32008F0841  
L 300/42  SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE  11.11.2008.  
OKVIRNA ODLUKA VIJE ĆA 2008/841/PUP  
od 24. listopada 2008.  
o borbi protiv organiziranog kriminala  
VIJE ĆE EUROPSKE UNIJE,  
uzimaju ći u obzir Ugovor o Europskoj uniji, a posebno njegov 
članak 29., članak 31. stavak 1. to čku (e) i članak 34. stavak 2. 
to čku (b),  
uzimaju ći u obzir prijedlog Komisije,  
uzimaju ći u obzir mišljenje Europskog parlamenta (  1 ), 
budu ći da:  
(1) Cilj je Haškoga programa unaprijediti zajedni čke mogu ć­
nosti Unije i država članica u svrhu, izme đu ostalog, 
borbe protiv me đunarodnog organiziranog kriminala. 
To je cilj koji treba posti ći, posebno približavanjem zako ­
nodavstva. Potrebna je uska suradnja izme đu država 
članica Europske unije da bi se suzbile opasnosti i 
širenje zlo čina čkih organizacija te da bi se u činkovito 
reagiralo na o čekivanja gra đana i zahtjeve samih država 
članica. S tim u vezi, to čka 14. Zaklju čaka Europskog 
vije ća iz Bruxellesa od 4. i 5. studenoga 2004. navodi 
da gra đani Europe o čekuju od Europske unije da 
preuzmu u činkovitiji, zajedni čki pristup prekograni čnim 
problemima poput organiziranog kriminala jam čeći 
pritom poštivanje temeljnih sloboda i prava.  
(2) Komisija u svojoj Komunikaciji od 29. ožujka 2004. o 
mjerama koje treba poduzeti za borbu protiv terorizma i 
drugih oblika teških kaznenih djela smatra da treba 
oja čati dostupna sredstva potrebna za borbu protiv orga ­
niziranog kriminala u EU-u te navodi da će izraditi 
Okvirnu odluku koja će zamijeniti Zajedni čku akciju 98/733/PUP od 21. prosinca 1998. o kažnjivosti sudje ­
lovanja u zlo čina čkoj organizaciji u državama članicama 
Europske unije utvr đuje kao kazneno djelo. (  2 ) 
(3) To čka 3.3.2. Haškog programa navodi da približavanje 
materijalnog prava olakšava uzajamno priznavanje 
odluka i sudskih odluka te suradnju policije i sudova u 
kaznenim predmetima, a obuhva ća podru čje posebno 
ozbiljnog prekograni čnog kriminala te da je potrebno 
dati prioritet podru čjima kriminala koja se posebno 
navode u Ugovorima. Stoga je u državama članicama 
potrebno uskladiti odre đenja kaznenih djela o sudjelo ­
vanju u zlo čina čkoj organizaciji. Time bi ova Okvirna 
odluka trebala obuhvatiti kriminalna djela tipi čna za 
zlo čina čku organizaciju. Trebala bi štoviše osigurati da 
izricanje kazne bude u skladu s ozbiljnosti kaznenog 
djela, za fizi čke i pravne osobe koje su ih po činile ili 
su odgovorne za njihovo izvršenje.  
(4) Obveze iz članka 2. to čke (a) ne bi trebale utjecati na 
slobodu država članica da klasificiraju druge grupe osoba 
kao zlo čina čke organizacije, primjerice, grupe čija svrha 
nije materijalna ili financijska korist.  
(5) Obveze koje nastaju iz članka 2. to čke (a) ne bi trebale 
utjecati na slobodu država članica da izraz „kaznena 
radnja” interpretiraju kao izvršenje materijalnih djela.  
(6) Europska unija trebala bi se oslanjati na važan posao 
koji su obavile me đunarodne organizacije, posebno 
Konvencije Ujedinjenih naroda protiv transnacionalnog 
organiziranog kriminala (Palermo konvencija), koja je 
sklopljena u ime Europske zajednice Odlukom vije ća 
2004/579/EZ-a (  3 ).HR 19/Sv. 16 Službeni list Europske unije 135  
( 1 ) Mišljenje dano na temelju neobaveznog savjetovanja (još nije objav ­
ljeno u Službenom listu).  ( 2 ) SL L 351, 29.12.1998., str. 1.  
( 3 ) SL L 261, 6.8.2004., str. 69.
 (7) Budu ći da države članice ne mogu na zadovoljavaju ći 
na čin posti ći ciljeve ove Okvirne odluke, koji bi se 
zbog obujma radnji bolje postigli na razini Unije, Unija 
može usvojiti mjere u skladu s na čelom supsidijarnosti 
kao što je navedeno u članku 5. Ugovora o osnivanju 
Europske zajednice te kao što se primjenjuje u skladu s 
drugim stavkom članka 2. Ugovora o Europskoj uniji. U 
skladu s na čelom razmjernosti ova Okvirna odluka ne 
prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tih ciljeva.  
(8) Ova Okvirna odluka poštuje temeljna prava i na čela koja 
priznaje Povelja o temeljnim ljudskim pravima Europske 
unije, posebno njezini članci 6. i 49. Ništa u ovoj 
Okvirnoj odluci ne predvi đa umanjivanje ili ograni ča­
vanje nacionalnih propisa koji se odnose na temeljna 
prava ili slobode, kao što je zakonito postupanje, pravo 
na štrajk, sloboda okupljanja i udruživanja, sloboda tiska 
ili sloboda izražavanja, uklju čuju ći i pravo svakoga da s 
drugim osobama osnuje ili se priklju či sindikatima radi 
zaštite svojih interesa i srodnog prava na demonstracije.  
(9) Zajedni čku akciju 98/733/PUP stoga bi trebalo staviti 
izvan snage,  
DONIJELO JE OVU OKVIRNU ODLUKU:  
Članak 1.  
Definicije  
U smislu ove Okvirne odluke:  
1. „zlo čina čka organizacija” zna či strukturirano udruženje više 
od dvije osobe, uspostavljeno u odre đenom vremenskom 
razdoblju, koje zajedni čki djeluju s namjerom da po čine 
kaznena djela koja su kažnjiva oduzimanjem slobode ili za 
koja se odre đuje pritvor u najduljem trajanju od najmanje 
četiri godine ili ozbiljnija kazna, kako bi, izravno ili neiz ­
ravno, ostvarile financijsku ili drugu materijalnu korist;  
2. „strukturirano udruženje” zna či udruženje koje nije nasu ­
mi čno uspostavljeno za neposredno po činjenje kažnjivog 
djela, niti treba imati formalno definirane uloge za svoje 
članove, neprekidnost članstva ili razvijenu strukturu.  
Članak 2.  
Kaznena djela u vezi sa sudjelovanjem u zlo čina čkoj 
organizaciji  
Svaka država članica poduzima potrebne mjere kojima jam či da 
se sljede ći tip ili oba tipa postupanja vezana uz zlo čina čku 
organizaciju smatraju kaznenim djelima:  
(a) postupanje bilo koje osobe koja namjerno ili poznavaju ći 
cilj ili op ću aktivnost zlo čina čke organizacije ili njezinu namjeru da po čini doti čna kaznena djela, aktivno sudjeluje u 
kriminalnim aktivnostima organizacije, uklju čuju ći i 
pružanje informacija ili materijalnih sredstava, regrutiranje 
novih članova i sve oblike financiranja njezinih aktivnosti, 
znaju ći da će takvo sudjelovanje pomo ći ostvarivanju krimi ­
nalnih aktivnosti organizacije;  
(b) postupanje bilo koje osobe koje obuhva ća dogovor s 
jednom ili više osoba o poduzimanju aktivnosti koja, ako 
se izvrši, može dovesti do po činjenja kaznenih djela iz 
članka 1. čak i ako predmetna osoba ne sudjeluje u 
samom izvršenju aktivnosti.  
Članak 3.  
Kazne  
1. Svaka država članica poduzima potrebne mjere s kojima 
osigurava da je:  
(a) kazneno djelo iz članka 2. to čke (a) kažnjivo najdužom 
kaznom zatvora od najmanje izme đu dvije i pet godina; ili  
(b) kazneno djelo iz članka 2. to čke (b) kažnjivo istom 
najdužom kaznom zatvora kao i kazneno djelo na koje se 
odnosi dogovor, ili najdužom kaznom zatvora od najmanje 
izme đu dvije i pet godina.  
2. Svaka država članica poduzima potrebne mjere kojima 
jam či da se kaznena djela iz članka 2., kao što je utvrdila 
doti čna država članica, po činjena u okviru zlo čina čke organiza ­
cije, mogu smatrati otegotnom okolnosti.  
Članak 4.  
Posebne okolnosti  
Svaka država članica može poduzeti potrebne mjere kojima 
jam či da se kazne iz članka 3. mogu smanjiti ili da po činitelj 
može biti oslobo đen kazne ako on/ona, na primjer:  
(a) opovrgne kriminalnu aktivnost; i  
(b) pruži upravnim ili sudskim tijelima informacije do kojih ona 
na drugi na čin ne bi mogla do ći, pomažu ći im da:  
i. sprije če, okon čaju ili ublaže djelovanje kaznenog djela;  
ii. prepoznaju ili privedu pravdi druge po činitelje;  
iii. prona đu dokaze;HR 136 Službeni list Europske unije 19/Sv. 16
 
iv. liše zlo čina čku organizaciju nezakonitih sredstava ili 
sredstava ste čenih po činjenjem kriminalnih aktivnosti; ili  
v. sprije če daljnje po činjenje kaznenih djela iz članka 2.  
Članak 5.  
Odgovornost pravnih osoba  
1. Svaka država članica poduzima potrebne mjere kojima 
jam či da pravne osobe mogu biti odgovorne za svako 
kazneno djelo iz članka 2. koje u njihovu korist po čini osoba 
djeluju ći osobno ili kao dio tijela pravne osobe, te koja je na 
vode ćem položaju unutar pravne osobe, a temelje se na jednom 
od sljede ćeg: 
(a) pravu zastupanja pravne osobe;  
(b) pravu na donošenje odluka u ime pravne osobe; ili  
(c) pravo na provo đenje nadzora u pravne osobe.  
2. Države članice tako đer poduzimaju potrebne mjere kojima 
osiguravaju da pravne osobe mogu biti odgovorne u slu čaju 
kada nedostatak nadzora ili nadzora osobe iz stavka 1. omogu ­ 
ćuje da u korist predmetne pravne osobe njoj podre đena osoba 
po čini bilo koje kazneno djelo iz članka 2..  
3. Odgovornost pravnih osoba na temelju stavaka 1. i 2. ne 
dovodi u pitanje kaznene postupke protiv fizi čkih osoba koje su 
po činitelji ili sudionici u kaznenim djelima iz članka 2.  
4. U smislu ove Okvirne odluke „pravna osoba” zna či svaki 
subjekt koji ima pravnu osobnost u skladu s mjerodavnim 
zakonom, osim država ili javnih tijela koja izvršavaju državne 
ovlasti te javnih me đunarodnih organizacija.  
Članak 6.  
Kazne za pravne osobe  
1. Svaka država članica poduzima potrebne mjere kojima 
jam či da je pravna osoba koja je odgovorna na temelju članka 
5. stavka 1. kažnjiva u činkovitim, razmjernim i odvra ćaju ćim 
kaznama, koje uklju čuju kaznene ili ne-kaznene mjere, a mogu 
uklju čivati i druge kazne kao na primjer:  
(a) oduzimanje prava na javne povlastice ili potporu;  
(b) privremenu ili trajnu zabranu obavljanja poslovnih aktiv ­
nosti;  (c) provo đenje sudskog nadzora;  
(d) sudsku likvidacija;  
(e) privremeno ili trajno zatvaranje ustanova koje su korištene 
za izvršavanje kaznenog djela.  
2. Svaka država članica poduzima potrebne mjere kojima 
jam či da je pravna osoba koja je odgovorna u skladu s 
člankom 5. stavkom 2. kažnjiva u činkovitim, razmjernim i 
odvra ćaju ćim kaznama ili mjerama.  
Članak 7.  
Sudska nadležnost i uskla đivanje kaznenog progona  
1. Svaka država članica jam či da njezina sudska nadležnost 
obuhva ća barem slu čajeve u kojima su po činjena kaznena djela 
iz članka 2.:  
(a) na cijelom ili na dijelu njezinog podru čja, bez obzira na to 
gdje je zlo čina čka organizacija utemeljena ili gdje obavlja 
kriminalne aktivnosti;  
(b) koja je po činio njezin državljanin; ili  
(c) u korist pravne osobe koja je uspostavljena na podru čju 
doti čne države članice.  
Država članica može odlu čiti da se pravila o sudskoj nadležnost 
iz to čke (b) i (c) ne će primjenjivati ili će se primjenjivati samo u 
konkretnim slu čajevima ili okolnostima ako su kaznena djela iz 
članka 2. po činjena izvan njezinog podru čja. 
2. Kad kazneno djelo iz članka 2. potpada pod sudske 
nadležnosti više od jedne države članice i kada svaka od 
država u pitanju može valjano pokrenuti istragu na temelju 
istih činjenica, tada države članice u pitanju trebaju sura đivati 
kako bi odlu čile koja od njih će pokrenuti istragu protiv po či­
nitelja, s ciljem da se po mogu ćnosti postupci centraliziraju u 
jednoj državi članici. U tom se smislu države članice mogu 
poslužiti Eurojustom ili nekim drugim tijelom ili mehanizmom 
koji je uspostavljen u okviru Europske unije čime bi se olakšala 
suradnja izme đu njihovih sudbenih vlasti te uskladilo njihovo 
postupanje. Posebno se uzimaju u obzir sljede ći čimbenici:  
(a) država članica na podru čju koje su djela po činjena;  
(b) država članica čiji je državljanin ili rezident po činitelj 
kaznenog djela;HR 19/Sv. 16 Službeni list Europske unije 137
 
(c) država članica podrijetla žrtava;  
(d) država članica na podru čju koje je prona đen po činitelj.  
3. Država članica koja prema svom zakonodavstvu još ne 
izru čuje i ne predaje svoje državljane treba poduzeti potrebne 
mjere za uspostavljanje svoje sudske nadležnosti te, ako je 
potrebno, za pokretanje istrage protiv kaznenog djela iz 
članka 2. kada je kazneno djelo po činio njezin državljanin 
izvan njezinog podru čja. 
4. Ovaj članak ne isklju čuje izvršavanje sudske nadležnosti u 
kaznenim pitanjima kao što je odredila država članica u skladu 
sa svojim nacionalnim zakonodavstvom.  
Članak 8.  
Izostanak obveze žrtava da podnose prijavu ili optužbu  
Država članica jam či da istraživanje ili progon kaznenih djela iz 
članka 2. ne ovise o podnošenju prijave ili optužbe žrtve 
kaznenog djela, barem što se ti če djela po činjenih na podru čju 
države članice.  
Članak 9.  
Ukidanje postoje ćih odredbi  
Zajedni čka akcija 98/733/PUP stavlja se izvan snage.  
Uputa na sudjelovanje u zlo čina čkoj organizaciji u smislu Zajed ­
ni čke akcije 98/733/PUP u mjerama usvojenim u skladu s 
glavom VI. Ugovora o Europskoj uniji i Ugovora o osnivanju 
Europske zajednice tuma či se kao uputa na sudjelovanje u zlo či­
na čkoj organizaciji u smislu ove Okvirne odluke.  Članak 10.  
Provedba i izvješ ća 
1. Države članice donose mjere potrebne za uskla đivanje s 
odredbama ove Okvirne odluke do 11. svibnja 2010.  
2. Države članice do 11. svibnja 2010. šalju Glavnom tajni ­ 
štvu Vije ća i Komisiji tekst odredbi kojima se u njihovo nacio ­
nalno zakonodavstvo prenose obveze koje su im nametnute na 
temelju ove Okvirne odluke. Na temelju izvješ ća koje je 
doneseno koriste ći se ovim informacijama i pismenog izvješ ća 
koje je poslala Komisija, Vije će će do 11. studenoga 2012. 
ocijeniti opseg u kojem su se države članice uskladile s odred ­
bama ove Okvirne odluke.  
Članak 11.  
Podru čje primjene  
Ova se Okvirna odluka primjenjuje na Gibraltar.  
Članak 12.  
Stupanje na snagu  
Ova Okvirna odluka stupa na snagu na dan objave u  Službenom 
listu Europske unije . 
Sastavljeno u Luxembourgu 24. listopada 2008.  
Za Vije će 
Predsjednica  
M. ALLIOT-MARIEHR 138 Službeni list Europske unije 19/Sv. 16