeta koji su namijenjeni za zaštićeno područje, stavak 1. se primjenjuje u pogledu štetnih organizama i posebnih zahtjeva koji su za to zaštićeno područje navedeni u Prilogu I., dijelu B, Prilogu II., dijelu B odnosno Prilogu IV., dijelu B. 3. Države članice se moraju pobrinuti da se bilje, biljni proizvodi i drugi predmeti, osim onih koji se spominju u stavku 1. ili 2, koji dolaze iz treće zemlje i koji se unose u carinsko područje Zajednice mogu, od trenutka ulaska, podvrgnuti nadzoru od strane nadležnih službenih tijela, s obzirom na prvu, drugu ili treću alineju stavka 1 točke i. To bilje, biljni proizvodi ili predmeti uključujući drvo u obliku obloga, pregrada, paleta ili ambalaže koji se zapravo koriste u prijevozu predmeta svih vrsta. Ako se nadležno službeno tijelo koristi ovom mogućnošću, dotično bilje, biljni proizvodi ili predmeti ostaju pod nadzorom koji se spominje u stavku 1. dok se ne obave odgovarajuće formalnosti tako da se može zaključiti, na temelju tih formalnosti i u onoj mjeri u kojoj se to moguće odrediti, da udovoljavaju odgovarajućim zahtjevima koji su utvrđeni ovom Direktivom ili prema ovoj Direktivi. Provedbene mjere u vezi s vrstom podataka i načinima njihovog prijenosa koje uvoznici, ili njihovi predstavnici u carinskom postupku, moraju dostaviti nadležnim službenim tijelima u vezi s biljem, biljnim proizvodima ili predmetima, uključujući različite vrste drva iz prvog stavka, usvajaju se u skladu s postupkom koji se spominje u članku 18, stavak 2. 4. Ne dovodeći u pitanje članak 13c, stavak 2, točka (a), države članice moraju, u slučaju da postoji rizik od širenja štetnih organizama, primjenjivati i stavke 1, 2. i 3. na bilje, biljne proizvode i druge predmete koji se stavljaju u jedno od carinski dopuštenih postupanja ili uporabe kao što su utvrđeni člankom 4, stavak 15, točke (b), (c), (d), (e) Carinskog zakonika Zajednice ili u carinske postupke kao što su utvrđeni člankom 4, stavak 16, točke (b), (c) tog Kodeksa. Članak 13.a 1. (a) Formalnosti koje se spominju u članku 13, stavak 1. sastoje se najmanje od detaljnih inspekcija od strane nadležnih službenih tijela: i. svake pošiljke za koju je, u okviru carinskih formalnosti, prijavljeno da se sastoji ili da sadrži bilje, biljne proizvode ili druge predmete koji se spominju u članku 13, stavci 1, 2 ili 3. pod odgovarajućim uvjetima, ili ii. u slučaju pošiljke koja se sastoji od različitih partija, svake partije, za koju je, u okviru carinskih formalnosti, prijavljeno da se sastoji ili da sadrži takvo bilje, biljne proizvode ili druge predmete. (b) Inspekcijom se utvrđuje: i. je li pošiljka ili partija popraćena propisanim certifikatima, alternativnim ispravama ili oznakama, kao što je utvrđeno člankom 13, stavak 1 točka ii. (provjera dokumentacije), ii. da li se pošiljka ili partija u cijelosti ili na temelju reprezentativnog uzorka sastoji ili sadrži bilje, biljne proizvode ili druge predmete, kao što je prijavljeno na propisanim ispravama (identifikacija pošiljke); i iii. da li pošiljka ili partija ili njihova drvena ambalaža, u cijelosti ili na temelju reprezentativnog uzorka, uključujući pakiranje i, prema potrebi, prijevozno sredstvo, zadovoljava zahtjeve utvrđene ovom Direktivom, kao što je utvrđeno člankom 13, stavak 1, točka i. (provjera zdravstvenog stanja bilja) te da li se primjenjuje članak 16, stavak 2. 2. Provjera identiteta pošiljke i provjera zdravstvenog stanja bilja obavljaju se sa smanjenom učestalošću: — ako je pregled bilja, biljnih proizvoda ili drugih predmeta iz pošiljke ili partije već obavljen u trećoj zemlji pošiljateljici na temelju tehničkih postupaka koji se spominju u članku 13b, stavak 6, ili — ako je bilje, biljni proizvodi ili drugi predmeti iz pošiljke ili partije navedeno u provedbenim odredbama koje su u tu svrhu usvojene sukladno stavku 5, točka b, ili — ako su bilje, biljni proizvodi ili drugi predmeti iz pošiljke ili partije došli iz neke treće zemlje za koju je, sveobuhvatnim međunarodnim fitosanitarnim sporazumima temeljenim na načelu uzajamnog tretmana između Zajednice i treće zemlje, predviđena smanjenja učestalost provjera identiteta pošiljki i provjera zdravstvenog stanja bilja, osima ako postoji ozbiljni razlog za sumnju da nisu zadovoljeni zahtjevi koji su utvrđeni ovom Direktivom. Isto tako, provjere zdravstvenog stanja bilja mogu se obavljati sa smanjenom učestalošću ako postoje dokazi, koje je prikupila Komisija i koji se temelje na iskustvu stečenom prilikom ranijeg unošenja u Zajednicu takvog materijala istog podrijetla, a što potvrđuju i sve dotične države članice, te nakon savjetovanja unutar Odbora koji se spominje članku 18, za sumnju da bilje, biljni proizvodi ili drugi predmeti iz pošiljke ili partije zadovoljavaju zahtjeve utvrđene ovom Direktivom, uz uvjet da su zadovoljeni detaljni uvjeti utvrđeni provedbenim odredbama sukladno stavku 5, točka (c). 3. Službeni ‚fitosanitarni certifikat’ ili ‚fitosanitarni certifikat za reeksport’ iz članka 13, stavak 1, točka ii. mora biti izdan na najmanje jednom od službenih jezika Zajednice i u skladu sa zakonima ili propisima treće zemlje izvoza ili reeksporta koji su usvojeni u skladu s odredbama IPPC-a, bez obzira radi li se o potpisnici tog sporazuma ili ne. Mora biti naslovljena na ‚Organizacije za zaštitu bilja država članica Europske zajednice’ kao što se spominje u zadnjoj rečenici, u prvom podstavku stavka 4, članka 1. Certifikat ne smije biti sastavljen više od 14 dana prije datuma na koji bilje, biljni proizvodi ili drugi objekti koji su njime obuhvaćeni napuštaju treću zemlju u kojoj je taj certifikat izdan. On mora, bez obzira na svoj oblik, sadržavati podatke u skladu s modelima koji su utvrđeni u Prilogu IPPC-u. On mora odgovarati jednom od modela koji je odredila Komisija sukladno stavku 4. Certifikat moraju izdati vlasti koje su u tu svrhu ovlaštene na temelju zakona ili propisa dotične treće zemlje, a koje su prijavljene, sukladno odredbama IPPC-a, glavnom direktoru FAO-a ili, u slučaju trećih zemalja koje nisu potpisnice IPPC-a, Komisiji. Komisija obavješćuje države članice o primljenim prijavama. 4. (a) U skladu s postupkom iz članka 18, stavka 2., određuju se primjenljivi modeli kao što su utvrđeni u različitim verzijama Priloga IPPC-u. U skladu s istim postupkom, za treće zemlje koje nisu potpisnice IPPC-a mogu se utvrditi alternativne specifikacije za ‚fitosanitarni certifikat’ ili ‚fitosanitarni certifikat za reeksport’. (b) Ne dovodeći u pitanje članak 15., stavak 4., u slučaju bilja, biljnih proizvoda ili drugih predmeta koji su navedeni u Prilogu IV. dijelu A odjeljku I. ili dijelu B, u certifikatima, u odjeljku pod nazivom ‚Dopunska izjava’ ili na drugim odgovarajućim mjestima, mora biti navedeno koji su posebni zahtjevi, od onih koji su navedeni kao alternativni zahtjevi na odgovarajućim mjestima u različitim dijelovima Priloga IV., zadovoljeni (c) U slučaju bilja, biljnih proizvoda ili drugih predmeta na koje se primjenjuju posebni zahtjevi utvrđeni u Prilogu IV., dijelu A ili dijelu B, službeni ‚fitosanitarni certifikat’ o kojem se govori u članku 13., stavku 1., točki ii. izdaje se u trećoj zemlji iz koje potječe bilje, biljni proizvodi ili drugi predmeti (zemlja podrijetla). (d) Međutim, u slučaju kad se odgovarajući posebni zahtjevi mogu ispuniti i na drugim mjestima osim mjesta podrijetla, ili ako se ne primjenjuju nikakvi posebni zahtjevi, ‚fitosanitarni certifikat’ može se izdati u trećoj zemlji iz koje dolazi bilje, biljni proizvodi ili drugi predmeti (zemlja pošiljateljica). 5. U skladu s postupkom iz članka 18, stavak 2, mogu se usvojiti provedbene odredbe kako bi se: (a) odredili postupci za provođenje provjera zdravstvenog stanja bilja iz stavka 1(b), točka iii., uključujući najmanji broj i najmanju veličinu uzoraka, (b) utvrdio popis bilja, biljnih proizvoda ili drugih predmeta na kojima će se obavljati provjere zdravstvenog stanja bilja sa smanjenom učestalošću sukladno stavku 2, prvi podstavaka, druga alineja., (c) predvidjeli detaljni uvjeti u vezi s dokazima iz stavka 2., drugog podstavka, te kriteriji u vezi s vrstom i razinom smanjenja provjera zdravstvenog stanja bilja. Komisija može, u preporuke koje se spominju u članku 21., stavku 6. uključiti smjernice u vezi sa stavkom 2. Članak 13.b 1. Države članice moraju osigurati da nadležna službena tijela pregledaju i pošiljke ili partije koje dolaze iz neke treće zemlje, a koje prema carinskim formalnostima nisu prijavljene da se sastoje ili sadrže bilje, biljne proizvode ili druge predmete koji su navedeni u Prilogu V., dijelu B, ako postoji ozbiljni razlog za sumnju da se u njima nalazi takvo bilje, biljni proizvodi ili drugi predmeti. Kadgod se carinskim pregledom otkrije da se pošiljka ili partija koja dolazi iz neke treće zemlje sastoji ili sadrži neprijavljeno bilje, biljne proizvode ili druge predmete koji su navedeni u Prilogu V. dijelu B, države članice moraju osigurati da carinarnica koja obavlja pregled o tome odmah obavijesti službeno tijelo svoje države članice, uz suradnju koja se navodi u članku 13c, stavak 4. Ako nakon pregleda od strane nadležnih službenih tijela i dalje ostane sumnja u pogledu identiteta robe, posebno u vezi s rodom ili vrstom bilja ili biljnih proizvoda ili u vezi s njihovim podrijetlom, smatrat će se da pošiljka sadrži bilje, biljne proizvode ili druge predmete kao što su navedeni u Prilogu V., dijelu B. 2. Uz uvjet da ne postoji rizik od širenja štetnih organizama u Zajednici: (a) članak 13, stavak 1 se ne primjenjuje na unošenje u Zajednicu bilja, biljnih proizvoda ili drugih predmeta koji se prenose od jednog mjesta do drugog unutar Zajednice, a koji prolaze područjem treće zemlje bez ikakvih promjena njihovog carinskog statusa (unutarnji prijevoz). (b) Članak 13, stavak 1. i članak 4, stavak 1. ne primjenjuju se na unošenje u Zajednicu bilja, biljnih proizvoda ili drugih predmeta koji se kreću od jednog mjesta do drugog unutar jedne ili više trećih zemalja, a koji prolaze područjem Zajednice u skladu s odgovarajućim carinskim postupcima bez ikakvih promjena njihovog carinskog statusa. 3. Ne dovodeći u pitanje odredbe članka 4. u vezi s Prilogom III. i uz uvjet da ne postoji rizik od širenja štetnih organizama u Zajednici, članak 13., stavak 1. ne treba primjenjivati na ulazak u Zajednicu malih količina bilja, biljnih proizvoda, prehrambenih proizvoda ili hrane za životinje u onoj mjeri u kojoj su oni povezani s biljem ili biljnim proizvodima, a ako su namijenjeni za uporabu od strane vlasnika ili primatelja u neindustrijske i nekomercijalne svrhe ili za potrošnju tijekom prijevoza. U skladu s postupkom koji se spominje u članku 18., stavku 2., mogu se usvojiti detaljna pravila kojima se utvrđuju uvjeti provedbe ove odredbe, uključujući određenje pojma ‚male količine’. 4. Članak 13, stavak 1. ne primjenjuje se, u određenim uvjetima, na ulazak u Zajednicu bilja, biljnih proizvoda ili drugih predmeta koji se koriste u pokusne ili znanstvene svrhe ili za rad na selekcijama vrsta. Određeni uvjeti utvrđuju se u skladu s postupkom koji se spominje u članku 18, stavku 2. 5. Uz uvjet da ne postoji rizik od širenja štetnih organizama u Zajednici, država članica može primijeniti iznimku da se članak 13., stavka 1. ne primjenjuje u određenim pojedinačnim slučajevima na bilje, biljne proizvode ili druge predmete koji se uzgajaju, proizvode ili upotrebljavaju u neposrednoj pograničnoj zoni s trećom zemljom, a koji se unose u tu državu članicu kako bi se prerađivali na obližnjim mjestima u pograničnoj zoni njezinog državnog područja. Ako primjenjuje takvu iznimku, država članica mora odrediti lokaciju i ime osobe koja vrši preradu. Ti podaci, koji se redovito ažuriraju, moraju se staviti na raspolaganje Komisiji. Bilje, biljni proizvodi i drugi predmeti na koje se primjenjuje iznimka prema prvom podstavku moraju biti popraćeni dokumentacijom s dokazima o mjestu u odgovarajućoj trećoj zemlji iz kojeg potječu navedeno bilje, biljni proizvodi i drugi predmeti. 6. Može se dogovoriti, u okviru stručnih dogovora sklopljenih između Komisije i mjerodavnih tijela u određenim trećim zemljama i odobrenih u skladu s postupkom koji se spominje u članku 18., stavku 2, da se radnje iz članka 13., stavka 1., točke i. mogu obaviti, po ovlaštenju Komisije i u skladu s odgovarajućim odredbama članka 21., u trećoj zemlji pošiljateljici, u suradnji sa službenom organizacijom za zaštitu bilja te zemlje. Članak 13.c 1. (a) Formalnosti koje su utvrđene člankom 13.a, točkom i., pregledi koji se predviđaju člankom 13.b, stavkom 1. i provjere sukladnosti s odredbama članka 4. u vezi s Prilogom III., obavljaju se, kao što je utvrđeno stavkom 2., istodobno s formalnostima koje su propisane za stavljanje robe u carinski postupak kao što je navedeno u članku 13., stavku 1. ili članku 13., stavku 4. Iste se obavljaju u skladu s odredbama Međunarodne konvencije o usklađivanju graničnih kontrola robe, posebno njenim Prilogom 4., kao što je odobreno Uredbom Vijeća (EEZ) br. 1262/84 (***). (b) Države članice propisuju da uvoznici bilja, biljnih proizvoda ili drugih predmeta navedenih u Prilogu V. dijelu B, bez obzira na to jesu li proizvođači ili ne, moraju biti upisani u službeni registar države članice pod službenim registracijskim brojem. Sukladno tomu, odredbe članka 6., stavka 5., trećeg i četvrtog podstavka, primjenjuju se na te uvoznike. (c) Države članice propisuju, također, da: i. uvoznici pošiljki koje se sastoje ili sadrže bilje, biljne proizvode ili druge predmete navedene u Prilogu V. dijelu B, ili njihovi predstavnici u carinskom postupku, moraju, u najmanje jednom od dokumenata potrebnih za stavljanje robe u carinski postupak, kao što se spominje u članku 13., stavku 1. i članku 13., stavku 4., ukazati na sastav pošiljke putem sljedećih podataka: — naznakom vrste bilja, biljnih proizvoda ili drugih predmeta korištenjem oznake iz ‚zajedničke carinske tarife Europskih zajednica (TARIC)’, — izjavom ‚Ova pošiljka sadrži proizvode koji podliježu fitosanitarnim propisima’, ili bilo kojom drugom istovrijednom oznakom koja je dogovorena između carinarnice mjesta ulaska i službenog tijela mjesta ulaska, — poziv na broj ili brojeve propisane fitosanitarne dokumentacije, — službeni registarski broj uvoznika, kao što se spominje gore pod (b); ii. vlasti zrakoplovne luke, lučka kapetanija, odnosno uvoznici ili otpremnici ovisno o njihovom međusobnom dogovoru, moraju, čim saznaju za neposredni dolazak takve pošiljke, o tome unaprijed obavijestiti carinarnicu mjesta ulaska i službeno tijelo mjesta ulaska. Države članice mogu primjenjivati ovu odredbu mutatis mutandis u slučajevima kopnenog prijevoza, posebno ako se dolazak očekuje izvan uobičajenoga radnog vremena nadležnog službenoga tijela ili druge službe predviđene stavkom 2. 2. (a) ‚Provjere dokumentacije’ kao i inspekcije predviđene člankom 13.b, stavkom 1. te provjere sukladnosti s odredbama članka 4. u vezi s Prilogom III. mora obaviti službeno tijelo mjesta ulaska ili, prema dogovoru između nadležnog službenog tijela i carinskog tijela te države članice, carinarnica mjesta ulaska. (b) ‚Provjere identiteta pošiljke’ i ‚provjere zdravstvenog stanja bilja’ mora obaviti, ne dovodeći u pitanje dolje navedene točke (c) i (d), službeno tijelo mjesta ulaska istodobno s carinskim formalnostima koje su propisane za stavljanje robe u carinski postupak, a koje su predviđene člankom 13., stavkom 1. ili člankom 13., stavkom 4., bilo na istom mjestu na kojemu se obavljaju te formalnosti, u prostorima službenog tijela mjesta ulaska bilo na bilo kojem drugom obližnjem mjestu koje odrede ili odobre carinsko tijelo i nadležno službeno tijelo, osim na mjestu odredišta u smislu točke (d). (c) Međutim, u slučaju provoza robe koja nije iz Zajednice, službeno tijelo mjesta ulaska može odlučiti, u dogovoru sa službenim tijelom ili tijelima odredišta, da cjelokupnu ‚provjeru identiteta pošiljke’ ili ‚provjere zdravstvenog stanja bilja’ ili dijelove tih provjera obavi službeno tijelo odredišta, bilo u svojim prostorima ili na bilo kojem drugom obližnjem mjestu koje odrede ili odobre carinsko tijelo i nadležno službeno tijelo, osim na mjestu odredišta kako je utvrđeno pod (d). Ako ne postoji takav dogovor, cjelokupnu ‚provjeru identiteta pošiljke’ ili ‚provjeru zdravstvenog stanja bilja’ obavlja službeno tijelo mjesta ulaska na jednom od dva mjesta navedena u točki (b). (d) U skladu s postupkom iz članka 18., stavka 2. mogu se predvidjeti određeni slučajevi ili okolnosti u kojima se ‚provjere identiteta pošiljki’ i ‚provjere zdravstvenog stanja bilja’ mogu obaviti, umjesto na naprijed navedenim drugim mjestima, na mjestu odredišta, kao što je mjesto proizvodnje, koje odobri službeno tijelo i carinsko tijelo u čijoj je nadležnosti područje na kojemu se nalazi mjesto odredišta, uz uvjet da su zadovoljena posebna jamstva i isprave u vezi s prijevozom bilja, biljnih proizvoda i drugih predmeta. (e) U skladu s postupkom iz članka 18., stavka 2. utvrđuju se provedbene odredbe o: — minimalnim uvjetima za obavljanje ‚provjera zdravstvenog stanja bilja’ iz točaka (b), (c) i (d), — posebnim jamstvima i ispravama u vezi s prijevozom bilja, biljnih proizvoda ili drugih predmeta na mjesta navedena u točkama (c) i (d), kako bi se osiguralo da ne postoji rizik od širenja štetnih organizama tijekom prijevoza, — uz navođenje slučajeva iz točke (d), o posebnim jamstvima i minimalnim uvjetima u vezi s pogodnošću mjesta odredišta za skladištenje te u vezi s uvjetima skladištenja. (f) U svim slučajevima, ‚provjere zdravstvenog stanja bilja’ smatraju se sastavnim dijelom formalnosti koje se spominju u članku 13., stavku 1. 3. Države članice propisuju da nadležno službeno tijelo mora u izvornik, odnosno elektroničku inačicu certifikata ili alternativnih isprava, osim znakova, iz članka 13., stavka 1., točke ii., koji mu se predočava u svrhu ‚provjere dokumentacije’ sukladno odredbama članka 13.a, stavka 1., točke (b) podtočke i. nakon pregleda otisnuti svoj ‚žig’, uz naznaku svog naziva i datuma predočenja isprave. U skladu s postupkom iz članka 18., stavka 2. može se uspostaviti standardizirani sustav kako bi se osiguralo da, u slučaju određenog bilja koje je namijenjeno za sadnju ili sjetvu, podaci navedeni u ispravi budu proslijeđeni službenom tijelu koje je nadležno za svaku državu članicu ili područje u kojemu je odredište bilja iz pošiljke, odnosno u kojemu će se ono saditi ili sijati. 4. Države članice pisanim putem dostavljaju Komisiji i ostalim državama članicama popis mjesta koja su određena kao mjesta ulaska. Isto tako, svaka promjena tog popisa mora se bez odlaganja dostaviti pisanim putem. Države članice utvrđuju popis mjesta predviđenih točkama 2(b) i 2(c) kao i mjesta odredišta kao što su određeni u točki 2(d) sukladno svojoj nadležnosti. Ti popisi moraju biti dostupni Komisiji. Svako službeno tijelo mjesta ulaska i svako službeno tijelo odredišta koje obavlja provjere identiteta pošiljki ili provjere zdravstvenog stanja bilja mora zadovoljavati određene minimalne uvjete u pogledu infrastrukture, osoblja i opreme. U skladu s postupkom iz članka 18., stavka 2. gore spomenuti minimalni uvjeti utvrđuju se provedbenim odredbama. U skladu s istim postupkom, utvrđuju se podrobna pravila u vezi s: (a) vrstom isprava koje su potrebne za stavljanje robe u carinski postupak i u kojima će biti navedeni podaci utvrđeni stavkom 1., točke (c) podtočke i., (b) suradnjom između: i. službenog tijela mjesta ulaska i službenog tijela odredišta; ii. službenog tijela mjesta ulaska i carinarnice mjesta ulaska; iii. službenog tijela odredišta i carinarnice odredišta; i iv. službenog tijela mjesta ulaska i carinarnice odredišta. Ta pravila uključuju model isprava koje se koriste tijekom te suradnje, načine slanja tih isprava, postupke za razmjenu informacija između službenih tijela i gore spomenutih carinarnica, kao i mjere koje treba poduzeti kako bi se, do okončanja potrebnih carinskih formalnosti, zadržao identitet partija i pošiljki te osigurala zaštita od rizika širenja štetnih organizama, posebno tijekom prijevoza. 5. Zajednica daje financijski doprinos državama članicama kako bi se ojačale inspekcijske infrastrukture u onoj mjeri u kojoj se one odnose na provjere zdravstvenog stanja bilja koje se obavljaju sukladno stavku 2. točki (b) ili (c). Svrha tog doprinosa je da se, na mjestima inspekcije, osim onih koja su na mjestu odredišta, poboljšaju oprema i postrojenja potrebni za obavljanje inspekcije i pregleda te, prema potrebi, za provođenje mjera predviđenih stavkom 7., izvan onoga što je već postignuto zadovoljavanjem minimalnih uvjeta koji su određeni provedbenim odredbama sukladno stavku 2., točki (e). Komisija predlaže da se u općem proračunu Europske unije odvoje odgovarajuća sredstva u tu svrhu. U okviru sredstava koja su na raspolaganju u tu svrhu, doprinos Zajednice pokriva do 50 % troškova izravno povezanih s poboljšanjem opreme i postrojenja. Podrobna pravila o financijskom doprinosu Zajednice utvrđuju se provedbenom Uredbom usvojenom u skladu s postupkom iz članka 18, stavka 2. Raspodjela i iznos financijskog doprinosa Zajednice određuje se u skladu s postupkom iz članka 18., stavka 2., a u svjetlu podataka i dokumentacije koju dostave dotične države članice i, prema potrebi, na temelju rezultata istraživanja koje po ovlaštenju Komisije obave stručnjaci predviđeni člankom 21. te ovisno o iznosu sredstava odvojenih u dotične svrhe. 6. Članak 10., stavci 1. i 3. primjenjuje se mutatis mutandis na bilje, biljne proizvode ili druge predmete iz članka 13. u onoj mjeri u kojoj su navedeni u Prilogu V. dijelu A te ako se, na temelju formalnosti iz članka 13., stavka 1., smatra da su ispunjeni uvjeti utvrđeni tim člankom. 7. Ako se na temelju formalnosti iz članka 13., stavka 1. ne može smatrati da su ispunjeni uvjeti predviđeni tim člankom, odmah se poduzima jedna ili više sljedećih službenih mjera: (a) odbijanje unošenja u Zajednicu cijele pošiljke ili njenog dijela; (b) premještanje na odredište izvan Zajednice, u skladu s odgovarajućim carinskim postupkom i pod službenim nadzorom tijekom kretanja unutar Zajednice; (c) uklanjanje zaraženih proizvoda iz pošiljke; (d) uništavanje; (e) nametanje razdoblja karantene dok se ne dobiju rezultati analize i službenih testiranja; (f) iznimno i u posebnim okolnostima, odgovarajući postupak suzbijanja štetnih organizama ako nadležno službeno tijelo države članice smatra da će, kao rezultat suzbijanja, biti ispunjeni uvjeti i uklonjen rizik širenja štetnih organizama; mjera odgovarajućeg suzbijanja štetnih organizama može se poduzeti u vezi sa štetnim organizmima koji nisu navedeni u Prilogu I. ili Prilogu II. Članak 11., stavak 3., drugi podstavak, primjenjuje se mutatis mutandis. U slučaju odbijanja unošenja o kojemu se govori pod (a) ili premještanja na odredište izvan Zajednice o kojemu se govori pod (b) ili uklanjanja o kojemu se govori pod (c), države članice propisuju da nadležno službeno tijelo poništi fitosanitarne certifikate ili fitosanitarne certifikate za reeksport, kao i svaku drugu ispravu koja se predočava prilikom podnošenja prijave bilja, biljnih proizvoda ili drugih predmeta s ciljem unošenja na njihovo područje. Prilikom poništenja, navedeno službeno tijelo mora na navedene svjedodžbe ili isprave, na istaknuto mjesto na njihovoj prednjoj strani, otisnut crveni pečat u obliku trokuta na kojemu će pisati ‚certifikat poništen’ ili ‚isprava poništena’ te navesti svoj naziv i datum odbijanja, datum početka premještanja na odredište izvan Zajednice ili datum uklanjanja. Tekst mora biti napisan velikim tiskanim slovima te na najmanje jednom od službenih jezika Zajednice. 8. Ne dovodeći u pitanje obavješćivanje i informacije koje se zahtijevaju prema članku 16, države članice moraju se pobrinuti da nadležna službena tijela obavijeste organizaciju za zaštitu bilja treće zemlje podrijetla ili treće zemlje pošiljateljice i Komisiju o svim slučajevima u kojima su bilje, biljni proizvodi ili drugi predmeti koji dolaze iz dotične zemlje zadržani, kao i o razlozima zadržavanja, ne dovodeći u pitanje radnju koju država članica može poduzeti ili je poduzela u vezi sa zadržanom pošiljkom. Obavijest se mora dostaviti što je moguće prije kako bi dotične organizacije za zaštitu bilja i, prema potrebi, Komisija mogli proučiti slučaj s ciljem, posebno, poduzimanja potrebnih koraka kako bi se ubuduće spriječili slični slučajevi. U skladu s postupkom iz članka 18., stavka 2., može su uspostaviti standardizirani sustav obavješćivanja. Članak 13.d 1. Države članice propisuju ubiranje naknade (fitosanitarna naknada) kako bi se pokrili troškovi prouzročeni provjerom dokumentacije, provjerom identiteta pošiljke i provjerom zdravstvenog stanja bilja koje su predviđene člankom 13.a, stavkom 1., a koje se obavljaju sukladno članku 13. Visina naknade odražava: (a) plaće, uključujući i socijalno osiguranje inspektora koji su uključeni u gore navedene provjere; (b) urede, ostale prostore, alat i opremu koju koriste ti inspektori; (c) uzorkovanje za vizualni pregled i laboratorijsku analizu; (d) laboratorijsku analizu; (e) upravne djelatnosti (uključujući režijske troškove) koje su nužne za učinkovito obavljanje dotičnih provjera, a koje mogu uključivati troškove potrebne za obučavanje i usavršavanje inspektora. 2. Države članice mogu odrediti visinu fitosanitarne naknade na temelju podrobnoga izračuna troškova sukladno stavku 1. ili primjenjivati paušalnu naknadu predviđenu Prilogom VIIIa. Ako se, sukladno članku 13.a, stavku 2., za određenu grupu bilja, biljnih proizvoda ili drugih predmeta podrijetlom iz određenih trećih zemalja provjere identiteta i provjere zdravstvenog stanja bilja obavljaju sa smanjenom učestalošću, države članice naplaćuju razmjerno smanjenu fitosanitarnu naknadu za sve pošiljke i partije te grupe, bez obzira na to jesu li podvrgnute pregledu ili ne. U skladu s postupkom iz članka 18., stavka 2., mogu se usvojiti provedbene mjere kako bi se odredila visina te smanjenje naknade. 3. Ako država članica utvrdi fitosanitarnu naknadu na temelju troškova koje snosi nadležno službeno tijelo te države članice, dotična država članica šalje Komisiji izvješća u kojima se navodi način izračuna naknada s obzirom na elemente navedene u stavku 1. Niti jedna naknada koja se propiše sukladno prvoj točki ne smije biti veća od stvarnih troškova koje snosi nadležno službeno tijelo države članice. 4. Ne dopušta se nikakav izravan ili neizravan povrat naknada predviđenih ovom Direktivom. Međutim, moguća primjena, od strane države članice, paušalne naknade predviđene Prilogom VIII.a ne smatra se neizravnim povratom. 5. Paušalna naknada predviđena Prilogom VIII.a ne dovodi u pitanje dodatne pristojbe za pokriće dodatnih troškova prouzročenih posebnim radnjama u vezi s provjerama, kao što su izvanredna putovanja inspektora ili njihovo čekanje zbog kašnjenja pošiljki, provjere koje se obavljaju izvan normalnog uredovnog vremena, dodatne provjere ili laboratorijske analize koja se provode kao dodatak onima koja su predviđena člankom 13. kako bi se potvrdili zaključci dobiveni provjerama, posebne fitosanitarne mjere koje se zahtijevaju aktima Zajednice na temelju članaka 15. i 16, mjere koje se poduzimaju sukladno članku 13.c, stavku 7. ili prijevod propisanih isprava. 6. Države članice imenuju tijela koja su ovlaštena naplaćivati fitosanitarnu naknadu. Naknadu plaća uvoznik ili njegovi predstavnici u carinskom postupku. 7. Fitosanitarna naknada zamjenjuje sve druge pristojbe i naknade koje se ubiru u državama članicama na nacionalnoj, regionalnoj ili lokalnoj razini za provjere iz stavka 1. i za izdavanje njima odgovarajućih potvrda. Članak 13.e ‚Fitosanitarni certifikati’ i ‚fitosanitarni certifikati za reeksport’ koje države članice izdaju sukladno IPPC-u moraju biti u obliku standardiziranog modela koji je naveden u Prilogu VII. (***) SL L 126, 12.5.1984., str. 1.”"