HR Službeni list Europske unije 135

32008L0106



SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE 19.11.2008.

DIREKTIVA 2008/106/EZ EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA

od 19. studenoga 2008.

o minimalnoj razini osposobljavanja pomoraca (preinaka)

(Tekst značajan za EGP)

EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 80. stavak 2.,

uzimajući u obzir prijedlog Komisije,

uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),

nakon savjetovanja s Odborom regija,

u skladu s postupkom utvrđenim u članku 251. Ugovora (2),

budući da:

(1) Direktiva 2001/25/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 4. travnja 2001. o minimalnoj razini osposobljenosti pomoraca (3) znatno je izmijenjena u nekoliko navrata (4). Sada kada ta Direktiva doživljava nove izmjene, poželjno je radi jasnoće preinačiti dotične odredbe.

(2) Mjere koje je u području sigurnosti pomorstva i sprečavanja zagađivanja mora potrebno poduzeti na razini Zajednice, moraju biti u skladu s međunarodno dogovorenim pravilima i normama.

(3) Kako bi se u pomorskom sektoru u Zajednici održala i razvila razina znanja i vještina, važno je pridati odgovarajuću pažnju pomorskom osposobljavanju i statusu pomoraca u Zajednici.

(4) U interesu sigurnosti u pomorskom prometu potrebno je osigurati usklađenu razinu osposobljavanja za dodjeljivanje svjedodžbi o profesionalnoj osposobljenosti pomorcima.

(5) Direktiva 2005/36/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. rujna 2005. o priznavanju stručnih kvalifikacija (5) primjenjuje se na zanimanja u pomorskom prometu obuhvaćena ovom Direktivom. Ona će doprinijeti promicanju usklađenosti s obvezama utvrđenima u Ugovoru, kojima se uklanjaju prepreke slobodnom kretanju osoba i usluga među državama članicama.

(6) Uzajamno priznavanje diploma i svjedodžbi predviđenih na temelju Direktive 2005/36/EZ, ne osigurava uvijek standardiziranu razinu osposobljavanja za sve pomorce u službi na brodovima koji plove pod zastavom države članice. To je, međutim, od ključnog značaja gledano sa stajališta sigurnosti u pomorskom prometu.

(7) Stoga je bitno utvrditi minimalnu razinu osposobljavanja za pomorce u Zajednici. Ta bi se razina trebala temeljiti na standardima osposobljavanja koji su već dogovoreni na međunarodnoj razini, i to na Konvenciji Međunarodne pomorske organizacije (IMO) o standardima osposobljavanja, izdavanja svjedodžbi i straži za pomorce iz 1978. (Konvencija STCW), kako je revidirana 1995. Sve su države članice stranke te Konvencije.

(8) Države članice mogu uspostaviti standarde više od minimalnih standarda utvrđenih Konvencijom STCW i ovom Direktivom.

(9) Pravila Konvencije STCW priložena ovoj Direktivi potrebno je dopuniti obveznim odredbama sadržanima u dijelu A Kodeksa o standardima osposobljavanja, izdavanja svjedodžbi i straži za pomorce (Kodeks STCW). Dio B Kodeksa STCW sadrži preporučene smjernice za pomoć strankama Konvencije STCW i osobama koje su uključene u provedbu, primjenu ili izvršenje njezinih mjera, kako bi u cijelosti i potpuno ujednačeno provele Konvenciju.

(10) Za jačanje sigurnosti u pomorskom prometu i sprečavanje zagađivanja mora, ovom Direktivom potrebno je uspostaviti odredbe o najkraćem vremenu odmora za osoblje na brodskoj straži, u skladu s Konvencijom STCW. Te se odredbe trebaju primjenjivati ne dovodeći u pitanje odredbe Direktive Vijeća 1999/63/EZ od 21. lipnja 1999. o Sporazumu o organizaciji radnog vremena pomoraca koji su sklopili Udruženje brodovlasnika Europske zajednice (ECSA) i Savez sindikata transportnih radnika u Europskoj uniji (FST) (6).

(11) Države članice trebale bi poduzimati i provoditi mjere za sprečavanje i kažnjavanje prijevarnih radnji povezanih sa svjedodžbama o osposobljenosti, kao i nastaviti sa svojim naporima u okviru IMO-a za postizanje strogih i provedivih sporazuma o borbi protiv takvih radnji na svjetskoj razini.

(12) Radi poboljšanja sigurnosti u pomorskom prometu i sprečavanja ljudskih žrtava i zagađivanja mora, potrebno je unaprijediti komunikaciju među članovima posade na brodovima koji plove u vodama Zajednice.

(13) Osoblje na putničkim brodovima, zaduženo za pomaganje putnicima u kriznim situacijama, treba biti sposobno sporazumijevati se s putnicima.

(14) Posada na tankerima koji prevoze otrovni teret ili teret koji onečišćuje, treba biti sposobna učinkovito se nositi sa sprečavanjem nesreća i kriznim situacijama. Od najvećeg je značaja da se između zapovjednika, časnika i posade uspostavi odgovarajuća veza u komunikaciji, koja ispunjava zahtjeve predviđene ovom Direktivom.

(15) Bitno je osigurati da pomorci koji posjeduju svjedodžbe koje su dodijelile treće zemlje i koji služe na brodovima Zajednice imaju razinu kvalifikacija jednaku onoj koja se zahtijeva Konvencijom STCW. Ovom bi se Direktivom trebali utvrditi postupci i zajednički kriteriji država članica za priznavanje svjedodžbi, izdanih u trećim zemljama, na temelju zahtjeva za osposobljavanjem i izdavanjem svjedodžbi, kako su dogovoreni u okviru Konvencije STCW.

(16) U interesu sigurnosti na moru, države članice trebale bi priznati kvalifikacije koje dokazuju zahtijevanu razinu osposobljenosti samo ako su izdane od ili u ime stranaka Konvencije STCW za koje je Odbor za sigurnost u pomorskom prometu pri IMO-u utvrdio da su dokazale i da nadalje dokazuju dosezanje standarda određenih u Konvenciji. Kako bi se premostio vremenski razmak do trenutka kada Odbor za sigurnost u pomorskom prometu to bude mogao utvrditi, potreban je postupak za privremeno priznavanje svjedodžbi.

(17) Prema potrebi, treba provjeravati pomorske institute, programe osposobljavanja i tečajeve. Stoga je potrebno utvrditi kriterije za takvu provjeru.

(18) Komisiji bi u izvršavanju zadaća u vezi s priznavanjem svjedodžbi izdanih od strane ustanova za osposobljavanje ili uprava trećih zemalja trebao pomagati odbor.

(19) Europska agencija za sigurnost pomorskog prometa osnovana Uredbom (EZ) br. 1406/2002 Europskog parlamenta i Vijeća (7) trebala bi pomagati Komisiji u provjeri postupaju li države članice u skladu sa zahtjevima utvrđenima ovom Direktivom.

(20) Države članice moraju, kao lučke vlasti, povećati sigurnost i sprečavati onečišćenje u vodama Zajednice prioritetnim provođenjem inspekcijskih pregleda brodova koji plove pod zastavom treće zemlje koja nije ratificirala Konvenciju STCW, ne dajući time brodovima koji plove pod zastavom treće zemlje povlašteniji tretman.

(21) U očekivanju izmjena Direktive Vijeća 95/21/EZ (8) o nadzoru države luke, prikladno je u ovu Direktivu uključiti odredbe o nadzoru države luke kako bi se u tu Direktivu prenijele odredbe o pomorskoj inspekciji koje su uključene u ovu Direktivu.

(22) Potrebno je predvidjeti postupke za prilagodbu ove Direktive promjenama u međunarodnim konvencijama i kodeksima.

(23) Mjere potrebne za provedbu ove Direktive potrebno je usvojiti u skladu s Odlukom Vijeća 1999/468/EZ od 28. lipnja 1999. o utvrđivanju postupaka za izvršavanje provedbenih ovlasti dodijeljenih Komisiji (9).

(24) Posebno je potrebno ovlastiti Komisiju za izmjenu ove Direktive kako bi se, za potrebe ove Direktive, primijenile naknadne izmjene određenih međunarodnih kodeksa i bilo kakve relevantne izmjene zakonodavstva Zajednice. Budući da su te mjere općeg područja primjene i osmišljene su za izmjenu elemenata ove Direktive koji nisu ključni, moraju se usvojiti u skladu s regulatornim postupkom s kontrolom predviđenim člankom 5.a Odluke 1999/468/EZ.

(25) Novi elementi uvršteni u ovu Direktivu odnose se samo na postupke odbora. Stoga ih države članice ne trebaju prenijeti.

(26) Ova Direktiva ne smije dovesti u pitanje obveze država članica koje se odnose na rokove za prijenos u nacionalno pravo Direktiva određenih u Prilogu III. dijelu B,

DONIJELI SU OVU DIREKTIVU:

Članak 1.

Definicije

Za potrebe ove Direktive:

1. „zapovjednik” znači osoba koja zapovijeda brodom;

2. „časnik” znači član posade, osim zapovjednika, koji je kao takav određen na temelju nacionalnog zakona ili propisa ili, u nedostatku takvog određenja, na temelju kolektivnog ugovora ili običaja;

3. „časnik palube” znači časnik, koji je osposobljen u skladu s odredbama poglavlja II. Priloga I.;

4. „prvi brodski časnik” znači časnik, najviši po činu do zapovjednika broda, koji u slučaju onesposobljenosti zapovjednika preuzima zapovijedanje brodom;

5. „časnik stroja” znači časnik, osposobljen u skladu s odredbama poglavlja III. Priloga I.;

6. „upravitelj stroja” znači časnik stroja najviši po činu, odgovoran za mehanički pogon broda te za rad i održavanje mehaničkih i električnih postrojenja na brodu;

7. „drugi časnik stroja” znači časnik stroja, po činu prvi do upravitelja stroja koji, u slučaju onesposobljenosti upravitelja stroja, preuzima odgovornost za mehanički pogon broda te rad i održavanje mehaničkih i električnih postrojenja na brodu;

8. „pomoćni časnik stroja” znači osoba na obuci za časnika stroja, koja je kao takva određena na temelju nacionalnih zakona ili propisa;

9. „radiooperater” znači osoba s odgovarajućom svjedodžbom, koju su izdala ili priznala nadležna tijela, prema odredbama Pravilnika o radiokomunikacijama;

10. „mornar” znači član brodske posade, osim zapovjednika ili časnika;

11. „pomorski brod” znači brod, osim broda koji plovi isključivo kopnenim vodama ili vodama unutar ili u blizini zaklonjenih voda ili područja na kojima se primjenjuju lučki propisi;

12. „brod koji plovi pod zastavom države članice” znači brod koji je registriran u državi članici i plovi pod zastavom te države u skladu s njezinim zakonodavstvom; brod koji ne odgovara ovoj definiciji smatra se brodom koji plovi pod zastavom treće zemlje;

13. „obalna plovidba” znači plovidba u blizini države članice, kako odredi ta država članica;

14. „pogonska snaga” znači ukupna maksimalna stalna izlazna snaga svih glavnih pogonskih strojeva izražena u kilovatima, koji se navode na potvrdi o upisu broda ili drugoj službenoj ispravi;

15. „tanker za prijevoz nafte” znači brod koji je izgrađen i koristi se za prijevoz nafte i naftnih proizvoda u razlivenom stanju;

16. „tanker za prijevoz kemikalija” znači brod koji je izgrađen ili prilagođen i koristi se za prijevoz u razlivenom stanju bilo kojeg tekućeg proizvoda navedenog u poglavlju 17. najnovije verzije Međunarodnog kodeksa za prijevoz kemikalija u razlivenom stanju;

17. „tanker za ukapljeni plin” znači brod koji je izgrađen ili prerađen i koristi se za prijevoz u razlivenom stanju ukapljenih plinova bilo koje vrste ili drugog proizvoda navedenog u poglavlju 19. najnovije verzije Međunarodnog kodeksa za prijevoz plina;

18. „Pravilnik o radiokomunikacijama” znači najnovija verzija revidiranog pravilnika o radiokomunikacijama, donesenog na Svjetskoj konferenciji radiokomunikacijskih uprava o pokretnim uslugama;

19. „putnički brod” znači pomorski brod za prijevoz više od 12 putnika;

20. „ribarski brod” znači brod, koji se koristi za lov ribe ili drugih živih organizama iz mora;

21. „Konvencija STCW” znači Konvencija Međunarodne pomorske organizacije (IMO) o standardima osposobljavanja, izdavanju svjedodžbi i straži za pomorce iz 1978., kako se primjenjuje na ta pitanja uzimajući u obzir prijelazne odredbe članka VII. i pravila I/15 te Konvencije, i prema potrebi, uključujući primjenjive odredbe Kodeksa STCW, a sve u najnovijim verzijama;

22. „dužnosti radiooperatera” uključuju, ovisno o slučaju, stražu i tehničko održavanje i popravke koji se provode u skladu s najnovijim verzijama Pravilnika o radiokomunikacijama i Međunarodne konvencije o zaštiti ljudskog života na moru iz 1974. (SOLAS 74) i, prema diskrecijskoj odluci svake države članice, odgovarajućim preporukama IMO-a;

23. „ro-ro putnički brod” znači putnički brod s ro-ro teretnim prostorima ili prostorima posebne kategorije, kako su utvrđeni u najnovijoj verziji Konvencije SOLAS 74;

24. „Kodeks STCW” znači najnovija verzija Kodeksa o osposobljavanju, izdavanju svjedodžbi i straži pomoraca (STCW), kako je usvojen Rezolucijom 2 Konferencije stranaka STCW-a iz 1995.;

25. „funkcija” znači skup zadataka, dužnosti i odgovornosti utvrđenih u Kodeksu STCW, potrebnih za rad broda, sigurnost ljudskih života na moru ili zaštitu morskog okoliša;

26. „brodarsko društvo” znači vlasnik broda ili bilo koja druga organizacija ili osoba, kao što je upravitelj broda ili nositelj plovidbenog pothvata, koji je od brodovlasnika preuzeo odgovornost za rad broda i koji je preuzimanjem te odgovornosti prihvatio preuzeti sve dužnosti i odgovornosti koje brodarskom društvu nalaže ova Direktiva;

27. „odgovarajuća svjedodžba” znači svjedodžba izdana i ovjerena u skladu s ovom Direktivom, koja ovlašćuje njezinog zakonitog imatelja za obavljanje rada i izvršavanje funkcija, na razini odgovornosti koja je u njoj navedena, na brodu određenog tipa, tonaže, snage i vrste pogona za vrijeme određene plovidbe;

28. „pomorska služba” znači rad na brodu mjerodavan za izdavanje svjedodžbe ili druge kvalifikacije;

29. „odobreno” znači odobreno od strane države članice, u skladu s ovom Direktivom;

30. „treća zemlja” znači svaka država, osim države članice;

31. „mjesec” znači kalendarski mjesec ili razdoblje od 30 dana, sastavljeno od razdoblja kraćih od jednog mjeseca.

Članak 2.

Područje primjene

Ova se Direktiva primjenjuje na pomorce koji se spominju u ovoj Direktivi i rade na pomorskim brodovima koji plove pod zastavom države članice s izuzetkom:

(a) ratnih brodova, pomoćnih plovila ili drugih brodova, koji su u vlasništvu ili pod upravom države članice i upotrebljavaju se samo za vladine nekomercijalne svrhe;

(b) ribarskih brodova;

(c) jahti za zabavu, koje se ne upotrebljavaju za trgovinu;

(d) jednostavno građenih drvenih brodova.

Članak 3.

Osposobljavanje i izdavanje svjedodžbi

1. Države članice poduzimaju potrebne mjere kako bi osigurale da pomorci koji plove na brodovima iz članka 2. budu osposobljeni najmanje u skladu sa zahtjevima Konvencije STCW, kako je utvrđeno u Prilogu I. ovoj Direktivi te da posjeduju svjedodžbe utvrđene u članku 4. ili odgovarajuće svjedodžbe utvrđene u članku 1. stavku 27.

2. Države članice poduzimaju potrebne mjere kako bi osigurale da članovi posade koji moraju imati svjedodžbe u skladu s pravilom III/10.4 Konvencije SOLAS 74, budu osposobljeni i posjeduju svjedodžbe u skladu s ovom Direktivom.

Članak 4.

Svjedodžba

Svjedodžba je svaka valjana isprava, bez obzira koji naziv nosi, izdana od nadležnog tijela države članice ili po ovlaštenju tog tijela, u skladu s člankom 5. i zahtjevima utvrđenima u Prilogu I.

Članak 5.

Svjedodžbe i ovjere

1. Svjedodžbe se izdaju u skladu s člankom 11.

2. Svjedodžbe zapovjednika, časnika i radiooperatera ovjeravaju države članice na način propisan u ovom članku.

3. Svjedodžbe se izdaju u skladu sa stavkom 1. pravila I/2 Konvencije STCW.

4. U pogledu radiooperatera, države članice mogu:

(a) uključiti dodatno znanje, koje zahtijevaju odgovarajući propisi, u provjeru za izdavanje svjedodžbe u skladu s Pravilnikom o radiokomunikacijama; ili

(b) izdati posebnu svjedodžbu, kojom se potvrđuje da imatelj raspolaže dodatnim znanjem, koje se zahtijeva odgovarajućim propisima.

5. Prema diskrecijskoj odluci države članice, ovjere se mogu uključiti u obrazac svjedodžbi koje se izdaju kako je predviđeno odjeljkom A-I/2 Kodeksa STCW. U tom se slučaju koristi obrazac određen u stavku 1. odjeljka A-I/2. Ako se izdaju drukčije, upotrebljava se obrazac za ovjeru određen stavkom 2. tog odjeljka. Ovjere se izdaju u skladu s člankom VI. stavkom 2. Konvencije STCW.

6. Država članica koja svjedodžbu priznaje na temelju postupka utvrđenog u članku 19. stavku 2., ovjerava tu svjedodžbu, čime potvrđuje njezino priznavanje. Obrazac za ovjeru koji se koristi je onaj određen u stavku 3. odjeljka A-I/2 Kodeksa STCW.

7. Ovjere iz stavaka 5. i 6.:

(a) mogu se izdati kao zasebne isprave;

(b) svaka dobiva jedinstveni broj, osim onih ovjera kojima se potvrđuje izdavanje svjedodžbe i kojima se može dodijeliti broj dotične svjedodžbe, pod uvjetom da je taj broj jedinstven; i

(c) prestaju važiti čim ovjerena svjedodžba prestaje biti valjana ili ako je povuče, privremeno oduzme ili ukine država članica ili treća zemlja koja ju je izdala, a u svakom slučaju u roku od pet godina od datuma njihovog izdavanja.

8. Mjesto za koje vlasnik svjedodžbe ima ovlaštenje za rad navodi se na obrascu ovjere istim nazivima koji se upotrebljavaju u primjenjivim propisima dotične države članice o broju članova posade za sigurnu plovidbu.

9. Država članica može koristiti obrazac koji se razlikuje od obrasca utvrđenog u odjeljku A-I/2 Kodeksa STCW, pod uvjetom da se traženi podaci navode barem korištenjem latiničnog pisma i arapskih brojeva, uzimajući u obzir razlike dozvoljene na temelju odjeljka A-I/2.

10. Podložno članku 19. stavku 7., izvornik svake svjedodžbe koja se zahtijeva ovom Direktivom, mora biti raspoloživ na brodu na kojem njezin imatelj plovi.

Članak 6.

Zahtjevi u pogledu osposobljavanja

Osposobljavanje koje se zahtijeva na temelju članka 3. mora pružiti primjerena teoretska znanja i praktične vještine predviđene u Prilogu I., posebno u vezi korištenja sredstava za spašavanje i protupožarne opreme, te ga moraju odobriti nadležne vlasti ili tijelo, koje određuje svaka država članica.

Članak 7.

Načela kojima se uređuje obalna plovidba

1. Prilikom utvrđivanja obalne plovidbe, za pomorce koji plove na brodovima koji obavljaju prijevoz u obalnoj plovidbi pod zastavom neke druge države članice ili druge stranke Konvencije STCW, države članice ne postavljaju strože zahtjeve u vezi osposobljavanja, iskustva ili izdavanja svjedodžbi od zahtjeva za pomorce koji plove na brodovima pod njihovom zastavom. Ni u kom slučaju država članica, u odnosu na pomorce koji plove na brodovima pod zastavom druge države članice ili druge stranke Konvencije STCW, ne smije postaviti zahtjeve koji prelaze zahtjeve ove Direktive za brodove koji ne obavljaju prijevoz u obalnoj plovidbi.

2. U pogledu brodova koji plove pod zastavom države članice i obavljaju redovite prijevoze u obalnoj plovidbi, duž obale druge države članice ili druge stranke Konvencije STCW, država članica pod čijom zastavom brod plovi propisuje zahtjeve u vezi osposobljavanja, iskustva i izdavanja svjedodžbi za pomorce koji plove na tim brodovima koji su najmanje jednaki zahtjevima države članice ili stranke Konvencije STCW duž čije obale brod plovi, pod uvjetom da ti zahtjevi ne prelaze zahtjeve ove Direktive za brodove koji ne obavljaju prijevoz u obalnoj plovidbi. Pomorci koji plove na brodu čija se plovidba proteže izvan područja koje država članica smatra područjem obalne plovidbe i ulazi u vode koje nisu pokrivene tom definicijom, moraju ispunjavati odgovarajuće zahtjeve ove Direktive.

3. Država članica može brodu koji plovi pod njezinom zastavom omogućiti korištenje pogodnosti odredaba ove Direktive o obalnoj plovidbi, ako redovito plovi duž obale države koja nije stranka Konvencije STCW, u obalnoj plovidbi, kako je utvrđuje ta država članica.

4. Prilikom odlučivanja o definiciji obalne plovidbe i uvjetima obrazovanja i osposobljavanja koji se za to područje zahtijevaju, u skladu sa stavcima 1., 2. i 3., države članice obavješćuju Komisiju o pojedinostima odredaba koje su donijele.

Članak 8.

Sprečavanje prijevare i ostalih nezakonitih radnji

1. Države članice poduzimaju i provode odgovarajuće mjere za sprečavanje prijevare i drugih nezakonitih radnji u vezi s postupkom izdavanja svjedodžbi ili svjedodžbama koje su izdala i ovjerila njihova nadležna tijela te predviđaju sankcije koje su učinkovite, proporcionalne i odvraćajuće.

2. Države članice određuju državna tijela nadležna za utvrđivanje i borbu protiv prijevare i drugih nezakonitih radnji te razmjenjuju podatke s nadležnim tijelima drugih država članica i trećih zemalja o izdavanju svjedodžbi pomorcima.

Države članice odmah obavješćuju druge države članice i Komisiju o pojedinostima takvih nadležnih državnih tijela.

Države članice također bez odlaganja obavješćuju sve treće zemlje prema kojima su se obvezale u skladu s pravilom I/10, stavkom 1.2 Konvencije STCW o pojedinostima takvih nadležnih državnih tijela.

3. Na zahtjev države članice domaćina, nadležna tijela druge države članice dostavljaju pisanu potvrdu ili nijekanje vjerodostojnosti svjedodžbi pomoraca, odgovarajućih ovjera i svih drugih dokumentiranih dokaza o osposobljavanju koji su izdani u toj drugoj državi članici.

Članak 9.

Kaznene ili disciplinske mjere

1. Države članice utvrđuju procese i postupke za nepristranu istragu o svakom prijavljenom slučaju nestručnosti, djelovanju ili propuštanju, koje može predstavljati izravnu prijetnju za sigurnost ljudskih života ili imovine na moru ili morskome okolišu, na strani vlasnika svjedodžbi ili ovjera koje je izdala ta država članica u vezi izvršavanja dužnosti na koje se svjedodžbe odnose, kao i za povlačenje, privremeno oduzimanje i ukidanje tih svjedodžbi zbog navedenih razloga i radi sprečavanja prijevara.

2. Svaka država članica propisuje kaznene ili disciplinske mjere za brodove koji plove pod njezinom zastavom ili pomorce kojima je izdala propisnu svjedodžbu, ako ne poštuju odredbe nacionalnog zakonodavstva kojima se provodi ova Direktiva.

3. Posebno se takve kaznene ili disciplinske mjere propisuju i provode u slučajevima kada:

(a) brodarsko društvo ili zapovjednik broda zaposle osobu koja ne posjeduje svjedodžbu koja se zahtijeva u skladu s ovom Direktivom;

(b) zapovjednik broda dozvoli osobi, koja ne posjeduje odgovarajuću svjedodžbu, valjanu dozvolu ili ne posjeduje dokumentirane dokaze propisane člankom 19. stavkom 7., izvršavanje bilo kakve funkcije ili posla, na bilo kojem radnom mjestu, koje na temelju ove Direktive mora obavljati osoba s odgovarajućom svjedodžbom; ili

(c) je osoba prijevarom ili na temelju krivotvorenih isprava dobila zaduženje za izvršavanje bilo kakve funkcije ili posla, na bilo kojem radnom mjestu na kojem, na temelju ove Direktive, mora biti osoba s odgovarajućom svjedodžbom ili posebnom dozvolom.

4. Države članice u čijoj je nadležnosti bilo koje brodarsko društvo ili bilo koja osoba, za koju se iz utemeljenih razloga vjeruje da je odgovorna ili je bila upoznata s bilo kojim očiglednim odstupanjem od odredaba ove Direktive navedenim u stavku 3., omogućuju suradnju bilo kojoj državi članici ili drugoj stranci Konvencije STCW, koja ih obavijesti o svojoj namjeri pokretanja postupaka u njezinoj nadležnosti.

Članak 10.

Standardi kakvoće

1. Svaka država članica osigurava da:

(a) se sve djelatnosti osposobljavanja, procjene osposobljenosti, izdavanja svjedodžbi, ovjeravanja i obnavljanja valjanosti, koje obavljaju nevladine agencije ili subjekti u njihovoj nadležnosti, neprekidno nadgledaju sustavom standarda kakvoće, kako bi se osiguralo postizanje utvrđenih ciljeva, uključujući one koji se odnose na kvalifikacije i iskustvo instruktora i ocjenjivača;

(b) postoji sustav standarda kakvoće, u slučaju kada vladine agencije ili subjekti provode takve radnje;

(c) se ciljevi obrazovanja i osposobljavanja, te s tim povezani standardi stručne sposobnosti koje treba postići, jasno odrede i da se utvrde razine znanja, razumijevanja i vještina koje odgovaraju provjerama znanja i ocjenjivanju na temelju Konvencije STCW;

(d) područja primjene standarda kakvoće pokrivaju upravljanje sustavom za izdavanje svjedodžbi, sve tečajeve i programe osposobljavanja, provjere znanja i ocjenjivanja, koja provode tijela svake države članice ili se provode u njihovoj nadležnosti, kao i kvalifikacije i iskustvo koje moraju imati instruktori i ocjenjivači, uzimajući u obzir politike, sustave, nadzor i unutarnje preglede osiguranja kakvoće, uspostavljene kako bi se osiguralo postizanje utvrđenih ciljeva.

Ciljevi i s njima povezani standardi kakvoće iz prvog podstavka točke (c) mogu se navesti posebno za različite tečajeve i programe osposobljavanja i moraju pokrivati upravljanje sustavom za izdavanje svjedodžbi.

2. Države članice također osiguravaju da neovisne ocjene znanja, razumijevanja, vještina i stjecanja stručne sposobnosti te upravljanja sustavom za izdavanje svjedodžbi provode, najmanje svakih pet godina, kvalificirane osobe koje same nisu uključene u navedene radnje, kako bi se provjerilo:

(a) jesu li sve mjere nadzora unutarnjeg upravljanja i nadgledanja te aktivnosti praćenja provedbe u skladu s planiranim rješenjima i dokumentiranim postupcima i jesu li učinkovite u postizanju utvrđenih ciljeva;

(b) jesu li rezultati svake neovisne ocjene dokumentirani i jesu li osobe odgovorne za to područje o tome obaviještene;

(c) jesu li na vrijeme poduzete radnje za otklanjanje nedostataka.

3. Dotična država članica dostavlja Komisiji izvještaj o svakoj ocjeni izvršenoj na temelju stavka 2., u roku od šest mjeseci od datuma ocjene.

Članak 11.

Zdravstveni standardi – izdavanje i upis svjedodžbi

1. Države članice utvrđuju standarde zdravstvene spremnosti pomoraca, posebno u vezi vida i sluha.

2. Države članice osiguravaju da se svjedodžbe izdaju samo kandidatima koji ispunjavaju zahtjeve iz ovog članka.

3. Svaki kandidat za izdavanje svjedodžbe mora dostaviti zadovoljavajući dokaz:

(a) o svom identitetu;

(b) da njegova ili njezina dob nije niža od one propisane u pravilima u Prilogu I. za svjedodžbu za koju je podnio ili podnijela zahtjev;

(c) o zadovoljavanju standarda zdravstvene spremnosti koje je utvrdila država članica, posebno u vezi vida i sluha, i da posjeduje valjanu ispravu, kojom se potvrđuje njegova ili njezina zdravstvena spremnost, izdanu od propisno ovlaštenog zdravstvenog djelatnika kojeg priznaje nadležno tijelo države članice;

(d) o završetku pomorske službe i s tim povezane obvezne obuke, koji za dobivanje željene svjedodžbe propisuju pravila iz Priloga I.;

(e) o zadovoljavanju standarda stručne sposobnosti propisanih pravilima iz Priloga I. za radna mjesta, funkcije i razine koje je potrebno navesti na ovjeri svjedodžbe.

4. Svaka država članica obvezuje se:

(a) voditi registar ili registre svih svjedodžbi i ovjera koje su izdane, kojima je istekao rok valjanosti ili su obnovljene, privremeno oduzete, otkazane ili prijavljene kao izgubljene ili uništene, kao i izdanih dozvola zapovjednika, časnika i, prema potrebi, mornara;

(b) staviti na raspolaganje podatke o statusu takvih svjedodžbi, ovjera i dozvola drugim državama članicama ili drugim strankama Konvencije STCW te brodarskim društvima koji zahtijevaju provjeru vjerodostojnosti i valjanosti svjedodžbi koje su im dostavili pomorci radi priznavanja svojih svjedodžbi ili zasnivanja radnog odnosa na brodu.

Članak 12.

Obnavljanje valjanosti svjedodžbi

1. Svaki zapovjednik, časnik i radiooperater koji posjeduje svjedodžbu izdanu ili priznatu na temelju bilo kojeg poglavlja Priloga I., osim poglavlja VI., i koji plovi ili se namjerava vratiti na more nakon određenog razdoblja provedenog na kopnu, a kako bi i dalje bio sposoban za plovidbu, najmanje svakih pet godina mora:

(a) zadovoljiti standarde zdravstvene spremnosti propisane člankom 11.; i

(b) dokazati svoju stalnu stručnu sposobnost u skladu s odjeljkom A-I/11 Kodeksa STCW.

2. Svaki zapovjednik, časnik i radiooperater mora, radi nastavka pomorske službe na brodovima za koju se prema međunarodnim dogovorima zahtijeva posebno osposobljavanje, uspješno završiti odobreni program odgovarajućeg osposobljavanja.

3. Svaka država članica uspoređuje standarde osposobljenosti koji se zahtijevaju od kandidata za svjedodžbe izdane prije 1. veljače 2002. s onima koji se za dobivanje odgovarajuće svjedodžbe navode u dijelu A Kodeksa STCW i određuju treba li od vlasnika takvih svjedodžbi zahtijevati odgovarajuću dopunu ili obnavljanje osposobljavanja ili procijeniti njihovu osposobljenost.

Tečajevi za obnavljanje i dopunjavanje moraju biti odobreni i moraju uključiti promjene odgovarajućih nacionalnih i međunarodnih propisa o sigurnosti ljudskog života na moru i zaštiti morskog okoliša te moraju uzeti u obzir sva ažuriranja dotičnih standarda osposobljenosti.

4. Svaka država članica, uz savjetovanje sa zainteresiranima, oblikuje ili promiče oblikovanje strukture tečajeva za obnavljanje i dopunjavanje, kako je predviđeno u odjeljku A-I/11 Kodeksa STCW.

5. Za potrebe stalnog dopunjavanja znanja zapovjednika, časnika i radiooperatera, svaka država članica osigurava da se tekstovi najnovijih promjena nacionalnih i međunarodnih propisa o sigurnosti ljudskih života na moru i zaštite morskog okoliša stave na raspolaganje brodovima koji plove pod njezinom zastavom.

Članak 13.

Uporaba simulatora

1. Standardi izvedbe i druge odredbe određene u odjeljku A-I/12 Kodeksa STCW te drugi takvi zahtjevi propisani u dijelu A Kodeksa STCW moraju za svaku dotičnu svjedodžbu biti ispunjeni u pogledu:

(a) svakog osposobljavanja koje se temelji na upotrebi simulatora;

(b) svake procjene stručne sposobnosti propisane u dijelu A Kodeksa STCW koja se provodi pomoću simulatora;

(c) svake demonstracije stalne stručne osposobljenosti uz pomoć simulatora, kako se zahtijeva u dijelu A. Kodeksa STCW.

2. Prema diskrecijskoj odluci svake države članice, simulatori postavljeni ili stavljeni u upotrebu prije 1. veljače 2002. mogu se izuzeti od pune usklađenosti sa standardima izvedbe iz stavka 1.

Članak 14.

Odgovornosti brodarskih društava

1. U skladu sa stavcima 2. i 3., države članice smatraju brodarska društva odgovornima za zapošljavanje pomoraca na svojim brodovima u skladu s ovom Direktivom i od svakog brodarskog društva zahtijevaju da osigura:

(a) da svaki pomorac zaposlen na bilo kojem od brodova tog društva posjeduje odgovarajuću svjedodžbu u skladu s odredbama ove Direktive i odredbama koje utvrdi država članica;

(b) da je brojčano stanje posade na brodovima tog društva u skladu s primjenjivim zahtjevima države članice o broju članova posade za sigurnu plovidbu;

(c) da se dokumentacija i podaci za sve pomorce zaposlene na brodovima tog društva održavaju i da su lako dostupni te da uključuju, bez ograničenja na, dokumentaciju i podatke o njihovom iskustvu, osposobljenosti, zdravstvenoj spremnosti i stručnoj sposobnosti za dodijeljene dužnosti;

(d) da su pomorci, po stupanju na dužnost na bilo koji od brodova tog društva, upoznati sa svojim konkretnim zaduženjima te svim brodskim uređenjima, postrojenjima, opremom, postupcima i značajkama broda, koje su važne za obavljanje njihovih rutinskih dužnosti ili zaduženja u slučaju opasnosti;

(e) da pomorci zaposleni na brodovima mogu učinkovito uskladiti svoje aktivnosti u slučaju opasnosti i pri obavljanju funkcija od ključnog značaja za sigurnost ili za sprečavanje ili ublažavanje zagađenja.

2. Brodarska društva, zapovjednici i članovi posade odgovorni su za potpuno i cjelovito izvršavanje obveza određenih u ovome članku i poduzimanje drugih mjera potrebnih kako bi se osiguralo da je svaki član posade u mogućnosti, na temelju znanja i poznatih podataka, doprinijeti sigurnom radu broda.

3. Brodarsko društvo dostavlja pisana uputstva zapovjedniku svakog broda na koji se primjenjuje ova Direktiva, a kojima se utvrđuju politike i postupci koje treba slijediti kako bi svi novozaposleni pomorci na brodu dobili priliku upoznati se s brodskom opremom, postupcima rada i drugim rješenjima potrebnima za pravilno izvršavanje njihovih dužnosti, u razumnom roku prije nego im se te dužnosti dodijele. Takve politike i postupci uključuju:

(a) dodjelu razumnog vremenskog razdoblja u kojem će svaki novozaposleni pomorac imati priliku upoznati se s: i. posebnom opremom s kojom će pomorac raditi ili koju će upotrebljavati; i ii. posebnostima u vezi brodske straže, sigurnosti, zaštite okoliša te postupaka i rješenja u slučaju opasnosti, koje pomorci moraju poznavati za ispravno izvršavanje svojih dužnosti;

(b) određivanje pouzdanog člana posade koji će biti odgovoran za osiguranje da se svakom novozaposlenom pomorcu omogući da dobije bitne podatke na jeziku koji razumije.

Članak 15.

Radna sposobnost

1. Države članice utvrđuju i provode odredbe o vremenu za odmor osoblja na brodskoj straži, s ciljem sprečavanja umora, i zahtijevaju da sustavi straže budu tako uređeni da učinkovitost osoba na straži ne bude umanjena zbog umora te da su dužnosti tako raspoređene da prvi sastav straže na početku plovidbe kao i sljedeće smjene straže budu dovoljno odmorne i u svakom pogledu radno sposobne.

2. Sve osobe kojima je dodijeljena dužnost odgovornog časnika na straži ili mornara koji je dio sastava straže, imaju pravo na najmanje 10 sati odmora u toku svakog razdoblja od 24 sata.

3. Sati odmora mogu biti raspoređeni u najviše dva dijela, od kojih jedan mora trajati najmanje šest sati.

4. U slučaju opasnosti ili vježbe ili u drugim iznimnim radnim uvjetima, ne treba se pridržavati zahtjeva o vremenu odmora utvrđenih u stavcima 1. i 2.

5. Ne dovodeći u pitanje stavke 2. i 3., minimalno razdoblje od 10 sati može se smanjiti na najmanje 6 uzastopnih sati, pod uvjetom da takvo smanjenje ne traje duže od 2 dana i da se u razdoblju od svakih 7 dana omogući najmanje 70 sati odmora.

6. Države članice zahtijevaju da se rasporedi straže postave na lako dostupnim mjestima.

Članak 16.

Posebne dozvole

1. U izvanrednim okolnostima, nadležna tijela mogu, ako to po njihovom mišljenju ne predstavlja opasnost za osobe, imovinu ili okoliš, izdati posebnu dozvolu kojom se dopušta određenom pomorcu da u razdoblju od najviše šest mjeseci obavlja poslove na radnom mjestu za koje ne posjeduje odgovarajuću svjedodžbu. Od toga se izuzimaju poslovi radiooperatera, osim ako to nije predviđeno Pravilnikom o radiokomunikacijama, pod uvjetom da je osoba kojoj se dozvola izdaje ne posjeduje odgovarajuće kvalifikacije za popunjavanje tog radnog mjesta na siguran način i na zadovoljstvo nadležnih tijela. Međutim, posebne se dozvole ne dodjeljuju za zapovjednika ili upravitelja stroja, osim u slučajevima više sile, kada se izdaju samo za najkraće moguće razdoblje.

2. Svaka posebna dozvola, koja se dodjeljuje za pojedino radno mjesto, može se dodijeliti isključivo osobi s odgovarajućom svjedodžbom koja se traži za neposredno niže radno mjesto. Ako za neposredno niže radno mjesto nije potrebna svjedodžba, posebna se dozvola može izdati osobi čije su kvalifikacije i iskustvo prema mišljenju nadležnih tijela u potpunosti jednakovrijedne zahtjevima za radno mjesto koje se popunjava, pod uvjetom da je, ako takva osoba nema odgovarajuću svjedodžbu, dužna proći provjeru koju nadležna tijela prihvaćaju za dokazivanje da se takva posebna dozvola može sa sigurnošću izdati. Osim toga, nadležna tijela osiguravaju da dotično radno mjesto što prije popuni osoba s odgovarajućom svjedodžbom.

Članak 17.

Odgovornosti država članica za osposobljavanje i ocjenjivanje

1. Države članice određuju organe ili tijela koja:

(a) provode osposobljavanje iz članka 3.;

(b) organiziraju i/ili nadziru provjere znanja, ako se one zahtijevaju;

(c) izdaju svjedodžbe iz članka 11.;

(d) dodjeljuju posebne dozvole predviđene u članku 16.

2. Države članice osiguravaju da:

(a) je ukupno osposobljavanje i ocjenjivanje pomoraca: i. strukturirano u skladu s pisanim programima, uključujući one metode i sredstva predavanja, nastavne postupke i materijale koji su potrebni za dostizanje propisanih standarda stručne osposobljenosti; i ii. da ga provode, nadgledaju, ocjenjuju i podržavaju osobe kvalificirane u skladu s točkama (d), (e) i (f);

(b) osobe koje provode osposobljavanje ili ocjenjivanje za vrijeme službe na brodu čine to samo kada takvo osposobljavanje ili ocjenjivanje neće negativno utjecati na uobičajeni rad broda i kada svoje vrijeme i pažnju mogu posvetiti osposobljavanju i ocjenjivanju;

(c) instruktori i osobe koje provode nadzor i ocjenjivanje budu odgovarajuće kvalificirani za pojedine vrste i razine osposobljavanja ili ocjenjivanja stručne sposobnosti pomoraca na brodu ili na kopnu;

(d) svaka osoba koja na brodu ili na kopnu provodi obuku pomoraca namijenjenu kvalificiranju za dobivanje svjedodžbi na temelju ove Direktive: i. poštuje program osposobljavanja i razumije posebne ciljeve pojedine vrste osposobljavanja koja se provodi; ii. je kvalificirana za zadaće za koje se osposobljavanje provodi; i iii. ako se provodi osposobljavanje uz pomoć simulatora: — je primila odgovarajuće pedagoške smjernice za upotrebu simulatora, i — stekla praktično radno iskustvo na vrsti simulatora koji se koristi;

(e) svaka osoba odgovorna za nadzor osposobljavanja pomoraca za vrijeme službe na brodu, namijenjene za kvalificiranje radi dobivanja svjedodžbe, u potpunosti razumije program osposobljavanja i posebne ciljeve svake pojedine vrste osposobljavanja koja se provodi;

(f) svaka osoba koja na brodu ili na kopnu provodi ocjenjivanje stručne sposobnosti pomoraca za vrijeme službe na brodu, koje će se koristiti u stručnom osposobljavanju radi dobivanja svjedodžbe na temelju ove Direktive: i. ima odgovarajuću razinu znanja i razumijevanja stručne sposobnosti koja se ocjenjuje; ii. je kvalificirana za zadaće koje ocjenjuje; iii. je primila odgovarajuće smjernice o metodama i postupcima ocjenjivanja; iv. je stekla praktično iskustvo ocjenjivanja; i v. je, ako ocjenjivanje uključuje upotrebu simulatora, stekla praktična iskustva ocjenjivanja na određenoj vrsti simulatora, pod nadzorom i na zadovoljstvo iskusnog ocjenjivača;

(g) ako država članica priznaje tečaj osposobljavanja, ustanovu za osposobljavanje ili kvalifikaciju dodijeljenu od ustanove za osposobljavanje, u njezine zahtjeve za izdavanje svjedodžbe u primjeni odredaba o standardima kakvoće iz članka 10. uključeni su i stručne kvalifikacije i iskustvo instruktora i ocjenjivača; takve stručne kvalifikacije, iskustvo i primjena standarda kakvoće moraju uključivati odgovarajuće osposobljavanje o metodama poučavanja te metodama osposobljavanja i ocjenjivanja i biti u skladu sa svim primjenjivim zahtjevima točaka (d), (e) i (f).

Članak 18.

Sporazumijevanje na brodu

Države članice osiguravaju da:

(a) ne dovodeći u pitanje točke (b) i (d), na svim brodovima koji plove pod zastavom države članice u svakom trenutku postoje načini za učinkovito usmeno sporazumijevanje između svih članova brodske posade o pitanjima sigurnosti, posebno u vezi ispravnog i pravovremenog primanja i razumijevanja poruka i uputstava;

(b) se, radi osiguranja učinkovitog djelovanja posade u sigurnosnim pitanjima, na svakom putničkom brodu koji plovi pod zastavom države članice kao i na svim putničkim brodovima koji započinju i/ili završavaju plovidbu u luci države članice, utvrdi radni jezik te da ga se ubilježi u brodski dnevnik; brodarsko društvo ili zapovjednik prema potrebi određuju odgovarajući radni jezik; od svakog se pomorca zahtijeva da taj jezik razumije te da prema potrebi izdaje naredbe i uputstva te podnosi povratne izvještaje na tom jeziku; ako radni jezik nije službeni jezik države članice, svi planovi i popisi koji se objavljuju moraju sadržavati i prijevode na radnom jeziku;

(c) su na putničkim brodovima osobe koje su prema rasporedu za uzbunu određene za pomaganje putnicima u slučaju opasnosti lako i brzo prepoznatljive i imaju vještine sporazumijevanja dostatne za tu svrhu, pri čemu treba poštovati primjerenu i odgovarajuću kombinaciju bilo kojih od sljedećih čimbenika: i. jezik ili jezici koji odgovaraju prevladavajućim narodnostima putnika koji se prevoze na određenom putu; ii. vjerojatnost da mogućnost upotrebe osnovnih izraza na engleskom jeziku za izdavanje osnovnih uputa može omogućiti načine sporazumijevanja s putnicima kojima je potrebna pomoć, neovisno o tome govore li putnici i posada istim jezikom ili ne; iii. eventualna potreba za drugim načinima sporazumijevanja za vrijeme trajanja opasnosti (na primjer pokazivanje, znakovi rukama ili privlačenje pažnje na mjesta uputstava, zborna mjesta, uređaje za spašavanje ili putove evakuacije) kada govorno sporazumijevanje nije moguće; iv. opseg u kojem su putnicima pružena potpuna sigurnosna uputstva na njihovom materinjem jeziku ili jezicima; v. jezici na kojima se u hitnim slučajevima ili za vrijeme vježbe mogu izdavati najave opasnosti, kako bi se ključna uputstva prenijela putnicima i olakšalo pružanje pomoći putnicima od strane članova posade;

(d) se na tankerima za prijevoz nafte, tankerima za kemikalije i tankerima za ukapljeni plin koji plove pod zastavom države članice, zapovjednik, časnici i mornari mogu međusobno sporazumijevati na zajedničkom radnom jeziku (zajedničkim radnim jezicima);

(e) postoje odgovarajuća sredstva sporazumijevanja između broda i tijela na kopnu; ta se komunikacija odvija u skladu s poglavljem V. pravilom 14. stavkom 4. Konvencije SOLAS 74;

(f) u provođenju nadzora države luke na temelju Direktive 95/21/EZ, države članice također provjeravaju jesu li brodovi koji plove pod zastavom države, koja nije država članica, u skladu s ovim člankom.

Članak 19.

Priznavanje svjedodžbi

1. Pomorcima koji ne posjeduju svjedodžbe iz članka 4. može se dozvoliti zaposlenje na brodovima koji plove pod zastavom države članice, pod uvjetom da je odluka o priznavanju njihovih odgovarajućih svjedodžbi donesena u skladu s postupkom određenim u stavcima 2. do 6. ovog članka.

2. Država članica koja ovjerom namjerava priznati odgovarajuće svjedodžbe koje je treća zemlja izdala zapovjedniku, časniku ili radiooperateru za rad na brodovima koji plove pod njezinom zastavom, Komisiji podnosi zahtjev za priznanjem te treće zemlje, uz navođenje svojih razloga.

Komisija, uz pomoć Europske agencije za sigurnost pomorskog prometa i uz moguće sudjelovanje bilo koje zainteresirane države članice, prikuplja informacije iz Priloga II. te izvršava procjenu sustava osposobljavanja i izdavanja svjedodžbi u trećoj zemlji za koju je zahtjev za priznanjem podnesen, kako bi provjerila ispunjava li dotična zemlja sve zahtjeve Konvencije STCW i jesu li poduzete odgovarajuće mjere za sprečavanje prijevare u vezi sa svjedodžbama.

3. Komisija donosi odluku o priznavanju treće zemlje u skladu s regulatornim postupkom iz članka 28. stavka 2., u roku od tri mjeseca od datuma zahtjeva za priznanjem.

Ako se odobri, priznanje je valjano, podložno odredbama članka 20.

Ako u roku utvrđenom u prvom podstavku nije donesena odluka o priznanju dotične treće zemlje, država članica koja je podnijela zahtjev može odlučiti jednostrano priznati tu treću zemlju sve dok ne bude donesena odluka u skladu s regulatornim postupkom iz članka 28. stavka 2.

4. Država članica može odlučiti, u pogledu brodova koji plove pod njezinom zastavom, ovjeriti svjedodžbe koje su izdale treće zemlje koje je priznala Komisija, uzimajući u obzir odredbe sadržane u Prilogu II., točkama 4. i 5.

5. Priznavanja svjedodžbi koje su izdale priznate treće zemlje i koja su objavljena u Službenom listu Europske unije, seriji C, do 14. lipnja 2005. ostaju valjana.

Ta priznanja mogu koristiti sve države članice, osim ako ih Komisija nije naknadno povukla na temelju članka 20.

6. Komisija sastavlja i ažurira popis trećih zemalja koje su bile priznate. Popis se objavljuje u Službenom listu Europske unije, seriji C.

7. Neovisno o članku 5. stavku 6., država članica može, ako to zahtijevaju okolnosti, dozvoliti zapošljavanje pomorca na radnom mjestu koje nije mjesto radijskog časnika ili radiooperatera, osim ako je to predviđeno Pravilnikom o radiokomunikacijama, za razdoblje od najviše tri mjeseca, na brodu koji plovi pod njezinom zastavom, ako posjeduje odgovarajuću i valjanu svjedodžbu, izdanu i ovjerenu kako to zahtijeva treća zemlja, ali koju dotična država članica još uvijek nije ovjerila radi priznavanja kao primjerenu za obavljanje službe na brodu koji plovi pod njezinom zastavom.

Na raspolaganju moraju biti dokumenti kojima se dokazuje podnošenje zahtjeva za ovjeru nadležnim tijelima.

Članak 20.

Neispunjavanje zahtjeva Konvencije STCW

1. Neovisno o kriterijima navedenima u Prilogu II., ako država članica smatra da priznata treća zemlja više ne ispunjava zahtjeve Konvencije STCW, o tome odmah obavješćuje Komisiju i navodi obrazložene razloge.

Komisija bez odlaganja upućuje taj predmet Odboru iz članka 28. stavka 1.

2. Neovisno o kriterijima određenima u Prilogu II., ako Komisija smatra da priznata treća zemlja više ne ispunjava zahtjeve Konvencije STCW, o tome odmah obavješćuje države članice i navodi obrazložene razloge.

Komisija bez odlaganja upućuje taj predmet Odboru iz članka 28. stavka 1.

3. Ako država članica namjerava povući ovjere svih svjedodžbi koje je izdala treća zemlja, o toj namjeri bez odlaganja obavješćuje Komisiju i ostale države članice i navodi obrazložene razloge.

4. Komisija, uz pomoć Europske agencije za sigurnost pomorskog prometa, ponovno procjenjuje priznanje dotične treće zemlje kako bi provjerila je li ta zemlja propustila ispuniti zahtjeve Konvencije STCW.

5. Ako postoje naznake da određena ustanova za pomorsko osposobljavanje više ne ispunjava zahtjeve Konvencije STCW, Komisija obavješćuje dotičnu zemlju da će priznanje svjedodžbi te zemlje biti povučeno u roku od dva mjeseca ako se ne poduzmu mjere za osiguranje ispunjavanja svih zahtjeva Konvencije STCW.

6. Odluka o povlačenju priznanja donosi se u skladu s regulatornim postupkom iz članka 28. stavka 2., u roku od dva mjeseca od datuma priopćenja države članice.

Dotične države članice poduzimaju odgovarajuće mjere za provedbu te odluke.

7. Ovjere koje potvrđuju priznanje svjedodžbi, izdane u skladu s člankom 5. stavkom 6. prije datuma donošenja odluke o povlačenju priznanja treće zemlje, ostaju valjane. Pomorci koji posjeduju takve ovjere ne mogu zatražiti ovjeru kojom se priznaje viša kvalifikacija, osim ako se takvo napredovanje temelji isključivo na dodatnom iskustvu u pomorskoj službi.

Članak 21.

Ponovna procjena

1. Komisija, uz pomoć Europske agencije za sigurnost pomorskog prometa, ponovno procjenjuje treće zemlje koje su priznate na temelju postupka iz prvog podstavka članka 19. stavka 3., uključujući one iz članka 19. stavka 6., redovito i barem svakih pet godina, kako bi provjerila ispunjavaju li odgovarajuće kriterije određene u Prilogu II. i jesu li poduzete odgovarajuće mjere za sprečavanje prijevare u vezi sa svjedodžbama.

2. Komisija utvrđuje prioritetne kriterije za procjenu trećih zemalja na temelju podataka o rezultatima rada koje dostavlja nadzor države luke na temelju članka 23., kao i informacija koje se odnose na izvješća neovisnih ocjena koje treće zemlje dostavljaju na temelju odjeljka A-I/7 Kodeksa STCW.

3. Komisija državama članicama dostavlja izvješće o rezultatima procjene.

Članak 22.

Nadzor države luke

1. Neovisno o zastavi pod kojom plovi, svaki brod, osim onih tipova brodova koji su izuzeti člankom 2., dok je u lukama države članice, podliježe nadzoru države luke koji provode časnici na odgovarajući način ovlašteni od strane te države članice, kako bi se provjerilo imaju li svi pomorci zaposleni na brodu i od kojih se to zahtijeva svjedodžbu ili prikladnu posebnu dozvolu, u skladu s Konvencijom STCW.

2. Pri provođenju nadzora države luke na temelju ove Direktive, države članice moraju osigurati primjenu svih odgovarajućih odredaba i postupaka utvrđenih Direktivom 95/21/EZ.

Članak 23.

Postupci nadzora države luke

1. Ne dovodeći u pitanje Direktivu 95/21/EZ, nadzor države luke na temelju članka 22. ograničava se na sljedeće:

(a) provjeru da li svaki pomorac zaposlen na brodu, koji mora imati odgovarajuću svjedodžbu u skladu s Konvencijom STCW, posjeduje takvu svjedodžbu ili valjanu posebnu dozvolu ili dokumentirani dokaz da je zahtjev za ovjerom, kojom se potvrđuje priznavanje svjedodžbe, predan tijelima države zastave;

(b) provjeru da li su broj pomoraca zaposlenih na brodu i njihove svjedodžbe u skladu sa zahtjevima tijela države zastave vezano za broj članova posade za sigurnu plovidbu.

2. Sposobnost pomoraca na brodu da poštuju standarde u vezi straže propisane Konvencijom STCW procjenjuje se u skladu s dijelom A Kodeksa STCW, ako postoje utemeljeni razlozi za vjerovanje da se ti standardi ne poštuju zbog nekog od sljedećih razloga:

(a) brod je pretrpio sudar, potonuće ili nasukavanje;

(b) došlo je do nezakonitog ispuštanja tvari s broda, za vrijeme plovidbe, na sidrištu ili pristaništu, koje ne dozvoljava niti jedna međunarodna konvencija;

(c) brodom se upravljalo na nepravilan ili nesiguran način, pri čemu nisu poštovana pravila puta koja je usvojila Međunarodna pomorska organizacija, kao ni praksa i postupci sigurne plovidbe;

(d) brodom se upravljalo na način koji predstavlja opasnost za osobe, imovinu ili okoliš;

(e) svjedodžba je dobivena prijevarom ili imatelj svjedodžbe nije osoba kojoj je svjedodžba prvobitno izdana;

(f) brod plovi pod zastavom države koja nije ratificirala Konvenciju STCW ili su zapovjednik broda, časnik ili mornar na brodu imatelji svjedodžbe koju je izdala treća zemlja koja nije ratificirala Konvenciju STCW.

3. Neovisno o provjeri svjedodžbe, u sklopu procjene na temelju stavka 2. od pomorca se može zahtijevati da dokaže odgovarajuću stručnu sposobnost na radnom mjestu. To dokazivanje može uključivati provjeru ispunjavanja operativnih zahtjeva u vezi standarda stražarenja te postojanja ispravne reakcije u slučaju opasnosti, u okviru razine nadležnosti pomorca.

Članak 24.

Zadržavanje

Ne dovodeći u pitanje Direktivu 95/21/EZ, sljedeći se nedostaci, u mjeri u kojoj ih časnik koji izvršava nadzor države luke utvrdi kao opasne za osobe, imovinu ili okoliš, uzimaju kao jedini razlozi na temelju ove Direktive na temelju kojih država članica može zadržati brod:

(a) pomorci ne posjeduju svjedodžbe, odgovarajuće svjedodžbe, valjane dozvole ili dokumentirane dokaze o tome da je zahtjev za ovjeru, kojom se potvrđuje priznavanje svjedodžbe, predan tijelima države zastave;

(b) ne poštuju se primjenjivi propisi države zastave o broju članova posade za sigurnu plovidbu;

(c) straže na zapovjedničkom mostu ili u strojarnici ne održavaju se u skladu sa zahtjevima koje za brod navede država zastave;

(d) nedostatak osobe na straži, koja je kvalificirana za rad s opremom koja je nužno potrebna za sigurnu plovidbu, sigurnosne radio veze ili sprečavanje onečišćenja mora;

(e) ne postoji dokaz o stručnoj osposobljenosti pomoraca za dodijeljene dužnosti u vezi sigurnosti broda i sprečavanja zagađivanja;

(f) na prvu stražu na početku plovidbe te sljedeće smjene straže nije moguće postaviti osobe koje su dovoljno odmorne i u svakom pogledu radno sposobne.

Članak 25.

Redovito praćenje ispunjavanja zahtjeva

Ne dovodeći u pitanje ovlasti Komisije na temelju članka 226. Ugovora, Komisija, uz pomoć Europske agencije za sigurnost pomorskog prometa, provjerava redovito barem svakih pet godina da države članice ispunjavaju minimum zahtjeva utvrđenih ovom Direktivom.

Članak 26.

Izvješća

1. Komisija najkasnije do 14. prosinca 2008. Europskom parlamentu i Vijeću podnosi izvješće o ocjeni na temelju detaljne analize i ocjene odredaba Konvencije STCW, njihovoj provedbi i novostečenim saznanjima o korelaciji između sigurnosti i razini osposobljenosti brodskih posada.

2. Komisija najkasnije do 20. listopada 2010. Europskom parlamentu i Vijeću podnosi izvješće o ocjeni sastavljeno na temelju informacija dobivenih na temelju članka 25.

Komisija u izvješću analizira sukladnost država članica s ovom Direktivom te, prema potrebi, daje prijedloge za dodatne mjere.

Članak 27.

Izmjene

1. Komisija može izmijeniti ovu Direktivu kako bi se za potrebe ove Direktive primijenile naknadne izmjene međunarodnih kodeksa iz članka 1. točaka 16., 17., 18., 23. i 24. koje su stupile na snagu.

Komisija također može izmijeniti ovu Direktivu kako bi se za potrebe ove Direktive primijenile sve odgovarajuće izmjene zakonodavstva Zajednice.

Te mjere osmišljene za izmjenu elemenata ove Direktive koji nisu ključni donose se u skladu s regulatornim postupkom s kontrolom iz članka 28. stavka 3.

2. Nakon donošenja novih instrumenata ili protokola uz Konvenciju STCW, Vijeće, djelujući na prijedlog Komisije i uzimajući u obzir parlamentarne postupke država članica, kao i odgovarajuće postupke u okviru Međunarodne pomorske organizacije, odlučuje o detaljnim aranžmanima za ratifikaciju tih novih instrumenata ili protokola, osiguravajući da se u državama članicama primjenjuju jedinstveno i istodobno.

3. Izmjene međunarodnih instrumenata iz članka 1. stavaka 16., 17., 18., 21., 22. i 24. mogu biti izuzete iz područja primjene ove Direktive na temelju članka 5. Uredbe (EZ) br. 2099/2002 Europskog parlamenta i Vijeća od 5. studenoga 2002. o osnivanju Odbora za sigurnost na moru i sprečavanje onečišćenja uzrokovanog brodovima (COSS) (10).

Članak 28.

Postupak Odbora

1. Komisiji pomaže Odbor za sigurnost na moru i sprečavanje onečišćenja uzrokovanog brodovima (COSS) osnovan Uredbom (EZ) br. 2099/2002.

2. Kada se upućuje na ovaj stavak, primjenjuju se članci 5. i 7. Odluke 1999/468/EZ, uzimajući u obzir odredbe članka 8. te Odluke.

Razdoblje utvrđeno člankom 5. stavkom 6. Odluke 1999/468/EZ određuje se na osam tjedana.

3. Kada se upućuje na ovaj stavak, primjenjuju se članak 5.a stavci 1. do 4. i članak 7. Odluke 1999/468/EZ, uzimajući u obzir odredbe članka 8. te Odluke.

Članak 29.

Prijelazne odredbe

Ako na temelju članka 12. država članica ponovno izdaje ili produžuje valjanost svjedodžbi koje je prvobitno izdala prema odredbama koje su se primjenjivale prije 1. veljače 1997., ta država članica može prema svom nahođenju zamijeniti ograničenja tonaže koja su navedena izvornim svjedodžbama kako slijedi:

(a) „200 registarskih tona bruto tonaže” može se zamijeniti s „500 tona bruto tonaže”;

(b) „1 600 registarskih tona bruto tonaže” može se zamijeniti s „3 000 tona bruto tonaže”.

Članak 30.

Sankcije

Države članice utvrđuju sustave sankcija za kršenja nacionalnih odredaba donesenih na temelju članaka 1., 3., 5., 7., 9. do 15., 17., 18., 19., 22., 23., 24. i 29. te priloga I. i II. i poduzimaju sve potrebne mjere za osiguranje njihove provedbe. Predviđene sankcije moraju biti učinkovite, proporcionalne i odvraćajuće.

Članak 31.

Obavješćivanje

Države članice odmah obavješćuju Komisiju o tekstovima svih odredaba koje donose u području koje uređuje ova Direktiva.

Komisija o tome odmah obavješćuje ostale države članice.

Članak 32.

Stavljanje izvan snage

Direktiva 2001/25/EZ, kako se izmjenjuje direktivama navedenima u Prilogu III. dijelu A stavlja se izvan snage, ne dovodeći u pitanje obveze država članica u vezi vremenskih rokova za prijenos u nacionalno pravo direktiva određenih u Prilogu III. dijelu B.

Upućivanja na Direktivu stavljenu izvan snage tumače se kao upućivanja na ovu Direktivu i čitaju se u skladu s usporednom tablicom u Prilogu IV.

Članak 33.

Stupanje na snagu

Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.

Članak 34.

Adresati

Ova je Direktiva upućena državama članicama.

Sastavljeno u Strasbourgu 19. studenoga 2008. Za Europski parlament Predsjednik H.-G. PÖTTERING Za Vijeće Predsjednik J.-P. JOUYET

(1) SL C 151, 17.6.2008., str. 35.

(2) Mišljenje Europskog parlamenta od 17. lipnja 2008. (još nije objavljeno u Službenom listu) i Odluka Vijeća od 20. listopada 2008.

(3) SL L 136, 18.5.2001., str. 17.

(4) Vidjeti Prilog III. dio A.

(5) SL L 255, 30.9.2005., str. 22.

(6) SL L 167, 2.7.1999., str. 33.

(7) SL L 208, 5.8.2002., str. 1.

(8) SL L 157, 7.7.1995., str. 1.

(9) SL L 184, 17.7.1999., str. 23.

(10) SL L 324, 29.11.2002., str. 1.

PRILOG I.

ZAHTJEVI KONVENCIJE STCW U VEZI OSPOSOBLJAVANJA IZ ČLANKA 3.

POGLAVLJE I.

OPĆE ODREDBE

1. Pravila iz ovog Priloga dopunjuju se obaveznim odredbama sadržanima u dijelu A Kodeksa STCW, uz izuzetak poglavlja VIII. pravila VIII/2. Svako upućivanje na neki zahtjev iz pravila također predstavlja upućivanje na odgovarajući odjeljak dijela A Kodeksa STCW.

2. Države članice osiguravaju da pomorci posjeduju odgovarajuće znanje jezika, kako je utvrđeno u odjeljcima A-II/1, A-III/1, A-IV/2 i A-II/4 Kodeksa STCW, kako bi im se omogućilo da obavljaju svoje konkretne dužnosti na brodu koji plovi pod zastavom države članice domaćina.

3. Dio A Kodeksa STCW sadrži standarde osposobljenosti koju trebaju pokazati kandidati za izdavanje i obnovu valjanosti svjedodžbi o osposobljenosti, prema odredbama Konvencije STCW. Kako bi se razjasnila veza između odredaba o izdavanju drugih svjedodžbi iz poglavlja VII. i odredaba o izdavanju svjedodžbi iz poglavlja II., III. i IV., sposobnosti navedene u standardima osposobljenosti svrstane su u prikladne skupine prema sljedećih sedam funkcija: 1. navigacija; 2. rukovanje i razmještaj tereta; 3. nadziranje rada broda i briga o osobama na brodu; 4. brodostrojarstvo; 5. električni, elektronski i nadzorni sustavi; 6. održavanje i popravci; 7. radijske veze; na sljedećim razinama odgovornosti: 1. rukovodeća razina; 2. operativna razina; 3. razina podrške. Funkcije i razine odgovornosti utvrđene su naslovom u tablicama standarda osposobljenosti navedenima u poglavljima II., III. i IV. dijela A Kodeksa STCW.

POGLAVLJE II.

ZAPOVJEDNIK BRODA I ODJELJENJE PALUBE

Pravilo II/1

Obvezni minimalni zahtjevi za izdavanje svjedodžbi časnicima zaduženima za plovidbenu stražu na brodovima od 500 tona bruto tonaže ili više

1. Svaki časnik zadužen za plovidbenu stražu na pomorskim brodovima od 500 tona bruto tonaže ili više mora imati odgovarajuću svjedodžbu.

2. Svaki kandidat za izdavanje svjedodžbe mora: 2.1. imati najmanje 18 godina; 2.2. imati odobrenu pomorsku službu od najmanje jedne godine kao dio odobrenog programa osposobljavanja, koji uključuje osposobljavanje na brodu koje ispunjava zahtjeve odjeljka A-II/1 Kodeksa STCW i koje je upisano u knjigu odobrenog osposobljavanju ili ima drugačiju odobrenu pomorsku službu od najmanje tri godine; 2.3. za vrijeme zahtijevane pomorske službe, u razdoblju od najmanje šest mjeseci, izvršavati dužnosti straže na zapovjedničkom mostu, pod nadzorom zapovjednika ili osposobljenog časnika; 2.4. ispunjavati primjenjive zahtjeve pravila iz poglavlja IV., kada je primjereno, za izvršavanje predviđenih dužnosti u vezi radio komunikacija, u skladu s Pravilnikom o radiokomunikacijama; 2.5. završiti odobreni program obrazovanja i osposobljavanja i ispunjavati standard osposobljenosti naveden u odjeljku A-II/1 Kodeksa STCW.

Pravilo II/2

Obvezni minimalni zahtjevi za izdavanje svjedodžbi zapovjednicima i prvim brodskim časnicima na brodovima od 500 tona bruto tonaže ili više

Zapovjednik i prvi brodski časnik na brodovima od 3 000 tona bruto tonaže ili više

1. Svaki zapovjednik i prvi brodski časnik na pomorskom brodu od 3 000 tona bruto tonaže ili više moraju imati odgovarajuću svjedodžbu.

2. Svaki kandidat za izdavanje svjedodžbe mora: 2.1. ispunjavati zahtjeve za izdavanje svjedodžbe za časnika zaduženog za plovidbenu stražu na brodovima od 500 tona bruto tonaže ili više i imati odobrenu pomorsku službu na tom radnom mjestu: 2.1.1. za izdavanje svjedodžbe za prvog brodskog časnika, u trajanju od najmanje 12 mjeseci; i 2.1.2. za izdavanje svjedodžbe za zapovjednika, u trajanju od najmanje 36 mjeseci; ovo se razdoblje, međutim, može smanjiti na najmanje 24 mjeseca, ako je najmanje 12 mjeseci takve pomorske službe radio kao prvi brodski časnik; 2.2. završiti odobreno obrazovanje i osposobljavanje te ispunjavati standard osposobljenosti naveden u odjeljku A-II/2 Kodeksa STCW za zapovjednike i prve brodske časnike na brodovima od 3 000 tona bruto tonaže ili više.

Zapovjednik i prvi brodski časnik na brodovima između 500 i 3 000 tona bruto tonaže

3. Svaki zapovjednik i prvi brodski časnik na pomorskom brodu između 500 i 3 000 tona bruto tonaže moraju imati odgovarajuću svjedodžbu.

4. Svaki kandidat za izdavanje svjedodžbe mora: 4.1. za izdavanje svjedodžbe za prvog brodskog časnika, ispunjavati zahtjeve za časnika zaduženog za plovidbenu stražu na brodovima od 500 tona bruto tonaže ili više; 4.2. za izdavanje svjedodžbe za zapovjednika, ispunjavati zahtjeve za časnika zaduženog za plovidbenu stražu na brodovima od 500 tona bruto tonaže ili više i imati odobrenu pomorsku službu u trajanju od najmanje 36 mjeseci na tom radnom mjestu; međutim, ovo se razdoblje može smanjiti na najmanje 24 mjeseca, ako je najmanje 12 mjeseci takve pomorske službe radio kao prvi brodski časnik; 4.3. završiti odobreno osposobljavanje te ispunjavati standard osposobljenosti naveden u odjeljku A-II/2 Kodeksa STCW za zapovjednike i prve brodske časnike na brodovima između 500 i 3 000 tona bruto tonaže.

Pravilo II/3

Obvezni minimalni zahtjevi za izdavanje svjedodžbi časnicima zaduženima za plovidbenu stražu i zapovjednicima na brodovima manjim od 500 tona bruto tonaže

Brodovi koji nisu namijenjeni obalnoj plovidbi

1. Svaki časnik zadužen za plovidbenu stražu koji plovi na pomorskom brodu manjem od 500 tona bruto tonaže koji nije namijenjen obalnoj plovidbi mora imati odgovarajuću svjedodžbu za brodove od 500 tona bruto tonaže ili više.

2. Svaki zapovjednik koji plovi na pomorskom brodu manjem od 500 tona bruto tonaže koji nije namijenjen obalnoj plovidbi mora imati odgovarajuću svjedodžbu za službu zapovjednika na brodovima između 500 i 3 000 tona bruto tonaže.

Brodovi koji su namijenjeni obalnoj plovidbi

Časnik zadužen za plovidbenu stražu

3. Svaki časnik zadužen za plovidbenu stražu na pomorskom brodu manjem od 500 tona bruto tonaže koji je namijenjen obalnoj plovidbi mora imati odgovarajuću svjedodžbu.

4. Svaki kandidat za izdavanje svjedodžbe za časnika zaduženog za plovidbenu stražu na pomorskom brodu manjem od 500 tona bruto tonaže koji je namijenjen obalnoj plovidbi mora: 4.1. imati najmanje 18 godina; 4.2. završiti: 4.2.1. posebno osposobljavanje, uključujući odgovarajuću pomorsku službu u trajanju koje zahtijeva uprava; ili 4.2.2. odobrenu pomorsku službu u odjeljenju palube, u trajanju od najmanje tri godine; 4.3. ispunjavati primjenjive zahtjeve pravila iz poglavlja IV., kako je primjereno, za izvršavanje dodijeljenih dužnosti u vezi radiokomunikacija u skladu s Pravilnikom o radiokomunikacijama; 4.4. završiti odobreno obrazovanje i osposobljavanje te zadovoljiti standard osposobljenosti naveden u odjeljku A-II/3 Kodeksa STCW za časnike zadužene za plovidbenu stražu na brodovima manjim od 500 tona bruto tonaže, namijenjenim obalnoj plovidbi.

Zapovjednik

5. Svaki zapovjednik koji plovi na pomorskom brodu manjem od 500 tona bruto tonaže, namijenjenom obalnoj plovidbi, mora imati odgovarajuću svjedodžbu.

6. Svaki kandidat za izdavanje svjedodžbe za zapovjednika na pomorskom brodu manjem od 500 tona bruto tonaže, namijenjenom obalnoj plovidbi mora: 6.1. imati najmanje 20 godina; 6.2. imati odobrenu pomorsku službu u trajanju od najmanje 12 mjeseci kao časnik zadužen za plovidbenu stražu; 6.3. završiti odobreno obrazovanje i osposobljavanje i zadovoljavati standard osposobljenosti utvrđen u odjeljku A-II/3 Kodeksa STCW za zapovjednike na brodovima manjim od 500 tona bruto tonaže, namijenjenim obalnoj plovidbi.

7. Izuzeća Ako smatra da su veličina broda i uvjeti njegove plovidbe takvi da bi primjena punih zahtjeva ovog pravila i odjeljka A-II/3 Kodeksa STCW bila nerazumna i teško provediva u praksi, Uprava može u toj mjeri izuzeti zapovjednika i časnika zaduženog za plovidbenu stražu na takvom brodu ili klasi broda od ispunjavanja određenih zahtjeva, imajući u vidu sigurnost svih brodova koji plove u istim vodama.

Pravilo II/4

Obvezni minimalni zahtjevi za izdavanje svjedodžbi mornarima koji su dio sastava plovidbene straže

1. Svaki mornar koji je dio sastava plovidbene straže na pomorskom brodu od 500 tona bruto tonaže ili više, osim mornara koji su na osposobljavanju i mornara čije su dužnosti za vrijeme straže takve da ne zahtijevaju posebnu vještinu, moraju imati propisno izdanu svjedodžbu za izvršavanje tih dužnosti.

2. Svaki kandidat za izdavanje svjedodžbe mora: 2.1. imati najmanje 16 godina; 2.2. završiti: 2.2.1. odobrenu pomorsku službu, uključujući najmanje šest mjeseci osposobljavanja i radnog iskustva; ili 2.2.2. posebno osposobljavanje, prije ili nakon ukrcaja na brod, uključujući razdoblje odobrene pomorske službe od najmanje dva mjeseca; 2.3. ispunjavati standard osposobljenosti naveden u odjeljku A-II/4 Kodeksa STCW.

3. Pomorska služba, osposobljavanje i iskustvo, koji se zahtijevaju prema točkama 2.2.1. i 2.2.2. povezuju se s funkcijama plovidbene straže i uključuju izvršavanje dužnosti koje se izvršavaju pod izravnim nadzorom zapovjednika, časnika zaduženog za plovidbenu stražu ili osposobljenog mornara.

4. Država članica može smatrati da su pomorci ispunili zahtjeve ovog pravila, ako su radili na odgovarajućem radnom mjestu u odjeljenju palube, u trajanju od najmanje jedne godine tijekom pet godina prije stupanja na snagu Konvencije STCW za tu državu članicu.

POGLAVLJE III.

STROJARSKO ODJELJENJE

Pravilo III/1

Obvezni minimalni zahtjevi za izdavanje svjedodžbi časnicima zaduženim za stražu u strojarnici, pod nadzorom posade ili zaduženim časnicima stroja u strojarnici koja je povremeno bez nadzora posade

1. Svaki časnik, zadužen za stražu u strojarnici pod nadzorom posade ili zaduženi časnik stroja u strojarnici koja je povremeno bez nadzora posade, na pomorskome brodu s glavnim pogonskim strojem porivne snage 750 kW ili više, mora imati odgovarajuću svjedodžbu.

2. Svaki kandidat za izdavanje svjedodžbe mora: 2.1. imati najmanje 18 godina; 2.2. završiti najmanje šest mjeseci pomorske službe, u strojarskom odjeljenju, u skladu s odjeljkom A-III/1 Kodeksa STCW; 2.3. završiti odobreno obrazovanje i osposobljavanje u trajanju od najmanje 30 mjeseci, što uključuje osposobljavanje na brodu upisano u knjigu odobrenog osposobljavanja i ispunjavati standarde osposobljenosti navedene u odjeljku A-III/1 Kodeksa STCW.

Pravilo III/2

Obvezni minimalni zahtjevi za izdavanje svjedodžbi upraviteljima stroja i prvim časnicima stroja na brodovima s glavnim pogonskim strojem porivne snage 3 000 kW ili više

1. Svaki upravitelj stroja i prvi časnik stroja na pomorskome brodu s glavnim pogonskim strojem porivne snage 3 000 kW ili više mora imati odgovarajuću svjedodžbu.

2. Svaki kandidat za izdavanje svjedodžbe mora: 2.1. ispunjavati zahtjeve za izdavanje svjedodžbe za časnika zaduženog za stražu u strojarnici i: 2.1.1. za izdavanje svjedodžbe za prvog časnika stroja imati najmanje 12 mjeseci odobrene pomorske službe kao pomoćni časnik stroja ili časnik stroja; i 2.1.2. za izdavanje svjedodžbe za upravitelja stroja imati najmanje 36 mjeseci odobrene pomorske službe, od čega najmanje 12 mjeseci kao časnik stroja na odgovornome mjestu, za vrijeme kada je kvalificiran za službu prvog časnika stroja; 2.2. završiti odobreni program obrazovanja i osposobljavanja i ispunjavati standard osposobljenosti naveden u odjeljku A-III/2 Kodeksa STCW.

Pravilo III/3

Obvezni minimalni zahtjevi za izdavanje svjedodžbi upraviteljima stroja i prvim časnicima stroja na brodovima s glavnim pogonskim strojem porivne snage između 750 kW i 3 000 kW

1. Svaki upravitelj stroja i prvi časnik stroja na pomorskome brodu s glavnim pogonskim strojem porivne snage između 750 kW i 3 000 kW mora imati odgovarajuću svjedodžbu.

2. Svaki kandidat za izdavanje svjedodžbe mora: 2.1. ispunjavati zahtjeve za izdavanje svjedodžbe za časnika zaduženog za stražu u strojarnici i: 2.1.1. za izdavanje svjedodžbe za prvog časnika stroja imati najmanje 12 mjeseci odobrene pomorske službe kao pomoćni časnik stroja ili časnik stroja; i 2.1.2. za izdavanje svjedodžbe za upravitelja stroja imati najmanje 24 mjeseca odobrene pomorske službe, od čega najmanje 12 mjeseci za vrijeme kada je kvalificiran za službu prvog časnika stroja; 2.2. završiti odobreni program obrazovanja i osposobljavanja i ispunjavati standard osposobljenosti naveden u odjeljku A-III/3 Kodeksa STCW.

3. Svaki časnik stroja koji je osposobljen za službu prvog časnika stroja na brodovima s glavnim pogonskim strojem porivne snage od 3 000 kW ili više, može raditi kao upravitelj stroja na brodovima s glavnim pogonskim strojem porivne snage manje od 3 000 kW, pod uvjetom da je najmanje 12 mjeseci odobrene pomorske službe proveo kao časnik stroja na odgovornome mjestu i da za to posjeduje ovjerenu svjedodžbu.

Pravilo III/4

Obvezni minimalni zahtjevi za izdavanje svjedodžbi mornarima koji su dio sastava straže u strojarnici pod nadzorom posade ili zaduženima za izvršavanje dužnosti u strojarnici koja je povremeno bez nadzora posade

1. Svaki mornar koji je dio sastava straže u strojarnici ili zadužen za izvršavanje dužnosti u strojarnici koja je povremeno bez nadzora posade na pomorskome brodu s glavnim pogonskim strojem porivne snage 750 kW ili više, osim mornara na osposobljavanju i mornara čije dužnosti ne zahtijevaju posebne vještine, mora imati odgovarajuću svjedodžbu za izvršavanje tih dužnosti.

2. Svaki kandidat za izdavanje svjedodžbe mora: 2.1. imati najmanje 16 godina; 2.2. završiti: 2.2.1. odobrenu pomorsku službu, uključujući najmanje šest mjeseci osposobljavanja i radnog iskustva; ili 2.2.2. posebno osposobljavanje, prije ili nakon ukrcaja na brod, uključujući razdoblje odobrene pomorske službe od najmanje dva mjeseca; 2.3. ispunjavati standard osposobljenosti naveden u odjeljku A-III/4 Kodeksa STCW.

3. Pomorska služba, osposobljavanje i iskustvo koji se zahtijevaju prema točkama 2.2.1. i 2.2.2., povezani su s funkcijama straže u strojarnici i uključuju izvršavanje dužnosti koje se izvršavaju pod izravnim nadzorom osposobljenog časnika stroja ili osposobljenog mornara.

4. Država članica može smatrati da su pomorci ispunili zahtjeve ovog pravila, ako su radili na odgovarajućem radnom mjestu u strojarskom odjeljenju u trajanju od najmanje jedne godine tijekom pet godina prije stupanja na snagu Konvencije STCW za tu državu članicu.

POGLAVLJE IV.

RADIJSKE VEZE I OSOBLJE ZADUŽENO ZA RADIJSKE VEZE

Pojašnjenje

Obvezne odredbe koje se odnose na stražu radijskih veza navedene su u Pravilniku o radiokomunikacijama i Konvenciji SOLAS 74, kako je izmijenjena. Odredbe za održavanje radijskih veza navedene su u Konvenciji SOLAS 74, kako je izmijenjena, i smjernicama koje je usvojila Međunarodna pomorska organizacija.

Pravilo IV/1

Primjena

1. Osim kako je predviđeno u točki 2., odredbe ovog poglavlja primjenjuju se na osoblje zaduženo za radijske veze na brodovima koji djeluju u Svjetskom pomorskom sustavu za pogibelj i sigurnost (GMDSS), kako je propisano Konvencijom SOLAS 74, kako je izmijenjena.

2. Osoblje zaduženo za radijske veze na brodovima koji ne moraju zadovoljavati odredbe GMDSS-a iz poglavlja IV. Konvencije SOLAS 74, ne mora udovoljavati odredbama ovog poglavlja. Osoblje zaduženo za radijske veze na ovim brodovima mora, međutim, postupati u skladu s Pravilnikom o radiokomunikacijama. Takvom osoblju za radiokomunikacije Uprava osigurava izdavanje ili priznavanje odgovarajućih svjedodžbi, kako je propisano Pravilnikom o radiokomunikacijama.

Pravilo IV/2

Obvezni minimalni zahtjevi za izdavanje svjedodžbi osoblju zaduženom za radijske veze u sustavu GMDSS

1. Svaka osoba zadužena za radijske veze na brodu koji mora sudjelovati u sustavu GMDSS, mora imati odgovarajuću svjedodžbu koja se odnosi na sustav GMDSS, izdanu ili priznatu od Uprave prema odredbama Pravilnika o radiokomunikacijama.

2. Osim toga, svaki kandidat za izdavanje svjedodžbi prema ovome pravilu, za službu na brodu koji prema Konvenciji SOLAS 74, kako je izmijenjena, mora imati postavljen sustav radijskih veza mora: 2.1. imati najmanje 18 godina; i 2.2. završiti odobreni program obrazovanja i osposobljavanja i ispunjavati standard osposobljenosti naveden u odjeljku A-IV/2 Kodeksa STCW.

POGLAVLJE V.

POSEBNI ZAHTJEVI ZA OSPOSOBLJAVANJE OSOBLJA NA ODREĐENIM TIPOVIMA BRODOVA

Pravilo V/1

Obvezni minimalni zahtjevi za osposobljavanje i kvalifikacije zapovjednika, časnika i mornara na tankerima

1. Časnici i mornari kojima su dodijeljene posebne dužnosti i odgovornosti koje se odnose na teret ili opremu za teret na tankerima, moraju osim osposobljavanja koje se zahtijeva prema pravilu VI/1, završiti odobreni tečaj protupožarne zaštite na kopnu i: 1.1. imati najmanje tri mjeseca odobrene pomorske službe na tankerima kako bi stekli odgovarajuća znanja o sigurnim metodama rada; ili 1.2. završiti odobren tečaj za upoznavanje s tankerima koji pokriva barem ona područja koja se za taj tečaj navode u odjeljku A-V/1 Kodeksa STCW. Međutim, Uprava može prihvatiti razdoblje pomorske službe pod nadzorom, kraće od onog koje se propisuje točkom 1.1., pod uvjetom da: 1.3. tako prihvaćeno razdoblje nije kraće od jednog mjeseca; 1.4. je tanker manji od 3 000 tona bruto tonaže; 1.5. trajanje svake plovidbe tankera u tom razdoblju nije duže od 72 sata; 1.6. radne značajke tankera i broj plovidbi i operacija završenih ukrcaja i pražnjenja u tom razdoblju omogućavaju stjecanje iste razine znanja i iskustva.

2. Zapovjednici, upravitelji stroja, prvi brodski časnici i sve osobe s neposrednom odgovornošću za ukrcaj, iskrcaj i brigu oko prijenosa tereta ili rukovanja teretom, moraju, osim ispunjavanja zahtjeva iz točke 1.1. ili 1.2., imati: 2.1. radno iskustvo koje odgovara njihovim dužnostima na tipu tankera na kojem plove; i 2.2. završen i odobren program posebnog osposobljavanja, koji pokriva barem predmete određene u odjeljku A-V/1 Kodeksa STCW, a koji odgovara njihovim dužnostima na tankeru za prijevoz nafte, tankeru za kemikalije ili tankeru za ukapljeni plin na kojem plove.

3. U roku od dvije godine, nakon stupanja na snagu Konvencije STCW za državu članicu, može se smatrati da su pomorci ispunili zahtjeve točke 2.2., ako su plovili na odgovarajućem radnom mjestu na dotičnom tipu tankera u razdoblju od najmanje jedne godine u toku proteklih pet godina.

4. Uprave osiguravaju izdavanje odgovarajuće svjedodžbe zapovjednicima i časnicima koji su kvalificirani u skladu s točkama 1. ili 2. kako je primjereno, ili ispravnu ovjeru postojeće svjedodžbe. Svakom tako kvalificiranom mornaru mora se izdati odgovarajuća svjedodžba.

Pravilo V/2

Obvezni minimalni zahtjevi za osposobljavanje i kvalifikacije zapovjednika, časnika, mornara i drugog osoblja na ro-ro putničkim brodovima

1. Ovo se pravilo primjenjuje na zapovjednike, časnike, mornare i drugo osoblje koje plovi na ro-ro putničkim brodovima u međunarodnoj plovidbi. Uprave odlučuju o primjenjivosti ovih zahtjeva na osoblje koje plovi na ro-ro putničkim brodovima u domaćoj plovidbi.

2. Prije nego što im se dodijele brodska zaduženja na ro-ro putničkim brodovima, pomorci moraju završiti osposobljavanje koje se zahtijeva u točkama 4. do 8. u skladu s njihovim radnim mjestima, dužnostima i odgovornostima.

3. Pomorci koji moraju završiti osposobljavanje u skladu s točkama 4., 7. i 8., moraju, u razdobljima od najmanje svakih pet godina, završiti odgovarajuće obnovljeno osposobljavanje ili pružiti dokaz da su ostvarili zahtijevani standard osposobljenosti tijekom proteklih pet godina.

4. Zapovjednici, časnici i drugo osoblje koje je prema rasporedu za uzbunu određeno za pomoć putnicima u slučaju opasnosti na ro-ro putničkim brodovima, moraju završiti osposobljavanje za upravljanje skupinama ljudi u izvanrednim okolnostima, kako je navedeno u stavku 1. odjeljku A-V/2 Kodeksa STCW.

5. Zapovjednici, časnici i drugo osoblje kojem su dodijeljena posebna zaduženja i odgovornosti na ro-ro putničkim brodovima moraju završiti obuku upoznavanja, navedenu u stavku 2. odjeljku A-V/2 Kodeksa STCW.

6. Osoblje koje pruža neposredne usluge putnicima na prostorima za putnike na ro-ro putničkim brodovima mora završiti osposobljavanje iz područja sigurnosti, navedeno u stavku 3. odjeljku A-V/2 Kodeksa STCW.

7. Zapovjednici, prvi brodski časnici, upravitelji stroja, prvi časnici stroja i sve osobe kojima je dodijeljena neposredna odgovornost za ukrcavanje i iskrcavanje putnika, ukrcaj, iskrcaj ili osiguravanje tereta ili zatvaranje otvora na trupu broda na ro-ro putničkom brodu, moraju završiti odobreno osposobljavanje iz područja sigurnosti putnika i tereta, odnosno cjelovitosti brodskog trupa, kako je navedeno u stavku 4. odjeljku A-V/2 Kodeksa STCW.

8. Zapovjednici, prvi brodski časnici, upravitelji stroja, prvi časnici stroja i sve osobe koje imaju odgovornost za sigurnost putnika u slučaju opasnosti na ro-ro putničkim brodovima moraju imati završeno odobreno osposobljavanje za upravljanje kriznim situacijama i ljudskim ponašanjem, kako je navedeno u stavku 5. odjeljku A-V/2 Kodeksa STCW.

9. Uprave osiguravaju da se svakoj osobi koja je kvalificirana prema odredbama ovih Pravila, izda dokument kao dokaz o završenom osposobljavanju.

Pravilo V/3

Obvezni minimalni zahtjevi za osposobljavanje i kvalifikacije zapovjednika, časnika, mornara i drugog osoblja na putničkim brodovima koji nisu ro-ro putnički brodovi

1. Ovo se pravilo primjenjuje na zapovjednike, časnike, mornare i drugo osoblje koje plovi u međunarodnoj plovidbi na putničkim brodovima koji nisu ro-ro putnički brodovi. Uprave odlučuju o primjenjivosti ovih zahtjeva na osoblje koje plovi na putničkim brodovima u domaćoj plovidbi.

2. Prije nego što im se dodijele brodska zaduženja na putničkim brodovima, pomorci moraju završiti osposobljavanje koje se zahtijeva u točkama 4. do 8. u skladu s njihovim radnim mjestima, dužnostima i odgovornostima.

3. Pomorci koji moraju završiti osposobljavanje u skladu s točkama 4., 7. i 8., moraju, u razdobljima od najmanje svakih pet godina, završiti odgovarajuće obnovljeno osposobljavanje ili pružiti dokaz da su ostvarili zahtijevani standard osposobljenosti tijekom proteklih pet godina.

4. Osoblje koje je prema rasporedu za uzbunu određeno za pomoć putnicima u slučaju opasnosti na putničkim brodovima mora završiti osposobljavanje za upravljanje skupinama ljudi u izvanrednim okolnostima, kako je navedeno u stavku 1. odjeljku A-V/3, Kodeksa STCW.

5. Zapovjednici, časnici i drugo osoblje kojem su dodijeljena posebna zaduženja i odgovornosti na putničkim brodovima moraju završiti obuku upoznavanja, navedenu u stavku 2. odjeljku A-V/3, Kodeksa STCW.

6. Osoblje koje pruža neposredne usluge putnicima na prostorima za putnike na putničkim brodovima mora završiti osposobljavanje iz područja sigurnosti, navedeno u stavku 3. odjeljku A-V/3, Kodeksa STCW.

7. Zapovjednici, prvi brodski časnici i sve osobe kojima je dodijeljena neposredna odgovornost za ukrcavanje i iskrcavanje putnika moraju završiti odobreno osposobljavanje iz područja sigurnosti putnika, kako je navedeno u stavku 4. odjeljku A-V/3, Kodeksa STCW.

8. Zapovjednici, prvi brodski časnici, upravitelji stroja, prvi časnici stroja i sve osobe koje imaju odgovornost za sigurnost putnika u slučaju opasnosti na putničkim brodovima moraju imati završeno odobreno osposobljavanje za upravljanje kriznim situacijama i ljudskim ponašanjem, kako je navedeno u stavku 5. odjeljku A-V/3, Kodeksa STCW.

9. Uprave osiguravaju da se svakoj osobi koja je kvalificirana prema odredbama ovog pravila, izda dokument kao dokaz o završenom osposobljavanju.

POGLAVLJE VI.

FUNKCIJE KOJE SE ODNOSE NA IZVANREDNE OKOLNOSTI, ZAŠTITU NA RADU, ZDRAVSTVENU SKRB I PREŽIVLJAVANJE NA MORU

Pravilo VI/1

Obvezni minimalni zahtjevi za upoznavanje, temeljnu obuku i osposobljavanje na području sigurnosti za sve pomorce

Pomorci prolaze upoznavanje i temeljnu obuku u području sigurnosti na brodu, u skladu s odjeljkom A-VI/1 Kodeksa STCW i moraju ispuniti odgovarajući standard osposobljenosti koji se u njemu navodi.

Pravilo VI/2

Obavezni minimalni zahtjevi za izdavanje svjedodžbi o stručnoj osposobljenosti za upravljanje plovilima za preživljavanje, spasilačkim brodicama i brzim spasilačkim brodicama

1. Svaki kandidat za izdavanje svjedodžbe o stručnoj osposobljenosti za upravljanje plovilima za preživljavanje i spasilačkim brodicama, osim brzih spasilačkih brodica mora: 1.1. imati najmanje 18 godina; 1.2. imati odobrenu pomorsku službu od najmanje 12 mjeseci ili pohađati odobreni tečaj osposobljavanja i imati odobrenu pomorsku službu od najmanje šest mjeseci; 1.3. ispuniti standard osposobljenosti za svjedodžbe o stručnoj osposobljenosti za upravljanje plovilima za preživljavanje i spasilačkim brodicama, određen u stavcima od 1. do 4. odjeljku A-VI/2, Kodeksa STCW.

2. Svaki kandidat za izdavanje svjedodžbe o stručnoj osposobljenosti za upravljanje brzim spasilačkim brodicama: 2.1. mora imati svjedodžbu o stručnoj osposobljenosti za upravljanje plovilima za preživljavanje i spasilačkim brodicama, osim brzih spasilačkih brodica; 2.2. morao je pohađati odobreni tečaj osposobljavanja; 2.3. mora ispuniti standard osposobljenosti za svjedodžbe o stručnoj osposobljenosti za upravljanje brzim spasilačkim brodicama, određen u stavcima od 5. do 8. odjeljku A-VI/2, Kodeksa STCW.

Pravilo VI/3

Obvezni minimalni zahtjevi za osposobljavanje o naprednim tehnikama protupožarne zaštite

1. Pomorci određeni za nadzor protupožarnih aktivnosti moraju imati uspješno završeno napredno osposobljavanje o tehnikama za borbu protiv požara, s posebnim naglaskom na organizaciju, taktiku i zapovijedanje, u skladu s odredbama odjeljka A-VI/3 Kodeksa STCW i moraju ispunjavati standard osposobljenosti koji je njime utvrđen.

2. Ako osposobljavanje o naprednim tehnikama protupožarne zaštite nije uključeno u kvalifikacije na svjedodžbi koja se izdaje, prema potrebi, treba izdati posebnu svjedodžbu ili dokument, kojim se dokazuje da je vlasnik pohađao tečaj osposobljavanja o naprednim tehnikama protupožarne zaštite.

Pravilo VI/4

Obvezni minimalni zahtjevi u vezi medicinske prve pomoći i medicinske skrbi

1. Pomorci određeni za pružanje medicinske prve pomoći na brodu moraju ispunjavati standard osposobljenosti za pružanje medicinske prve pomoći, naveden u stavcima 1., 2. i 3. odjeljku A-VI/4, Kodeksa STCW.

2. Pomorci određeni za pružanje medicinske skrbi na brodu moraju ispunjavati standard osposobljenosti za pružanje medicinske skrbi na brodovima, naveden u stavcima 4., 5. i 6. odjeljku A-VI/4, Kodeksa STCW.

3. Ako osposobljavanje u području medicinske prve pomoći ili medicinske skrbi nije uključeno u kvalifikacije na svjedodžbi koja se izdaje, prema potrebi, potrebno je izdati posebnu svjedodžbu ili dokument, kojim se dokazuje da je vlasnik pohađao tečaj osposobljavanja za pružanje medicinske prve pomoći ili medicinske skrbi.

POGLAVLJE VII.

IZDAVANJE DRUGIH SVJEDODŽBI

Pravilo VII/1

Izdavanje drugih svjedodžbi

1. Neovisno o zahtjevima za izdavanje svjedodžbi utvrđenima u poglavljima II. i III. ovog Priloga, države članice mogu se odlučiti na izdavanje ili davanje odobrenja za izdavanje svjedodžbi koje nisu navedene u pravilima tih poglavlja, pod uvjetom da: 1.1. su povezane funkcije i razine odgovornosti, koje se navode na svjedodžbama i ovjerama svjedodžbi, odabrane među i jednake onima koje se navode u odjeljcima A-II/1, A-II/2, A-II/3, A-II/4, A-III/1, A-III/2, A-III/3, A-III/4 i A-IV/2 Kodeksa STCW; 1.2. su kandidati završili odobreno obrazovanje i osposobljavanje i ispunili zahtjeve za standarde osposobljenosti propisane u odgovarajućim odjeljcima Kodeksa STCW i navedene u odjeljku A-VII/1 ovog Kodeksa, za funkcije i razine koje se navode na svjedodžbama i ovjerama; 1.3. su kandidati završili odobrenu pomorsku službu, primjerenu izvršavanju funkcija i razina koje su navedene u svjedodžbi. Minimalno trajanje pomorske službe mora biti jednako onome koje je propisano u poglavljima II. i III. ovog Priloga. Međutim, minimalno trajanje pomorske službe ne smije biti kraće od propisanog u odjeljku A-VII/2 Kodeksa STCW; 1.4. kandidati za izdavanje svjedodžbi, koji će izvršavati funkciju navigacije na operativnoj razini, moraju za izvršavanje dodijeljenih dužnosti radiooperatera u skladu s Pravilnikom o radiokomunikacijama, prema potrebi, ispunjavati zahtjeve iz pravila navedenih u poglavlju IV.; 1.5. su svjedodžbe izdane u skladu sa zahtjevima iz članka 11. i odredbama navedenim u poglavlju VII. Kodeksa STCW.

2. Na temelju ovog poglavlja ne smiju se izdavati svjedodžbe, osim ako država članica nije obavijestila Komisiju o podacima, koji se traže prema Konvenciji STCW.

Pravilo VII/2

Izdavanje svjedodžbi pomorcima

Svaki pomorac koji izvršava bilo kakvu funkciju ili skup funkcija navedenih u poglavlju II. tablicama A-II/1, A-II/2, A-II/3 ili A-II/4 ili u poglavlju III. tablicama A-III/1, A-III/2, A-III/4 ili u poglavlju IV. A-IV/2 Kodeksa STCW, mora posjedovati odgovarajuću svjedodžbu.

Pravilo VII/3

Načela koja uređuju izdavanje drugih svjedodžbi

1. Država članica koja se odluči na izdavanje ili davanje odobrenja za izdavanje drugih svjedodžbi osigurava poštovanje sljedećih načela: 1.1. ni jedan sustav izdavanja drugih svjedodžbi ne primjenjuje se ako ne osigurava stupanj sigurnosti na moru i preventivni učinak u vezi onečišćenja najmanje jednakovrijedan onom koji predviđaju ostala poglavlja; 1.2. svako izdavanje drugih svjedodžbi koje se izdaju na temelju ovog poglavlja mora predvidjeti međusobnu razmjenu svjedodžbi s onima koje su izdane na temelju drugih poglavlja.

2. Načelo međusobne razmjene iz točke 1. osigurava: 2.1. da pomorci kojima je svjedodžba izdana na temelju postupaka iz poglavlja II. i/ili III., kao i oni kojima je svjedodžba izdana na temelju poglavlja VII., mogu ploviti na brodovima koji imaju tradicionalni oblik organizacije ili drugi oblik organizacije na brodu; 2.2. da se pomorci ne osposobljavaju za posebne brodske djelatnosti na način koji bi mogao umanjiti korištenje njihovih vještina negdje drugdje.

3. Pri izdavanju bilo kakve svjedodžbe prema odredbama ovog poglavlja, uzimaju se u obzir sljedeća načela: 3.1. izdavanje drugih svjedodžbi se samo po sebi ne smije primjenjivati: 3.1.1. da bi se smanjio broj članova posade na brodu; 3.1.2. da bi se umanjila cjelovitost struke ili obezvrijedila vještina pomoraca; ili 3.1.3. da bi se opravdalo dodjeljivanje miješanih zaduženja časnicima straže u strojarnici i časnicima straže palube, jednoj te istoj osobi koja posjeduje svjedodžbu, tijekom bilo koje pojedine straže; 3.2. osoba koja zapovijeda mora biti određena za zapovjednika i provedba bilo kojeg drugog postupka izdavanja svjedodžbi ne smije značajno utjecati na pravni status i ovlaštenja zapovjednika i ostalih osoba.

4. Načela sadržana u točkama 1. i 2. osiguravaju trajno očuvanje stručne osposobljenosti časnika palube i časnika stroja.

PRILOG II.

KRITERIJI ZA PRIZNAVANJE TREĆIH ZEMALJA KOJE SU IZDALE SVJEDODŽBE ILI POD ČIJOM SU NADLEŽNOŠĆU IZDANE SVJEDODŽBE IZ ČLANKA 19. STAVKA 2.

1. Treća zemlja mora biti stranka Konvencije STCW.

2. Za treću zemlju Odbor za sigurnost u pomorskom prometu mora utvrditi da je dokazala da u cijelosti i potpunosti provela odredbe Konvencije STCW.

3. Komisija, uz pomoć Europske agencije za sigurnost pomorskog prometa i uz moguće sudjelovanje bilo koje zainteresirane države članice, mora potvrditi, svim potrebnim mjerama, koje mogu uključivati i inspekcijski pregled postrojenja i postupaka, da su zahtjevi u vezi standarda osposobljenosti, izdavanja i ovjeravanja svjedodžbi i vođenja evidencije u potpunosti ispunjeni te da je sustav standarda kakvoće uspostavljen na temelju pravila I/8 Konvencije STCW.

4. Država članica je u postupku postizanja dogovora s dotičnom trećom zemljom o trenutačnom obavješćivanju o svakoj značajnoj promjeni postupaka za osposobljavanje i izdavanje svjedodžbi predviđenih u skladu s Konvencijom STCW.

5. Države članica je uvela mjere kojima se osigurava da pomorci koji zatraže priznavanje svjedodžbi za funkcije na rukovodećoj razini, posjeduju odgovarajuće znanje iz pomorskog zakonodavstva države članice, koje se odnosi na funkcije za koje imaju dozvolu obnašanja.

6. Ako država članica želi dopuniti procjenu sukladnosti treće zemlje ocjenjivanjem određenih ustanova za pomorsko osposobljavanje, to čini u skladu s odredbama odjeljka A-I/6 Kodeksa STCW.

PRILOG III.

DIO A

Direktiva stavljena izvan snage i popis njezinih naknadnih izmjena

(iz članka 32.)

DIO B

Popis rokova za prijenos u nacionalno pravo

(iz članka 32.)

Direktiva Rok za prijenos 2002/84/EZ 23. studenoga 2003. 2003/103/EZ 14. svibnja 2005. 2005/23/EZ 29. rujna 2005. 2005/45/EZ 20. listopada 2007.

PRILOG IV.

KORELACIJSKA TABLICA