HR Službeni list Europske unije 159

32010L0075



SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE 24.11.2010.

DIREKTIVA 2010/75/EU EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA

od 24. studenoga 2010.

o industrijskim emisijama (integrirano sprečavanje i kontrola onečišćenja)

(preinačeno)

(Tekst značajan za EGP)

EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 192. stavak 1.,

uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,

uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),

uzimajući u obzir mišljenje Odbora regija (2),

u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (3),

budući da:

(1) Potrebno je izvršiti brojne značajne izmjene Direktive Vijeća 78/176/EEZ od 20. veljače 1978. o otpadu iz industrije titan-dioksida (4), Direktive Vijeća 82/883/EEZ od 3. prosinca 1982. o postupcima nadzora i praćenja okoliša na koji djeluje otpad iz industrije titan-dioksida (5), Direktive Vijeća 92/112/EEZ od 15. prosinca 1992. o postupcima usklađivanja programa za smanjenje i konačno potpuno uklanjanje onečišćenja uzrokovanog otpadom iz industrije titan-dioksida (6), Direktive Vijeća 1999/13/EZ od 11. ožujka 1999. o ograničenju emisija hlapljivih organskih spojeva koji nastaju pri uporabi organskih otapala u određenim aktivnostima i postrojenjima (7), Direktive 2000/76/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 4. prosinca 2000. o spaljivanju otpada (8), Direktive 2001/80/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. listopada 2001. o ograničenju emisija određenih onečišćujućih tvari u zrak iz velikih uređaja za loženje (9) i Direktive 2008/1/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 15. siječnja 2008. o integriranom sprečavanju i kontroli onečišćenja (10). S ciljem jasnoće, te Direktive trebao bi preurediti.

(2) Kako bi se spriječilo, smanjilo i što je moguće više uklonilo onečišćenje nastalo zbog industrijskih aktivnosti u skladu s načelom „onečišćivač plaća” i načelom sprečavanja onečišćenja, potrebno je uspostaviti opći okvir za kontrolu glavnih industrijskih aktivnosti dajući prioritet intervenciji na izvoru, osiguravajući razborito upravljanje prirodnim resursima i prema potrebi vodeći računa o gospodarskoj situaciji i specifičnim lokalnim značajkama mjesta na kojem se odvija industrijska aktivnost.

(3) Različiti pristupi odvojenim kontrolama emisija u zrak, zemlju ili tlo mogu potaknuti prebacivanje onečišćenja iz jednog okolišnog medija u drugi, umjesto postizanja zaštite okoliša kao cjeline. Stoga je prikladno osigurati integrirani pristup u sprečavanju i kontroli emisija u zrak, vodu i tlo, u upravljanju otpadom, u energetskoj učinkovitosti i sprečavanju nezgoda. Takav pristup također će doprinijeti ostvarenju jednakih pravila igre za sve u Uniji usklađivanjem zahtjeva za djelovanjem u zaštiti okoliša industrijskih postrojenja.

(4) Prikladno je revidirati zakonodavstvo koje se odnosi na industrijska postrojenja, kako bi se pojednostavnile i pojasnile postojeće odredbe, smanjilo nepotrebno administrativno opterećenje i proveli zaključci Priopćenja Komisije od 21. rujna 2005. o Tematskoj strategiji o onečišćenju zraka (dalje u tekstu Tematska strategija o onečišćenju zraka), od 22. rujna 2006. o Tematskoj strategiji za zaštitu tla i od 21. prosinca 2005. o Tematskoj strategiji o sprečavanju i recikliranju otpada, doneseni kao nastavak Odluke br. 1600/2002/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. srpnja 2002. o utvrđivanju Šestog okolišnog akcijskog programa Zajednice za okoliš (11). Tim su priopćenjima utvrđeni ciljevi za zaštitu zdravlja ljudi i okoliša koji se ne mogu postići bez daljnjeg smanjenja emisija nastalih zbog industrijskih aktivnosti.

(5) Kako bi se osiguralo sprečavanje i kontrola onečišćenja, svako postrojenje trebalo bi raditi samo ako posjeduje dozvolu ili, u slučaju određenih postrojenja i aktivnosti u kojima se koriste organska otapala, samo ako posjeduje dozvolu ili je registrirano.

(6) Države članice same bi trebale odrediti pristup za utvrđivanje odgovornosti operatera postrojenja, pod uvjetom da je osigurana usklađenost s ovom Direktivom. Države članice mogu birati hoće li dozvolu izdati jednom odgovornom operateru za svako postrojenje ili će podijeliti odgovornost na nekoliko operatera koji upravljaju različitim dijelovima postrojenja. Ako njezin važeći pravni sustav predviđa samo jednog odgovornog operatera za svako postrojenje, država članica može odlučiti da zadrži takav sustav.

(7) Kako bi olakšale izdavanje dozvola, države članice trebale bi utvrditi zahtjeve za određene kategorije postrojenja u općim obvezujućim pravilima.

(8) Važno je spriječiti nesreće i nezgode te ograničiti njihove posljedice. Odgovornost vezana za posljedice nesreća i nezgoda na okoliš predmet je odgovarajućeg nacionalnog zakonodavstva i prema potrebi drugog relevantnog zakonodavstva Unije.

(9) Da bi se izbjeglo dupliciranje propisa, dozvola za postrojenje obuhvaćena Direktivom 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. listopada 2003. o uspostavi sustava trgovanja emisijskim jedinicama stakleničkih plinova unutar Zajednice (12) ne bi smjela obuhvaćati granične vrijednosti emisije za izravne emisije stakleničkih plinova iz Priloga I. toj Direktivi, osim kada je potrebno osigurati da ne dođe do nikakvog značajnog lokalnog onečišćenja ili kada je postrojenje isključeno iz te sheme.

(10) U skladu s člankom 193. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU), ova Direktiva ne sprečava države članice da zadrže ili uvedu strože zaštitne mjere, kao što su zahtjevi za emisijom stakleničkih plinova, pod uvjetom da su takve mjere usklađene s Ugovorima i da je obaviještena Komisija.

(11) Operateri bi trebali podnijeti zahtjeve za dozvolu koji sadrže podatke koji su nadležnom tijelu potrebni za utvrđivanje uvjeta dozvole. Operateri bi prilikom podnošenja zahtjeva za dozvolu trebali moći koristiti podatke koji proizlaze iz primjene Direktive Vijeća 85/337/EEZ od 27. lipnja 1985. o procjeni utjecaja određenih javnih i privatnih projekata na okoliš (13) i Direktive Vijeća 96/82/EZ od 9. prosinca 1996. o kontroli opasnosti od teških nesreća koje uključuju opasne tvari (14).

(12) Dozvola bi trebala sadržavati sve mjere potrebne kako bi se postigla visoka razina zaštite okoliša u cjelini i kako bi se osiguralo da se postrojenjem upravlja u skladu s općim načelima prema kojima su utvrđene osnovne obveze operatera. Dozvola bi također trebala sadržavati granične vrijednosti emisije za onečišćujuće tvari ili istovjetne parametre ili tehničke mjere, odgovarajuće zahtjeve za zaštitu tla i podzemnih voda i zahtjeve za praćenje stanja. Uvjete dozvole trebalo bi utvrditi na temelju najboljih raspoloživih tehnika.

(13) Kako bi se odredile najbolje raspoložive tehnike i ograničile nejednakosti u Uniji koje se odnose na razinu emisija iz industrijskih aktivnosti, potrebno je sastaviti referentne dokumente za najbolje raspoložive tehnike (dalje u tekstu „referentni dokumenti o NRT-u”), revidirati ih i prema potrebi ažurirati putem razmjene podataka s dionicima te putem procedure odbora donijeti ključne elemente referentnih dokumenata o NRT-u (dalje u tekstu „zaključci o NRT-u”). S tim u vezi Komisija bi trebala kroz proceduru odbora utvrditi smjernice za prikupljanje podataka, za razradu referentnih dokumenata o NRT-u i za osiguranje njihove kvalitete. Zaključci o NRT-u trebali bi biti referentni za određivanje uvjeta dozvole. Oni mogu biti nadopunjeni drugim izvorima. Komisija bi trebala ažurirati referentne dokumente o NRT-u najkasnije 8 godina nakon objavljivanja prethodne verzije.

(14) Kako bi osigurala učinkovitu i aktivnu razmjenu podataka koja dovodi do visokokvalitetnih referentnih dokumenata o NRT-u, Komisija bi trebala uspostaviti forum koji radi na transparentan način. Potrebno je uspostaviti praktične dogovore o razmjeni podataka i dostupnosti referentnih dokumenata o NRT-u, posebno kako bi se osiguralo da države članice i dionici dostavljaju podatke zadovoljavajuće kvalitete i količine utemeljene na utvrđenim smjernicama, kako bi se omogućilo određivanje najboljih raspoloživih tehnika i tehnika u nastajanju.

(15) Važno je nadležnim tijelima omogućiti dovoljnu fleksibilnost u određivanju graničnih vrijednosti emisije koje osiguravaju da u normalnim uvjetima rada emisije ne prelaze razine emisija koje su povezane s najboljim raspoloživim tehnikama. U tu svrhu, nadležno tijelo može odrediti ograničenja emisije koja se razlikuju od razina emisija povezanih s najboljim raspoloživim tehnikama u smislu vrijednosti, vremenskih razdoblja i referentnih uvjeta koji su primijenjeni, sve dotle dok se putem rezultata praćenja emisija može dokazati da emisije nisu prekoračile razine emisija koje su povezane s najboljim raspoloživim tehnikama. Poštovanje graničnih vrijednosti emisija koje su utvrđene u dozvolama rezultira emisijama koje su ispod tih graničnih vrijednosti emisija.

(16) Kako bi se vodilo računa o određenim posebnim okolnostima u kojima bi primjena razina emisije povezanih s najboljim raspoloživim tehnikama dovela do nerazmjerno visokih troškova u usporedbi s koristima za okoliš, nadležna tijela trebala bi utvrditi granične vrijednosti emisija koje odstupaju od tih razina. Takva odstupanja trebala bi se temeljiti na procjeni, vodeći računa o dobro utvrđenim kriterijima. Granične vrijednosti emisija utvrđene u ovoj Direktivi ne smiju se prekoračiti. Ni u kojem se slučaju ne bi trebalo prouzročiti značajno onečišćenje te bi se trebala postići visoka razina zaštite okoliša u cijelosti.

(17) Kako bi operaterima omogućilo da testiraju tehnike u nastajanju koje bi mogle pružiti višu opću razinu zaštite okoliša, ili barem istu razinu zaštite okoliša uz veće uštede od postojećih najboljih raspoloživih tehnika, nadležno tijelo trebalo bi imati mogućnost dodjeljivanja privremenih izuzeća od razina emisija povezanih s najboljim raspoloživim tehnikama.

(18) Promjene u postrojenju mogu dovesti do viših razina onečišćenja. Operateri bi trebali obavijestiti nadležno tijelo o svim planiranim promjenama koje mogu utjecati na okoliš. Značajne promjene u postrojenjima koje mogu imati značajne negativne učinke na zdravlje ljudi ili okoliš ne bi trebalo provoditi bez dozvole koja se izdaje u skladu s ovom Direktivom.

(19) Rasipanje gnojiva značajno doprinosi emisijama onečišćujućih tvari u zrak i vodu. Radi ispunjavanja ciljeva utvrđenih u Tematskoj strategiji o onečišćenju zraka i u zakonodavstvu Unije o zaštiti vode, nužno je da Komisija preispita potrebu za uspostavljanjem najprikladnijih kontrola ovih emisija putem primjene najboljih raspoloživih tehnika.

(20) Intenzivan uzgoj peradi i stoke značajno doprinosi emisijama onečišćujućih tvari u zrak i vodu. Radi ispunjavanja ciljeva utvrđenih u Tematskoj strategiji o onečišćenju zraka i u zakonodavstvu Unije o zaštiti vode, nužno je da Komisija preispita potrebu za uspostavljanjem diferenciranih pragova kapaciteta za različite vrste peradi kako bi se definiralo područje primjene ove Direktive i da preispita potrebu za uspostavljanjem najprikladnijih kontrola emisija iz postrojenja za uzgoj stoke.

(21) Kako bi se vodilo računa o razvoju najboljih raspoloživih tehnika ili ostalim promjenama u postrojenju, potrebno je redovno razmatrati uvjete dozvola i prema potrebi ih ažurirati, posebno kod donošenja novih ili ažuriranih zaključaka o NRT-u.

(22) U posebnim slučajevima kada se prilikom ponovnog razmatranja i ažuriranja dozvole utvrdi da bi za uvođenje novih najboljih raspoloživih tehnika moglo biti potrebno više od 4 godine nakon objavljivanja odluke o zaključcima o NRT-u, nadležna tijela mogu u uvjetima dozvola odrediti duže vremensko razdoblje ako je to opravdano na temelju kriterija iz ove Direktive.

(23) Potrebno je osigurati da rad postrojenja ne dovodi do smanjenja kvalitete tla i podzemnih voda. Uvjeti dozvola stoga trebali bi sadržavati odgovarajuće mjere za sprečavanje emisija u tlo i podzemne vode i redovnu kontrolu tih mjera kako bi se izbjegla curenja, rasipanja, nezgode ili nesreće do kojih dolazi tijekom korištenja opreme i skladištenja. Kako bi se moguće onečišćenje tla i podzemnih voda otkrilo u ranoj fazi i stoga poduzele odgovarajuće korektivne mjere prije širenja onečišćenja, također je potrebno pratiti predmetne opasne tvari u tlu i podzemnim vodama. Kod utvrđivanja učestalosti praćenja mogu se uzeti u obzir vrsta preventivnih mjera i opseg i učestalost njihovog nadziranja.

(24) Kako bi se osiguralo da rad postrojenja ne umanjuje kvalitetu tla i podzemnih voda, potrebno je kroz temeljno izvješće utvrditi stanje onečišćenosti tla i podzemnih voda. Temeljno izvješće trebalo bi biti praktičan alat koji u što većoj mjeri omogućuje kvantificiranu usporedbu između stanja lokacije opisanog u tom izvješću i stanja lokacije nakon konačnog prestanka aktivnosti, kako bi se utvrdilo da li je došlo do značajnog porasta onečišćenja tla i podzemnih voda. Temeljno bi izvješće stoga trebalo sadržavati informacije koje koriste postojeće podatke o mjerenjima tla i podzemnih voda te povijesne podatke vezane za korištenje lokacije u prošlosti.

(25) U skladu s načelom „onečišćivač plaća”, prilikom procjene razine značaja onečišćenja tla i podzemnih voda koje je uzrokovao operater, a koje bi za sobom povlačilo obvezu vraćanja lokacije u stanje opisano u temeljnom izvješću, države članice trebale bi voditi računa o uvjetima dozvole koji su se primjenjivali tijekom provođenja predmetne aktivnosti, mjerama za sprečavanje onečišćenja koje su donesene za postrojenje i o relativnom porastu onečišćenja u usporedbi s ukupnim onečišćenjem identificiranim u temeljnom izvješću. Odgovornost za onečišćenje koje nije uzrokovao operater predmet je relevantnog nacionalnog zakonodavstva i, gdje je primjenjivo, drugog relevantnog zakonodavstva Unije.

(26) Kako bi se osigurala učinkovita primjena i provedba ove Direktive, operateri bi trebali redovito izvješćivati nadležno tijelo o ispunjavanju uvjeta dozvole. Države članice trebale bi osigurati da i operater i nadležno tijelo poduzmu potrebne mjere u slučaju nepoštovanja ove Direktive te predvidjeti sustav okolišnih inspekcija. Države članice trebale bi osigurati dovoljan broj djelatnika koji posjeduju vještine i kvalifikacije potrebne za učinkovitu provedbu tih inspekcija.

(27) U skladu s Aarhuškom konvencijom o pristupu informacijama, sudjelovanju javnosti u odlučivanju i pristupu pravosuđu u pitanjima okoliša (15), učinkovito sudjelovanje javnosti u odlučivanju nužno je kako bi omogućilo javnosti da izrazi, a donositeljima odluka da uzmu u obzir, mišljenja i zabrinutosti koje mogu biti od važnosti za te odluke, čime se povećava transparentnost procesa donošenja odluka i doprinosi svijesti javnosti o pitanjima okoliša te podupiru donesene odluke. Članovi zainteresirane javnosti trebali bi imati pristup pravosuđu kako bi doprinijeli zaštiti prava na život u okolišu koji je siguran za osobno zdravlje i dobrobit.

(28) Izgaranje goriva u postrojenjima s ukupnom nazivnom ulaznom toplinskom snagom manjom od 50 MW značajno doprinosi emisijama onečišćujućih tvari u zrak. U svrhu postizanja ciljeva iz Tematske strategije o onečišćenju zraka, Komisija bi trebala preispitati potrebu za uspostavljanjem najprikladnije kontrole emisija iz takvih postrojenja. Ta revizija trebala bi voditi računa o specifičnostima uređaja za loženje koji se koriste u zdravstvenim ustanovama, posebno s obzirom na njihovu iznimnu uporabu u hitnim slučajevima.

(29) Veliki uređaji za loženje u velikoj mjeri doprinose emisijama onečišćujućih tvari u zrak, što ima značajan utjecaj na zdravlje ljudi i okoliš. Kako bi se smanjio taj utjecaj i kako bi se radilo na ispunjavanju zahtjeva Direktive 2001/81/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. listopada 2001. o nacionalnim gornjim granicama emisija određenih onečišćujućih tvari u atmosferi (16) i ispunjavanju ciljeva iz Tematske strategije o onečišćenju zraka, potrebno je utvrditi strože granične vrijednosti emisije na razini Unije za određene kategorije postrojenja za izgaranje i onečišćivača.

(30) Komisija bi trebala preispitati potrebu za uspostavljanjem graničnih vrijednosti emisije u čitavoj Uniji, i izmijeniti granične vrijednosti emisije utvrđene u Prilogu V. za određene uređaje za loženje vodeći računa o revidiranju i ažuriranju relevantnih referentnih dokumenata o NRT-u. U tom kontekstu Komisija bi trebala uvažiti specifičnosti energetskih sustava rafinerija.

(31) Zbog karakteristika određenih domaćih krutih goriva prikladno je radije primijeniti minimalne stope odsumporavanja nego granične vrijednosti emisije za sumporni dioksid za uređaje za loženje koji koriste takva goriva. Štoviše, kako je moguće da specifične karakteristike uljnog škriljevca ne dozvole primjenu istih tehnika za smanjivanje sumpora ili postizanje iste učinkovitosti u odsumporavanju kao kod drugih goriva, prikladna je malo niža minimalna stopa odsumporavanja za uređaje koji koriste ovo gorivo.

(32) U slučaju da zbog ozbiljne nestašice dođe do naglog prekida u opskrbi goriva ili plina s niskim udjelom sumpora, nadležno tijelo trebalo bi dodijeliti privremena izuzeća kako bi omogućilo da emisije iz predmetnih uređaja za izgaranje prekorače granične vrijednosti emisije utvrđene ovom Direktivom.

(33) Kako bi se ograničili negativni učinci onečišćenja na okoliš, predmetni operater ne bi smio puštati u rad uređaj za loženje duže od 24 sata nakon kvara ili oštećenja opreme za smanjivanje emisija, a rad bez opreme za smanjivanje emisija ne bi smio trajati duže od 120 sati u 12-mjesečnom razdoblju. Ipak, kada postoji važnija potreba za opskrbom energijom ili je potrebno izbjeći ukupno povećanje emisija zbog rada drugog uređaja za loženje, nadležno tijelo trebalo bi imati mogućnost odobravanja izuzeća od tih vremenskih ograničenja.

(34) Kako bi se osigurala visoka razina zaštite okoliša i zdravstvene zaštite i da bi se izbjegla prekogranična kretanja otpada ka postrojenjima koja rade prema nižim standardima zaštite okoliša, potrebno je utvrditi i zadržati stroge uvjete rada, tehničke zahtjeve i granične vrijednosti emisije za postrojenja koja spaljuju ili suspaljuju otpad unutar Unije.

(35) Upotreba organskih otapala u određenim aktivnostima i postrojenjima uzrokuje emisije organskih spojeva u zrak, što doprinosi lokalnom i prekograničnom stvaranju fotokemijskih oksidanata koji štete prirodnim resursima i imaju štetne učinke na zdravlje ljudi. Stoga je potrebno poduzeti preventivne radnje protiv uporabe organskih otapala i postaviti zahtjev za poštovanjem graničnih vrijednosti emisije za organska otapala i odgovarajućih uvjeta rada. Operaterima bi trebalo omogućiti da poštuju zahtjeve sheme smanjivanja emisija umjesto da poštuju granične vrijednosti emisije utvrđene ovom Direktivom, gdje ostale mjere, kao što su uporaba proizvoda ili tehnika s malim sadržajem otapala ili bez otapala, omogućuju alternativne načine postizanja istovjetnog smanjenja emisije.

(36) Postrojenja koja proizvode titan-dioksid mogu dovesti do značajnog onečišćenja zraka i vode. Kako bi se umanjili takvi učinci, potrebno je na razini Unije utvrditi strože granične vrijednosti emisije za određene onečišćujuće tvari.

(37) S obzirom na uključivanje u opseg nacionalnih zakona i ostalih propisa koji su stupili na snagu kako bi postrojenja za proizvodnju keramičkih proizvoda pečenjem udovoljila zahtjevima ove Direktive, na temelju karakteristika nacionalnog industrijskog sektora te kako bi omogućile jasno tumačenje opsega, države članice trebale bi odlučiti hoće li primjenjivati oba kriterija, proizvodni kapacitet i kapacitet peći, ili samo jedan od tih dvaju kriterija.

(38) Kako bi pojednostavnila izvješćivanje i smanjila nepotrebno administrativno opterećenje, Komisija bi trebala utvrditi metode za usklađivanje načina stavljanja podataka na raspolaganje u skladu s ovom Direktivom s ostalim zahtjevima zakonodavstva Unije, a posebno s Uredbom (EZ) br. 166/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. siječnja 2006. o osnivanju Europskog registra ispuštanja i prijenosa onečišćujućih tvari (17).

(39) Kako bi se osigurali jednaki uvjeti za provedbu, Komisiji bi trebalo dati provedbene ovlasti da donese smjernice o prikupljanju podataka, o izradi referentnih dokumenata o NRT-u i o osiguranju njihove kvalitete, uključujući prikladnost njihovog sadržaja i formata, da donese odluke o zaključcima o NRT-u, da uspostavi detaljna pravila za određivanje razdoblja uključivanja i isključivanja i za prijelazne nacionalne planove za velike uređaje za loženje te da ustanovi vrstu, format i učestalost podataka koje države članice trebale bi staviti na raspolaganje Komisiji. U skladu s člankom 291. UFEU-a, pravila i opća načela koja se odnose na mehanizme kontrole izvršavanja provedbenih ovlasti od strane Komisije koju provode države članice trebalo bi donijeti unaprijed putem uredbe donesene u skladu s uobičajenim zakonodavnim postupkom. Do donošenja te nove uredbe i dalje se primjenjuje Odluka Vijeća 1999/468/EZ od 28. lipnja 1999. o utvrđivanju postupaka za izvršavanje provedbenih ovlasti dodijeljenih Komisiji (18), s iznimkom regulatornog postupka s kontrolom, koji nije primjenjiv.

(40) Komisija bi trebala imati ovlasti usvojiti akte s prenesenim ovlastima u skladu s člankom 290. UFEU u vezi s određivanjem datuma početka provedbe stalnih mjerenja emisija teških metala i dioksina i furana u zrak, te prilagodbom određenih dijelova priloga V., VI. i VII. znanstvenom i tehničkom napretku. U slučaju postrojenja za spaljivanje otpada i postrojenja za suspaljivanje otpada, to, inter alia, može obuhvaćati uspostavljanje kriterija kojim se odobrava izuzeće od stalnog mjerenja ukupnih emisija krutih čestica. Osobito je važno da Komisija provede odgovarajuća savjetovanja tijekom pripremnog rada, uključujući i stručnu razinu.

(41) Kako bi riješila značajno onečišćenje okoliša, na primjer teškim metalima i dioksinima i furanima, Komisija bi trebala na temelju procjene primjene najboljih raspoloživih tehnika u određenim aktivnostima ili kroz utjecaj tih aktivnosti na okoliš u cjelini, predstaviti prijedloge minimalnih zahtjeva za granične vrijednosti emisije i za pravila o praćenju i poštovanju za čitavu Uniju.

(42) Države članice trebale bi propisati pravila o sankcijama za kršenje nacionalnih odredaba donesenih u skladu s ovom Direktivom i osigurati njihovu provedbu. Te sankcije trebale bi biti učinkovite, proporcionalne i odvraćajuće.

(43) Kako bi se postojećim postrojenjima osiguralo dovoljno vremena da se tehnički prilagode novim zahtjevima ove Direktive, neki od novih zahtjeva trebali bi se na ta postrojenja primjenjivati nakon fiksnog razdoblja od datuma primjene ove Direktive. Uređaji za loženje trebaju dovoljno vremena za donošenje potrebnih mjera za smanjivanje emisija kako bi zadovoljili granične vrijednosti emisije iz Priloga V.

(44) Budući da ciljeve ove Direktive ne mogu dostatno ostvariti države članice, odnosno osiguranje visoke razine zaštite okoliša i poboljšanje kvalitete okoliša, nego ih se zbog prekogranične prirode onečišćenja uzrokovanih industrijskim aktivnostima može na bolji način ostvariti na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti određenim u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji. U skladu s načelom proporcionalnosti određenim u tom članku, ova Direktiva ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tih ciljeva.

(45) Ova Direktiva poštuje temeljna prava i načela utvrđena posebno u Povelji o temeljnim pravima Europske unije. Ova Direktiva posebno ima za cilj promicati primjenu članka 37. te Povelje.

(46) Obveza prijenosa ove Direktive u nacionalno pravo trebala bi biti ograničena na one odredbe koje predstavljaju bitnu promjenu u usporedbi s prethodnim Direktivama. Obveza prijenosa odredaba koje su nepromijenjene proizlazi iz prethodnih Direktiva.

(47) U skladu sa stavkom 34. Međuinstitucionalnog sporazuma o boljoj izradi zakonodavstva (19), države članice se za sebe i u interesu Unije potiču na sastavljanje i javno objavljivanje vlastitih tablica koje će što bolje prikazati korelaciju između ove Direktive i prenesenih mjera.

(48) Ova Direktiva ne smije dovoditi u pitanje obveze država članica koje se odnose na rokove za prijenos u nacionalno zakonodavstvo i primjenu Direktiva iz Priloga IX. dijela B,

DONIJELI SU OVU DIREKTIVU:

POGLAVLJE 1.

ZAJEDNIČKE ODREDBE

Članak 1.

Predmet

Ovom se Direktivom propisuju pravila o integriranom sprečavanju i kontroli onečišćenja nastalog zbog industrijskih aktivnosti.

Također se propisuju pravila namijenjena sprečavanju ili, gdje to nije izvedivo, smanjenju emisija u zrak, vodu i zemlju te sprečavanju nastajanja otpada, kako bi se postigla visoka razina zaštite okoliša u cijelosti.

Članak 2.

Područje primjene

1. Ova se Direktiva primjenjuje na industrijske aktivnosti koje uzrokuju onečišćenje iz Poglavlja II. do VI.

2. Ova se Direktiva ne primjenjuje na istraživačke aktivnosti, razvojne aktivnosti ili testiranje novih proizvoda i postupaka.

Članak 3.

Definicije

U smislu ove Direktive primjenjuju se sljedeće definicije:

(1) „tvar” znači bilo koji kemijski element i njegovi spojevi, osim sljedećih tvari: (a) radioaktivne tvari iz članka 1. Direktive Vijeća 96/29/Euratom od 13. svibnja 1996. o utvrđivanju osnovnih sigurnosnih normi za zaštitu zdravlja radnika i stanovništva od opasnosti od ionizirajućeg zračenja (20); (b) genetski modificirani mikroorganizmi iz članka 2. stavka (b) Direktive 2009/41/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 6. svibnja 2009. o ograničenoj upotrebi genetski modificiranih mikroorganizama (21); (c) genetski modificirani organizmi iz točke 2. članka 2. Direktive 2001/18/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. ožujka 2001. o namjernom uvođenju genetski modificiranih organizama u okoliš (22);

(2) „onečišćenje” znači izravno ili neizravno, ljudskom djelatnošću izazvano ispuštanje tvari, vibracija, topline ili buke u zrak, vodu ili zemlju, koje može biti štetno za zdravlje ljudi ili kvalitetu okoliša, dovodi do štete po materijalnu imovinu, remeti značajke okoliša ili utječe na druge pravovaljane oblike korištenja okoliša;

(3) „postrojenje” znači nepokretna tehnička jedinica u kojoj se obavljaju jedna ili više djelatnosti iz Priloga I. ili dijela 1. Priloga VII., kao i bilo koje druge izravno pridružene djelatnosti tehnički povezane s djelatnostima koje se obavljaju na toj lokaciji iz tih priloga i koje bi mogle imati utjecaj na emisije i onečišćenje;

(4) „emisija” znači izravno ili neizravno ispuštanje tvari, vibracija, topline ili buke iz pojedinačnih ili difuznih izvora u postrojenju u zrak, vodu ili zemlju;

(5) „granična vrijednost emisije” znači masa izražena u obliku određenih specifičnih parametara, koncentracija i/ili razina emisije koja se ne smije prekoračiti tijekom jednog ili više vremenskih razdoblja;

(6) „standard kvalitete okoliša” znači skup zahtjeva koje određeni okoliš ili njegova sastavnica moraju ispuniti u određenom roku, kako je utvrđeno u zakonodavstvu Unije;

(7) „dozvola” znači pisano odobrenje za rad čitavog postrojenja ili jednog njegovog dijela ili uređaja za loženje, postrojenja za spaljivanje otpada ili postrojenja za suspaljivanje otpada;

(8) „opća obvezujuća pravila” znači granične vrijednosti emisije ili ostali uvjeti, barem na razini sektora, koji su doneseni kako bi se pomoću njih izravno utvrdili uvjeti dozvole;

(9) „značajna promjena” znači promjena vezana za način funkcioniranja, proširenje postrojenja ili uređaja za loženje, postrojenja za spaljivanje otpada ili suspaljivanje otpada, koje može imati značajne negativne utjecaje na zdravlje ljudi ili na okoliš;

(10) „najbolje raspoložive tehnike” znači najučinkovitiji i najnapredniji razvojni stupanj u razvoju djelatnosti i njihovih metoda rada koji pokazuje praktičnu pogodnost tehnike za postizanje graničnih vrijednosti emisija i drugih uvjeta okolišne dozvole te koji je razvijen da sprečava, ili tamo gdje to nije izvedivo, smanjuje emisije i utjecaj na okoliš u cjelini: (a) „tehnike” znači i tehnologija koja se koristi i način na koji je postrojenje projektirano, izgrađeno, održavano, korišteno i stavljeno izvan uporabe; (b) „raspoložive tehnike” znači one tehnike razvijene u rasponu koji dopušta primjenu u odgovarajućem industrijskom sektoru, u gospodarski i tehnički održivim uvjetima, uzimajući u obzir i troškove i prednosti, bez obzira na to da li se navedene tehnike koriste ili proizvode u predmetnoj državi članici, sve dok su one razumno dostupne operateru; (c) „najbolje” znači najučinkovitije u postizanju visoke opće razine zaštite okoliša kao cjeline;

(11) „referentni dokument o NRT-a” znači dokument nastao kao rezultat razmjene podataka koja je organizirana u skladu s člankom 13., sastavljen za utvrđene aktivnosti, koji posebno opisuje primijenjene tehnike, sadašnje razine emisija i potrošnje, tehnike koje su razmatrane kod određivanja najboljih raspoloživih tehnika, kao i zaključke o NRT-u i bilo koje tehnike u nastajanju, vodeći posebno računa o kriterijima iz Priloga III.;

(12) „zaključci o NRT-u” znači dokument koji sadrži dijelove referentnog dokumenta o NRT-u kojim se propisuju zaključci o najboljim raspoloživim tehnikama, njihov opis, podaci za procjenu njihove primjenjivosti, razine emisije povezane s najboljim raspoloživim tehnikama, povezano praćenje, povezane razine potrošnje i prema potrebi odgovarajuće mjere za oporavak lokacije;

(13) „razine emisije povezane s najboljim raspoloživim tehnikama” znači razine emisija postignute u normalnim uvjetima rada pri korištenju najbolje raspoložive tehnike ili kombinacije najboljih raspoloživih tehnika, kako je opisano u zaključcima o NRT-u, izraženo kao prosjek tijekom zadanog vremenskog razdoblja, pod posebnim referentnim uvjetima;

(14) „tehnika u nastajanju” znači nova tehnika za industrijsku aktivnost koja bi, ako se komercijalno razvije, mogla pružiti višu opću razinu zaštite okoliša ili barem jednaku razinu zaštite okoliša, uz veće uštede troškova od postojećih najboljih raspoloživih tehnika;

(15) „operater” znači svaka fizička i pravna osoba koja upravlja radom ili kontrolira čitavo ili dio postrojenja ili uređaja za loženje, postrojenja za spaljivanje otpada ili postrojenja za suspaljivanje otpada ili, gdje je to predviđeno u nacionalnom zakonodavstvu, osoba na koju je prenesena ovlast donošenja ekonomskih odluka o tehničkom funkcioniranju postrojenja ili uređaja;

(16) „javnost” znači jedna ili više fizičkih ili pravnih osoba i, u skladu s nacionalnim zakonima ili praksom, njihove skupine, udruge ili organizacije;

(17) „zainteresirana javnost” znači javnost na koju utječe ili bi moglo utjecati odlučivanje o okolišu, ili ima interes u donošenju odluka o dodjeljivanju ili ažuriranju dozvole ili uvjeta dozvole; u smislu ove definicije, udruge civilnog društva koje djeluju na području zaštite okoliša i ispunjavaju sve uvjete propisane nacionalnim zakonodavstvom smatraju se zainteresiranima;

(18) „opasne tvari” znači tvari ili pripravci iz članka 3. Uredbe (EZ) br. 1272/2008 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 2008. o razvrstavanju, označivanju i pakiranju tvari i smjesa (23);

(19) „temeljno izvješće” znači podaci o stanju tla i podzemnih voda koje su onečišćene predmetnim opasnim tvarima;

(20) „podzemne vode” znači podzemne vode iz točke 2. članka 2. Direktive 2000/60/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. listopada 2000. o uspostavljanju okvira za djelovanje Zajednice u području politike voda (24);

(21) „tlo” znači gornji sloj Zemljine kore, smješten između kamene podloge i površine. Tlo se sastoji od čestica minerala, organske tvari, vode, zraka i živih organizama;

(22) „inspekcija zaštite okoliša” znači sve aktivnosti, uključujući i posjete lokaciji, praćenje emisija i provjeravanje internih izvješća i prateće dokumentacije, ovjeru samopraćenja, provjeravanje tehnika koje se koriste i prikladnosti upravljanja okolišem postrojenja, koje poduzima nadležno tijelo ili se poduzimaju u njegovo ime, kako bi se provjerila i unaprijedila sukladnost postrojenja s uvjetima njihovih dozvola i kako bi se, prema potrebi, pratio njihov učinak na okoliš;

(23) „perad” znači perad iz točke 1. članka 2. Direktive Vijeća 90/539/EEZ od 15. listopada 1990. o uvjetima zdravlja životinja kojima se uređuju trgovina unutar Zajednice i uvoz iz trećih zemalja peradi i jaja za valenje (25);

(24) „gorivo” znači svi kruti, tekući ili plinoviti zapaljivi materijali;

(25) „uređaj za loženje” znači svaka tehnička naprava u kojoj goriva oksidiraju kako bi se iskoristila na taj način dobivena toplina;

(26) „dimnjak” znači struktura koja sadrži jednu ili više cijevi kroz koje prolaze otpadni plinovi i ispuštaju se u zrak;

(27) „radni sati” znači vrijeme, izraženo u satima, tijekom kojeg uređaj za loženje u cijelosti ili djelomično radi i ispušta emisije/onečišćujuće tvari u zrak, osim razdoblja uključivanja i isključivanja;

(28) „stopa odsumporavanja” znači omjer, tijekom zadanog vremenskog razdoblja, količine sumpora koju uređaj za loženje ne emitira u zrak u odnosu na količinu sumpora koja je sadržana u krutom gorivu koje se unosi u uređaj za loženje i koje je korišteno u postrojenju u istom vremenskom razdoblju;

(29) „domaće kruto gorivo” znači prirodno nastalo kruto gorivo izvađeno na lokalnom području koje izgara u uređaju za loženje koje je posebno dizajnirano za to gorivo;

(30) „ograničavajuće gorivo” znači gorivo koje, među svim gorivima koja se koriste u uređaju za loženje koje koristi više vrsta goriva i koje koristi destilacijske i preradbene ostatke od rafiniranja sirove nafte za vlastite potrebe, same ili s drugim gorivima, ima najvišu graničnu vrijednost emisije iz dijela 1. Priloga V. ili, u slučaju kad nekoliko goriva ima istu graničnu vrijednost emisije, gorivo koje ima najveću ulaznu toplinsku snagu među tim gorivima;

(31) „biomasa” znači bilo što od sljedećeg: (a) proizvode koji sadrže bilo kakve biljne tvari iz poljoprivrede ili šumarstva koje se mogu iskoristiti kao gorivo u smislu oporabe njihovog energetskog sadržaja; (b) sljedeći otpad: i. biljni otpad iz poljoprivrede i šumarstva; ii. biljni otpad iz prehrambene industrije, ako se koristi za dobivanje toplinske energije; iii. vlaknasti biljni otpad iz proizvodnje primarne celuloze i iz proizvodnje papira iz celuloze, ako je suspaljen na mjestu proizvodnje a i ako se koristi za proizvodnju toplinske energije; iv. otpad od pluta; v. drveni otpad osim drvenog otpada koji može sadržavati halogenirane organske spojeve ili teške metale kao posljedicu obrade sredstvima za zaštitu drveta ili premazima, što posebno obuhvaća drveni otpad koji potječe iz otpada nastaloga gradnjom ili rušenjem;

(32) „ložište s mješanim gorivom” znači svako ložište koje može koristiti, istodobno ili kao alternativu, dvije ili više vrsta goriva;

(33) „plinska turbina” znači svaki rotirajući stroj koji pretvara toplinsku energiju u mehanički rad i koji se sastoji uglavnom od kompresora, toplinskog uređaja u kojem gorivo oksidira kako bi grijalo radnu tekućinu, i turbine;

(34) „plinski motor” znači motor s unutarnjim izgaranjem koji radi prema Otto ciklusu i za paljenje goriva koristi iskru (svjećicu) ili, u slučaju motora s više vrsta goriva, s paljenjem na kompresiju;

(35) „dizelski motor” znači motor s unutarnjim izgaranjem koji radi prema dizelskom ciklusu s kompresijskim paljenjem;

(36) „mali izolirani sustav” znači mali izolirani sustav iz točke 26. članka 2. Direktive 2003/54/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2003. o zajedničkim pravilima za unutarnje tržište električne energije (26);

(37) „otpad” znači otpad iz točke 1. članka 3. Direktive 2008/98/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 19. studenoga 2008. o otpadu (27);

(38) „opasni otpad” znači opasni otpad iz točke 2. članka 3. Direktive 2008/98/EZ;

(39) „miješani komunalni otpad” znači otpad iz domaćinstava kao i komercijalni, industrijski i institucionalni otpad koji je zbog svoje prirode i sastava sličan otpadu iz domaćinstava, osim frakcija koje su navedene u poglavlju 20 01 Priloga Odluci 2000/532/EZ (28) koje se prikupljaju odvojeno na izvoru i osim ostalog otpada navedenog u poglavlju 20 02 tog Priloga;

(40) „postrojenja za spaljivanje otpada” znači sve nepokretne ili pokretne tehničke jedinice i oprema namijenjena termičkoj obradi otpada, s oporabom toplline ili bez nje, proizvedene izgaranjem, putem oksidacijskog spaljivanja otpada kao i ostalim postupcima toplinske obrade kao što su piroliza, uplinjavanje ili plazma postupak, ako se tvari nastale obradom kasnije spaljuju;

(42) „nazivni kapacitet” znači zbroj kapaciteta spaljivanja peći od kojih se sastoji postrojenje za spaljivanje otpada ili postrojenje za suspaljivanje otpada kako je to naveo proizvođač a potvrdio operater, vodeći računa o kaloričnoj vrijednosti otpada izraženoj u količini spaljenog otpada po satu;

(43) „dioksini i furani” znači svi poliklorirani dibenzo-p-dioksini i dibenzofurani navedeni u dijelu 2. Priloga VI.;

(44) „organski spojevi” znači svi spojevi koji sadrže barem ugljik i jedan ili više od sljedećih elemenata: vodik, halogene, kisik, sumpor, fosfor, silicij ili dušik, osim ugljikovih oksida i anorganskih karbonata i bikarbonata;

(45) „hlapljivi organski spojevi” znači svi organski spojevi kao i frakcije kreozota, koji pri 293,15 K imaju tlak pare od 0,01 kPA ili više, ili imaju odgovarajuću hlapljivost u određenim uvjetima korištenja;

(46) „organsko otapalo” znači svaki hlapljivi organski spoj koji se koristi za bilo što od sljedećeg: (a) sam ili u kombinaciji s drugim tvarima, i bez podvrgavanja kemijskoj promjeni, za otapanje sirovina, proizvoda ili otpadnih materijala; (b) kao agens za čišćenje za otapanje onečišćenja; (c) kao otapalo; (d) za raspršivanje; (e) za podešavanje viskoznosti; (f) za podešavanje površinske napetosti; (g) kao plastifikator; (h) kao konzervator;

(47) „premaz” znači premaz iz točke 8. članka 2. Direktive 2004/42/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 21. travnja 2004. o ograničavanju emisija hlapljivih organskih spojeva nastalih upotrebom organskih otapala u nekim bojama i lakovima i proizvodima za završnu obradu vozila (29).

Članak 4.

Obveza posjedovanja dozvole

1. Države članice poduzimaju potrebne mjere kako bi osigurale da nijedno postrojenje ili uređaj za loženje, postrojenje za spaljivanje otpada ili postrojenje za suspaljivanje otpada ne radi bez dozvole.

Odstupajući od prvog podstavka, države članice mogu utvrditi postupak registracije postrojenja koja su obuhvaćena samo Poglavljem V.

Postupak registracije utvrđuje se u obvezujućem aktu i obuhvaća najmanje obavijest nadležnom tijelu od operatera o namjeri da upravlja radom postrojenja.

2. Države članice mogu omogućiti da dozvola obuhvaća dva ili više postrojenja ili dijelova postrojenja kojima upravlja isti operater na istoj lokaciji.

Ako dozvola obuhvaća dva ili više postrojenja, ona sadrži i uvjete kojima se osigurava da svako postrojenje ispunjava zahtjeve ove Direktive.

3. Države članice mogu omogućiti da dozvola obuhvaća nekoliko dijelova postrojenja kojima upravljaju različiti operateri. U takvim slučajevima u dozvoli su navedene odgovornosti svakog operatera.

Članak 5.

Dodjela dozvole

1. Ne dovodeći u pitanje ostale zahtjeve iz nacionalnog zakonodavstva ili zakonodavstva Unije, nadležno tijelo dodjeljuje dozvolu ako postrojenje udovolji zahtjevima ove Direktive.

2. Države članice poduzimaju potrebne mjere kako bi osigurale da uvjeti dozvole i postupci za dodjeljivanje dozvole budu u potpunosti koordinirani kada je uključeno više nadležnih tijela ili više operatera ili je izdano više dozvola, kako bi se osigurao učinkoviti integrirani pristup svih tijela nadležnih za ovaj postupak.

3. U slučaju novog postrojenja ili značajne promjene pri kojima se primjenjuje članak 4. Direktive 85/337/EEZ, svaki dobiveni relevantni podatak ili zaključak koji je stigao u skladu s člancima 5., 6., 7. i 9. te Direktive ispituje se i koristi za dodjeljivanje dozvole.

Članak 6.

Opća obvezujuća pravila

Ne dovodeći u pitanje obvezu posjedovanja dozvole, države članice u opća obvezujuća pravila mogu uključiti zahtjeve za određene kategorije postrojenja, uređaja za loženje, postrojenja za spaljivanje otpada ili postrojenja za suspaljivanje otpada.

Ako su donesena opća obvezujuća pravila, dozvola može jednostavno sadržavati pozivanje na takva pravila.

Članak 7.

Nezgode i nesreće

Ne dovodeći u pitanje Direktivu 2004/35/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 21. travnja 2004. o odgovornosti za okoliš u pogledu sprečavanja i otklanjanja štete u okolišu (30), u slučaju bilo kakve nezgode ili nesreće koja značajno utječe na okoliš, države članice poduzimaju potrebne mjere kako bi osigurale da:

(a) operater odmah obavijesti nadležno tijelo;

(b) operater odmah poduzme mjere za ograničavanje posljedica za okoliš i za sprečavanje mogućih nezgoda i nesreća;

(c) nadležno tijelo zahtijeva od operatera da poduzme sve odgovarajuće dopunske mjere koje nadležno tijelo smatra potrebnima kako bi se ograničile posljedice za okoliš i spriječile moguće daljnje nezgode ili nesreće.

Članak 8.

Neispunjavanje obveza

1. Države članice poduzimaju potrebne mjere kako bi osigurale da se poštuju uvjeti dozvola.

2. U slučaju kršenja uvjeta dozvola, države članice osiguravaju da:

(a) operater odmah obavijesti nadležno tijelo;

(b) operater odmah poduzme mjere za ograničavanje posljedica za okoliš i za sprečavanje mogućih nezgoda i nesreća;

(c) nadležno tijelo zahtijeva od operatera da poduzme sve odgovarajuće dopunske mjere koje nadležno tijelo smatra potrebnima kako bi se ponovo postigla sukladnost.

Rad postrojenja, uređaja za loženje, postrojenja za spaljivanje otpada, postrojenja za suspaljivanje otpada ili njihovog odgovarajućeg dijela prekida se ako kršenje uvjeta dozvole predstavlja neposrednu opasnost za zdravlje ljudi ili ako prijeti uzrokovanjem neposrednog značajnog štetnog učinka na okoliš te do ponovnog postizanja sukladnosti prema točkama (b) i (c) prvog podstavka.

Članak 9.

Emisija stakleničkih plinova

1. Ako su emisije stakleničkog plina iz postrojenja navedene u Prilogu I. Direktivi 2003/87/EZ u vezi s aktivnostima koje se obavljaju u tom postrojenju, dozvola ne uključuje graničnu vrijednost emisije za izravne emisije tog plina, osim ako je to potrebno kako bi se jamčilo da nije došlo do značajnog lokalnog onečišćenja.

2. Za aktivnosti iz Priloga I. Direktivi 2003/87/EZ, države članice mogu odlučiti da ne postavljaju zahtjeve vezane za energetsku učinkovitost u vezi s jedinicama za izgaranje ili drugim jedinicama koje emitiraju ugljikov dioksid na toj lokaciji.

3. Ako je potrebno, nadležna tijela na odgovarajući način izmjenjuju dozvolu.

4. Stavci od 1. do 3. ne primjenjuju se na postrojenja koja su privremeno isključena iz sheme za trgovanje jedinicama emisije stakleničkih plinova unutar Unije u skladu s člankom 27. Direktive 2003/87/EZ.

POGLAVLJE II.

ODREDBE ZA AKTIVNOSTI IZ PRILOGA I.

Članak 10.

Područje primjene

Ovo poglavlje primjenjuje se na aktivnosti koje su utvrđene u Prilogu I. i, gdje je primjenjivo, kojima se dostižu pragovi kapaciteta utvrđeni u tom Prilogu.

Članak 11.

Opća načela kojima se utvrđuju osnovne obveze operatera

Države članice poduzimaju potrebne mjere da bi osigurale da se postrojenjima upravlja u skladu sa sljedećim načelima:

(a) poduzimaju se sve odgovarajuće mjere za sprečavanje onečišćenja;

(b) primjenjuju se najbolje raspoložive tehnike;

(c) ne uzrokuje se značajno onečišćenje;

(d) sprečava se nastajanje otpada u skladu s Direktivom 2008/98/EZ;

(e) ako je nastao otpad, on je prema redoslijedu važnosti i u skladu s Direktivom 2008/98/EZ, pripremljen za ponovnu uporabu, recikliran, oporabljen ili, ako je to tehnički i ekonomski neizvedivo, zbrinut na način da se izbjegne ili umanji bilo kakav učinak na okoliš;

(f) energija se učinkovito koristi;

(g) poduzimaju se potrebne mjere kako bi se spriječile nesreće i ograničile njihove posljedice;

(h) nakon konačnog prestanka aktivnosti, poduzete su potrebne mjere kako bi se izbjegao svaki rizik od onečišćenja i kako bi se radna lokacija vratila u zadovoljavajuće stanje definirano u skladu s člankom 22.

Članak 12.

Zahtjevi za dozvole

1. Države članice poduzimaju potrebne mjere da bi osigurale da zahtjev za dozvolu sadrži opis sljedećeg:

(a) postrojenja i njegovih aktivnosti;

(b) sirovina i pomoćnih materijala, ostalih tvari i energije koja se koristi u postrojenju ili je postrojenje proizvodi;

(c) izvora emisija iz postrojenja;

(d) stanja lokacije na kojoj se nalazi postrojenje;

(e) gdje je primjenjivo, temeljnog izvješća u skladu s člankom 22. stavkom 2.;

(f) prirode i količine predvidivih emisija iz postrojenja u svaki medij, kao i utvrđivanja značajnih učinaka emisija na okoliš;

(g) predložene tehnologije i ostalih tehnika za sprečavanje ili, ako to nije moguće, smanjenje emisija iz postrojenja;

(h) mjera za sprečavanje, pripremu za ponovnu uporabu, recikliranje ili oporabu otpada nastalog u postrojenju;

(i) daljnjih mjera koje su planirane kako bi se zadovoljila opća načela osnovnih obveza operatera iz članka 11.;

(j) mjera koje su planirane za praćenje emisija u okoliš;

(k) glavnih alternativa predloženoj tehnologiji, tehnikama i mjerama koje je proučio podnositelj zahtjeva.

Zahtjev za dozvolu također uključuje sažetak, koji nije tehničke prirode, detalja iz prvog podstavka.

2. Ako podatak koji je dostavljen u skladu sa zahtjevima iz Direktive 85/337/EEZ ili sigurnosnim izvješćem pripremljenim u skladu s Direktivom 96/82/EZ ili drugim podacima koji su sastavljeni kao odgovor na ostalo zakonodavstvo ispunjava bilo koji od zahtjeva iz stavka 1., takav podatak može biti uključen u zahtjev ili priložen zahtjevu.

Članak 13.

Referentni dokumenti o NRT-u i razmjena podataka

1. Kako bi sastavila, revidirala i prema potrebi ažurirala referentne dokumente o NRT-u, Komisija organizira razmjenu podataka između država članica, predmetnih industrija, nevladinih organizacija koje promiču zaštitu okoliša i Komisije.

2. Razmjena podataka se posebno odnosi na sljedeće:

(a) rad postrojenja i tehnika u smislu emisija, prema potrebi izražen u obliku kratkoročnih i dugoročnih prosjeka i povezanih referentnih uvjeta, potrošnje i prirode sirovina, potrošnje vode, korištenja energije i stvaranja otpada;

(b) tehnike koje su korištene, praćenje koje je povezano s njima, učinke prijenosa onečišćenja s medija na medij, ekonomsku i tehničku održivost i njihov razvoj;

(c) najbolje raspoložive tehnike i tehnike u nastajanju koje su utvrđene nakon razmatranja pitanja iz točke (a) i točke (b).

3. Komisija osniva i redovno saziva forum sastavljen od predstavnika država članica, predmetnih industrija i nevladinih organizacija koje promiču zaštitu okoliša.

Komisija od foruma dobiva mišljenje o praktičnim dogovorima o razmjeni podataka i posebno o sljedećem:

(a) poslovniku foruma;

(b) programu rada za razmjenu podataka;

(c) smjernicama za prikupljanje podataka;

(d) smjernicama za sastavljanje referentnih dokumenata o NRT-u i osiguranje njihove kvalitete, uključujući i prikladnost njihovog sadržaja i formata.

Smjernicama iz točaka (c) i (d) drugog podstavka uzima se u obzir mišljenje foruma i donose se u skladu s regulatornim postupkom iz članka 75. stavka 2.

4. Komisija od foruma dobiva i stavlja na uvid javnosti mišljenje o predloženom sadržaju referentnih dokumenata o NRT-u i to mišljenje uzima u obzir kod postupaka iz stavka 5.

5. Odluke o zaključcima o NRT-u donose se u skladu s regulatornim postupkom iz članka 75. stavka 2.

6. Nakon donošenja odluke u skladu sa stavkom 5., Komisija bez odlaganja stavlja referentni dokument o NRT-u na uvid javnosti i osigurava dostupnost zaključaka o NRT-u na svim službenim jezicima Unije.

7. Do donošenja odgovarajuće odluke u skladu sa stavkom 5., zaključci o najboljim raspoloživim tehnikama iz referentnih dokumenata o NRT-u koje je Komisija usvojila prije datuma iz članka 83. primjenjuju se kao zaključci o NRT-u u smislu ovog poglavlja, izuzev članka 15. stavaka 3. i 4.

Članak 14.

Uvjeti dozvola

1. Države članice jamče da dozvola uključuje sve mjere potrebne za ispunjavanje zahtjeva iz članka 11. i članka 18.

Te mjere uključuju barem sljedeće:

(a) granične vrijednosti emisije za onečišćujuće tvari navedene u Prilogu II. i za ostale onečišćujuće tvari za koje je vjerojatno da će biti emitirane iz predmetnog postrojenja u značajnim količinama, vodeći računa o njihovoj prirodi i njihovom potencijalu za prijenos onečišćenja s jednog medija na drugi;

(b) odgovarajuće zahtjeve kojima se osigurava zaštita tla i podzemnih voda i mjere koje se odnose na praćenje i upravljanje otpadom nastalim u postrojenju;

(c) odgovarajuće zahtjeve za praćenjem emisije uz određivanje: i. metodologije mjerenja, učestalosti i postupka ocjenjivanja; i ii. ako se primjenjuje članak 15. stavak 3. točka (b), da su rezultati praćenja emisije raspoloživi za ista vremenska razdoblja i referentne uvjete kao i za razine emisije povezane s najboljim raspoloživim tehnikama;

(d) obvezu redovnog ili barem godišnjeg dostavljanja nadležnim vlastima: i. podataka na temelju rezultata praćenja emisije iz točke (c) i ostalih potrebnih podataka koji nadležnom tijelu omogućuju provjeru poštovanja uvjeta dozvole; i ii. ako se primjenjuje članak 15. stavak 3. točka (b), sažetak rezultata praćenja emisije koji omogućuju usporedbu s razinama emisije koje su povezane s najboljim raspoloživim tehnikama;

(e) odgovarajuće zahtjeve za redovno održavanje i kontrola mjera koje su poduzete kako bi spriječile emisije u tlo i podzemne vode u skladu s točkom (b) te odgovarajuće zahtjeve koji se odnose na periodično praćenje tla i podzemnih voda u vezi s predmetnim opasnim tvarima za koje je vjerojatno da bi se mogle pronaći na lokaciji, vodeći pritom računa o mogućnosti onečišćenja tla i podzemnih voda na lokaciji postrojenja;

(f) mjere koje se odnose na uvjete koji nisu normalni uvjeti rada, kao što su radnje uključivanja i isključivanja, curenja, kvarovi, trenutačni prekidi rada i konačni prestanak rada;

(g) odredbe o smanjenju dalekosežnog ili prekograničnog onečišćenja na najmanju moguću mjeru;

(h) uvjete za ocjenu poštovanja graničnih vrijednosti emisije ili upućivanje na primjenjive zahtjeve koji su navedeni drugdje.

2. U smislu stavka 1.(a), granične vrijednosti emisija mogu se dopuniti ili zamijeniti jednakovrijednim parametrima ili tehničkim mjerama, koji osiguravaju jednaku razinu zaštite okoliša.

3. Zaključci o NRT-u predstavljaju referencu za utvrđivanje uvjeta dozvole.

4. Ne dovodeći u pitanje članak 18., nadležno tijelo može odrediti strože uvjete dozvole od onih koji su postignuti korištenjem najboljih raspoloživih tehnika, kako je opisano u zaključcima o NRT-u. Države članice mogu uspostaviti pravila unutar kojih nadležno tijelo može odrediti takve strože uvjete.

5. Ako nadležno tijelo odredi uvjete dozvole na temelju najbolje raspoložive tehnike koja nije opisana ni u jednom od predmetnih zaključaka o NRT-u, ono osigurava:

(a) da se prilikom utvrđivanja te tehnike posebna pažnja posveti kriterijima iz Priloga III.; i

(b) da se poštuju zahtjevi iz članka 15.

Ako zaključci o NRT-u iz prvog podstavka ne sadrže razine emisije koje su povezane s najboljim raspoloživim tehnikama, nadležno tijelo jamči da tehnika iz prvog podstavka osigurava razinu zaštite okoliša koja je jednaka najboljim raspoloživim tehnikama opisanima u zaključcima o NRT-u.

6. Ako aktivnost ili vrsta proizvodnog procesa koji se odvija u postrojenju nije obuhvaćena nijednim od zaključaka o NRT-u ili se ti zaključci ne odnose na sve potencijalne učinke koje aktivnost ili proces imaju na okoliš, nadležno tijelo nakon prethodnih savjetovanja s operaterom utvrđuje uvjete dozvole na temelju najboljih raspoloživih tehnika koje je utvrdilo za predmetne aktivnosti ili procese, posvećujući posebnu pažnju kriterijima iz Priloga III.

7. Za postrojenja iz točke 6.6. Priloga I. primjenjuju se stavci 1. do 6. ovog članka, ne dovodeći u pitanje zakonodavstvo koje se odnosi na dobrobit životinja.

Članak 15.

Granične vrijednosti emisije, jednakovrijedni parametri i tehničke mjere

1. Granične vrijednosti emisije za onečišćujuće tvari primjenjuju se na mjestu na kojem emisije napuštaju postrojenje, a prilikom određivanja tih vrijednosti zanemaruje se svako razrjeđivanje prije tog mjesta.

S obzirom na neizravno otpuštanje onečišćujućih tvari u vodu, prilikom određivanja graničnih vrijednosti emisije može se uzeti u obzir učinak postrojenja za pročišćavanje voda, pod uvjetom da je zajamčena jednaka razina zaštite okoliša u cjelini i pod uvjetom da to ne dovodi do većih razina onečišćenja okoliša.

2. Ne dovodeći u pitanje članak 18., granične vrijednosti emisije i jednakovrijedni parametri i tehničke mjere iz članka 14. stavaka 1. i 2. temelje se na najboljim raspoloživim tehnikama, bez propisivanja uporabe bilo koje tehnike ili posebne tehnologije.

3. Nadležno tijelo utvrđuje granične vrijednosti emisije koje osiguravaju da u normalnim radnim uvjetima emisije ne prelaze razine emisije povezane s najboljim raspoloživim tehnikama kako je propisano u odlukama o zaključcima o NRT-u iz članka 13. stavka 5. kroz jedno od sljedećeg:

(a) utvrđivanje graničnih vrijednosti emisije koje ne prelaze razine emisije koje su povezane s najboljim raspoloživim tehnikama. Te su granične vrijednosti emisije izražene za ista ili kraća vremenska razdoblja i pod istim referentnim uvjetima kao razine emisije povezane s najboljim raspoloživim tehnikama; ili

(b) utvrđivanje različitih graničnih vrijednosti emisije od onih iz točke (a) u smislu vrijednosti, vremenskih razdoblja i referentnih uvjeta.

Ako se primjenjuje točka (b), nadležno tijelo barem jednom godišnje procjenjuje rezultate praćenja emisije kako bi osiguralo da emisije u normalnim uvjetima rada ne prelaze razine emisije koje su povezane s najboljim raspoloživim tehnikama.

4. Odstupajući od odredaba stavka 3. i ne dovodeći u pitanje članak 18. nadležno tijelo može u posebnim slučajevima odrediti manje stroge granične vrijednosti emisije. Takvo se izuzeće može primijeniti samo ako procjena pokaže da bi postizanje razina emisije koje su povezane s najboljim raspoloživim tehnikama iz zaključaka o NRT-u dovelo do nesrazmjerno visokih troškova u usporedbi s koristima za okoliš, i to zbog:

(a) geografskog položaja ili lokalnih uvjeta okoliša predmetnog postrojenja; ili

(b) tehničkih karakteristika predmetnog postrojenja.

Nadležno tijelo u prilogu uvjetima dozvole dokumentira razloge za primjenu prvog podstavka, uključujući i rezultat procjene i opravdanje za nametnute uvjete.

Granične vrijednosti emisije koje su utvrđene u skladu s prvim podstavkom ipak ne prelaze granične vrijednosti emisije utvrđene u prilozima ovoj Direktivi gdje je primjenjivo.

Nadležno tijelo u svakom slučaju osigurava da nije uzrokovano značajno onečišćenje i da je postignuta visoka razina zaštite okoliša u cijelosti.

Na temelju podataka dobivenih od država članica u skladu s člankom 72. stavkom 1., posebno u vezi s primjenom ovog stavka, Komisija može prema potrebi procijeniti i dodatno pojasniti, s pomoću smjernica, kriterije koje je potrebno uzeti u obzir pri primjeni ovog stavka.

Nadležno tijelo ponovno procjenjuje primjenu prvog podstavka kao dio svakog ponovnog razmatranje uvjeta dozvole, u skladu s člankom 21.

5. Nadležno tijelo može dodijeliti privremena izuzeća od zahtjeva iz stavaka 2. i 3. ovog članka i od zahtjeva iz članka 11. točaka (a) i (b) za ispitivanje i uporabu tehnika u nastajanju za ukupno vremensko razdoblje koje ne prelazi 9 mjeseci, pod uvjetom da se nakon navedenog razdoblja tehnika zaustavlja ako aktivnost nije postigla barem razine emisije koje su povezane s najboljim raspoloživim tehnikama.

Članak 16.

Zahtjevi praćenja

1. Zahtjevi praćenja iz članka 14. stavka 1. točke (c) se, prema potrebi, temelje na zaključcima o praćenju koji su opisani u zaključcima o NRT-u.

2. Nadležno tijelo određuje učestalost periodičnog praćenja iz članka 14. stavka 1. točke (e) u dozvoli za svako pojedinačno postrojenje ili u općim obvezujućim pravilima.

Ne dovodeći u pitanje prvi podstavak, periodično praćenje provodi se najmanje svakih 5 godina za podzemne vode i svakih 10 godina za tlo, osim ako se takvo praćenje temelji na sustavnom procjenjivanju rizika od onečišćenja.

Članak 17.

Opća obvezujuća pravila za aktivnosti iz Priloga I.

1. Kod donošenja općih obvezujućih pravila, država članice osiguravaju integrirani pristup i visoku razinu zaštite okoliša jednaku onoj koja se može postići pomoću uvjeta pojedinačnih dozvola.

2. Opća obvezujuća pravila temelje se na najboljim raspoloživim tehnikama, bez propisivanja korištenja bilo koje tehnike ili posebne tehnologije, kako bi se osigurala sukladnost s člankom 14. i člankom 15.

3. Države članice osiguravaju ažuriranje općih obvezujućih pravila kako bi se vodilo računa o razvoju najboljih raspoloživih tehnika i kako bi se osigurala sukladnost s člankom 21.

4. Opća obvezujuća pravila koja su donesena u skladu sa stavcima 1. do 3. sadrže upućivanje na ovu Direktivu ili se prilikom njihove službene objave uz njih navodi takva uputa.

Članak 18.

Standardi kvalitete okoliša

Ako standard kvalitete okoliša zahtjeva strože uvjete od onih koje se mogu postići korištenjem najboljih raspoloživih tehnika, u dozvolu se uključuju dodatne mjere, ne dirajući u ostale mjere koje se mogu poduzeti kako bi se poštovale norme kvalitete okoliša.

Članak 19.

Razvoj najboljih raspoloživih tehnika

Države članice osiguravaju da nadležno tijelo prati razvoj najboljih raspoloživih tehnika ili da je o njemu obaviješteno, kao i o objavljivanju svih novih ili ažuriranih zaključaka o NRT-u, i da te podatke stavlja na raspolaganje zainteresiranoj javnosti.

Članak 20.

Promjene na postrojenjima od strane operatera

1. Države članice poduzimaju potrebne mjere kako bi osigurale da operater nadležno tijelo obavijesti o svim planiranim promjenama u prirodi ili funkcioniranju, ili opsegu postrojenja, koje mogu imati posljedice na okoliš. Prema potrebi, nadležno tijelo ažurira dozvolu.

2. Države članice poduzimaju potrebne mjere kako bi osigurale da operater ne provodi nikakve značajne planirane promjene bez dozvole izdane u skladu s ovom Direktivom.

Zahtjev za dozvolu i odluka nadležnog tijela obuhvaćaju one dijelove postrojenja i one detalje iz članka 12. na koje bi mogla utjecati značajna promjena.

3. Bilo koja promjena u prirodi ili funkcioniranju ili opsegu postrojenja smatra se značajnom ako promjena ili opseg sami po sebi dosegnu pragove kapaciteta utvrđene u Prilogu I.

Članak 21.

Ponovno razmatranje i ažuriranje uvjeta dozvole od strane nadležnog tijela

1. Države članice poduzimaju potrebne mjere kako bi osigurale da nadležno tijelo periodično razmatra, u skladu sa stavkom 2. do stavka 5., sve uvjete dozvole i kada je to potrebno za osiguranje sukladnosti s ovom Direktivom, ažurira te uvjete.

2. Na zahtjev nadležnog tijela operater dostavlja sve podatke potrebne za ponovno razmatranje uvjeta dozvole, uključujući posebno rezultate praćenja emisije i ostale podatke koji omogućuju usporedbu rada postrojenja s najboljim raspoloživim tehnikama opisanim u primjenjivim zaključcima o NRT-u i s razinama emisije koje su povezane s najboljim raspoloživim tehnikama.

Kod ponovnog razmatranja uvjeta dozvole, nadležno tijelo koristi sve podatke prikupljene praćenjem ili inspekcijom.

3. U roku od 4 godine od objavljivanja odluka o zaključcima o NRT-u u skladu s člankom 13. stavkom 5. koji se odnosi na glavne aktivnosti postrojenja nadležno tijelo osigurava:

(a) da se svi uvjeti dozvole za predmetno postrojenje ponovno razmotre i, prema potrebi, ažuriraju kako bi se osigurala sukladnost s ovom Direktivom, a posebno s člankom 15. stavcima 3. i 4., gdje je primjenjivo;

(b) usklađenost postrojenja s tim uvjetima dozvole.

Kod ponovnog razmatranja vodi se računa o svim novim ili ažuriranim zaključcima o NRT-u koji su primjenjivi na postrojenje i doneseni u skladu s člankom 13. stavkom 5., od izdavanja dozvole ili posljednjeg razmatranja.

4. Ako postrojenje nije obuhvaćeno nijednim od zaključaka o NRT-u, uvjeti dozvole ponovno se razmatraju i prema potrebi ažuriraju ako razvoj najboljih raspoloživih tehnika omogućava značajno smanjenje emisija.

5. Uvjeti dozvole ponovno se razmatraju i prema potrebi ažuriraju barem u sljedećim slučajevima:

(a) onečišćenje koje je uzrokovalo postrojenje je takvog značaja da je postojeće granične vrijednosti emisije potrebno revidirati ili nove vrijednosti treba uključiti u dozvolu;

(b) sigurnost rada zahtijeva uporabu drugih tehnika;

(c) ako je potrebna sukladnost s novim ili revidiranim standardom kvalitete okoliša u skladu s člankom 18.

Članak 22.

Zatvaranje lokacije

1. Ne dovodeći u pitanje Direktivu 2000/60/EZ, Direktivu 2004/35/EZ ni Direktivu 2006/118/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2006. o zaštiti podzemnih voda od onečišćenja i pogoršanja stanja (31) i predmetno zakonodavstvo Unije o zaštiti tla, nadležno tijelo utvrđuje uvjete dozvole kako bi osiguralo sukladnost sa stavcima 3. i 4. ovog članka nakon konačnog prestanka aktivnosti.

2. Ako aktivnost uključuje uporabu, proizvodnju ili ispuštanje predmetnih opasnih tvari i uzimajući u obzir mogućnost onečišćenja tla i podzemnih voda na lokaciji postrojenja, operater priprema i dostavlja nadležnom tijelu temeljno izvješće prije početka rada postrojenja ili prije prvog ažuriranja dozvole za postrojenje nakon 7. siječnja 2013.

Temeljno izvješće sadrži podatke potrebne za utvrđivanje stanja onečišćenosti tla i podzemnih voda, kako bi se mogla napraviti količinska usporedba sa stanjem nakon konačnog prestanka aktivnosti iz stavka 3.

Temeljno izvješće sadrži barem sljedeće podatke:

(a) podatke o trenutačnom korištenju i, gdje je dostupno, o prijašnjem korištenju lokacije;

(b) gdje je dostupno, postojeće podatke o mjerenjima tla i podzemnih voda koji odražavaju stanje u vrijeme izrade izvješća ili, alternativno, podatke o novim mjerenjima tla i podzemnih voda uzimajući u obzir mogućnost onečišćenja tla i podzemnih voda tim opasnim tvarima koje bi predmetno postrojenje trebalo koristiti, proizvesti ili ispustiti.

Ako podatak prikupljen u skladu s drugim nacionalnim zakonodavstvom ili zakonodavstvom Unije ispunjava zahtjeve iz ovog stavka, takav se podatak može uključiti u dostavljeno temeljno izvješće ili se priložiti tome izvješću.

Komisija donosi smjernice o sadržaju temeljnog izvješća.

3. Nakon konačnog prestanka aktivnosti, operater procjenjuje stanje onečišćenosti tla i podzemnih voda relevantnim opasnim tvarima koje je postrojenje koristilo, proizvelo ili ispustilo. Ako je postrojenje uzrokovalo značajno onečišćenje tla ili podzemnih voda predmetnim opasnim tvarima u usporedbi sa stanjem koje je utvrđeno u temeljnom izvješću iz stavka 2., operater poduzima potrebne mjere za rješavanje tog onečišćenja kako bi vratio lokaciju u to stanje. U tu svrhu, može se voditi računa o tehničkoj izvodivosti takvih mjera.

Ne dovodeći u pitanje prvi podstavak, nakon konačnog prestanka aktivnosti, i ako onečišćenje tla i podzemnih voda predstavlja značajan rizik za zdravlje ljudi ili za okoliš kao rezultat dozvoljenih aktivnosti koje je operater provodio prije nego što je dozvola za postrojenje ažurirana prvi put nakon 7. siječnja 2013. i vodeći računa o uvjetima lokacije postrojenja koji su utvrđeni u skladu s člankom 12. stavkom 1. točkom (d), operater poduzima potrebne radnje s ciljem uklanjanja, kontrole, ograničavanja ili smanjenja predmetnih opasnih tvari, kako lokacija, vodeći računa o njezinoj trenutačnoj ili budućoj odobrenoj uporabi, više ne bi predstavljala takav rizik.

4. Ako operater nema obvezu pripreme temeljnog izvješća iz stavka 2., operater nakon konačnog prestanka aktivnosti poduzima potrebne radnje s ciljem uklanjanja, kontrole, ograničavanja ili smanjenja predmetnih opasnih tvari, kako lokacija, vodeći računa o njezinoj trenutačnoj ili budućoj odobrenoj uporabi, više ne bi predstavljala takav rizik za zdravlje ljudi ili za okoliš zbog onečišćenja tla i podzemnih voda kao rezultat dozvoljenih aktivnosti i vodeći računa o stanju lokacije postrojenja koja je utvrđena u skladu s člankom 12. stavkom 1. točkom (d).

Članak 23.

Inspekcije zaštite okoliša

1. Države članice uspostavljaju sustav inspekcija zaštite okoliša za postrojenja kojima se rješava ispitivanje punog opsega učinaka koje na okoliš ima predmetno postrojenje.

Države članice osiguravaju da operateri nadležnim tijelima pružaju svu potrebnu pomoć kako bi im omogućili da izvrše bilo koju posjetu lokaciji, da uzmu uzorke i da prikupe sve podatke potrebne za obavljanje dužnosti u smislu ove Direktive.

2. Države članice osiguravaju da sva postrojenja budu obuhvaćena planom inspekcije zaštite okoliša na nacionalnoj, regionalnoj i lokalnoj razini te osiguravaju da se taj plan redovno preispituje i prema potrebi ažurira.

3. Svaki plan inspekcije zaštite okoliša uključuje sljedeće:

(a) opću procjenu značajnih predmetnih pitanja zaštite okoliša;

(b) geografsko područje obuhvaćeno planom inspekcije;

(c) registar postrojenja obuhvaćenih planom;

(d) postupke za sastavljanje programa rutinske inspekcije zaštite okoliša u skladu sa stavkom 4.;

(e) postupke za inspekcije zaštite okoliša koje se ne provode rutinski u skladu sa stavkom 5.;

(f) gdje je potrebno, odredbe o suradnji između različitih inspekcijskih tijela.

4. Na temelju planova inspekcije, nadležno tijelo redovno sastavlja programe rutinskih inspekcija zaštite okoliša, uključujući i učestalost posjeta lokaciji za različite vrste postrojenja.

Razdoblje između dva posjeta lokaciji temelji se na sustavnoj procjeni rizika koji predmetno postrojenje predstavlja za okoliš i nije duže od 1 godine za postrojenja koja predstavljaju najveći rizik te 3 godine za postrojenja koja predstavljaju najmanji rizik.

Ako je inspekcija identificirala važan slučaj neusklađenosti s uvjetima dozvole, u roku od 6 mjeseci od te inspekcije provodi se dodatna posjeta lokaciji.

Sustavno procjenjivanje rizika za okoliš temelji se barem na sljedećim kriterijima:

(a) potencijalni i stvarni učinci koje predmetno postrojenje ima na zdravlje ljudi i okoliš, vodeći računa o razinama i vrstama emisija, osjetljivosti lokalnog okoliša i riziku od nesreća;

(b) podaci o poštovanju uvjeta dozvole;

(c) sudjelovanje operatera u sustavu upravljanja okolišem i neovisnog ocjenjivanja (EMAS) Unije, u skladu s Uredbom (EZ) br. 1221/2009 (32).

Komisija može donijeti smjernice o kriterijima za procjenu rizika za okoliš.

5. Inspekcije zaštite okoliša koje nisu rutinske provode se kako bi se što prije a, gdje je prikladno, prije izdavanja, ponovnog razmatranja ili inoviranja dozvole, ispitale ozbiljne pritužbe vezane za okoliš, ozbiljne nesreće i nezgode vezane za okoliš i pojava nepoštovanja.

6. Nakon svake posjete lokaciji, nadležno tijelo priprema izvješće koje opisuje odgovarajuća zapažanja vezana za sukladnost postrojenja s uvjetima dozvole i zaključke o tome da li je potrebno poduzimati bilo kakve daljnje radnje.

Izvješće se dostavlja predmetnom operateru u roku od 2 mjeseca od posjete lokaciji. Nadležno tijelo javnosti omogućuje pristup izvješću u skladu s Direktivom 2003/4/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 28. siječnja 2003. o pristupu javnosti podacima o okolišu (33) u roku od 4 mjeseca od posjete lokaciji.

Ne dovodeći u pitanje članak 8. stavak 2., nadležno tijelo osigurava da operater u razumnom roku poduzme sve potrebne radnje koje su utvrđene u izvješću.

Članak 24.

Pristup podacima i sudjelovanje javnosti u postupku izdavanja dozvole

1. Države članice osiguravaju da zainteresirana javnost pravovremeno i učinkovito dobije priliku sudjelovati u sljedećim postupcima:

(a) izdavanju dozvole za nova postrojenja;

(b) izdavanju dozvole za sve značajne promjene;

(c) izdavanju ili ažuriranju dozvole za postrojenje pri kojem se predlaže primjena članka 15. stavka 4.;

(d) ažuriranju dozvole ili uvjeta dozvole za postrojenje u skladu s člankom 21. stavkom 5. točkom (a).

Na takvo sudjelovanje primjenjuje se postupak iz Priloga IV.

2. Nakon donošenja odluke o izdavanju, ponovnom razmatranju ili ažuriranju dozvole, nadležno tijelo stavlja na uvid javnosti, uključujući i putem Interneta a u vezi s točkama (a), (b) i (f), sljedeće podatke:

(a) sadržaj odluke, uključujući i kopiju dozvole i sva naknadna ažuriranja;

(b) razloge na kojima se temelji odluka;

(c) rezultate savjetovanja provedenog prije donošenja odluke te objašnjenje kako su ta savjetovanja uzeta u obzir kod donošenja te odluke;

(d) naslov referentnih dokumenata o NRT-u koji su značajni za predmetno postrojenje ili aktivnost;

(e) kako su uvjeti dozvole iz članka 14., uključujući i granične vrijednosti emisije, utvrđeni u odnosu na najbolje raspoložive tehnike i razine emisije povezane s najboljim raspoloživim tehnikama;

(f) ako je odobreno izuzeće u skladu s člankom 15. stavkom 4., posebne razloge za to izuzeće na temelju kriterija iz tog stavka i postavljenih uvjeta.

3. Nadležno tijelo također stavlja na uvid javnosti, uključujući i putem Interneta, barem u vezi s točkom (a):

(a) relevantne podatke o mjerama koje je operater poduzeo nakon konačnog prestanka aktivnosti u skladu s člankom 22.;

(b) rezultate praćenja emisije prema zahtjevima uvjeta dozvole, koje posjeduje nadležno tijelo.

4. Stavci 1., 2. i 3. ovog članka primjenjuju se podložno ograničenjima iz članka 4. stavaka 1. i 2. Direktive 2003/4/EZ.

Članak 25.

Pristup pravosuđu

1. Države članice osiguravaju da, u skladu s predmetnim nacionalnim pravnim sustavom, članovi zainteresirane javnosti imaju pristup postupku preispitivanja pred sudom ili drugim zakonski utemeljenim neovisnim i nepristranim tijelom, kako bi osporili materijalnu ili proceduralnu zakonitost neke odluke, čina ili propusta podložno članku 24. ako je ispunjen jedan od sljedećih uvjeta:

(a) dovoljno su zainteresirani;

(b) mogu dokazati povredu prava, tamo gdje to upravno-postupovno pravo države članice zahtijeva kao preduvjet.

2. Države članice utvrđuju u kojoj se fazi odluke, čini ili propusti mogu osporavati.

3. Države članice određuju što predstavlja dovoljan interes i povredu prava u skladu s ciljem pružanja zainteresiranoj javnosti pristup pravosuđu.

U tu svrhu, interes svake nevladine organizacije koja promiče zaštitu okoliša i ispunjava bilo koji zahtjev u okviru nacionalnog zakonodavstva, smatra se dovoljnim u smislu stavka 1. točke (a).

Također se smatra da takve organizacije imaju prava koja mogu biti povrijeđena u smislu stavka 1. točke (b).

4. Stavci 1., 2. i 3. ne isključuju mogućnost prethodnog postupka preispitivanja pred upravnim tijelom i ne utječu na uvjet potrebnog iscrpljenja svih administrativne postupaka preispitivanja prije korištenja postupka sudskog preispitivanja ako takav uvjet postoji u domaćem zakonodavstvu.

Svi takvi postupci su pravični, jednakopravni, pravodobni i ne toliko skupi da bi se time sprečavalo njihovo provođenje.

5. Države članice osiguravaju da praktični podaci budu dostupni javnosti u pristupu postupcima upravnog i sudskog preispitivanja.

Članak 26.

Prekogranični učinci

1. Ako su države članice svjesne da će rad postrojenja vjerojatno imati značajne negativne učinke na okoliš druge države članice, ili ako to zatraži država članica koja će vjerojatno biti značajno pogođena, država članica na čijem je teritoriju podnesen zahtjev za dozvolu u skladu s člankom 4. ili člankom 20. stavkom 2., prosljeđuje drugoj državi članici sve podatke za koje je zatraženo da se pošalju ili stave na raspolaganje u skladu s Prilogom IV. u isto vrijeme u koje ih stavlja na raspolaganje javnosti.

Takvi podaci služe kao temelj za sva savjetovanja koja su potrebna u okviru dvostranih odnosa između dviju država članica na uzajamnoj i jednakovrijednoj osnovi.

2. Unutar okvira svojih dvostranih odnosa, države članice osiguravaju da u slučajevima iz stavka 1. jedno odgovarajuće vrijeme zahtjevi također budu dostupni i javnosti države članice koja će vjerojatno biti pogođena, tako da će ih imati pravo komentirati prije nego nadležno tijelo donese svoju odluku.

3. Rezultati svih savjetovanja u skladu sa stavcima 1. i 2. uzimaju se u obzir kada nadležno tijelo donese odluku o zahtjevu.

4. Nadležno tijelo obavješćuje državu članicu s kojom je provedeno savjetovanje u skladu sa stavkom 1. o odluci koja je donesena o zahtjevu i upućuje joj podatke iz članka 24. stavka 2. Ta država članica poduzima potrebne mjere kako bi osigurala da podaci budu na odgovarajući način dostupni zainteresiranoj javnosti na njezinom teritoriju.

Članak 27.

Tehnike u nastajanju

1. Države članice, prema potrebi, potiču razvoj i primjenu tehnika u nastajanju, osobito onih tehnika u nastajanju koje su navedene u referentnim dokumentima o NRT-u.

2. Komisija donosi smjernice kako bi državama članicama pomogla u poticanju razvoja i primjene tehnika u nastajanju iz stavka 1.

POGLAVLJE III.

POSEBNE ODREDBE ZA UREĐAJE ZA LOŽENJE

Članak 28.

Područje primjene

Ovo se poglavlje primjenjuje na uređaje za loženje, čija je ukupna ulazna toplinska snaga jednaka ili veća od 50 MW, bez obzira na vrstu goriva kojom se koriste.

Ovo se poglavlje ne primjenjuje na sljedeće uređaje za loženje:

(a) uređaje u kojima se proizvodi izgaranja koriste za izravno grijanje, sušenje ili bilo koji drugi način obrade objekata ili materijala;

(b) uređaje za naknadno spaljivanje konstruirane za pročišćavanje otpadnih plinova izgaranjem, koji ne rade kao zasebni uređaj za loženje;

(c) postrojenja za obnovu katalizatora iz procesa katalitičkog krekiranja;

(d) postrojenje za pretvaranje vodikovog sulfida u sumpor;

(e) reaktore koji se koriste u kemijskoj industriji;

(f) baterijske peći na koks;

(g) Cowperove peći;

(h) bilo koji tehnički uređaj koji se koristi za pogon vozila, brodova ili zrakoplova;

(i) plinske turbine i plinske motore koji se koriste na morskim platformama;

(j) postrojenja koja kao gorivo koriste bilo koji kruti ili tekući otpad, osim otpada iz točke (b) točke 31. članka 3.

Članak 29.

Pravila akumulacije

1. Ako se otpadni plinovi iz dvaju ili više odvojenih uređaja za loženje ispuštaju kroz zajednički dimnjak, kombinacija koju stvaraju takva postrojenja smatra se jednim uređajem za loženje, a njihovi kapaciteti se zbrajaju u smislu izračunavanja ukupne nazivne ulazne toplinske snage.

2. Ako su dva ili više uređaja za loženje, kojima je dozvola prvi put izdana 1. srpnja 1987. ili poslije tog datuma, ili su operateri koji njima upravljaju podnijeli potpuni zahtjev za dozvolu na taj datum ili poslije njega, konstruirana i instalirana tako da bi se prema mišljenju nadležnog tijela i vodeći računa o tehničkim i ekonomskim čimbenicima njihovi otpadni plinovi mogli ispuštati kroz zajednički dimnjak, kombinacija koju stvaraju takva postrojenja smatra se jednim uređajem za loženje, a njihovi kapaciteti se zbrajaju u smislu izračunavanja ukupne ulazne toplinske snage.

3. Za potrebe izračunavanja ukupne toplinske snage kombinacije uređaja za loženje iz stavaka 1. i 2., pojedinačni uređaji za loženje ukupne toplinske snage manje od 15 MW ne uzimaju se u obzir.

Članak 30.

Granične vrijednosti emisije

1. Otpadni plinovi iz uređaja za loženje kontrolirano se ispuštaju putem dimnjaka koji sadrže jednu ili više cijevi, čija se visina izračunava tako da se zaštiti zdravlje ljudi i okoliš.

2. Sve dozvole za postrojenja koja sadrže uređaje za loženje za koje su dozvole izdane prije 7. siječnja 2013., ili su operateri koji njima upravljaju podnijeli potpuni zahtjev za dozvolu prije tog datuma, pod uvjetom da su takvi uređaji pušteni u rad najkasnije 7. siječnja 2014., uključuju uvjete kojima se osigurava da emisije u zrak iz tih uređaja ne prelaze granične vrijednosti emisije iz dijela 1. Priloga V.

Sve dozvole za postrojenja koja sadrže uređaje za loženje kojima je odobreno izuzeće iz članka 4. stavka 4. Direktive 2001/80/EZ i koja su u pogonu nakon 1. siječnja 2016., uključuje uvjete kojima se osigurava da emisije u zrak iz tih uređaja ne prelaze granične vrijednosti emisije iz dijela 2. Priloga V.

3. Sve dozvole za postrojenja koja sadrže uređaje za loženje koja nisu obuhvaćena stavkom 2. uključuju uvjete kojima se osigurava da emisije u zrak iz tih uređaja ne prelaze granične vrijednosti emisije iz dijela 2. Priloga V.

4. Granične vrijednosti emisije iz dijela 1. i 2. Priloga V., kao i minimalne stope odsumporavanja iz dijela 5. toga Priloga, primjenjuju se na emisije svakog zajedničkog dimnjaka u odnosu na ukupnu ulaznu toplinsku snagu čitavog uređaja za loženje. Ondje gdje Prilog V. predviđa primjenu graničnih vrijednosti emisije na dio uređaja za loženje s ograničenim brojem radnih sati, te se granične vrijednosti primjenjuju na emisije toga dijela uređaja, ali se utvrđuju u odnosu na ukupnu ulaznu toplinsku snagu čitavog uređaja za loženje.

5. Nadležno tijelo može odobriti izuzeće, u trajanju od najviše 6 mjeseci, od obveze poštovanja graničnih vrijednosti emisije iz stavaka 2. i 3. za sumporov dioksid, za uređaje za loženje koje u tu svrhu uobičajeno koriste gorivo s niskim udjelom sumpora, u slučajevima kada operater ne može zadovoljiti te granične vrijednosti zbog prekida u opskrbi gorivom s niskim udjelom sumpora zbog ozbiljne nestašice.

Države članice odmah obavješćuju Komisiju o svim izuzećima koja su odobrena na temelju prvog podstavka.

6. Nadležno tijelo može odobriti izuzeće od obveze poštovanja graničnih vrijednosti emisije iz stavaka 2. i 3. u slučajevima kada uređaj za loženje koji koristi samo plinovito gorivo, zbog naglog prekida u opskrbi plinom iznimno mora pribjeći uporabi drugih goriva i zbog toga mora biti opremljeno uređajem za pročišćavanje otpadnog plina. Ovakvo se izuzeće odobrava za razdoblje ne duže od 10 dana, osim u slučaju kada postoji važnija potreba da se nastavi opskrba energijom.

Operater odmah obavješćuje nadležno tijelo o svakom pojedinom slučaju iz prvog podstavka.

Države članice odmah obavješćuju Komisiju o svim izuzećima koja su odobrena na temelju prvog podstavka.

7. Ako je uređaj za loženje proširen, granične vrijednosti emisije iz dijela 2. Priloga V. primjenjuju se na prošireni dio uređaja na koji je utjecala promjena i utvrđuju se u odnosu na ulaznu toplinsku snagu čitavog uređaja za loženje. U slučaju promjene na uređaju za loženje, koja može imati posljedice na okoliš i koja utječe na dio uređaja s ukupnom ulaznom toplinskom snagom od 50 MW ili više, granične vrijednosti emisije iz dijela 2. Priloga V. primjenjuju se na dio uređaja koji je promijenjen u odnosu na ukupnu ulaznu toplinsku snagu čitavog uređaja za loženje.

8. Granične vrijednosti emisije iz dijela 1. i 2. Priloga V. ne primjenjuju se na sljedeće uređaje za loženje:

(a) dizelske motore;

(b) kotlove utilizatore unutar postrojenja za proizvodnju celuloze.

9. Komisija, na temelju najboljih raspoloživih tehnika, preispituje potrebu za uspostavljanjem graničnih vrijednosti emisije u čitavoj Uniji te potrebu za izmjenom graničnih vrijednosti emisije iz Priloga V. za sljedeće uređaje za loženje:

(a) uređaje za loženje iz stavka 8.;

(b) uređaje za loženje unutar rafinerija koje, same ili s drugim gorivima, koriste destilacijske i preradbene ostatke iz prerade sirove nafte za vlastitu potrošnju, vodeći računa o specifičnosti energetskog sustava rafinerija;

(c) uređaje za loženje koji se koriste plinovitim gorivima osim prirodnog plina;

(d) uređaje za loženje u kemijskim postrojenjima koji se koriste tekućim ostacima proizvodnje kao nekomercijalnim gorivom za vlastitu potrošnju.

Komisija do 31. prosinca 2013. dostavlja Europskom parlamentu i Vijeću izvješće o rezultatima tog preispitivanja, prema potrebi popraćeno zakonodavnim prijedlogom.

Članak 31.

Stopa odsumporavanja

1. Za uređaje za loženje koji koriste domaće kruto gorivo i koji se, zbog karakteristika toga goriva, ne mogu uskladiti s graničnim vrijednostima emisije za sumporov dioksid iz članka 30. stavaka 2. i 3., države članice mogu umjesto toga primijeniti minimalne stope odsumporavanja iz dijela 5. Priloga V., u skladu s pravilima o usklađivanju iz dijela 6. tog Priloga i uz prethodnu potvrdu tehničkog izvješća iz članka 72. stavka 4. točke (a) od strane nadležnog tijela.

2. Za uređaje za loženje koji koriste domaće kruto gorivo, koji suspaljuju otpad i koji se, zbog karakteristika domaćeg krutoga goriva, ne mogu uskladiti s Cproc vrijednostima za sumporov dioksid iz točke 3.1. ili točke 3.2. dijela 4. Priloga VI., države članice mogu umjesto toga primijeniti minimalne stope odsumporavanja iz dijela 5. Priloga V., u skladu s pravilima o usklađivanju iz dijela 6. tog Priloga. Ako države članice izaberu primjenu ovog stavka, Cotpad iz točke 1. dijela 4. Priloga VI. iznosi 0 mg/Nm3.

3. Do 31. prosinca 2019. Komisija preispituje mogućnost primjene minimalnih stopa odsumporavanja iz dijela 5. Priloga V., osobito vodeći računa o najboljim raspoloživim tehnikama i koristima od smanjenih emisija sumporovog dioksida.

Članak 32.

Prijelazni nacionalni plan

1. Tijekom razdoblja od 1. siječnja 2016. do 30. lipnja 2020., države članice mogu izraditi i provoditi prijelazni nacionalni plan koji obuhvaća uređaje za loženje koji su prvu dozvolu dobili prije 27. studenoga 2002. ili su operateri koji njima upravljaju podnijeli potpuni zahtjev za dozvolu prije tog datuma, pod uvjetom da je postrojenje pušteno u rad najkasnije 27. studenoga 2003. Za svaki uređaj za loženje koji je obuhvaćen ovim planom, plan obuhvaća emisije jedne ili više sljedećih onečišćujućih tvari: dušikovih oksida, sumporovog dioksida i krutih čestica. Za plinske turbine, planom su obuhvaćene samo emisije dušikovih oksida.

Prijelazni nacionalni plan ne uključuje sljedeće uređaje za loženje:

(a) one uređaje na koji se primjenjuje članak 33. stavak 1.;

(b) one uređaje unutar rafinerija koji se koriste, samim ili s drugim gorivima, niskokaloričnim plinovima iz uplinjavanja ostataka iz prerade ili destilacijskim i preradbenim ostacima iz prerade sirove nafte za vlastitu potrošnju;

(c) one uređaje na koji se primjenjuje članak 35.;

(d) one uređaje kojima je odobreno izuzeće iz članka 4. stavka 4. Direktive 2001/80/EZ.

2. Uređaji za loženje obuhvaćeni ovim planom mogu biti izuzeti iz obveze usklađivanja s graničnim vrijednostima emisije iz članka 30. stavka 2. za onečišćujuće tvari koje su predmetom plana ili, gdje je primjenjivo, od obveze usklađivanja sa stopom odsumporavanja iz članka 31.

Granične vrijednosti emisije za sumporov dioksid, dušikove okside i krute čestice iz dozvole za uređaje za loženje koje se primjenjuje do 31. prosinca 2015., posebno u skladu sa zahtjevima direktiva 2001/80/EZ i 2008/1/EZ, moraju se barem održavati.

Uređaje za loženje ukupne ulazne toplinske snage veće od 500 MW koji se koriste krutim gorivima i kojima je prva dozvola izdana nakon 1. srpnja 1987., moraju se uskladiti s graničnim vrijednostima emisije za dušikove okside iz dijela 1. Priloga V.

3. Za svaku od onečišćujućih tvari koje su njime obuhvaćene, prijelazni nacionalni plan utvrđuje gornje granice koje definiraju maksimalne ukupne godišnje emisije za sve uređaje obuhvaćene planom, na temelju ukupne ulazne toplinske snage svakog od postrojenja na dan 31. prosinca 2010., njegove stvarne godišnje radne sate i njegovo korištenje goriva, izraženo u prosjeku za posljednjih 10 godina rada do uključivo 2010.

Gornja granica emisije za 2016. godinu izračunava se na temelju predmetnih graničnih vrijednosti emisije iz Priloga III. do Priloga VII. Direktivi 2001/80/EZ ili, gdje je primjenjivo, na temelju stopa odsumporavanja iz Priloga III. Direktivi 2001/80/EZ. U slučaju plinskih turbina, koriste se granične vrijednosti emisije za dušikove okside koje su utvrđene za takva postrojenja u dijelu B. Priloga VI. Direktivi 2001/80/EZ. Gornje granice emisije za 2019. i 2020. godinu izračunavaju se na temelju predmetnih graničnih vrijednosti emisije iz dijela 1. Priloga V. ovoj Direktivi ili, gdje je primjenjivo, na temelju relevantnih stopa odsumporavanja iz dijela 5. Priloga V. ovoj Direktivi. Gornje granice emisije za 2017. i 2018. godinu utvrđuju se tako da omogućuju linearno povećanje gornjih granica emisija između 2016. i 2019.

Ako je uređaj koji je uključen u prijelazni nacionalni plan zatvoren ili više nije obuhvaćen Poglavljem III., to neće dovesti do porasta ukupnih godišnjih emisija iz preostalih uređaja koji su obuhvaćeni planom.

4. Prijelazni nacionalni plan također sadrži odredbe o praćenju i izvješćivanju koje su sukladne provedbenim pravilima koja su uspostavljena u skladu s člankom 41. točkom (b), kao i mjere predviđene za svako od postrojenja kako bi se osiguralo pravodobno poštovanje graničnih vrijednosti emisije koje će se primjenjivati od 1. srpnja 2020.

5. Države članice Komisiji dostavljaju svoje prijelazne nacionalne planove najkasnije do 1. siječnja 2013.

Komisija ocjenjuje planove i, ako Komisija u roku od 12 mjeseci od primitka plana nema primjedbi, predmetna država članica smatra da je njezin plan prihvaćen.

Ako Komisija smatra da plan nije u skladu s provedbenim pravilima koja su donesena u skladu s člankom 41. točkom (b), obavješćuje predmetnu državu članicu da njezin plan ne može biti prihvaćen. Vezano za ocjenjivanje nove verzije plana koju država članica dostavlja Komisiji, vremensko razdoblje iz drugog podstavka iznosi 6 mjeseci.

6. Države članice obavješćuju Komisiju o svim naknadnim promjenama plana.

Članak 33.

Izuzeće zbog ograničenog vijeka trajanja

1. Tijekom razdoblja od 1. siječnja 2016. do 31. prosinca 2023., uređaji za loženje mogu biti izuzeti od obveze poštovanja graničnih vrijednosti emisije iz članka 30. stavka 2. i stopa odsumporavanja iz članka 31. i prema potrebi od uključivanja u prijelazni nacionalni plan iz članka 32., ako su zadovoljeni sljedeći uvjeti:

(a) pisanom izjavom koja je nadležnom tijelu dostavljena najkasnije do 1. siječnja 2014., operater koji upravlja uređajem obvezuje se da neće upravljati postrojenjem više od 17 500 radnih sati, počevši od 1. siječnja 2016. do najkasnije 31. prosinca 2023.;

(b) operater svake godine mora nadležnom tijelu dostaviti evidenciju o broju radnih sati od 1. siječnja 2016.;

(c) granične vrijednosti emisije za sumporov dioksid, dušikove okside i krute čestice koje su utvrđene u dozvoli za uređaj za loženje koja se primjenjuje do 31. prosinca 2015., posebno u skladu sa zahtjevima direktiva 2001/80/EZ i 2008/1/EZ, moraju se barem zadržati tijekom preostalog životnog vijeka trajanja uređaja za loženje. Uređaji za loženje ukupne ulazne toplinske snage veće od 500 MW koji se koriste krutim gorivima i za koje je prva dozvola izdana nakon 1. srpnja 1987., poštuju granične vrijednosti emisije za dušikove okside iz dijela 1. Priloga V.; i

(d) uređaju za loženje nije odobreno izuzeće iz članka 4. stavka 4. Direktive 2001/80/EZ.

2. Najkasnije do 1. siječnja 2016. sve države članice Komisiji dostavljaju popis svih uređaja za loženje na koje se primjenjuje stavak 1., uključujući i njihovu ukupnu ulaznu toplinsku snagu, vrstu goriva kojom se koriste i primjenjive granične vrijednosti emisije za sumporov dioksid, dušikove okside i krute čestice. Za uređaje na koje se odnosi stavak 1., države članice Komisiji jednom godišnje dostavljaju evidenciju o broju radnih sati od 1. siječnja 2016.

3. U slučaju da je 6. siječnja 2011. uređaj za loženje dio malog izoliranog sustava koji na taj datum sudjeluje s najmanje 35 % u opskrbi električnom energijom unutar tog sustava, koji zbog svojih tehničkih karakteristika nije u mogućnosti poštovati granične vrijednosti emisije iz članka 30. stavka 2., broj radnih sati iz stavka 1. točke (a) ovog članka iznosi 18 000, počevši od 1. siječnja 2020. i najkasnije do 31. prosinca 2023., a datum iz stavka 1. točke (b) i stavka 2. ovog članka je 1. siječnja 2020.

4. U slučaju uređaja za loženje ukupne ulazne toplinske snage veće od 1 500 MW koji je počeo s radom prije 31. prosinca 1986. i koristi se domaćim krutim gorivom neto kalorične vrijednosti manje od 5 800 kJ/kg, maseni sadržaj vlage veći od 45 %, kombinirani maseni sadržaj vlage i pepela veći od 60 % a sadržaj kalcijevog oksida u pepelu veći od 10 %, broj radnih sati iz stavka 1. točke (a) iznosi 32 000.

Članak 34.

Mali izolirani sustavi

1. Uređaji za loženje koji su 6. siječnja 2011. dio malog izoliranog sustava mogu do 31. prosinca 2019. biti izuzeti od obveze poštovanja graničnih vrijednosti emisije iz članka 30. stavka 2. i stopa odsumporavanja iz članka 31., prema potrebi. Do 31. prosinca 2019. se barem zadržavaju granične vrijednosti emisije iz dozvola za ove uređaje za loženje, osobito u skladu sa zahtjevima Direktive 2001/80/EZ i 2008/1/EZ.

2. Uređaji za loženje ukupne ulazne toplinske snage veće od 500 MW, koji se koriste krutim gorivima i kojima je prva dozvola izdana nakon 1. srpnja 1987., poštuju granične vrijednosti emisije za dušikove okside iz dijela 1. Priloga V.

3. Ako na teritoriju države članice postoje uređaji za loženje obuhvaćeni ovim poglavljem koji su dio malog izoliranog sustava, ta država članica prije 7. siječnja 2013. Komisiji dostavlja popis takvih uređaja za loženje, ukupnu godišnju potrošnju energije malog izoliranog sustava i količinu energije dobivenu kroz međusobnu povezanost s ostalim sustavima.

Članak 35.

Postrojenja za daljinsko centralizirano grijanje

1. Do 31. prosinca 2022., uređaj za loženje može biti izuzet od obveze poštovanja graničnih vrijednosti emisije iz članka 30. stavka 2. i stope odsumporavanja iz članka 31., pod uvjetom da su zadovoljeni sljedeći uvjeti:

(a) ukupna ulazna toplinska snaga uređaja za loženje ne prelazi 200 MW;

(b) postrojenju je prva dozvola izdana prije 27. studenoga 2002. ili je operater koji njime upravlja podnio potpun zahtjev za dozvolu prije tog datuma, pod uvjetom da je postrojenje pušteno u rad najkasnije 27. studenoga 2003.;

(c) najmanje 50 % korisne topline proizvedene u postrojenju, kao pomični prosjek petogodišnje proizvodnje, isporučeno je u obliku pare ili vruće vode javnoj mreži za isporuku toplinske energije; i

(d) do 31. prosinca 2022. su barem zadržane granične vrijednosti emisije za sumporov dioksid, dušikove okside i krute čestice koje su utvrđene u njegovoj dozvoli koja se primjenjuje do 31. prosinca 2015., posebno u skladu sa zahtjevima direktiva 2001/80/EZ i 2008/1/EZ.

2. Najkasnije 1. siječnja 2016. svaka država članica Komisiji dostavlja popis svih uređaja za loženje na koje se primjenjuje stavak 1., uključujući i njihovu ukupnu ulaznu toplinsku snagu, vrstu goriva kojim se koriste i primjenjive granične vrijednosti emisije za sumporov dioksid, dušikove okside i krute čestice. Osim toga, države članice za svaki uređaj za loženje na koje se primjenjuje stavak 1. i tijekom razdoblja iz tog stavka godišnje obavješćuju Komisiju o postotku korisne topline koju je proizvelo svako postrojenje, isporučene u obliku pare ili vruće vode javnoj mreži za isporuku toplinske energije, izraženo kao petogodišnji pomični prosjek.

Članak 36.

Geološko skladištenje ugljikovog dioksida

1. Države članice osiguravaju da operateri svih uređaja za loženje izlazne električne snage 300 ili više megavata, za koje je originalna građevinska dozvola ili, ako ne postoji takav postupak, originalna dozvola za rad, izdana nakon stupanja na snagu Direktive 2009/31/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2009. o geološkom skladištenju ugljikovog dioksida (34), procijene jesu li zadovoljeni sljedeći uvjeti:

(a) da postoje odgovarajuće lokacije za skladištenje;

(b) da je transport tehnički i ekonomski izvediv;

(c) da je tehnički i ekonomski izvediva modernizacija za prikupljeni ugljikov dioksid.

2. Ako su zadovoljeni uvjeti iz stavka 1., nadležno tijelo osigurava odgovarajući prostor na lokaciji postrojenja za opremu potrebnu za prikupljanje i komprimiranje ugljikovog dioksida. Nadležno tijelo, na temelju procjene iz stavka 1. i ostalih dostupnih podataka, utvrđuje jesu li zadovoljeni uvjeti, osobito u vezi zaštite okoliša i zdravstvene zaštite.

Članak 37.

Kvar ili oštećenje uređaja za smanjivanje emisija

1. Države članice osiguravaju da dozvole sadrže odredbu o postupcima vezanim za kvar ili oštećenje uređaja za smanjivanje emisija.

2. U slučaju kvara uređaja za smanjivanje emisija, nadležno tijelo od operatera zahtijeva da smanji rad ili prestane s radom ako se povratak u normalni rad ne postigne u roku od 24 sata, ili da omogući rad postrojenja uz uporabu goriva s niskom emisijom.

Operater obavješćuje nadležno tijelo u roku od 48 sati nakon kvara opreme za smanjivanje emisija.

Ukupno trajanje rada bez smanjivanja emisija ne prelazi 120 sati u bilo kojem 12-mjesečnom razdoblju.

Nadležno tijelo može odobriti izuzeće od vremenskih ograničenja iz prvog i trećeg podstavka, u jednom od sljedećih slučajeva:

(a) postoji važnija potreba da se nastavi opskrba energijom;

(b) uređaj za loženje koji je u kvaru zamijenio bi se, u ograničenom razdoblju, drugim postrojenjem koje bi uzrokovalo opće povećanje emisija.

Članak 38.

Praćenje emisija u zrak

1. Države članice osiguravaju da se praćenje emisija onečišćujućih tvari u zrak provodi u skladu s dijelom 3. Priloga V.

2. Ugradnja i rad automatskog mjernog sustava za kontinuirano mjerenje predmet je kontrole i godišnjih kontrolnih testova iz dijela 3. Priloga V.

3. Nadležno tijelo utvrđuje lokaciju točaka uzorkovanja ili mjerenja koje se koriste za praćenje emisija.

4. Svi rezultati praćenja se evidentiraju, obrađuju i prikazuju tako da nadležno tijelo može potvrditi poštovanje uvjeta rada i graničnih vrijednosti emisije koji su sadržani u dozvoli.

Članak 39.

Poštovanje graničnih vrijednosti emisije

Smatra se da se granične vrijednosti emisije za zrak poštuju ako su ispunjeni uvjeti iz dijela 4. Priloga V.

Članak 40.

Uređaji za loženje koji koriste više vrsta goriva

1. U slučaju uređaja za loženje koji koriste više vrsta goriva, uključujući i istodobno korištenje dvaju ili više goriva, nadležno tijelo utvrđuje granične vrijednosti emisije u skladu sa sljedećim koracima:

(a) uzimanjem granične vrijednost emisije za svako pojedinačno gorivo i onečišćujuću tvar koja odgovara ukupnoj ulaznoj toplinskoj snazi čitavog uređaja za loženje iz dijela 1. i dijela 2. Priloga V.;

(b) utvrđivanjem masene granične vrijednosti emisija za gorivo koje su dobivene množenjem pojedinačne granične vrijednosti emisije iz točke (a) s ulaznom toplinskom snagom koju daje svako gorivo, i dijeljenjem umnoška zbrojem ulaznih toplinskih snaga koje daju sva goriva;

(c) zbrajanjem masenih graničnih vrijednosti emisija za gorivo.

2. U slučaju uređaja za loženje koji se koriste s više vrsta goriva i koji su obuhvaćeni člankom 30. stavkom 2. te se koriste destilacijskim i preradbenim ostacima od rafiniranja sirove nafte za vlastitu potrošnju, samim ili s drugim gorivima, umjesto graničnih vrijednosti emisije iz stavka 1. mogu se primijeniti sljedeće granične vrijednosti emisije:

(a) ako je tijekom rada uređaja za loženje udio doprinosa određujućega goriva u ulaznoj toplinskoj snazi koju stvaraju sva goriva 50 % ili više, graničnu vrijednost emisije iz dijela 1. Priloga V. za određeno gorivo;

(b) ako je udio doprinosa određujućega goriva u ulaznoj toplinskoj snazi koju stvaraju sva goriva manji od 50 %, graničnu vrijednost emisije utvrđenu u skladu sa sljedećim koracima: i. uzimanjem graničnih vrijednosti emisije iz dijela 1. Priloga V. za svako korišteno gorivo koje odgovaraju ukupnoj ulaznoj toplinskoj snazi uređaja za loženje; ii. izračunavanjem granične vrijednosti emisije određujućega goriva tako da se granična vrijednost emisije, određena za to gorivo u skladu s podtočkom i., pomnoži s faktorom dva, te da se od tog umnoška oduzme granična vrijednost emisije korištenoga goriva s najnižom graničnom vrijednosti emisije iz dijela 1. Priloga V. koja odgovara ukupnoj ulaznoj toplinskoj snazi uređaja za loženje; iii. utvrđivanjem granične vrijednosti emisije za svako korišteno gorivo, tako da se granična vrijednost emisije utvrđena u skladu s podtočkom i. i podtočkom ii. pomnoži s ulaznom toplinskom snagom predmetnoga goriva te da se taj umnožak podijeli zbrojem ulaznih toplinskih snaga koje proizvode sva goriva; iv. zbrajanjem graničnih vrijednosti emisija za gorivo koje su utvrđene u skladu s točkom iii.

3. U slučaju uređaja za loženje koji se koriste s više vrsta goriva obuhvaćenih člankom 30. stavkom 2., te koji se koriste destilacijskim i preradbenim ostacima od rafiniranja sirove nafte za vlastitu potrošnju, samim ili s drugim gorivima, umjesto graničnih vrijednosti emisije iz stavka 1. ili stavka 2. ovog članka mogu se primijeniti prosječne granične vrijednosti emisije za sumporov dioksid iz dijela 7. Priloga V.

Članak 41.

Provedbena pravila

Provedbena pravila donose se u vezi s:

(a) utvrđivanjem razdoblja uključivanja i isključivanja iz točke 27. članka 3. i točke 1. dijela 4. Priloga V.; i

(b) prijelaznim nacionalnim planovima iz članka 32. te osobito određivanja gornjih granica emisije i s tim povezanog praćenja i izvješćivanja.

Ta se provedbena pravila donose u skladu s regulatornim postupkom iz članka 75. stavka 2. Komisija najkasnije do 7. srpnja 2011. daje odgovarajuće prijedloge.

POGLAVLJE IV.

POSEBNE ODREDBE ZA POSTROJENJA ZA SPALJIVANJE OTPADA I POSTROJENJA ZA SUSPALJIVANJE OTPADA

Članak 42.

Područje primjene

1. Ovo se poglavlje primjenjuje na postrojenja za spaljivanje otpada i postrojenja za suspaljivanje otpada koja spaljuju ili suspaljuju kruti ili tekući otpad.

Ovo se poglavlje ne primjenjuje na postrojenja za uplinjavanje ili pirolizu ako su plinovi koji nastaju kao rezultat te toplinske obrade otpada pročišćeni u toj mjeri da više ne predstavljaju otpad prije spaljivanja te ako emisije koje oni uzrokuju nisu veće od onih koje nastaju kao rezultat spaljivanja prirodnog plina.

U smislu ovog poglavlja, postrojenja za spaljivanje otpada i postrojenja za suspaljivanje otpada obuhvaćaju sve linije za spaljivanje ili linije za suspaljivanje, prihvat otpada, skladištenje, objekte za prethodnu obradu na lokaciji, sustave za dovod otpada, goriva i zraka, kotlove, objekte za obradu otpadnih plinova, objekte za obradu ili skladištenje ostataka i otpadne vode na lokaciji, dimnjake, uređaje i sustave za kontrolu spaljivanja ili suspaljivanja, evidentiranje i praćenje uvjeta spaljivanja i suspaljivanja.

Ako se u toplinskoj obradi otpada primjenjuju postupci kao što su piroliza, uplinjavanje ili plazma postupak, osim oksidacije, postrojenje za spaljivanje otpada ili postrojenje za suspaljivanje otpada obavlja i postupak termičke obrade i postupak spaljivanja nakon toga.

Ako se suspaljivanje otpada vrši tako da osnovna namjena postrojenja nije proizvodnja energije ili proizvodnja materijalnih proizvoda nego toplinska obrada otpada, postrojenje se smatra postrojenjem za spaljivanje otpada.

2. Ovo se poglavlje ne primjenjuje na sljedeća postrojenja:

(a) postrojenja koja obrađuju samo sljedeći otpad: i. otpad iz točke (b) točke 31. članka 3.; ii. radioaktivni otpad; iii. otpad životinjskog podrijetla kako je utvrđeno Uredbom (EZ) br. 1774/2002 Europskog parlamenta i Vijeća od 3. listopada 2002. o utvrđivanju zdravstvenih pravila u pogledu nusproizvoda životinjskog podrijetla koji nisu namijenjeni prehrani ljudi (35); iv. otpad koji je nastao pri istraživanju i iskorištavanju izvora nafte i plina na postrojenjima na otvorenom moru koji se na tim postrojenjima spaljuje;

(b) eksperimentalna postrojenja koja se koriste za istraživanje, razvoj i ispitivanje radi unaprjeđenja postupka spaljivanja i koja godišnje obrađuju manje od 50 tona otpada.

Članak 43.

Definicija ostatka

U smislu ovog poglavlja, „ostatak” znači svaki tekući ili kruti otpad koji je proizvelo postrojenje za spaljivanje otpada ili postrojenje za suspaljivanje otpada.

Članak 44.

Zahtjevi za izdavanje dozvole

Zahtjev za izdavanje dozvole za postrojenje z