HR Službeni list Europske unije L 87/1

DELEGIRANA UREDBA KOMISIJE (EU) 2017/565

оd 25. travnja 2016.

o dopuni Direktive 2014/65/EU Europskog parlamenta i Vijeća u vezi s organizacijskim zahtjevima i uvjetima poslovanja investicijskih društava te izrazima definiranima za potrebe te Direktive

(Tekst značajan za EGP)

EUROPSKA KOMISIJA,

uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,

uzimajući u obzir Direktivu 2014/65/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 15. svibnja 2014. o tržištu financijskih instrumenata i izmjeni Direktive 2002/92/EZ i Direktive 2011/61/EU (1), a posebno njezin članak 2. stavak 3., članak 4. stavak 1. točku 2. drugi podstavak, članak 4. stavak 2., članak 16. stavak 12., članak 23. stavak 4., članak 24. stavak 13., članak 25. stavak 8., članak 27. stavak 9., članak 28. stavak 3., članak 30. stavak 5., članak 31. stavak 4., članak 32. stavak 4., članak 33. stavak 8., članak 52. stavak 4., članak 54. stavak 4., članak 58. stavak 6., članak 64. stavak 7., članak 65. stavak 7. i članak 79. stavak 8.,

budući da:

(1) Direktivom 2014/65/EU uspostavlja se okvir za regulatorni sustav financijskih tržišta u Uniji kojim se uređuju uvjeti poslovanja koji se odnose na pružanje investicijskih usluga i, prema potrebi, pomoćnih usluga te obavljanje investicijskih aktivnosti od strane investicijskih društava; organizacijski zahtjevi za investicijska društva koja pružaju te usluge i obavljaju te aktivnosti, za uređena tržišta i pružatelje usluga dostave podataka; zahtjevi za izvješćivanje o transakcijama financijskim instrumentima; ograničenja pozicija i kontrola nad upravljanjem pozicijama u robnim izvedenicama; zahtjevi za transparentnost u vezi s transakcijama financijskim instrumentima.

(2) Direktivom 2014/65/EU Komisija je ovlaštena donijeti niz delegiranih akata. Kako bi novi zahtjevi bili učinkoviti, važno je da se sva detaljna dopunska pravila u pogledu odobrenja za rad, tekućeg poslovanja, transparentnosti i cjelovitosti tržišta, a koja su neraskidivo povezani aspekti svojstveni pokretanju i pružanju usluga i obavljanju aktivnosti obuhvaćenih Direktivom 2014/65/EU, počinju primjenjivati istovremeno s Direktivom 2014/65/EU. Kako bi se osigurala dosljednost, a osobama koje podliježu tim obvezama i ulagateljima omogućio sveobuhvatan prikaz i cjelovit pristup odredbama, poželjno je u ovu Uredbu uključiti delegirane akte povezane s prethodno navedenim pravilima.

(3) Potrebno je detaljnije odrediti kriterije za utvrđivanje okolnosti u kojima se ugovori povezani s veleprodajnim energetskim proizvodima moraju fizički namiriti za potrebe ograničenja područja primjene utvrđenog u odjeljku C točke 6. Priloga I. Direktivi 2014/65/EU. Radi osiguranja ograničenog područja primjene tog izuzeća u cilju izbjegavanja pravnih praznina, potrebno je da se u takvim ugovorima zahtijeva da kupac i prodavatelj trebaju imati uspostavljene razmjerne mehanizme za isporučivanje odnosno primanje isporuke odnosne robe po isteku ugovora. Da bi se izbjegle pravne praznine u slučaju sporazuma o uravnoteženju s operaterom sustava prijenosa u području električne energije i plina, takvi sporazumi o uravnoteženju trebali bi se smatrati razmjernim mehanizmom ako sudionici mehanizma imaju obvezu fizički isporučiti električnu energiju ili plin. Osim toga, u ugovorima bi se trebale utvrditi jasne obveze za fizičku isporuku koja se ne može kompenzirati, istodobno priznajući da oblike operativnog netiranja, kako su utvrđeni Uredbom (EU) br. 1227/2011 Europskog parlamenta i Vijeća (2) ili nacionalnim pravom, ne bi trebalo smatrati kompenzacijom. Za ugovore koji moraju biti fizički namireni trebalo bi dopustiti raznolike metode isporuke, međutim sve metode trebale bi uključivati oblik prijenosa prava vlasničke prirode relevantne odnosne robe ili njezine relevantne količine.

(4) Kako bi se objasnilo kada se ugovor povezan s veleprodajnim energetskim proizvodom mora fizički namiriti, potrebno je detaljnije odrediti kada su prisutne određene okolnosti, kao što je viša sila ili opravdana nemogućnost ispunjavanja odredbi, i koje ne bi trebale utjecati na promjenu opisa tih ugovora kao „moraju biti fizički namireni”. Važno je i objasniti kako bi energetske izvedenice koje se odnose na naftu i ugljen trebalo razumjeti za potrebe odjeljka C. točke 6. Priloga I. Direktivi 2014/65/EU. U tom kontekstu ugovore koji se odnose na naftni škriljevac ne bi trebalo smatrati energetskim izvedenicama koji se odnose na ugljen.

(5) Ugovor o izvedenicama trebao bi se smatrati financijskim instrumentom u skladu s odjeljkom C. točkom 7. Priloga I. Direktivi 2014/65/EU samo ako se odnosi na robu i ispunjava niz kriterija koji se primjenjuju kako bi se utvrdilo treba li smatrati da ugovor ima obilježja drugih izvedenih financijskih instrumenata i da nema komercijalnu namjenu. To bi trebalo uključivati ugovore koji su standardizirani i kojima se trguje na mjestima trgovanja ili njima istovjetne ugovore ako su svi uvjeti takvih ugovora istovjetni ugovorima kojima se trguje na mjestima trgovanja. U tom slučaju trebalo bi se podrazumijevati da uvjeti tih ugovora uključuju odredbe kao što je kvaliteta robe ili mjesto isporuke.

(6) Radi osiguranja jasnoće u pogledu definicije ugovora povezanih s odnosnim varijablama navedenima u odjeljku C točki 10. Direktive 2014/65/EU, trebalo bi navesti kriterije u vezi s njihovim uvjetima i odnosnim varijablama u tim ugovorima. Uključivanje aktuarske statistike u popis temeljne imovine ne bi trebalo podrazumijevati proširenje područja primjene tih ugovora na osiguranje i reosiguranje.

(7) Direktivom 2014/65/EU uspostavlja se opći okvir za regulatorni sustav financijskih tržišta u Uniji te se u odjeljku C Priloga I. navodi popis financijskih instrumenata koji su time obuhvaćeni. Odjeljak C točka 4. Priloga I. Direktivi 2014/65/EU uključuje financijske instrumente koji se odnose na valutu i koji su stoga obuhvaćeni područjem primjene te Direktive.

(8) Kako bi se osigurala jedinstvena primjena Direktive 2014/65/EU, potrebno je objasniti definicije utvrđene u odjeljku C točki 4. Priloga I. Direktivi 2014/65/EU za druge ugovore o izvedenicama koji se odnose na valute te objasniti da promptni ugovori koji se odnose na valute nisu drugi izvedeni instrumenti za potrebe odjeljka C točke 4. Priloga I. Direktivi 2014/65/EU.

(9) Općenito se smatra da se razdoblje namire za promptni ugovor u većini glavnih valuta provodi u roku od 2 dana ili manje, ali ako to nije tržišna praksa, potrebno je osigurati uvjete kojima se omogućuje provedba namire u skladu s uobičajenom tržišnom praksom. U takvim se slučajevima za fizičku namiru ne zahtijeva uporaba papirnatog novca i ona može uključivati elektroničku namiru.

(10) Za potrebe izvršenja plaćanja mogu se upotrebljavati i valutni ugovori, no ti se ugovori ne bi smjeli smatrati financijskim instrumentima ako se njima ne trguje na mjestu trgovanja. Stoga je prikladno promptnim ugovorima smatrati one valutne ugovore koji se upotrebljavaju za izvršenje plaćanja za financijske instrumente ako je rok namire za te ugovore duži od 2 dana trgovanja i kraći od 5 dana trgovanja. Osim toga, prikladno je sredstvima plaćanja smatrati one valutne ugovore koji su sklopljeni za potrebe postizanja sigurnost u pogledu razine plaćanja za robu, usluge i realno ulaganje. Kao rezultat toga iz definicije financijskih instrumenata isključit će se valutni ugovori koje su sklopila nefinancijska društva koja primaju plaćanja u stranoj valuti za izvoz odredive robe i usluga te nefinancijska društva koja izvršavaju plaćanja u stranoj valuti za uvoz određene robe i usluga.

(11) Netiranje plaćanja neophodno je za učinkovito i djelotvorno funkcioniranje valutnih sustava namire i stoga klasifikacija ugovora u stranoj valuti kao promptne transakcije ne bi trebala zahtijevati samostalnu namiru svakog promptnog ugovora u stranoj valuti.

(12) Neostvarivi terminski ugovori su ugovori o razlici između prije dogovorenog deviznog tečaja i stvarnog promptnog tečaja na dan dospijeća i stoga se ne bi trebali smatrati promptnim ugovorima, bez obzira na njihov rok namire.

(13) Ugovor o zamjeni jedne valute za drugu valutu trebali bi podrazumijevati izravnu i bezuvjetnu zamjenu tih valuta. U slučaju ugovora s višestrukim zamjenama svaka zamjena trebala bi se razmatrati zasebno. Međutim, opcija ili razmjena valute ne bi se smjela smatrati ugovorom o prodaji ili zamjeni valute i stoga ne može predstavljati promptni ugovor ili sredstvo plaćanja bez obzira na trajanje razmjene ili opcije i bez obzira na to trguje li se njome na mjestu trgovanja ili ne.

(14) Savjeti o financijskim instrumentima upućeni široj javnosti ne bi se smjeli smatrati osobnom preporukom u smislu definicije „investicijskog savjetovanja” iz Direktive 2014/65/EU. S obzirom na sve veći broj posrednika koji daju osobne preporuke uporabom distribucijskih kanala, trebalo bi objasniti da se preporuka izdana čak isključivo putem distribucijskih kanala, primjerice interneta, može smatrati osobnom preporukom. Stoga se investicijskim savjetovanjem mogu smatrati situacije u kojima se primjerice elektronička prepiska upotrebljava za davanje osobnih preporuka određenoj osobi i informacije nisu upućene široj javnosti.

(15) Općenito savjetovanje o vrstama financijskih instrumenata ne smatra se investicijskim savjetovanjem za potrebe Direktive 2014/65/EU. Međutim, ako investicijsko društvo daje općenite savjete klijentu o vrsti financijskog instrumenta koje predstavlja kao prikladne za klijenta ili utemeljene na razmatranju njegovih okolnosti, a ti savjeti zapravo nisu prikladni za klijenta ili se ne temelje na razmatranju njegovih okolnosti, vjerojatno je da društvo time krši članak 24. stavak 1. ili 3. Direktive 2014/65/EU. Osobito je vjerojatno da društvo koje klijentu daje takve savjete krši zahtjev iz članka 24. stavka 1. da djeluju korektno, pravedno i u skladu s pravilima struke te u najboljim interesima svojih klijenata. Slično ili alternativno, takvo bi savjetovanje vjerojatno kršilo zahtjev iz članka 24. stavka 3. da informacije koje društvo uputi klijentu moraju biti korektne, jasne i takve da ne dovode u zabludu.

(16) Poslove koje izvrši investicijsko društvo, a koji su priprema za pružanje investicijske usluge ili provedbu investicijske aktivnosti, trebalo bi smatrati sastavnim dijelom navedene usluge ili aktivnosti. To bi uključivalo, na primjer, pružanje općih savjeta od strane investicijskih društava klijentima ili potencijalnim klijentima prije ili tijekom pružanja investicijskog savjetovanja ili bilo koje druge investicijske usluge ili aktivnosti.

(17) Davanje opće preporuke o transakciji financijskim instrumentom ili vrsti financijskog instrumenta predstavlja pružanje pomoćne usluge iz Priloga I. odjeljka B točke 5. Direktive 2014/65/EU te se stoga na davanje te preporuke primjenjuju Direktiva 2014/65/EU i zaštite u okviru te Direktive.

(18) Radi osiguranja objektivne i djelotvorne primjene definicije sistematskog internalizatora u Uniji u skladu s člankom 4. stavkom 1. točkom 20. Direktive 2014/65/EU, trebalo bi propisati dodatne specifikacije za primjenjive unaprijed određene granice kako bi se utvrdilo što predstavlja učestalo sustavno i znatno OTC trgovanje. Unaprijed određene granice trebalo bi utvrditi na odgovarajućoj razini kako bi se osiguralo da je u području primjene OTC trgovanje takvog volumena da ima bitan učinak na formiranje cijena, a da se istovremeno isključi OTC trgovanje takvog malog volumena da bi zahtijevanje obveze poštovanja zahtjeva koji se primjenjuju na sistematske internalizatore bilo nerazmjerno.

(19) Prema Direktivi 2014/65/EU sistematski internalizator ne bi smio okupljati interese trećih strana za kupnju i prodaju na funkcionalno isti način kao mjesta trgovanja. Sistematski internalizator ne bi smio sadržavati unutarnji sustav uparivanja kojim se izvršavaju nalozi klijenata na multilateralnoj osnovi jer je za tu aktivnost potrebno odobrenje za rad kao multilateralna trgovinska platforma (MTP). Unutarnji sustav uparivanja u tom kontekstu jest sustav za uparivanje naloga klijenta, što ima za posljedicu da investicijsko društvo provodi transakcije uparivanjem naloga redovito, a ne samo povremeno.

(20) Radi jasnoće i pravne sigurnosti i kako bi se osigurala ujednačena primjena, prikladno je predvidjeti dodatne odredbe u vezi s definicijama povezanima s algoritamskim trgovanjem, tehnikama visokofrekventnog algoritamskog trgovanja i izravnim elektroničkim pristupom. U automatiziranom trgovanju upotrebljavaju se različiti tehnički mehanizmi. Neophodno je objasniti kako te mehanizme treba razvrstati u odnosu na definicije algoritamskog trgovanja i izravnog elektroničkog pristupa. Postupci trgovanja utemeljeni na izravnom elektroničkom pristupu nisu međusobno isključivi s postupcima trgovanja koji uključuju algoritamsko trgovanje ili njegovu podsegmentnu tehniku visokofrekventnog algoritamskog trgovanja. Trgovanje osobe koja ima izravan elektronički pristup može stoga potpadati i pod algoritamsko trgovanje, uključujući definiciju tehnike visokofrekventnog algoritamskog trgovanja.

(21) Algoritamsko trgovanje u skladu s člankom 4. stavkom 1. točkom 39. Direktive 2014/65/EU trebalo bi uključivati mehanizme u kojima sustav donosi odluke, osim samog određivanja mjesta trgovanja ili mjesta na kojima bi se nalog trebao podnijeti, u bilo kojoj fazi postupka trgovanja, uključujući u fazi kreiranja, generiranja, usmjeravanja ili izvršenja naloga. Stoga je potrebno objasniti da bi se algoritamsko trgovanje, koje obuhvaća trgovanje bez ljudske intervencije ili uz ograničenu ljudsku intervenciju, trebalo odnositi ne samo na automatsko generiranje naloga, nego i na optimizaciju postupaka izvršenja naloga automatiziranim sredstvima.

(22) Algoritamsko trgovanje trebalo bi obuhvaćati pametne usmjerivače naloga (SOR) ako se u tim uređajima upotrebljavaju algoritmi za optimizaciju postupaka izvršenja naloga kojima se određuju parametri naloga osim mjesta na kojima bi se nalog trebao podnijeti. Algoritamsko trgovanje ne bi smjelo obuhvaćati automatizirane usmjerivače naloga (AOR) ako se tim uređajima, iako se u njima upotrebljavaju algoritmi, samo određuju mjesta trgovanja na kojima bi se nalog trebao podnijeti, a bez promjene ostalih parametara naloga.

(23) Tehniku visokofrekventnog algoritamskog trgovanja u skladu s člankom 4. stavkom 1. točkom 40. Direktive 2014/65/EU, koja je podskup algoritamskog trgovanja, trebalo bi detaljnije odrediti uspostavom kriterija za definiranje visokih dnevnih stopa poruka koje predstavljaju naloge i ponude odnosno njihove izmjene ili otkazivanja. Upotrebom apsolutnih kvantitativnih pragova na temelju stopa poruka pruža se pravna sigurnost jer se društvima i nadležnim tijelima omogućuje procjena pojedinačne aktivnosti trgovanja društava. Razina i opseg tih pragova trebali bi biti dostatno veliki da obuhvate trgovanje koje predstavlja tehniku visokofrekventnog trgovanja, uključujući one koje se odnose na pojedinačne instrumente i više instrumenata.

(24) Budući da je upotreba tehnike visokofrekventnog algoritamskog trgovanja najčešća u likvidnim instrumentima, u izračun visoke dnevne stope poruka trebalo bi uključiti samo instrumente za koje postoji likvidno tržište. Osim toga, s obzirom na to da je tehnika visokofrekventnog algoritamskog trgovanja podskup algoritamskog trgovanja, u izračun dnevnih stopa poruka trebalo bi uključiti poruke unesene za potrebe trgovanja koje ispunjavaju kriterije iz članka 17. stavka 4. Direktive 2014/65/EU. Kako se ne bi obuhvatile druge aktivnosti trgovanja osim tehnika visokofrekventnog algoritamskog trgovanja, uzimajući u obzir obilježja takvog trgovanja kako su utvrđena u uvodnoj izjavi 61. Direktive 2014/65/EU, a posebno da trgovanje obično obavljaju trgovci koji koriste vlastiti kapital za provedbu tradicionalnijih strategija trgovanja, primjerice održavanja tržišta ili arbitraže, uporabom sofisticirane tehnologije, u izračun visokih dnevnih stopa poruka trebalo bi uključiti samo poruke unesene za potrebe trgovanja za vlastiti račun, a ne poruke unesene za potrebe zaprimanja i prijenosa naloga ili izvršavanja naloga za račun klijenata. Međutim, u izračun visokih dnevnih stopa poruka trebalo bi uključiti poruke unesene s pomoću drugih tehnika od onih koje se oslanjaju na trgovanje za vlastiti račun ako je, gledano u cjelini i uzimajući u obzir sve okolnosti, izvršenje tehnike strukturirano tako da se izbjegne izvršenje za vlastiti račun, primjerice prijenosom naloga između subjekata iz iste grupe. Kako bi se pri utvrđivanju onoga što predstavlja visoke dnevne stope poruka uzeo u obzir identitet klijenta koji stoji iza aktivnosti, poruke koje potječu od klijenata pružatelja izravnog elektroničkog pristupa trebalo bi isključiti iz izračuna visoke dnevne stope poruka u odnosu na te pružatelje.

(25) Definiciju izravnog elektroničkog pristupa trebalo bi dodatno odrediti. Definicija izravnog elektroničkog pristupa ne bi trebala obuhvaćati niti jednu drugu aktivnosti osim pružanja izravnog pristupa tržištu i sponzoriranog pristupa. Stoga bi trebalo razlikovati mehanizme u kojima članovi ili sudionici mjesta trgovanja elektroničkim sredstvima posreduju u nalozima klijenta, kao što su internetske brokerske usluge, od mehanizama u kojim klijenti imaju izravan elektronički pristup mjestu trgovanja.

(26) U slučaju posredovanja u nalogu, podnositelji naloga nemaju dostatnu kontrolu nad parametrima mehanizma za pristup tržištu i stoga ne bi trebali biti obuhvaćeni područjem primjene izravnog elektroničkog pristupa. Stoga se mehanizmi kojima se klijentima omogućuje da u elektroničkom obliku prenose naloge investicijskom društvu, kao što su internetske brokerske usluge, ne bi trebali smatrati izravnim elektroničkim pristupom, pod uvjetom da klijenti nemaju mogućnost odrediti dio sekunde unosa naloga i trajanje naloga u tom vremenskom okviru.

(27) Mehanizme u kojima klijent člana ili sudionika mjesta trgovanja, uključujući klijenta izravnih klijenata organiziranih trgovinskih platformi (OTP), podnosi svoje naloge s pomoću mehanizama za optimizaciju postupaka izvršenja naloga kojima se određuju parametri naloga, osim mjesta na kojima bi se nalog trebao podnijeti, putem pametnih usmjerivača naloga ugrađenih u infrastrukturu pružatelja, a ne u infrastrukturi klijenta, trebalo bi isključiti iz opsega izravnog elektroničkog pristupa jer klijent pružatelja nema kontrolu nad vremenom podnošenja naloga i njegovim trajanjem. Opis izravnog elektroničkog pristupa ako se upotrebljavaju pametni usmjerivači naloga trebao bi stoga ovisiti o tome je li pametni usmjerivač naloga ugrađen u sustave klijenata, a ne u sustave pružatelja.

(28) Pravila za provedbu sustava kojim se uređuju organizacijski zahtjevi za investicijska društva koja pružaju investicijske usluge i, prema potrebi, pomoćne usluge i investicijske aktivnosti na profesionalnoj osnovi, za uređena tržišta i pružatelje usluga dostave podataka trebala bi biti dosljedna s ciljem Direktive 2014/65/EU. Ona bi trebala biti osmišljenja tako da se osigura visoka razina cjelovitosti, nadležnosti i stabilnosti među investicijskim društvima i subjektima koji posluju na uređenim tržištima, multilateralnim trgovinskim platformama ili organiziranim trgovinskim platformama i da se primjenjuju na jedinstveni način.

(29) Potrebno je navesti konkretne organizacijske zahtjeve i postupke za investicijska društva koja pružaju takve usluge ili obavljaju takve aktivnosti. Posebice bi trebalo predvidjeti stroge postupke za pitanja kao što su usklađenost, upravljanje rizikom, rješavanje pritužbi, osobne transakcije, izdvajanje poslovnih procesa, utvrđivanje i objavljivanje sukoba interesa te upravljanje njima.

(30) Organizacijske zahtjeve i uvjete za izdavanje odobrenja za rad investicijskim društvima trebalo bi utvrditi u obliku skupa pravila kojim se osigurava jedinstvena primjena relevantnih odredbi Direktive 2014/65/EU. To je potrebno kako bi se osiguralo da investicijska društva imaju jednak pristup pod jednakim uvjetima svim tržištima u Uniji te da se uklone prepreke, povezane s postupkom izdavanja odobrenja za rad, za prekogranične aktivnosti u području investicijskih usluga.

(31) Pravila za provedbu sustava kojim se uređuju uvjeti poslovanja za pružanje investicijskih i pomoćnih usluga te obavljanje investicijskih aktivnosti trebala bi odražavati cilj na kojem je taj sustav utemeljen. Trebala bi biti osmišljena tako da se osigura visoka razina zaštite ulagatelja koja bi se primjenjivala na jedinstven način uvođenjem jasnih standarda i zahtjeva kojima se uređuje odnos između investicijskog društva i njegova klijenta. S druge strane, u vezi sa zaštitom ulagatelja, a posebno pružanjem informacija ulagateljima ili zahtijevanjem informacija od ulagatelja, trebalo bi uzeti u obzir je li predmetni klijent ili potencijalni klijent profesionalni ili mali ulagatelj.

(32) Kako bi se osigurala jedinstvena primjena različitih relevantnih odredbi Direktive 2014/65/EU, potrebno je uspostaviti usklađeni skup organizacijskih zahtjeva i uvjeta poslovanja za investicijska društva.

(33) Investicijska društva se u velikoj mjeri razlikuju s obzirom na veličinu, strukturu i prirodu svojeg poslovanja. Regulatorni sustav trebalo bi prilagoditi toj raznovrsnosti i istodobno uvesti određene temeljne regulatorne zahtjeve koji su prikladni za sva društva. Subjekti koji podliježu nadzoru trebali bi poštovati svoju visoku razinu obveza te osmisliti i donijeti mjere koje su najprimjerenije njihovoj posebnoj prirodi i okolnostima.

(34) Kako bi se osigurala usklađena i stroga provedba izuzeća odobrenog Direktivom 2014/65/EU, prikladno je utvrditi zajedničke kriterije na temelju kojih se procjenjuje pruža li osoba investicijsku uslugu povremeno u okviru obavljanja svoje redovite djelatnosti. Izuzeće bi se trebalo primjenjivati samo ako je investicijska usluga intrinzično povezana s glavnim područjem profesionalne djelatnosti i podređena tom području.

(35) Organizacijskim zahtjevima uspostavljenima na temelju Direktive 2014/65/EU ne bi se trebalo dovoditi u pitanje sustave za registraciju ili praćenje pojedinaca koji rade u investicijskim društvima od strane nadležnih tijela ili društava, a koji su uspostavljeni nacionalnim pravom.

(36) Za potrebe zahtjeva da investicijsko društvo uspostavi, provodi i održava primjerenu politiku upravljanja rizikom, rizici koji se odnose na aktivnosti, postupke i sustave društva trebali bi uključivati rizike povezane s izdvajanjem nužnih ili važnih poslovnih procesa. Ti bi rizici trebali uključivati rizike povezane s odnosom između društva i pružatelja usluga te potencijalne rizike koji nastaju u slučaju kada su izdvojeni poslovni procesi više investicijskih društava ili drugih subjekata koji podliježu nadzoru koncentrirani unutar ograničenog broja pružatelja usluga.

(37) Činjenica da funkciju upravljanja rizikom i funkciju praćenja usklađenosti obavlja ista osoba ne ugrožava nužno neovisno funkcioniranje svake funkcije. Uvjeti da osobe koje su uključene u funkciju praćenja usklađenosti ne bi trebale biti uključene u obavljanje funkcija koje nadziru te da metoda određivanja primitaka od rada za te osobe ne bi trebala biti takva da dovodi u pitanje njihovu objektivnost mogli bi biti nerazmjerni u slučaju malih investicijskih društava. Međutim, za veća društva ti bi uvjeti bili nerazmjerni samo u iznimnim okolnostima.

(38) U interesu zaštite ulagatelja i većeg ispunjivanja obveza od strane investicijskih društava, klijentima ili potencijalnim klijentima trebalo bi omogućiti da izraze svoje nezadovoljstvo investicijskim uslugama koje pružaju investicijska društva. Pritužbe klijenata ili potencijalnih klijenata trebalo bi rješavati učinkovito i neovisno s pomoću funkcije upravljanja pritužbama. U skladu s načelom proporcionalnosti, ta bi se funkcija mogla obavljati u sklopu funkcije praćenja usklađenosti.

(39) Investicijska društava dužna su prikupljati i čuvati informacije povezane s klijentima i uslugama koje pružaju klijentima. Ako ti zahtjevi uključuju prikupljanje i obradu osobnih podataka, trebalo bi osigurati poštovanje prava na zaštitu osobnih podataka u skladu s Direktivom 95/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (3) i Direktivom 2002/58/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (4) kojima je uređena obrada osobnih podataka u primjeni ove Direktive. Obrada osobnih podataka koju provodi Europsko nadzorno tijelo za vrijednosne papire i tržišta kapitala (ESMA) u primjeni ove Direktive podliježe Uredbi (EZ) br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća (5).

(40) Trebalo bi uvesti definiciju primitka od rada kako bi se osigurala učinkovita i dosljedna primjena zahtjeva u pogledu sukoba interesa i poslovnog ponašanja u području primitaka od rada te bi ona trebala uključivati sve oblike financijske ili nefinancijske koristi ili plaćanja koje društva izravno ili neizravno daju relevantnim osobama koje pružaju investicijske ili pomoćne usluge klijentima, primjerice gotovinu, dionice, opcije, otkazivanje kredita relevantnim osobama prilikom otpuštanja, mirovinske doprinose, primitke od trećih strana primjerice putem modela udjela u dobiti, povećanja plaće i promaknuća, zdravstveno osiguranje, popuste ili posebne naknade, darežljive poslovne račune ili seminare na egzotičnim odredištima.

(41) Kako bi se osiguralo da se ne narušavaju interesi klijenata, investicijska društva trebala bi izraditi politike primitaka od rada te ih primjenjivati na sve osobe koje bi mogle utjecati na pružene usluge ili korporativno ponašanje društva, uključujući osobe koje su operativno osoblje, prodajno osoblje ili ostalo osoblje neizravno uključeno u pružanje investicijskih ili pomoćnih usluga. Osobe koje nadziru prodajno osoblje, primjerice voditelji odjela, koje mogu imati poticaj za vršenje pritiska na prodajno osoblje ili financijski analitičari čijim se objavljenim radovima prodajno osoblje može koristiti za poticanje klijenata na donošenje odluka o ulaganju ili osobe uključene u rješavanje pritužbi odnosno izradu i razvoj proizvoda isto bi tako trebale biti uključene u opseg relevantnih osoba na koje se odnose pravila o primitcima od rada. Relevantne osobe trebale bi uključivati i vezane zastupnike. Pri određivanju primitaka od rada za vezane zastupnike društva bi trebala uzeti u obzir poseban status vezanih zastupnika i predmetne nacionalne specifičnosti. Međutim, u takvim slučajevima društva bi u svojim politikama i praksama primitaka od rada ipak trebala definirati prikladne kriterije za ocjenjivanje rada relevantnih osoba, uključujući kvalitativne kriterije kojima se relevantne osobe potiče da djeluju u najboljem interesu klijenta.

(42) Kada se izvršavaju uzastopne osobne transakcije za račun neke osobe u skladu s prethodnim uputama koje je ta osoba dala, obveze povezane s osobnim transakcijama ne bi se smjele primjenjivati posebno na svaku takvu uzastopnu transakciju ako te upute ostaju na snazi i nepromijenjene. Slično tome, te se obveze ne bi se smjele primjenjivati na prekid ili povlačenje tih uputa, pod uvjetom da bilo koji financijski instrumenti prethodno kupljeni u skladu s uputama nisu prodani istodobno s prekidom ili povlačenjem uputa. Međutim, te bi se obveze trebale primjenjivati u odnosu na osobnu transakciju ili početak uzastopnih osobnih transakcija koje su izvršene u ime iste osobe ako su te upute promijenjene ili su izdane nove upute.

(43) Nadležna tijela ne bi smjela izdati odobrenje za pružanje investicijskih usluga ili obavljanje aktivnosti koje podliježu općoj zabrani izdvajanja jednog ili više nužnih ili važnih poslovnih procesa. Investicijskim društvima trebalo bi biti dopušteno izdvojiti te poslovne procese ako sporazumi o izdvajanju poslovnih procesa koje je društvo sklopilo zadovoljavaju određene uvjete.

(44) Izdvajanje investicijskih usluga ili aktivnosti odnosno nužnih i važnih poslovnih procesa može predstavljati bitnu promjenu uvjeta za izdavanje odobrenja za rad investicijskom društvu iz članka 21. stavka 2. Direktive 2014/65/EU. Ako su takvi sporazumi o izdvajanju poslovnih procesa sklopljeni nakon što je investicijsko društvo dobilo odobrenje za rad u skladu s odredbama iz glave II. poglavlja I. Direktive 2014/65/EU, o tim sporazumima trebalo bi obavijestiti nadležno tijelo ako je to propisano u članku 21. stavku 2. te Direktive.

(45) Okolnosti za koje bi se trebalo smatrati da dovode do sukoba interesa trebale bi obuhvaćati slučajeve u kojima postoji sukob između interesa društva ili određenih osoba povezanih s društvom ili s grupom tog društva i obveze koju društvo ima prema klijentu odnosno između različitih interesa dvaju ili više klijenata društva, a društvo ima obvezu prema svakome od njih. U tim okolnostima nije dovoljno što društvo može ostvariti korist ako ne postoji i mogući gubitak za klijenta ili što jedan klijent prema kojem društvo ima obvezu može ostvariti dobit ili izbjeći gubitak, a da ne postoji odgovarajući mogući gubitak za nekog drugog takvog klijenta.

(46) Sukob interesa trebao bi biti uređen samo kada investicijsku uslugu ili pomoćnu uslugu pruža investicijsko društvo. Za te je potrebe nebitan status klijenta kojem se pruža usluga, bilo da je riječ o malom ulagatelju, profesionalnom ulagatelju ili kvalificiranom nalogodavatelju.

(47) U izvršavanju svoje obveze da na temelju Direktive 2014/65/EU izradi politiku upravljanja sukobom interesa kojom se utvrđuju okolnosti koje predstavljaju sukob interesa ili mogu dovesti do sukoba interesa, investicijsko društvo trebalo bi obratiti posebnu pozornost na aktivnosti investicijskog istraživanja i savjetovanja, trgovanja za vlastiti račun, upravljanja portfeljem i poslove financiranja pravnih subjekata, uključujući usluge pokroviteljstva ili prodaje ponude vrijednosnih papira te savjetovanje u pogledu spajanja i stjecanja. Takva posebna pozornost osobito je prikladna ako društvo ili osoba koja je putem kontrole izravno ili neizravno povezana s društvom obavlja najmanje dvije navedene aktivnosti.

(48) Investicijska društva trebala bi na temelju sveobuhvatne politike upravljanja sukobima interesa nastojati utvrditi i spriječiti sukobe interesa koji nastaju u odnosu na njihove različite poslovne aktivnosti i aktivnosti njihove grupe odnosno upravljati takvim sukobima interesa. Iako se u članku 23. stavku 2. Direktive 2014/65/EU zahtijeva objavljivanje konkretnih sukoba interesa, to bi trebalo biti krajnja mjera koja se primjenjuje samo ako organizacijske i administrativne mjere koje je investicijsko društvo uspostavilo za sprečavanje sukoba interesa i upravljanje njima u skladu s člankom 23. stavkom 1. Direktive 2014/65/EU nisu dovoljne kako bi se u razumnoj mjeri osiguralo sprečavanje rizika od nastanka štete za interese klijenata. Ne bi trebalo biti dopušteno prekomjerno oslanjanje na objavljivanje sukoba interesa bez primjerenog razmatranja adekvatnih načina za njihovo sprečavanje ili upravljanje njima. Ako investicijsko društvo objavljuje sukobe interesa, ono ne bi smjelo biti izuzeto od obveze da održava i primjenjuje učinkovite organizacijske i administrativne mjere koje se zahtijevaju u članku 16. stavku 3. Direktive 2014/65/EU.

(49) Društva bi trebala poštovati pravila o dodatnim poticajima iz članka 24. Direktive 2014/65/EU, uključujući kada pružaju usluge plasiranja. Osobito bi naknade koje investicijska društva dobivaju za plasiranje financijskih instrumenata izdanih njihovim investicijskim klijentima trebale zadovoljavati te odredbe, a postupke ladderinga i spinninga trebalo bi smatrati zlouporabama.

(50) Investicijska istraživanja trebala bi biti potkategorija vrste informacija koje su definirane kao preporuka u Uredbi (EU) br. 596/2014 Europskog parlamenta i Vijeća (zlouporaba tržišta) (6).

(51) Mjere i postupci koje investicijsko društvo donese za upravljanje sukobima interesa koji bi mogli proizaći iz izrade i distribucije materijala predstavljenog kao investicijsko istraživanje trebali bi biti prikladni da se zaštiti objektivnost i neovisnost financijskih analitičara i investicijskih istraživanja koja oni izrađuju. Navedenim mjerama i postupcima trebalo bi se osigurati da financijski analitičari uživaju odgovarajuću razinu neovisnosti od interesa osoba za čije se odgovornosti ili poslovne interese može opravdano smatrati da su u sukobu s interesima osoba kojima se distribuira investicijsko istraživanje.

(52) Osobe za čije se odgovornosti ili poslovne interese može opravdano smatrati da su u sukobu s interesima osoba kojima se distribuira investicijsko istraživanje trebale bi uključivati osoblje zaduženo za financiranje pravnih subjekata i osobe uključene u prodaju i trgovanje za račun klijenata ili društva.

(53) Iznimne okolnosti u kojima financijski analitičari i druge osobe povezane s investicijskim društvom koje su uključene u izradu investicijskih istraživanja mogu uz prethodnu pisanu suglasnost poduzeti osobne transakcije instrumentima na koje se odnosi istraživanje trebale bi uključivati one okolnosti u kojima se, zbog osobnih razloga povezanih s financijskim poteškoćama, zahtijeva da financijski analitičar ili druga osoba likvidira poziciju.

(54) Naknade, provizije, novčane ili nenovčane koristi koje društvo koje pruža investicijska istraživanja primi od svake treće strane trebale bi biti prihvatljive samo ako su u skladu sa zahtjevima iz članka 24. stavka 9. Direktive 2014/65/EU i članka 13. Delegirane direktive Komisije (EU) 2017/593 (7).

(55) Pojam distribucije investicijskih istraživanja klijentima ili javnosti ne bi smio uključivati distribuciju isključivo osobama unutar grupe investicijskog društva. Važećim preporukama trebale bi se smatrati one preporuke sadržane u investicijskim istraživanjima koje nisu povučene i koje nisu istekle. Znatne promjene investicijskih istraživanja koje izradi treća osoba trebale bi biti uređene istim zahtjevima kao izrada istraživanja.

(56) Financijski analitičari ne bi se smjeli baviti drugim aktivnostima osim pripreme investicijskih istraživanja ako bavljenje takvim aktivnostima nije u dosljednosti s zadržavanjem objektivnosti te osobe. To uključuje sudjelovanje u aktivnostima investicijskog bankarstva, primjerice poslovi financiranja pravnih subjekata i pokroviteljstvo ponude vrijednosnih papira, sudjelovanje u oglašavanju novih poslova ili promociji u vezi s novim izdanjima financijskih instrumenata odnosno sudjelovanje na drugi način u pripremi marketinga izdavatelja.

(57) Zbog posebnosti usluga pokroviteljstva ponude vrijednosnih papira i plasiranja te mogućnosti da će iz takvih usluga proizaći sukobi interesa, u ovoj bi Uredbi trebalo utvrditi detaljnije i prilagođenije zahtjeve. Osobito bi se takvim zahtjevima trebalo osigurati da se postupkom pokroviteljstva ponude vrijednosnih papira i plasiranja upravlja tako da se poštuju interesi različitih sudionika. Investicijska društva trebala bi osigurati da njihovi vlastiti interesi ili interesi njihovih drugih klijenata neprimjereno ne utječu na kvalitetu usluga koje pružaju klijentu izdavatelju. Takve mehanizme trebalo bi objasniti tom klijentu, zajedno s ostalim relevantnim informacijama o postupku ponude prije nego društvo prihvati provesti ponudu.

(58) Investicijska društva koja se bave aktivnostima pokroviteljstva ponude vrijednosnih papira i plasiranja trebala bi imati uspostavljene prikladne mehanizme kako bi se osiguralo da postupak formiranja cijena, uključujući prikupljanje ponuda, ne šteti interesima izdavatelja.

(59) Postupak plasiranja uključuje prosuđivanje investicijskog društva o alokaciji izdanja i temelji se na konkretnim činjenicama i okolnostima mehanizama, zbog čega nastaje zabrinutost u pogledu sukoba interesa. Društva bi trebala imati uspostavljene učinkovite organizacijske zahtjeve kako bi se osiguralo da alokacije provedene kao dio postupka plasiranja ne dovedu do toga da se interesi društva stave ispred interesa klijenta izdavatelja ili da se interesi jednog investicijskog klijenta stave ispred onih drugog investicijskog klijenta. Društva bi osobito trebala jasno utvrditi postupak za izradu alokacijskih preporuka u alokacijskoj politici.

(60) Zahtjevi uvedeni ovom Uredbom, uključujući one koji se odnose na osobne transakcije, postupanje sa saznanjima o investicijskim istraživanjima i izradu ili distribuciju investicijskih istraživanja, trebali bi se primjenjivati ne dovodeći u pitanje zahtjeve iz Direktive 2014/65/EU i Uredbe (EU) br. 596/2014 te njihove provedbene mjere.

(61) Ovom Uredbom utvrđuju se zahtjevi za informacije upućene klijentima ili potencijalnim klijentima, uključujući promidžbene sadržaje, kako bi se osiguralo da su te informacije korektne, jasne i takve da ne dovode u zabludu u skladu s člankom 24. stavkom 3. Direktive 2014/65/EU.

(62) Niti jednom odredbom u ovoj Uredbi ne zahtijeva se da nadležna tijela odobre sadržaj i oblik promidžbenih sadržaja. Međutim ih se niti ne sprečava da to učine, u mjeri u kojoj se svaka takva prethodna suglasnost temelji samo na zadovoljavaju obveza iz Direktive 2014/65/EU da bi informacije klijentima ili potencijalnim klijentima, uključujući promidžbene sadržaje, trebale biti korektne, jasne i takve da ne dovode u zabludu.

(63) Trebalo bi uspostaviti zahtjeve za informacije u kojima se vodi računa o statusu klijenta kao malog, profesionalnog ili kvalificiranog nalogodavatelja. Jedan od ciljeva Direktive 2014/65/EU jest osigurati razmjernu ravnotežu između zaštite ulagatelja i obveza objavljivanja koje se primjenjuju na investicijska društva. U tu svrhu, prikladno je uspostaviti manje stroge posebne zahtjeve za informacije koji se odnose na profesionalne ulagatelje u usporedbi s onima koji se odnose na male ulagatelje.

(64) Investicijska društva trebala bi klijentima ili potencijalnim klijentima dostaviti potrebne informacije o prirodi financijskih instrumenata i rizicima povezanima s ulaganjem u te instrumente kako bi njihovi klijenti bili primjereno informirani. Razina detalja u informacijama može varirati ovisno o tome je li klijent mali ulagatelj ili profesionalni ulagatelj te o prirodi i profilu rizičnosti ponuđenih financijskih instrumenata, ali bi uvijek trebala uključivati sve bitne elemente. Države članice mogu odrediti točne uvjete ili sadržaj opisa rizika koji se propisuju u skladu s ovom Uredbom, uzimajući u obzir zahtjeve za informacije utvrđene u Uredbi (EU) br. 1286/2014 Europskog parlamenta i Vijeća (8).

(65) Uvjeti koje informacije koje investicijska društva upućuju postojećim i potencijalnim klijentima moraju zadovoljavati kako bi bile konkretne, jasne i takve da ne dovode u zabludu trebali bi se odnositi na komunikaciju namijenjenu malim ili profesionalnim ulagateljima na način koji je prikladan i razmjeran, uzimajući u obzir, na primjer, sredstva komunikacije i informacije koje se tom komunikacijom namjeravaju prenijeti klijentima ili potencijalnim klijentima. Posebice ne bi bilo prikladno primijeniti takve uvjete na promidžbene sadržaje koji se sastoje samo od jednog ili više sljedećih elemenata: naziv društva, logotip ili drugi vizualni sadržaji povezani s društvom, kontaktna točka, upućivanje na vrste investicijskih usluga koje društvo pruža.

(66) Radi poboljšanja dosljednosti informacija koje primaju ulagatelji, investicijska društva trebala bi osigurati da su informacije dostavljene svakom klijentu dosljedno predstavljene na istom jeziku u svim oblicima informacija i marketinških materijala dostavljenih tom klijentu. Međutim, to ne bi trebalo podrazumijevati zahtjev da društva prevedu prospekte koje dostavljaju klijentima i koji su sastavljeni u skladu s Direktivom 2003/71/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (9) ili Direktivom 2009/65/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (10).

(67) Kako bi korektno i uravnoteženo predstavila koristi i rizike, investicijska društva trebala bi pri upućivanju na moguće koristi od usluge ili financijskog instrumenta uvijek jasno i istaknuto navesti sve relevantne rizike, uključujući nedostatke i slabosti.

(68) Trebalo bi smatrati da informacije dovode u zabludu ako imaju tendenciju da dovode u zabludu osobu ili osobe kojima su upućene ili koje će ih vjerojatno primiti, bez obzira na činjenicu smatra li osoba koja dostavlja informacije da te informacije dovode u zabludu ili joj je namjera da one budu takve.

(69) U slučajevima kada se traži da investicijsko društvo dostavi informacije klijentu prije pružanja usluge, svaku pojedinu transakciju u vezi s istom vrstom financijskog instrumenta ne bi se smjelo smatrati pružanjem nove ili drukčije usluge.

(70) Detaljne informacije o tome je li investicijsko savjetovanje pruženo neovisno, o široj ili ograničenoj analizi različitih vrsta instrumenata i o korištenom postupku odabira klijentima bi trebale omogućiti da procijene opseg pruženog savjetovanja. Klijentima bi trebalo dostaviti dostatne pojedinosti o broju financijskih instrumenata koje su društva analizirala. Broj i raznovrsnost financijskih instrumenata koje treba uzeti u obzir, osim onih koje pružaju investicijsko društvo ili subjekti bliski društvu, trebali bi biti razmjerni opsegu savjetovanja koje treba pružiti te sklonostima i potrebama klijenta. Međutim, neovisno o opsegu ponuđenih usluga, sve procjene trebale bi se temeljiti na odgovarajućem broju financijskih instrumenata dostupnih na tržištu kako bi se omogućilo prikladno razmatranje alternativnih ponuda na tržištu.

(71) Opseg savjetovanja koje investicijska društva pružaju na neovisnoj osnovi mogao bi biti u rasponu od šireg i općenitog do stručnog i specifičnog. Kako bi se osiguralo da opseg savjetovanja omogući korektnu i prikladnu usporedbu različitih financijskih instrumenata, savjetnici za ulaganje koji su specijalizirani za određene kategorije financijskih instrumenata i usredotočeni na kriterije koji nisu utemeljeni na tehničkoj strukturi instrumenta per se, primjerice „zelena” ili „etička” ulaganja, trebali bi, ako se predstavljaju kao nezavisni savjetnici, ispunjavati određene uvjete.

(72) Ako se istim savjetnicima omogući pružanje neovisnog i nesamostalnog savjetovanja, to bi moglo izazvati zbunjenost kod klijenata. Kako bi se osiguralo da klijenti razumiju prirodu i osnovu pruženog investicijskog savjetovanja, trebalo bi utvrditi i određene organizacijske zahtjeve.

(73) Činjenica da investicijsko društvo klijentu dostavlja presliku prospekta koji je sastavljen i objavljen u skladu s Direktivom 2003/71/EZ, ne bi se smjela smatrati pružanjem informacija klijentu od strane društva za potrebe uvjeta poslovanja u skladu s Direktivom 2014/65/EU koji se odnose na kvalitetu i sadržaj takvih informacija ako društvo u skladu s navedenom Direktivom nije odgovorno za informacije navedene u prospektu.

(74) Direktivom 2014/65/EU jačaju se obveze investicijskih društava da objave informacije o svim troškovima i naknadama te se one proširuju na odnos s profesionalnim ulagateljima i kvalificiranim nalogodavateljima. Kako bi se osiguralo da sve kategorije klijenata imaju koristi od veće transparentnosti u pogledu troškova i naknada, investicijska društva trebala bi, u određenim situacijama kada pružaju investicijske usluge profesionalnim ulagateljima ili kvalificiranim nalogodavateljima, imati mogućnost dogovoriti se s tim klijentima o ograničenju detaljnih zahtjeva utvrđenih ovom Uredbom. Međutim, to nikada ne bi smjelo dovesti do neprimjenjivanja obveza investicijskih društava predviđenih u skladu s člankom 24. stavkom 4. Direktive 2014/65/EU. S tim u vezi investicijska društva trebala bi obavijestiti profesionalne klijente o svim troškovima i naknadama, kako je utvrđeno u ovoj Uredbi, ako pružaju usluge investicijskog savjetovanja ili upravljanja portfeljem ili ako je, bez obzira na pruženu investicijsku uslugu, u predmetni financijski instrumenti ugrađena izvedenica. Investicijska društva trebala bi obavijestiti i kvalificirane nalogodavatelje o svim troškovima i naknadama, kako je utvrđeno u ovoj Uredbi, ako je, bez obzira na pruženu investicijsku uslugu, u predmetni financijski instrumenti ugrađena izvedenica i namjeravaju ga distribuirati svojim klijentima. Međutim, u drugim slučajevima, ako pružaju investicijske usluge profesionalnim ulagateljima ili kvalificiranim nalogodavateljima, investicijska društva mogu se složiti, primjerice na zahtjev predmetnog klijenta, da neće dostaviti prikaz kumulativnog učinka troškova na povrat ili navesti povezanu valutu te primjenjive tečajeve za konverziju i troškove kada je bilo koji dio ukupnih troškova i naknada izražen u stranoj valuti.

(75) Uzimajući u obzir opću obvezu djelovanja u skladu s najboljim interesima klijenata i važnost izvješćivanja klijenata na ex ante osnovi o svim troškovima i naknadama koji će nastati, upućivanje na financijske instrumente koji su preporučeni ili prodavani trebalo bi osobito uključivati investicijska društva koja pružaju usluge investicijskog savjetovanja ili upravljanja portfeljem, društva koja daju opću preporuku o financijskim instrumentima ili promiču određene financijske instrumente pri pružanju investicijskih i pomoćnih usluga klijentima. To bi primjerice bio slučaj kod investicijskih društava koja su sklopila sporazume o distribuciji ili plasmanu s proizvođačem proizvoda ili izdavateljem.

(76) U skladu s općom obvezom djelovanja u skladu s najboljim interesima klijenata i uzimajući u obzir obveze koje proizlaze iz posebnog zakonodavstva Unije kojim se uređuju određeni financijski instrumenti (posebno udjeli u subjektima za zajednička ulaganja i upakirani investicijski proizvodi za male ulagatelje i investicijske osigurateljne proizvode (PRIIP-ovi)), investicijska društva trebala bi objaviti i zbrojiti sve troškove i naknade, uključujući troškove financijskog instrumenta, u svim slučajevima u kojima su investicijska društva obvezna klijentu dostavljati informacije o troškovima financijskog instrumenta u skladu sa zakonodavstvom Unije.

(77) Ako investicijska društva nisu stavila na tržište ili preporučila financijski instrument ili nisu obvezna na temelju prava Unije klijentima dostavljati informacije o troškovima financijskog instrumenta, ona mogu ne biti u mogućnosti uzeti u obzir sve troškove povezane s tim financijskim instrumentom. Čak i u tim preostalim slučajevima, investicijska društva trebala bi obavijestiti klijente na ex ante osnovi o svim troškovima i naknadama povezanima s investicijskom uslugom te cijeni stjecanja relevantnog financijskog instrumenta. Nadalje, investicijska društva trebala bi ispuniti sve druge obveze pružanja odgovarajućih informacija o rizicima relevantnog financijskog instrumenta u skladu s člankom 24. stavkom 4. točkom (b) Direktive 2014/65/EU ili klijentima dostavljati na ex post osnovi odgovarajuća izvješća o uslugama pruženima u skladu s člankom 25. stavkom 6. Direktive 2014/65/EU, uključujući elemente troška.

(78) Kako bi osigurala da su klijenti svjesni svih troškova i naknada koji će nastati te omogućila evaluaciju tih informacija i usporedbu s različitim financijskim instrumentima i investicijskim uslugama, investicijska društva trebala bi klijentima dostaviti jasne i sveobuhvatne informacije o svim troškovima i naknadama pravodobno prije pružanja usluga. Ex ante informacije o troškovima povezanima s financijskim instrumentom ili pomoćnom uslugom mogu se dostaviti na temelju pretpostavljenog iznosa ulaganja. Međutim, objavljeni troškovi i naknade trebali bi predstavljati troškove koje bi stvarno nastali za klijenta na temelju pretpostavljenog iznosa ulaganja. Na primjer, ako investicijsko društvo nudi raspon postojećih usluga s različitim naknadama povezanima sa svakom uslugom, društvo bi trebalo objaviti sve troškove povezane s uslugom za koju se klijent upisao. Za potrebe ex post objavljivanja informacije o troškovima i naknadama trebale bi odražavati stvarni iznos klijentova ulaganja u trenutku sastavljanja objave.

(79) Kako bi se osiguralo da ulagatelji dobiju informacije o svim troškovima i naknadama u skladu s člankom 24. stavkom 4. Direktive 2014/65/EU, trebalo bi smatrati da je odnosni tržišni rizik povezan samo s promjenama vrijednosti uloženog kapitala koje su izravno prouzročene promjenama vrijednosti odnosne imovine. Troškove transakcija i tekuće troškove financijskih instrumenata stoga bi trebalo uključiti u pridruživanje troškova i naknada koja se zahtijeva te bi ih trebalo procijeniti na temelju razumnih pretpostavki, uz objašnjenje da se te procjene temelje na pretpostavkama i mogu odstupati od troškova i naknada koji će stvarno nastati. Uzimajući u obzir isti cilj potpunog objavljivanja, prakse u kojima postoji netiranje troškova ne bi se smjelo isključiti iz obveze dostavljanja informacija o troškovima i naknadama. Objavljivanje troškova i naknada utemeljeno je na načelu da bi trebalo objaviti svaku razliku između cijene pozicije za društvo i odgovarajuće cijene za klijenta, uključujući marže i sniženja cijene.

(80) Iako bi investicijska društva trebala zbrojiti sve troškove i naknade u skladu s člankom 24. stavkom 4. Direktive 2014/65/EU i klijentima dostaviti ukupne troškove izražene kao novčani iznos i kao postotak, investicijska društva trebala bi osim toga imati mogućnost klijentima ili potencijalnim klijentima dostaviti odvojene iznose agregiranih početnih troškova i naknada, agregiranih tekućih troškova i naknada te agregiranih izlaznih troškova.

(81) Kako bi zaštitila prava klijenata na potpuno objavljivanje troškova i naknada, investicijska društva koja distribuiraju financijske instrumente za koje nema dostatno informacija o troškovima i naknadama trebala bi dodatno informirati svoje klijente o tim troškovima te svim drugim troškovima i povezanim naknadama koji se odnose na pružanje investicijskih usluga u vezi s tim financijskim instrumentima. To bi bio slučaj kod investicijskih društava koja distribuiraju udjele u subjektima za zajednička ulaganja za koje nisu dostavljeni transakcijski troškovi, primjerice udjeli u društvu za upravljanje UCITS-om. U takvim slučajevima investicijska društva trebala bi se povezati s društvima za upravljanje UCITS-om kako bi dobila relevantne informacije.

(82) Kako bi se poboljšala transparentnost za klijente u pogledu povezanih troškova njihova ulaganja i uspješnosti njihovih ulaganja u odnosu na relevantne troškove i naknade tijekom vremena, trebalo bi provesti i redovito ex post objavljivanje ako investicijska društva imaju ili su imala postojeći odnos s klijentom tijekom godine. Ex post objavljivanje svih relevantnih troškova i naknada trebalo bi se provesti na personaliziranoj osnovi. Ex post redovito objavljivanje može se temeljiti na postojećim obvezama izvješćivanja, primjerice obvezama društava koja pružaju usluge izvršavanja naloga osim upravljanja portfeljem ili držanja financijskih instrumenata ili novčanih sredstava klijenta.

(83) Informacije koje je investicijsko društvo dužno dostaviti klijentima u vezi s troškovima i povezanim naknadama uključuju informacije o načinima plaćanja ili ispunjivanju obveza iz sporazuma o pružanju investicijskih usluga i bilo kojeg drugog sporazuma koji se odnosi na ponuđeni financijski instrument. U tom smislu, načini plaćanja će općenito biti relevantni ako se ugovor o financijskom instrumentu raskida namirom u novcu. Načini ispunjivanja obveza općenito će biti relevantni ako, nakon raskida ugovora, financijski instrument zahtijeva isporuku dionica, obveznica, varanta, plemenite kovine u polugama ili nekog drugog instrumenta ili robe.

(84) Potrebno je uvesti drukčije zahtjeve za primjenu procjene primjerenosti iz članka 25. stavka 2. Direktive 2014/65/EU i procjene prikladnosti iz članka 25. stavka 3. navedene Direktive. Te procjene imaju različita područja primjene u pogledu investicijskih usluga na koje se odnose te različite funkcije i obilježja.

(85) Investicijska društva trebala bi u izvješće o primjerenosti uključiti i klijentima skrenuti pozornost na informacije o tome je li vjerojatno da će mali ulagatelj za preporučenu uslugu ili instrument morati tražiti redovito preispitivanje njihovih mehanizama. To uključuje slučajeve kada je vjerojatno da će klijent morati zatražiti savjetovanje kako bi portfelj ulaganja uskladio s izvornom preporučenom alokacijom ako postoji vjerojatnost da bi portfelj mogao odstupati od ciljne alokacije imovine.

(86) Kako bi se uzela u obzir tržišna kretanja i osigurala ista razina zaštite ulagatelja, trebalo bi objasniti da bi investicijska društva trebala i dalje biti odgovorna za provedbu procjena primjerenosti ako se usluge investicijskog savjetovanja ili upravljanja portfeljem pružaju u cijelosti ili djelomično s pomoću automatskog ili poluautomatskog sustava.

(87) U skladu sa zahtjevom za procjenu primjerenosti u skladu s člankom 25. stavkom 2. Direktive 2014/65/EU, trebalo bi objasniti i da bi investicijska društva trebala provesti procjenu primjerenosti ne samo u odnosu na preporuke za kupnju financijskog instrumenta, nego i za sve odluke o trgovanju, uključujući o kupnji, držanju ili prodaji ulaganja.

(88) Za potrebe članka 25. stavka 2. Direktive 2014/65/EU, transakcija može biti neprimjerena za klijenta ili potencijalnog klijenta zbog rizika povezanih financijskih instrumenata, vrste transakcije, obilježja naloga ili učestalosti trgovanja. Niz transakcija koje su sve primjerene kada se promatraju odvojeno može biti neprimjeren ako se preporuka ili odluke o trgovanju donose s učestalosti koja nije u najboljem interesu klijenta. U slučaju upravljanja portfeljem, transakcija bi također mogla biti neprimjerena ako bi rezultirala neprimjerenim portfeljem.

(89) Preporuku, zahtjev ili savjet koji osoba ovlaštena za upravljanje portfeljem daje klijentu i u kojima se navodi da bi klijent trebao dati ili promijeniti njezin mandat kojim se utvrđuju ograničenja njezina diskrecijskog prava trebalo bi smatrati preporukom u smislu članka 25. stavka 2. Direktive 2014/65/EU.

(90) Kako bi se pružila pravna sigurnost i klijentima omogućilo bolje razumijevanje prirode pruženih usluga, investicijskih društava koje pružaju investicijske ili pomoćne usluge klijentima trebala bi s klijentom sklopiti osnovni sporazum u pisanom obliku u kojem se utvrđuju bitna prava i obveze društva i klijenta.

(91) Ovom Uredbom ne bi se smjelo zahtijevati da nadležna tijela odobre sadržaj osnovnog sporazuma između investicijskog društva i njegovih klijenata. Ne bi ih se niti smjelo sprečavati da to učine, u mjeri u kojoj se svako takvo odobrenje temelji samo na ispunjavanju obveza društva na temelju Direktive 2014/65/EU da djeluje korektno, pravedno i u skladu s pravilima struke u skladu s najboljim interesima svojih klijenata, i da uspostave evidenciju u kojoj se navode prava i obveze investicijskih društava i njihovih klijenata te ostali uvjeti prema kojima društvo pruža usluge svojim klijentima.

(92) Evidenciju koju je investicijsko društvo dužno voditi trebalo bi prilagoditi vrsti poslovanja i rasponu investicijskih usluga i aktivnosti, pod uvjetom da su ispunjene obveze vođenja evidencije iz Direktive 2014/65/EU, Uredbe (EU) br. 600/2014 Europskog parlamenta i Vijeća (11), Uredbe (EU) br. 596/2014, Direktive 2014/57/EU Europskog parlamenta i Vijeća (12) i ove Uredbe te da nadležna tijela mogu ispuniti svoje nadzorne zadaće i izvršiti provedbene mjere u cilju osiguranja zaštite ulagatelja i cjelovitosti tržišta.

(93) S obzirom na važnost izvješća i redovitog obavještavanja svih klijenata te proširenje članka 25. stavka 6. Direktive 2014/65/EU na odnos s kvalificiranim nalogodavateljima, zahtjevi za izvješćivanje utvrđeni ovom Uredbom trebali bi se primjenjivati na sve kategorije klijenata. Uzimajući u obzir prirodu interakcije s kvalificiranim nalogodavateljima, investicijska društva trebala bi imati mogućnost sklapati sporazume o specifičnom sadržaju i rokovima izvješćivanja koji se razlikuju od onih koji se primjenjuju na male i profesionalne klijente.

(94) U slučajevima u kojima se od investicijskog društva koje pruža usluge upravljanja portfeljem zahtijeva da klijentima ili potencijalnim klijentima dostavi informacije o vrstama financijskih instrumenata koje se mogu uključiti u portfelj klijenta i o vrstama transakcija koje se mogu izvršiti s takvim instrumentima, u takvim informacijama trebalo bi zasebno navesti hoće li investicijsko društvo biti ovlašteno za ulaganje u financijske instrumente koji nisu uvršteni za trgovanje na uređenom tržištu, u izvedenice ili u nelikvidne odnosno visoko volatilne instrumente ili za obavljanje kratkih prodaja, kupnji s pozajmljenim sredstvima, transakcija financiranja vrijednosnih papira ili bilo kojih transakcija koje uključuju plaćanja marže, polaganje kolaterala ili tečajni rizik.

(95) Klijente bi trebalo obavijestiti o uspješnosti njihova portfelja i deprecijaciji njihova početnog ulaganja. U slučaju upravljanja portfeljem, to bi se trebalo aktivirati pri deprecijaciji od 10 %, a nakon toga za svakih daljnih 10 %, ukupne vrijednosti ukupnog portfelja i ne bi se trebalo primjenjivati na pojedinačne udjele.

(96) Za potrebe obveza izvješćivanja u vezi s upravljanjem portfeljem, transakcija potencijalnim obvezama trebala bi uključivati bilo koju stvarnu ili potencijalnu obvezu za klijenta koja premašuje trošak stjecanja instrumenta.

(97) Za potrebe odredbi o izvješćivanju klijenata, upućivanje na vrstu naloga trebalo bi tumačiti kao upućivanje na njegov status limitiranog naloga, tržišnog naloga ili nekog drugog naloga posebne vrste.

(98) Za potrebe odredbi o izvješćivanju klijenata, upućivanje na prirodu naloga trebalo bi tumačiti kao upućivanje na naloge za upis vrijednosnih papira ili izvršavanje opcije ili sličan nalog klijenta.

(99) Pri utvrđivanju svoje politike izvršavanja naloga u skladu s člankom 27. stavkom 4. Direktive 2014/65/EU, investicijsko društvo trebalo bi odrediti relativnu važnost čimbenika navedenih u članku 27. stavku 1. te Direktive ili barem uspostaviti postupak prema kojem određuje relativnu važnost tih čimbenika kako bi svojim klijentima osiguralo najpovoljniji mogući ishod. Kako bi moglo učinkovito primjenjivati navedenu politiku, investicijsko društvo trebalo bi odabrati mjesta izvršenja koja mu omogućuju trajno postizanje najpovoljnijeg mogućeg ishoda pri izvršavanju naloga klijenata. Kako bi ispunila pravnu obvezu najpovoljnijeg izvršenja, investicijska društva, kada primjenjuju kriterije najpovoljnijeg izvršenja za profesionalne klijente, obično neće upotrebljavati ista mjesta izvršenja za transakcije financiranja vrijednosnih papira i druge transakcije. To je zato što se transakcije financiranja vrijednosnih papira upotrebljavaju kao izvor financiranja uz obvezu da će zajmoprimac vratiti istovrijedne vrijednosne papire na neki budući datum te se uvjeti tih transakcija obično utvrđuju bilateralno između drugih ugovornih strana prije izvršenja. Stoga je odabir mjesta izvršenja za transakcije financiranja vrijednosnih papira u većoj mjeri ograničen nego u slučaju drugih transakcija jer ovisi o posebnim uvjetima koje su druge ugovorne unaprijed definirale i o tome postoji li na tim mjestima izvršenja konkretna potražnja za predmetnim financijskim instrumentima. Stoga bi se u politici izvršavanja naloga koje investicijska društva uspostave trebalo uzeti u obzir posebna obilježja transakcija financiranja vrijednosnih papira te bi se mjesta izvršenja upotrebljena za te transakcije trebala posebno navesti. Investicijsko društvo trebalo bi svoju politiku izvršavanja naloga primjenjivati na svaki nalog klijenta koji izvrši, a u cilju postizanja najpovoljnijeg mogućeg ishoda za klijenta u skladu s navedenom politikom.

(100) Kako bi se osiguralo da investicijska društva koja prenose ili predaju naloge klijenata na izvršenje drugim subjektima djeluju u najboljem interesu svojih klijenata u skladu s člankom 24. stavcima 1. i 2. Direktive 2014/65/EU i klijentima dostave odgovarajuće informacije o društvu i njegovim uslugama, investicijska društva trebala bi klijentima dostaviti odgovarajuće informacije o najboljih pet subjekata za svaki razred financijskih instrumenata kojima prenose ili predaju naloge klijenata te im dostaviti informacije o kvaliteti izvršenja u skladu s člankom 27. stavkom 6. Direktive 2014/65/EU i odgovarajućim provedbenim mjerama. Investicijska društva koja drugim subjektima prenose ili predaju naloge na izvršenje mogu odabrati pojedinačni subjekt za izvršenje samo ako mogu dokazati da će im to omogućiti da trajno postignu najpovoljniji mogući ishod za svoje klijente i ako mogu razumno očekivati da će im odabrani subjekt omogućiti da za klijente ostvare rezultate koji su barem jednako dobri kao oni koje bi bi razumno mogla očekivati uporabom alternativnih subjekata za izvršenje. To razumno očekivanje trebalo bi se temeljiti na relevantnim podacima objavljenima u skladu s člankom 27. Direktive 2014/65/EU ili na internoj analizi koju provode ta investicijska društva.

(101) Kako bi se osiguralo da investicijsko društvo pri izvršenju naloga malog ulagatelja bez posebnih uputa klijenta postigne najpovoljniji mogući ishod za klijenta, društvo bi trebalo u obzir uzeti sve čimbenike koji će mu omogućiti da postigne najpovoljniji mogući ishod u pogledu ukupne vrijednosti koju čine cijena financijskog instrumenta i troškovi povezani s izvršenjem. Čimbenici kao što su brzina, vjerojatnost izvršenja i namire, veličina i vrsta naloga, tržišni utjecaj i svi drugi implicitni transakcijski troškovi mogu imati prednost u odnosu na razmatranje neposredne cijene i troška samo ako su oni nužni za postizanje najpovoljnijeg mogućeg ishoda za malog ulagatelja u pogledu ukupne vrijednosti.

(102) Kada investicijsko društvo izvršava nalog slijedom posebnih uputa klijenta, treba smatrati da ono ispunjiva svoje obveze najpovoljnijeg izvršenja naloga samo u odnosu na dio ili obilježje naloga na koji se upute klijenta odnose. Činjenicu da je klijent dao posebne upute koje obuhvaćaju jedan dio ili obilježje naloga ne bi trebalo smatrati oslobađanjem investicijskog društva od obveza najpovoljnijeg izvršenja naloga u odnosu na bilo koji drugi dio ili obilježje naloga klijenta koji nisu obuhvaćeni takvim uputama. Investicijsko društvo ne bi smjelo poticati klijenta da mu da upute za izvršenje naloga na neki poseban način, izričitim navođenjem ili implicitnim predlaganjem sadržaja uputa, ako bi društvo trebalo razumno znati da bi mu uputa u tom smislu vjerojatno onemogućila da postigne najpovoljniji mogući ishod za tog klijenta. Međutim, to ne bi smjelo spriječiti društvo da pozove klijenta da odabere između dvaju ili više određenih mjesta trgovanja, pod uvjetom da su ta mjesta u skladu s politikom izvršavanja naloga društva.

(103) Trgovanje za vlastiti račun investicijskog društva s klijentima trebalo bi smatrati izvršenjem naloga klijenta te ono stoga podliježe zahtjevima iz Direktive 2014/65/EU i ove Uredbe, a posebno obvezama u vezi s najpovoljnijim izvršenjem. Međutim, ako investicijsko društvo klijentu dostavlja ponudu i ta bi ponuda ispunila obveze investicijskog društva na temelju članka 27. stavka 1. Direktive 2014/65/EU da je društvo izvršilo tu ponudu u trenutku kada je dostavljena, tada bi društvo trebalo ispunjivati te iste obveze ako ponudu izvrši nakon što je klijent prihvati, pod uvjetom da ponuda nije očigledno zastarjela s obzirom na promjenjive tržišne uvjete i vrijeme koje je proteklo između ponude i prihvaćanja ponude.

(104) Obveza da se postigne najpovoljniji mogući ishod pri izvršenju naloga klijenta odnosi se na sve vrste financijskih instrumenata. Međutim, s obzirom na razlike u strukturama tržišta ili strukturi financijskih instrumenata, može biti teško utvrditi i primijeniti jedinstveni standard i postupak za najpovoljnije izvršenje koji bi bio valjan i učinkovit za sve razrede instrumenata. Obveze najpovoljnijeg izvršenja naloga stoga bi se trebale primjenjivati tako da se uzimaju u obzir različite okolnosti povezane s izvršenjem naloga koji se odnose na posebne vrste financijskih instrumenata. Na primjer, transakcije povezane s prilagođenim OTC financijskim instrumentom koje uključuju jedinstvene ugovorne odnose prilagođene okolnostima klijenta i investicijskog društva ne mogu se, u smislu najpovoljnijeg izvršenja naloga, uspoređivati s transakcijama koje uključuju dionice kojima se trguje na centraliziranim mjestima izvršenja. Budući da se obveze najpovoljnijeg izvršenja primjenjuju na sve financijske instrumente, bez obzira na to trguje li se njima na mjestima trgovanja ili u OTC trgovanju, investicijska društva trebala bi prikupiti relevantne tržišne podatke kako bi provjerila je li OTC cijena ponuđena klijentu korektna i ispunjava li obveze najpovoljnijeg izvršenja.

(105) Odredbama ove Uredbe u vezi s politikom izvršavanja naloga ne bi se smjelo dovoditi u pitanje opću obvezu investicijskog društva na temelju članka 27. stavka 7. Direktive 2014/65/EU da prati učinkovitost svojih mjera i politika izvršavanja naloga te da redovito procjenjuje mjesta izvršenja u svojoj politici izvršavanja naloga.

(106) Ovom Uredbom ne bi se smjelo zahtijevati udvostručavanje napora u cilju najpovoljnijeg izvršenja između investicijskog društva koje pruža usluge zaprimanja i prijenosa naloga odnosno upravljanja portfeljem i bilo kojeg investicijskog društva kojem to investicijsko društvo prenosi svoje naloge na izvršenje.

(107) Obveza najpovoljnijeg izvršenja iz Direktive 2014/65/EU zahtijeva da investicijska društva poduzmu sve dostatne mjere za postizanje najpovoljnijeg mogućeg ishoda za svoje klijente. Kvaliteta izvršenja, koja uključuje obilježja kao što su brzina i vjerojatnost izvršenja (stopa izvršenja) te dostupnost i učestalost poboljšanja cijene, važan je čimbenik za postizanje najpovoljnijeg izvršenja. Dostupnost, usporedivost i konsolidacija podataka povezanih s kvalitetom izvršenja koju pružaju različita mjesta izvršenja ključni su kako bi se investicijskim društvima i ulagateljima omogućilo da utvrde ona mjesta izvršenja koja ostvaruju najveću kvalitetu izvršenja za svoje klijente. U cilju postizanja najpovoljnijeg ishoda izvršenja za klijenta, investicijska društva trebala bi usporediti i analizirati relevantne podatke, uključujući one koji su objavljeni u skladu s člankom 27. stavkom 3. Direktive 2014/65/EU i odgovarajućim provedbenim mjerama.

(108) Investicijska društva koja izvršavaju naloge trebala bi imati mogućnost uključiti pojedinačno mjesto izvršenja u svoju politiku samo ako mogu dokazati da im to omogućuje trajno postizanje najpovoljnijeg izvršenja za njihove klijente. Investicijska društva trebala bi odabrati pojedinačno mjesto izvršenja samo ako razumno mogu očekivati da će im odabrano mjesto izvršenja omogućiti postizanje ishoda za klijente koji su najmanje u skladu s ishodima koje razumno mogu očekivati korištenjem alternativnim mjestima izvršenja. To razumna očekivanja moraju biti potkrijepljena relevantnim podacima objavljenima u skladu s člankom 27. Direktive 2014/65/EU ili drugim internim analizama koje je društvo provelo.

(109) Realokacija transakcija trebala bi se smatrati štetnom za klijenta ako je kao posljedica te realokacije dana nepoštena prednost investicijskom društvu ili nekom određenom klijentu.

(110) Ne dovodeći u pitanje Uredbu (EU) br. 596/2014, za potrebe odredbi ove Uredbe u pogledu postupanja s nalogom klijenta, naloge klijenta ne bi trebalo smatrati inače usporedivima ako su zaprimljeni putem različitih sredstava i ne bi ih bilo moguće izvršiti prema vremenu prihvaćanja naloga. Ako se investicijsko društvo koristi informacijama povezanima s neizvršenim nalogom klijenta radi trgovanja za vlastiti račun financijskim instrumentima na koje se nalog klijenta odnosi ili povezanim financijskim instrumentima, to bi trebalo smatrati zlouporabom tih informacija. Međutim, sama činjenica da se održavatelji tržišta ili tijela ovlaštena da djeluju kao druge ugovorne strane ograničavaju na obavljanje svojih legitimnih poslova kupnje i prodaje financijskih instrumenata ili da se osobe ovlaštene za izvršenje naloga za račun trećih osoba ograničavaju na izvršenje naloga na dužan način ne bi se smjela smatrati zlouporabom informacija.

(111) Kada ocjenjuju zadovoljava li tržište zahtjev utvrđen u članku 33. stavku 3. točki (a) Direktive 2014/65/EU da najmanje 50 % izdavatelja uvrštenih za trgovanje na tržištu moraju biti mala i srednja poduzeća (MSP), nadležna tijela trebala bi primijeniti fleksibilan pristup u pogledu tržišta bez prethodnog iskustva poslovanja, novoosnovanih MSP-ova čiji su financijski instrumenti uvršteni za trgovanje manje od tri godine i izdavatelja isključivo nevlasničkih financijskih instrumenata.

(112) S obzirom na raznolikost operativnih modela postojećih multilateralnih trgovinskih platformi usmjerenih na MSP-ove u Uniji i kako bi se osigurao uspjeh nove kategorije rastućeg tržišta malih i srednjih poduzeća, za ta je rastuća tržišta prikladno odobriti odgovarajući stupanj fleksibilnosti u ocjenjivanju prikladnosti izdavatelja za uvrštenje na njihovo mjesto trgovanja. U svakom slučaju, rastuće tržište malih i srednjih poduzeća ne bi smjelo imati pravila kojima se uvodi veće opterećenje za izdavatelje od onih koja vrijede za izdavatelje na uređenim tržištima.

(113) U pogledu sadržaja dokumenta o uvrštenju koji je izdavatelj dužan dostaviti pri početnom uvrštenju svojih vrijednosnih papira za trgovanje na rastućem tržištu malih i srednjih poduzeća, ako se ne primjenjuje zahtjev za objavljivanje prospekta u skladu s Direktivom 2003/71/EZ, prikladno je da nadležna tijela zadrže diskrecijsko pravo procijeniti ostvaruje li se pravilima koje je utvrdio operater rastućeg tržišta malih i srednjih poduzeća pravilno informiranje ulagatelja. Dok bi punu odgovornost za informacije koji se nalaze u dokumenta o uvrštenju trebao imati izdavatelj, operater rastućeg tržišta malih i srednjih poduzeća trebao bi odrediti odgovarajući način za preispitivanje tog dokumenta. To ne bi trebalo nužno uključivati službeno odobrenje od nadležnog tijela ili operatera.

(114) Objavljivanje godišnjih i polugodišnjih financijskih izvještaja od strane izdavatelja predstavlja odgovarajući minimalni standard transparentnosti koji je u skladu s trenutačnim najboljim praksama na postojećim tržištima usmjerenima na MSP-ove. U pogledu sadržaja financijskih izvještaja, operater rastućeg tržišta malih i srednjih poduzeća trebao bi imati slobodu izdavateljima čijim se financijskim instrumentima trguje na njegovu mjestu trgovanja propisati primjenu međunarodnih standarda financijskog izvještavanja ili standarda financijskog izvještavanja koji su dopušteni lokalnim zakonima i propisima ili oboje. Rokovi za objavu financijskih izvještaja trebali bi biti manje opterećujući od onih koji su propisani Direktivom 2004/109/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (13) jer se čini da su manje strogi rokovi bolje prilagođeni potrebama i okolnostima MSP-ova.

(115) Budući da bi pravila o širenju informacija o izdavateljima na uređenim tržištima u skladu s Direktivom 2004/109/EZ bila preveliko opterećenje za izdavatelje na rastućim tržištima malih i srednjih poduzeća, prikladno je da web-mjesto operatera rastućeg tržišta malih i srednjih poduzeća postane konvergencijska točka za ulagatelje koji traže informacije o izdavateljima koji trguju na tom mjestu trgovanja. Objavljivanje na web-mjestu operatera rastućeg tržišta malih i srednjih poduzeća može se provesti osiguranjem izravne poveznice na web-mjesto izdavatelja ako su informacije objavljene na njemu, pod uvjetom da poveznica vodi izravno na relevantni dio web-mjesta izdavatelja na kojem ulagatelji mogu lako pronaći regulatorne informacije.

(116) Potrebno je detaljnije odrediti kada je vjerojatno da će suspenzija ili isključenje financijskog instrumenta iz trgovanja značajno naštetiti interesima ulagatelja ili urednom funkcioniranju tržišta. Konvergencija u tom području potrebna je kako bi se osiguralo da sudionici na tržištu u državi članici u kojoj je trgovanje financijskim instrumentima suspendirano ili su financijski instrumenti isključeni iz trgovanja nisu u nepovoljnom položaju u odnosu na sudionike na tržištu u drugoj državi članici u kojoj je trgovanje još je u tijeku.

(117) Radi osiguranja potrebne razine konvergencije prikladno je utvrditi popis okolnosti koje predstavljaju značajnu štetu za interese ulagatelja i uredno funkcioniranje tržišta, što bi mogla biti osnova za odluku nacionalnog nadležnog tijela, tržišnog operatera koji upravlja uređenim tržištem, investicijskog društva ili tržišnog operatera koji upravlja multilateralnom trgovinskom platformom ili organiziranom trgovinskom platformom da neće zahtijevati suspenziju ili isključenje financijskog instrumenta iz trgovanja odnosno da neće slijediti obavijest o tome. Prikladno je da takav popis nije iscrpan jer će na taj način nacionalna nadležna tijela imati okvir za prosuđivanje i potreban stupanj fleksibilnosti u ocjeni pojedinačnih slučajeva.

(118) U članku 31. stavku 2. i članku 54. stavku 2. Direktive 2014/65/EU zahtijeva se da investicijska društva i tržišni operateri koji upravljaju multilateralnom trgovinskom platformom ili organiziranom trgovinskom platformom i tržišni operateri uređenih tržišta odmah obavijeste svoja nacionalna nadležna tijela u određenim okolnostima. Tim zahtjevom namjerava se osigurati da nadležna nacionalna tijela mogu ispuniti svoje regulatorne zadaće i da su pravovremeno obaviještena o relevantnim poremećajima koji mogu imati negativan učinak na funkcioniranje i cjelovitost tržišta. Informacije primljene od operatera mjesta trgovanja trebale bi nacionalnim nadležnim tijelima omogućiti da utvrde i procijene rizike za tržišta i sudionike na tržištu te učinkovito odgovore na njih i, po potrebi, poduzmu mjere.

(119) Prikladno je uspostaviti neiscrpan popis bitnih okolnosti u kojima se mogu pretpostaviti značajna kršenja pravila mjesta trgovanja, nepravilni uvjeti trgovanja ili poremećaji u sustavu povezani s financijskim instrumentom, čime se aktivira obveza operatera mjesta trgovanja da odmah obavijeste svoja nadležna tijela kako je utvrđeno u članku 31. stavku 2. i članku 54. stavku 2. Direktive 2014/65/EU. U tom smislu upućivanje na„pravila mjesta trgovanja” trebalo bi tumačiti u širem smislu i trebala bi obuhvaćati sva pravila, odluke, naloge i opće uvjete ugovornog sporazuma između mjesta trgovanja i njegovih sudionika koji sadržava uvjete trgovanja i uvrštenja na mjesto trgovanja.

(120) U pogledu ponašanja koje može ukazivati na zlouporabu u području primjene Uredbe (EU) br. 596/2014, prikladno je uspostaviti i neiscrpan popis signala koji ukazuju na trgovanje na temelju povlaštenih informacija i manipuliranje tržištem i koje bi operater mjesta trgovanja trebao uzeti u obzir pri ispitivanju transakcija ili naloga za trgovanje kako bi utvrdio primjenjuje li se obveza obavještavanja relevantnog nacionalnog nadležnog tijela kako je utvrđeno u članku 31. stavku 2. i članku 54. stavku 2. Direktive 2014/65/EU. U tom smislu upućivanje na „nalog za trgovanje” trebalo bi obuhvaćati sve vrste naloga, uključujući početne naloge, izmjene, ažuriranja i otkazivanja naloga, bez obzira na to jesu li izvršeni i bez obzira na sredstva upotrijebljena za pristup mjestu trgovanja.

(121) Popis signala koji ukazuju na trgovanje na temelju povlaštenih informacija i manipuliranje tržištem ne bi smio biti iscrpan niti presudan za zlouporabu tržišta ili pokušaje zlouporabe tržišta jer svaki signal ne mora nužno predstavljati zlouporabu tržišta ili pokušaj zlouporabe tržišta per se. Transakcije ili nalozi za trgovanje koji ispunjavaju jedan ili više signala mogu biti provedeni iz legitimnih razloga ili u skladu s pravilima mjesta trgovanja.

(122) Kako bi se osigurala transparentnost dionicima na tržištu te spriječila zlouporaba tržišta i očuvala povjerljivost identiteta imatelja pozicija, objavljivanje tjednog izvješća sa skupnim pozicijama za pozicije iz članka 58. stavka 1. točke (a) Direktive 2014/65/EU trebalo bi se primjenjivati samo na ugovore kojima trguje određeni broj osoba, iznad određenih pragova navedenih u ovoj Uredbi.

(123) Kako bi se osiguralo da se tržišni podaci pružaju na razumnoj komercijalnoj osnovi na jedinstveni način u Uniji, u ovoj Uredbi određuju se uvjeti koje ovlašteni sustav objavljivanja i pružatelji konsolidiranih podataka o trgovanju moraju ispunjivati. Ti uvjeti temelje se na cilju da se osigura da je obveza pružanja tržišnih podataka na razumnoj komercijalnoj osnovi dovoljno jasna kako bi se omogućila učinkovita i jedinstvena primjena, uzimajući u obzir različite operativne modele i strukture troškova pružatelja podataka.

(124) Kako bi se osiguralo da se naknade za tržišne podatke odrede na razumnoj razini, ispunjivanje obveze pružanja tržišnih podataka na razumnoj komercijalnoj osnovi zahtijeva da cijene budu utemeljene na razumnom odnosu s troškovima izrade i distribucije podataka. Stoga bi pružatelji podataka, ne dovodeći u pitanje primjenu pravila tržišnog natjecanja, trebali utvrditi svoje naknade na temelju svojih troškova, a da im se pritom omogući razumna marža, na temelju čimbenika kao što su operativna dobit, povrat na troškove, povrat od operativne imovine i povrat od kapitala. Ako pružatelji podataka snose zajedničke troškove za pružanje podataka i pružanje drugih usluga, troškovi pružanja podataka mogu uključivati odgovarajući udio troškova koji su posljedica pružanja bilo koje druge relevantne usluge. Budući da je utvrđivanje točnog troška vrlo kompleksno, umjesto toga trebalo bi odrediti metodologije alokacije i podjele troškova, dok bi specifikacija tih troškova trebala biti diskrecijsko pravo pružatelja tržišnih podataka.

(125) Tržišni podaci trebali bi se pružati na nediskriminirajućoj osnovi, što zahtijeva da se svim klijentima koji su u istoj kategoriji u skladu s objavljenim objektivnim kriterijima ponude ista cijena i ostali uvjeti.

(126) Kako bi se korisnicima podataka omogućilo da dobiju tržišne podatke, a da ne moraju kupiti druge usluge, tržišni podaci trebali bi se ponuditi odvojeno od ostalih usluga. Kako bi se izbjeglo da se korisnicima podataka isti tržišni podaci zaračunavaju više puta pri kupnji podataka od različitih distributera tržišnih podataka, tržišni podaci trebali bi se ponuditi po pojedinačnom korisniku, osim ako bi to bilo u nesrazmjeru s troškovima takvog načina ponude tih podataka u odnosu na opseg i područje primjene pružanja tržišnih podataka koje pruža ovlašteni sustav objavljivanja i pružatelj konsolidiranih podataka o trgovanju.

(127) Kako bi se korisnicima podataka i nadležnim tijelima omogućilo da učinkovito ocijene pružaju li se tržišni podaci na razumnoj komercijalnoj osnovi, sve bitne uvjete za njihovo pružanje potrebno je javno objaviti. Pružatelji podataka stoga bi trebali objaviti informacije o svojim naknadama i sadržaju tržišnih podataka te metodologije troškovnog računovodstva koje su upotrijebili za određivanje svojih troškova, a da ne moraju objaviti stvarne troškove.

(128) Prikladno je odrediti kriterije na temelju koji se određuje kada je poslovanje uređenog tržišta, multilateralne trgovinske platforme i organizirane trgovinske platforme od bitne važnosti u državi članici domaćinu kako bi se izbjeglo obvezivanje mjesta trgovanja da odgovara ili podliježe nadzoru više od jednog nadležnog tijela ako to nije potrebno u skladu s Direktivom 2014/65/EU. Prikladno je da se samo za multilateralne trgovinske platforme i organizirane trgovinske platforme s znatnim tržišnim udjelom smatra da su od znatne važnosti kako se ne bi dogodilo da svako premještanje ili stjecanje ekonomski beznačajne multilateralne trgovinske platforme ili organizirane trgovinske platforme automatski aktivira uspostavu sporazuma o suradnji utvrđenih u članku 79. stavku 2. Direktive 2014/65/EU.

(129) Ovom se Uredbom poštuju temeljna prava i načela priznata u Povelji Europske unije o temeljnim pravima (Povelja). U skladu s time ovu Uredbu trebalo bi tumačiti i primjenjivati u skladu s tim pravima i načelima, a posebno pravom na zaštitu osobnih podataka, slobodom poduzetništva, pravom zaštite potrošača, pravom na učinkovit pravni lijek i pošteno suđenje. U svakoj obradi osobnih podataka na temelju ove Uredbe trebala bi se poštovati temeljna prava, uključujući pravo na poštovanje privatnog i obiteljskog života te pravo na zaštitu osobnih podataka u skladu s člancima 7. i 8. Povelje Europske unije o temeljnim pravima te ona mora biti u skladu s Direktivom 95/46/EZ i Uredbom (EZ) br. 45/2001.

(130) U pogledu tehničkih savjeta zatraženo je mišljenje ESMA-e, osnovane Uredbom (EU) br. 1095/2010 Europskog parlamenta i Vijeća (14).

(131) Kako bi se nadležnim tijelima i investicijskim društvima omogućilo da se na uspješan i učinkovit način prilagode novim zahtjevima sadržanima u ovoj Uredbi, datum početka primjene ove Uredbe trebalo bi uskladiti s datumom početka primjene Direktive 2014/65/EU,

DONIJELA JE OVU UREDBU:

POGLAVLJE I.

PODRUČJE PRIMJENE I DEFINICIJE

Članak 1.

Predmet i područje primjene

1. Poglavlje II. i odjeljci 1. do 4., članak 59. stavak 4. i članak 60. i poglavlje III. odjeljci 6. i 8. te, u mjeri u kojoj se oni odnose na ove odredbe, poglavlje I. i poglavlje III. odjeljak 9. te poglavlje IV. ove Uredbe primjenjuju se na društva za upravljanje u skladu s člankom 6. stavkom 4. Direktive 2009/65/EZ i člankom 6. stavkom 6. Direktive 2011/61/EU Europskog parlamenta i Vijeća (15).

2. Upućivanja na investicijska društva obuhvaćaju kreditne institucije, a upućivanja na financijske instrumente obuhvaćaju strukturirane depozite povezane sa svim zahtjevima iz članka 1. stavka 3. i članka 1. stavka 4. Direktive 2014/65/EU i njihovih provedbenih odredbi kako je utvrđeno u ovoj Uredbi.

Članak 2.

Definicije

Za potrebe ove Uredbe primjenjuju se sljedeće definicije:

1. „relevantna osoba” u odnosu na investicijsko društvo znači sljedeće: (a) direktor, partner ili slično, rukovoditelj ili vezani zastupnik društva; (b) direktor, partner ili slično ili rukovoditelj bilo kojeg vezanog zastupnika društva; (c) zaposlenik društva ili vezani zastupnik društva, kao i bilo koja druga fizička osoba čije su usluge stavljene na raspolaganje i pod kontrolu društva ili njegova vezanog zastupnika i koja je uključena u pružanje investicijskih usluga i provedbu aktivnosti društva; (d) fizička osoba koja je izravno uključena u pružanje usluga investicijskom društvu ili njegovu vezanom zastupniku na temelju sporazuma o izdvajanju poslovnih procesa, a u svrhu pružanja investicijskih usluga i aktivnosti društva;

2. „financijski analitičar” znači relevantna osoba koja izrađuje sadržaj investicijskog istraživanja;

3. „izdvajanje poslovnih procesa” znači sporazum sklopljen u bilo kojem obliku između investicijskog društva i pružatelja usluge na temelju kojeg taj pružatelj usluge obavlja postupak, uslugu ili aktivnost koje bi inače obavljalo samo investicijsko društvo;

3.a „osoba s kojom je relevantna osoba u srodstvu” znači sljedeće: (a) bračni drug relevantne osobe ili bilo koja osoba koja se po nacionalnom pravu smatra izjednačenom s bračnim drugom; (b) uzdržavano dijete ili pastorak relevantne osobe; (c) bilo koji drugi srodnik relevantne osobe koji je s istom proveo u zajedničkom kućanstvu najmanje godinu dana od datuma predmetne osobne transakcije;

4. „transakcija financiranja vrijednosnih papira” znači transakcija financiranja vrijednosnih papira kako je definirana u članku 3. stavku 11. Uredbe (EU) br. 2015/2365 Europskog parlamenta i Vijeća (16);

5. „primitak od rada” znači svi oblici plaćanja odnosno financijske ili nefinancijske koristi koje društva izravno ili neizravno daju relevantnim osobama koje pružaju investicijske ili pomoćne usluge klijentima;

6. „roba” znači bilo koja roba zamjenjive naravi koju je moguće dostaviti, uključujući metale i njihove rude i legure, poljoprivredne proizvode te energiju kao što je primjerice električna energija.

Članak 3.

Uvjeti koji se primjenjuju na pružanje informacija

1. Kada se, za potrebe ove Uredbe, zahtijeva da se informacije dostavljaju na trajnom mediju kako je definiran u članku 4. stavku 1. točki 62. Direktive 2014/65/EU, investicijska društva imaju pravo dostavljati te informacije na trajnom mediju koji nije papir samo ako:

(a) dostavljanje informacija na tom mediju primjereno je s obzirom na kontekst u kojem se odvija ili će se odvijati poslovanje između društva i klijenta; i

(b) osoba kojoj se informacije trebaju dostaviti, kada joj se ponudi izbor između informacija na papiru ili na nekom drugom trajnom mediju, izričito odabere da se informacije dostavljaju na tom drugom mediju.

2. Kada, na temelju članaka 46., 47., 48., 49., 50. ili članka 66. stavka 3. ove Uredbe, investicijsko društvo pruža informacije klijentima na web-mjestu, a te informacije nisu upućene klijentu osobno, investicijska društva jamče da su ispunjeni sljedeći uvjeti:

(a) dostavljanje informacija na tom mediju primjereno je s obzirom na kontekst u kojem se odvija ili će se odvijati poslovanje između društva i klijenta;

(b) klijent mora izričito pristati na pružanje informacija u tom obliku;

(c) klijenta se mora elektroničkim putem obavijestiti o adresi web-mjesta te lokaciji na web-mjestu na kojoj može pristupiti informacijama;

(d) informacije moraju biti ažurirane;

(e) informacije moraju biti trajno dostupne na tom web-mjestu tijekom vremenskog razdoblja koje klijentu može opravdano trebati da ih pretraži.

3. Za potrebe ovog članka, pružanje informacija s pomoću elektroničkih komunikacija smatra se primjerenim s obzirom na kontekst u kojem se odvija ili će se odvijati poslovanje između društva i klijenta ako postoji dokaz da klijent ima redoviti pristup internetu. Dostavljanje e-adrese klijenta u svrhu obavljanja tog poslovanja smatra se takvim dokazom.

Članak 4.

Povremeno pružanje investicijskih usluga

(Članak 2. stavak 1. Direktive 2014/65/EU)

Za potrebe izuzeća iz članka 2. stavka 1. točke (c) Direktive 2014/65/EU, smatra se da se investicijske usluge pružaju povremeno u sklopu obavljanja profesionalne djelatnosti ako su ispunjeni sljedeći uvjeti:

(a) postoji bliska i stvarna veza između profesionalne djelatnosti i pružanja investicijskih usluga istom klijentu na takav način da se usluga može smatrati dodatkom glavnoj redovitoj djelatnosti;

(b) cilj pružanja investicijskih usluga klijentima glavne profesionalne djelatnosti nije osiguravanje stalnog izvora prihoda za osobu koja obavlja profesionalnu djelatnost; i

(c) osoba koja obavlja profesionalnu djelatnost ne oglašuje niti promiče svoju sposobnost pružanja investicijskih usluga, osim ako se one klijentima priopćuju kao dodatak glavnoj redovitoj djelatnosti.

Članak 5.

Veleprodajni energetski proizvodi koji se moraju fizički namiriti

(Članak 4. stavak 1. točka 2. Direktive 2014/65/EU)

1. Za potrebe odjeljka C točke 6. Priloga I. Direktivi 2014/65/EU, veleprodajni energetski proizvod mora se fizički namiriti ako su ispunjeni svi sljedeći uvjeti:

(a) sadržava odredbe koje osiguravaju da su ugovorne strane uspostavile razmjene mehanizme za isporučivanje odnosno preuzimanje isporuke odnosne robe; sporazum o uravnoteženju s operaterima sustava prijenosa u području električne energije i plina smatra se razmjernim mehanizmom ako sudionici u sporazumu moraju fizički isporučiti električnu energiju ili plin;

(b) utvrđene su bezuvjetne, neograničene i ostvarive obveze ugovornih strana da isporuče odnosno preuzmu isporuku odnosne robe;

(c) nijedna strana ne smije zamijeniti fizičku isporuku namirom u novcu;

(d) obveze iz ugovora ne mogu se kompenzirati obvezama iz drugih ugovora između predmetnih strana, ne dovodeći u pitanje prava ugovornih strana da netiraju svoje obveze gotovinskog plaćanja.

Za potrebe točke (d), operativno netiranje na energetskom tržištu i tržištu plina ne smatra se kompenzacijom obveza iz ugovora obvezama iz drugih ugovora.

2. Operativno netiranje smatra se određivanjem količina energije i plina koje se dostavljaju u mrežu ako je to potrebno zbog pravila odnosno zahtjevâ operatera sustava prijenosa, kako je definiran u članku 2. stavku 4. Direktive 2009/72/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (17) za tijelo koje obavlja jednaku funkciju kao operater sustava prijenosa na nacionalnoj razini. O određivanju količina na temelju operativnog netiranja ne smiju odlučivati ugovorne strane.

3. Za potrebe odjeljka C točke 6. Priloga I. Direktivi 2014/65/EU, viša sila uključuje bilo koji izvanredni događaj ili niz okolnosti koji su izvan kontrole ugovornih strana, a koje ugovorne strane primjerenom i razumnom dubinskom analizom nisu mogle razumno predvidjeti odnosno izbjeći i zbog kojih jedna ili obje ugovorne strane ne mogu ispuniti svoje ugovorne obveze.

4. Za potrebe odjeljka C točke 6. Priloga I. Direktivi 2014/65/EU, opravdana nemogućnost namirivanja uključuje svaki događaj ili niz okolnosti koji se ne smatraju višom silom iz stavka 3., a koji su objektivno i izričito definirani u uvjetima ugovora i zbog kojih jedna ili obje ugovorne strane koje djeluju u dobroj vjeri ne mogu ispuniti svoje ugovorne obveze.

5. Unatoč postojanju više sile ili opravdane nemogućnosti ispunjavanja odredbi, ugovor se smatra „fizički namirenim” u smislu odjeljka C točke 6. Priloga I. Direktivi 2014/65/EU.

6. Unatoč postojanju standardnih klauzula kojima se propisuje da strana ima pravo na novčanu naknadu zbog neispunjavanja odnosno manjkavog ispunjavanja ugovora, ugovor se smatra „fizički namirenim” u smislu odjeljka C točke 6. Priloga I. Direktivi 2014/65/EU.

7. Kako bi se ugovori smatrali „fizički namirenima” u smislu odjeljka C točke 6. Priloga I. Direktivi 2014/65/EU, metode isporuke uključuju barem sljedeće:

(a) fizičku isporuku relevantne robe;

(b) dostavu dokumenta kojim se daje pravo vlasničke prirode na relevantnu robu odnosno relevantnu količinu predmetne robe;

(c) druge metode kojima se prenosi pravo vlasničke prirode u odnosu na relevantnu količinu robe koja se ne dostavlja fizički, uključujući obavješćivanje, vremenski raspored odnosno određivanje operatera mreže opskrbe energijom, čime primatelj dobiva pravo na relevantnu količinu robe.

Članak 6.

Ugovori o energetskim izvedenicama koji se odnose na naftu, ugljen i veleprodajne energetske proizvode

(Članak 4. stavak 1. točka 2. Direktive 2014/65/EU)

1. Za potrebe odjeljka C točke 6. Priloga I. Direktivi 2014/65/EU, ugovori o energetskim izvedenicama koji se odnose na naftu jesu ugovori u kojima je odnosna roba mineralno ulje bilo kakvog opisa i naftni plinovi, u tekućem obliku ili u obliku pare, uključujući proizvode, sastavnice i derivate nafte i naftnog transportnog goriva, uključujući ono s dodatkom biogoriva.

2. Za potrebe odjeljka C točke 6. Priloga I. Direktivi 2014/65/EU, ugovori o energetskim izvedenicama koji se odnose na ugljen jesu ugovori u kojima je odnosna roba ugljen, definiran kao crna ili tamnosmeđa zapaljiva mineralna tvar koja se sastoji od karboniziranih biljnih tvari i koja se upotrebljava kao gorivo.

3. Za potrebe odjeljka C točke 6. Priloga I. Direktivi 2014/65/EU, ugovori o izvedenicama koji imaju obilježja veleprodajnih energetskih proizvoda, kako su definirani u članku 2. stavku 4. Uredbe (EU) br. 1227/2011 jesu izvedenice u kojima je odnosna roba električna energija odnosno prirodni plin u skladu s člankom 2. stavkom 4. točkama (b) i (d) te Uredbe.

Članak 7.

Drugi izvedeni financijski instrumenti

(Članak 4. stavak 1. točka 2. Direktive 2014/65/EU)

1. Za potrebe odjeljka C točke 7. Priloga I. Direktivi 2014/65/EU, smatra se da ugovor koji nije promptni ugovor u skladu sa stavkom 2. i koji nema komercijalnu namjenu, kako je utvrđeno u stavku 4., ima obilježja drugih izvedenih financijskih instrumenata ako ispunjava sljedeće uvjete:

(a) ispunjava jedan od sljedećih kriterija: i. njime se trguje na mjestu trgovanja treće zemlje koje obavlja sličnu funkciju kao uređeno tržište, multilateralna trgovinska platforma ili organizirana trgovinska platforma; ii. izričito je navedeno da se njime trguje na uređenom tržištu, multilateralnoj trgovinskoj platformi, organiziranoj trgovinskoj platformi ili mjestu trgovanja treće zemlje odnosno da podliježe njihovim pravilima; iii. u pogledu cijene, jedinice trgovanja, datuma isporuke i drugih ugovornih uvjeta istovjetan je ugovoru kojim se trguje na uređenom tržištu, multilateralnoj trgovinskoj platformi, organiziranoj trgovinskoj platformi ili mjestu trgovanja treće zemlje;

(b) standardiziran je tako da su cijena, jedinica trgovanja, datum isporuke i ostali uvjeti utvrđeni uglavnom upućivanjem na redovito objavljene cijene, standardne jedinice trgovanja i standardne datume isporuke.

2. Promptni ugovor za potrebe stavka 1. jest ugovor o prodaji robe, imovine ili prava, pod čijim je uvjetima isporuka dogovorena u dužem od sljedećih rokova:

(a) dva dana trgovanja;

(b) rok koji je općeprihvaćen na tržištu za tu robu, imovinu ili pravo kao uobičajeni rok isporuke.

Ugovor se ne smatra promptnim ugovorom ako, bez obzira na njegove izričite uvjete, postoji sporazum između ugovornih strana da se isporuka odnosne imovine odgađa i neće biti obavljena u roku iz stavka 2.

3. Za potrebe točke 10. odjeljka C Priloga I. Direktivi 2004/39/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (18), smatra se da ugovor o izvedenicama koji se odnosi na temeljnu imovinu iz tog odjeljka ili iz članka 8. ove Uredbe ima karakteristike drugih izvedenih financijskih instrumenata ako je ispunjen jedan od sljedećih uvjeta:

(a) namira se obavlja u gotovini ili se može obavljati u gotovini po izboru jedne ili više strana, osim ako je razlog neplaćanje ili drugi razlog za raskid ugovora;

(b) njime se trguje na uređenom tržištu, multilateralnoj trgovinskoj platformi, organiziranoj trgovinskoj platformi ili mjestu trgovanja treće zemlje koje obavlja sličnu funkciju kao uređeno tržište, multilateralna trgovinska platforma ili OTP;

(c) ispunjeni su uvjeti iz stavka 1. u vezi s tim ugovorom.

4. Za potrebe odjeljka C točke 7. Priloga I. Direktivi 2014/65/EU, smatra se da ugovor ima komercijalnu namjenu i da nema obilježja drugih izvedenih financijskih instrumenata za potrebe odjeljka C točaka 7. i 10. tog Priloga ako su ispunjeni sljedeći uvjeti:

(a) sklopljen je s operaterom ili upraviteljem mreže za prijenos energije, mehanizma za energetsku ravnotežu ili cjevovodne mreže ili ga je on sklopio;

(b) u bilo kojem trenutku potrebno je uravnoteživati opskrbu energijom i njezinu uporabu, i u slučaju kada se rezervni kapaciteti koje je ugovorio operater sustava prijenosa električne energije, kako je definiran u članku 2. stavku 4. Direktive 2009/72/EZ, prenose s jednog pretkvalificiranog pružatelja usluge uravnoteženja na drugog pretkvalificiranog pružatelja usluge uravnoteženja uz suglasnost relevantnog operatera sustava prijenosa.

Članak 8.

Izvedenice iz odjeljka C točke 10. Priloga I. Direktivi 2014/65/EU

(Članak 4. stavak 1. točka 2. Direktive 2014/65/EU)

Uz ugovore o izvedenicama koji se izričito spominju u odjeljku C točki 10. Priloga I. Direktivi 2014/65/EU, ugovor o izvedenicama podliježe odredbama iz tog odjeljka ako ispunjava kriterije iz tog odjeljka i članka 7. stavka 3. ove Uredbe te se odnosi na bilo koje od sljedećeg:

(a) širinu pojasa telekomunikacija;

(b) kapacitet skladištenja robe;

(c) kapacitet prijenosa ili prijevoza robe, bilo da su to kabeli, cjevovodi ili druga sredstva, osim prava prijenosa koja se odnose na prekozonske kapacitete prijenosa električne energije za prijenos električne energije ako su sklopljeni na primarnom tržištu s operaterom sustava prijenosa ili drugim osobama koje djeluju kao pružatelji usluga u njihovo ime ili su ih oni sklopili radi dodjeljivanja kapaciteta prijenosa;

(d) emisijsku jedinicu, kredit, dozvolu, pravo ili sličnu imovinu koja je izravno povezana s opskrbom, distribucijom ili potrošnjom energije iz obnovljivih izvora, osim ako je ugovor već obuhvaćen područjem primjene odjeljka C Priloga I. Direktivi 2014/65/EU;

(e) geološku, okolišnu ili drugu fizičku varijablu, osim ako se ugovor odnosi na jedinice za koje je priznata sukladnost sa zahtjevima Direktive 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (19) priznata;

(f) svaku drugu imovinu ili pravo zamjenjive naravi koji se mogu prenositi, osim prava na primanje usluge;

(g) indeks ili mjeru koji se odnose na cijenu, vrijednost ili volumen transakcija bilo kojom imovinom, pravom, uslugom ili obvezom;

(h) indeks ili mjeru na temelju aktuarske statistike.

Članak 9.

Investicijsko savjetovanje

(Članak 4. stavak 1. točka 4. Direktive 2014/65/EU)

Za potrebe definicije „investicijskog savjetovanja” iz članka 4. stavka 1. točke 4. Direktive 2014/65/EU, osobna preporuka smatra se preporukom danom osobi u njezinu svojstvu ulagatelja ili potencijalnog ulagatelja ili u svojstvu zastupnika ulagatelja ili potencijalnog ulagatelja.

Ta se preporuka predstavlja kao prikladna preporuka za tu osobu ili se temelji na razmatranju okolnosti u kojima se ta osoba nalazi te se njome preporučuje poduzimanje jedne od sljedećih mjera:

(a) kupnja, prodaja, upis, zamjena, otkup, držanje ili pokroviteljstvo određenog financijskog instrumenta;

(b) izvršavanje ili neizvršavanje bilo kojeg prava koje proizlazi iz određenog financijskog instrumenta na kupnju, prodaju, upis, zamjenu ili otkup financijskog instrumenta.

Preporuka se ne smatra osobnom preporukom ako je izdana isključivo javnosti.

Članak 10.

Obilježja drugih ugovora o izvedenicama koji se odnose na valute

1. Za potrebe odjeljka C točke 4. Priloga I. Direktivi 2014/65/EU, drugi ugovori o izvedenicama koji se odnose na valute nisu financijski instrument ako je ugovor jedno od sljedećeg:

(a) promptni ugovor u smislu stavka 2. ovog članka,

(b) sredstvo plaćanja koje: i. se mora namiriti fizički, osim ako je razlog neplaćanje ili drugi razlog za raskid ugovora; ii. je sklopila barem jedna osoba koja nije financijska druga odgovorna strana u smislu članka 2. stavka 8. Uredbe (EU) 648/2012 Europskog parlamenta i Vijeća (20); iii. je sklopljeno radi olakšavanja plaćanja za odredivu robu, usluge ili izravna ulaganja; i iv. nije predmet trgovine na mjestu trgovanja.

2. Promptni ugovor za potrebe stavka 1. jest ugovor o zamjeni jedne valute za drugu valutu, pod čijim je uvjetima isporuka dogovorena u dužem od sljedećih rokova:

(a) 2 dana trgovanja za svaki par glavnih valuta iz stavka 3.;

(b) za svaki valutni par u kojem barem jedna valuta nije glavna valuta, 2 dana trgovanja ili rok koji je za taj valutni par općeprihvaćen na tržištu kao uobičajeni rok isporuke, ovisno o tome što je duže;

(c) ako je glavni cilj ugovora za zamjenu tih valuta prodaja ili kupnja prenosivog vrijednosnog papira ili udjela u subjektu za zajednička ulaganja, rok koji je općeprihvaćen na tržištu za namirivanje tog prenosivog vrijednosnog papira ili udjela u subjektu za zajednička ulaganja kao uobičajeni rok isporuke ili 5 dana trgovanja, ovisno o tome što je kraće.

Ugovor se ne smatra promptnim ugovorom ako, bez obzira na njegove izričite uvjete, postoji sporazum između ugovornih strana da se isporuka valute odgađa i neće biti obavljena u roku iz prvog podstavka.

3. Među glavne valute za potrebe stavka 2. uključene su samo sljedeće: američki dolar, euro, japanski jen, britanska funta sterlinga, australski dolar, švicarski franak, kanadski dolar, hongkonški dolar, švedska kruna, novozelandski dolar, singapurski dolar, norveška kruna, meksički pezo, hrvatska kuna, bugarski lev, češka kruna, danska kruna, mađarska forinta, poljski zlot i rumunjski leu.

4. Za potrebe stavka 2., dan trgovanja znači bilo koji dan uobičajenog trgovanja u području primjene obiju valuta koje se zamjenjuju u skladu s ugovorom za zamjenu tih valuta i u području primjene treće valute ako je ispunjen jedan od sljedećih uvjeta:

(a) zamjenom tih valuta obuhvaćena je njihova konverzija kroz tu treću valutu za potrebe likvidnosti;

(b) uobičajeni rok isporuke za zamjenu tih valuta u nadležnosti je te treće valute.

Članak 11.

Instrumenti tržišta novca

(Članak 4. stavak 1. točka 17. Direktive 2014/65/EU)

Instrumenti tržišta novca