HR Službeni list Europske unije L 157/23

ODLUKA br. 565/2014/EU EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA

od 15. svibnja 2014.

o uvođenju pojednostavljenog režima kontrole osoba na vanjskim granicama na temelju jednostranog priznanja od strane Bugarske, Hrvatske, Cipra i Rumunjske određenih isprava kao jednakovrijednih njihovim nacionalnim vizama za tranzit ili namjeravani boravak na njihovim državnim područjima koji ne premašuje 90 dana u svakom razdoblju od 180 dana i stavljanju izvan snage odluka 895/2006/EZ i 582/2008/EZ

EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 77. stavak 2. točke (a) i (b),

uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,

nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,

djelujući u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (1),

budući da:

(1) Na temelju članka 4. stavka 1. Akta o pristupanju iz 2011., Hrvatska koja je pristupila Uniji 1. srpnja 2013. dužna je od tog dana za državljane trećih zemalja koje su navedene u Prilogu I. Uredbi Vijeća (EZ) br. 539/2001 (2) uvesti obvezu posjedovanja vize.

(2) Na temelju članka 4. stavka 2. Akta o pristupanju iz 2011., odredbe schengenske pravne stečevine o uvjetima i kriterijima za izdavanje jedinstvenih viza te odredbe o uzajamnom priznavanju viza i jednakovrijednosti boravišnih dozvola/viza za dugotrajni boravak i viza za kratkotrajni boravak na Hrvatsku se primjenjuju nakon donošenja odluke Vijeća u tu svrhu. Međutim, one su za Hrvatsku obvezujuće od datuma njezina pristupanja.

(3) Hrvatska je stoga dužna izdati nacionalne vize za ulazak na svoje državno područje ili tranzit kroz njega državljanima trećih zemalja koji posjeduju jedinstvenu vizu ili vizu za dugotrajni boravak ili boravišnu dozvolu koju je izdala država članica koja u cijelosti primjenjuje schengensku pravnu stečevinu ili sličnu ispravu koju su izdali Bugarska, Cipar i Rumunjska koji je još ne primjenjuju u cijelosti.

(4) Nositelji isprava koje su izdale države članice koje u cijelosti primjenjuju schengensku pravnu stečevinu i isprava koje su izdali Bugarska, Cipar i Rumunjska ne predstavljaju nikakav rizik za Hrvatsku jer su bili podvrgnuti svim potrebnim kontrolama od strane tih država članica. Kako bi se izbjeglo nametanje neopravdanog dodatnog administrativnog tereta Hrvatskoj, trebalo bi donijeti zajednička pravila kojima se Hrvatskoj dopušta jednostrano priznavanje određenih isprava koje su izdale te države članice kao jednakovrijednih njezinim nacionalnim vizama te uspostava pojednostavljenog režima kontrole osoba na njezinim vanjskim granicama na temelju tog jednostranog priznavanja jednakovrijednosti.

(5) Zajednička pravila uvedena Odlukom br. 895/2006/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (3) i Odlukom br. 582/2008/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (4) trebalo bi staviti izvan snage. U odnosu na Cipar koji zajednički režim uspostavljen Odlukom br. 895/2006/EZ primjenjuje od 10. srpnja 2006., te Bugarsku i Rumunjsku koje zajednički režim uspostavljen Odlukom br. 582/2008/EZ primjenjuju od 18. srpnja 2008., trebalo bi donijeti zajednička pravila kojima se Bugarskoj,Cipru i Rumunjskoj, poput Hrvatske, dopušta jednostrano priznavanje određenih isprava koje su izdale države članice koje u cijelosti primjenjuju schengensku pravnu stečevinu kao i sličnih isprava koje je izdala Hrvatska kao jednakovrijednih njihovim nacionalnim vizama te uspostava pojednostavljenog režima kontrole osoba na njihovim vanjskim granicama na temelju tog jednostranog priznavanja jednakovrijednosti. Ovom Odlukom ne dovodi se u pitanje cilj Bugarske i Rumunjske da bez odgađanja postanu države članice Schengenskog sporazuma.

(6) Pojednostavljeni režim utvrđen u ovoj Odluci trebao bi se primjenjivati u prijelaznom razdoblju, do datuma koji treba odrediti u odluci Vijeća kako je navedeno članku 3. stavku 2. prvom podstavku Akta o pristupanju Cipra iz 2003., članku 4. stavku 2. prvom podstavku Akta o pristupanju Bugarske i Rumunjske iz 2005. te članku 4. stavku 2. prvom podstavku Akta o pristupanju Hrvatske iz 2011., podložno mogućim prijelaznim odredbama s obzirom na isprave izdane prije tog datuma.

(7) Sudjelovanje u pojednostavljenom režimu trebalo bi biti neobvezno i ne bi trebalo državama članicama nametati dodatne obveze, uz one obveze koje su utvrđene Aktom o pristupanju iz 2003., Aktom o pristupanju iz 2005. ili Aktom o pristupanju iz 2011.

(8) Zajednička pravila trebala bi se primjenjivati na jedinstvene vize za kratkotrajni boravak, vize za dugotrajni boravak i boravišne dozvole koje su izdale države članice koje u cijelosti primjenjuju schengensku pravnu stečevinu, na vize s ograničenom teritorijalnom valjanošću izdane podnositelju zahtjeva koji posjeduje putnu ispravu koju ne priznaju jedna ili više, ali ne sve države članice u skladu Uredbom (EZ) br. 810/2009 Europskog parlamenta i Vijeća (5) („Zakonik o vizama”) i koje su izdale zemlje povezane s provedbom, primjenom i razvojem schengenske pravne stečevine te na vize za kratkotrajni boravak, vize za dugotrajni boravak i boravišne dozvole koje su izdali Bugarska, Hrvatska, Cipar i Rumunjska. Priznavanje određene isprave trebalo bi se ograničiti na razdoblje njezine valjanosti.

(9) Uvjeti ulaska državljana trećih zemalja čiji namjeravani boravak na državnom području država članica ne premašuje trajanje od 90 dana u svakom razdoblju od 180 dana kako je utvrđeno u članku 5. stavku 1. Uredbe (EZ) br. 562/2006 Europskog parlamenta i Vijeća (6) moraju biti ispunjeni, uz iznimku uvjeta posjedovanja važeće vize, ako se to zahtijeva na temelju Uredbe (EZ) br. 539/2001, u mjeri u kojoj se ovom Odlukom uspostavlja režim jednostranog priznavanja od strane Bugarske, Hrvatske, Cipra i Rumunjske određenih isprava koje su izdale države članice koje u cijelosti primjenjuju schengensku pravnu stečevinu i sličnih isprava koje su izdali Bugarska, Hrvatska, Cipar i Rumunjska za tranzit ili namjeravani boravak na njihovim državnim područjima koji ne premašuje 90 dana u svakom razdoblju od 180 dana.

(10) S obzirom na to da cilj ove Odluke, odnosno uvođenje režima jednostranog priznavanja od strane Bugarske, Hrvatske, Cipra i Rumunjske određenih isprava koje su izdale druge države članice, ne mogu dostatno ostvariti države članice, nego se on na bolji način može ostvariti na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti utvrđenim u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji. U skladu s načelom proporcionalnosti utvrđenim u tom članku, ova Odluka ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tog cilja.

(11) Za Island i Norvešku ova Odluka predstavlja razvoj odredbi schengenske pravne stečevine u smislu Sporazuma sklopljenog između Vijeća Europske unije, Republike Island i Kraljevine Norveške o pridruživanju tih dviju država provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine (7), koje su dio područja iz članka 1. točke (B) Odluke Vijeća 1999/437/EZ (8).

(12) Za Švicarsku ova Odluka predstavlja razvoj odredbi schengenske pravne stečevine u smislu Sporazuma sklopljenog između Europske unije, Europske zajednice i Švicarske Konfederacije o pristupanju Švicarske Konfederacije provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine (9), koje su dio područja iz članka 1. točke (B) Odluke 1999/437/EZ u vezi s člankom 3. Odluke Vijeća 2008/146/EZ (10).

(13) Za Lihtenštajn ova Odluka predstavlja razvoj odredbi schengenske pravne stečevine u smislu Protokola između Europske unije, Europske zajednice, Švicarske Konfederacije i Kneževine Lihtenštajna o pristupanju Kneževine Lihtenštajna Sporazumu između Europske unije, Europske zajednice i Švicarske Konfederacije o pristupanju Švicarske Konfederacije provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine (11), koje su dio područja iz članka 1. točke (B) Odluke 1999/437/EZ u vezi s člankom 3. Odluke Vijeća 2011/350/EU (12).

(14) U skladu s člancima 1. i 2. Protokola br. 22 o stajalištu Danske, priloženog Ugovoru o Europskoj uniji i Ugovoru o funkcioniranju Europske unije, Danska ne sudjeluje u donošenju ove Odluke te ona za nju nije obvezujuća niti se na nju primjenjuje.

(15) Ova Odluka predstavlja razvoj odredbi schengenske pravne stečevine u kojima Ujedinjena Kraljevina ne sudjeluje, u skladu s Odlukom Vijeća 2000/365/EZ (13). Ujedinjena Kraljevina stoga ne sudjeluje u njezinu donošenju te ona za nju nije obvezujuća niti se na nju primjenjuje.

(16) Ova Odluka predstavlja razvoj odredbi schengenske pravne stečevine u kojima Irska ne sudjeluje, u skladu s Odlukom Vijeća 2002/192/EZ (14). Irska stoga ne sudjeluje u njezinu donošenju te ona za nju nije obvezujuća niti se na nju primjenjuje.

DONIJELI SU OVU ODLUKU:

Članak 1.

Ovom Odlukom uvodi se pojednostavljeni režim kontrole osoba na vanjskim granicama, pri čemu Bugarska, Hrvatska, Cipar i Rumunjska mogu jednostrano priznati isprave iz članka 2. stavka 1. i članka 3. ove Odluke, izdane državljanima trećih zemalja koji na temelju Uredbe (EZ) br. 539/2001 moraju posjedovati vizu, kao jednakovrijedne svojim nacionalnim vizama za tranzit ili namjeravani boravak na njihovim državnim područjima koji ne premašuje 90 dana u svakom razdoblju od 180 dana.

Provedba ove Odluke ne utječe na provjere osoba koje se moraju provoditi na vanjskim granicama u skladu s člancima od 5. do 13. te člancima 18. i 19. Uredbe (EZ) br. 562/2006.

Članak 2.

1. Bugarska, Hrvatska, Cipar i Rumunjska mogu smatrati jednakovrijednima svojim nacionalnim vizama za tranzit ili namjeravani boravak na njihovim državnim područjima koji ne premašuje 90 dana u svakom razdoblju od 180 dana sljedeće isprave koje su izdale države članice koje u cijelosti primjenjuju schengensku pravnu stečevinu, bez obzira na državljanstvo osoba koje ih posjeduju:

(a) „jedinstvenu vizu” kako je definirana u članku 2. točki 3. Zakonika o vizama koja vrijedi za dva ulaska ili višestruke ulaske;

(b) „vizu za dugotrajni boravak” kako je navedena u članku 18. Konvencije o provedbi Schengenskog sporazuma (15);

(c) „boravišnu dozvolu” kako je definirana u članku 2. točki 15. Uredbe (EZ) br. 562/2006.

2. Bugarska, Hrvatska, Cipar i Rumunjska također mogu smatrati jednakovrijednima svojim nacionalnim vizama za tranzit ili namjeravani boravak na njihovim državnim područjima koji ne premašuje 90 dana u svakom razdoblju od 180 dana vize s ograničenom teritorijalnom valjanošću izdane u skladu s prvom rečenicom članka 25. stavka 3. Zakonika o vizama.

3. Ako Bugarska, Hrvatska, Cipar ili Rumunjska odluče primjenjivati ovu Odluku, one priznaju sve isprave iz stavaka 1. i 2. bez obzira na to koja ih je država članica izdala, osim ako su unesene u putne isprave koje one ne priznaju ili u putne isprave koje je izdala treća zemlja s kojom nemaju diplomatske odnose.

Članak 3.

1. Ako Bugarska, Hrvatska, Cipar ili Rumunjska odluče primjenjivati članak 2., one mogu, uz isprave koje su navedene u tom članku priznavati kao jednakovrijedne svojim nacionalnim vizama za tranzit ili namjeravani boravak na njihovim državnim područjima koji ne premašuje 90 dana u svakom razdoblju od 180 dana:

(a) nacionalne vize za kratkotrajni boravak i nacionalne vize za dugotrajni boravak koje su izdali Bugarska, Hrvatska, Cipar ili Rumunjska na jedinstvenom obrascu utvrđenom Uredbom Vijeća (EZ) br. 1683/95 (16);

(b) boravišne dozvole koje su izdali Bugarska, Hrvatska, Cipar i Rumunjska u skladu s jedinstvenim obrascem utvrđenim Uredbom Vijeća (EZ) br. 1030/2002 (17).

osim ako su takve vize ili boravišne dozvole unesene u priloženim putnim ispravama koje navedene države ne priznaju ili u putne isprave onima koje je izdala treća zemlja s kojom nemaju diplomatske odnose.

2. Isprave koje izdaje Bugarska i koje se mogu priznati navedene su u Prilogu I.

Isprave koje izdaje Hrvatska i koje se mogu priznati navedene su u Prilogu II.

Dokumenti Isprave koje izdaje Cipar i koje se mogu priznati navedene su u Prilogu III.

Isprave koje izdaje Rumunjska i koje se mogu priznati navedene su u Prilogu IV.

Članak 4.

Razdoblje valjanosti isprava iz članaka 2. i 3. obuhvaća trajanje tranzita ili boravka.

Članak 5.

Ako Bugarska, Hrvatska, Cipar i Rumunjska odluče primjenjivati ovu Odluku, oni u roku od 20 radnih dana od stupanja na snagu ove Odluke o tome obavješćuju Komisiju. Komisija u Službenom listu Europske unije objavljuje informacije koje su dostavile te države članice.

U tim se obavijestima prema potrebi navode treće zemlje u odnosu na koje Bugarska, Hrvatska, Cipar i Rumunjska, zbog nepostojanja diplomatskih odnosa, ne primjenjuju ovu Odluku na temelju članka 2. stavka 3. i članka 3. stavka 1.

Članak 6.

Odluke br. 895/2006/EZ i br. 582/2008/EZ stavljaju se izvan snage.

Članak 7.

Ova Odluka stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.

Ona se primjenjuje do datuma koji se utvrđuje odlukom Vijeća koja se donesi na temelju članka 3. stavka 2. prvog podstavka Akta o pristupanju iz 2003. za Cipar, članka 4. stavka 2. prvog podstavka Akta o pristupanju iz 2005. za Bugarsku i Rumunjsku i članka 4. stavka 2. prvog podstavka Akta o pristupanju iz 2011. za Hrvatsku, na koji se na dotične države članice primjenjuju sve odredbe schengenske pravne stečevine u području zajedničke vizne politike i kretanja državljana trećih zemalja koji zakonito borave na državnom području država članica.

Članak 8.

Ova je Odluka upućena Bugarskoj, Hrvatskoj, Cipru i Rumunjskoj.

Sastavljeno u Bruxellesu 15. svibnja 2014. Za Europski parlament Predsjednik M. SCHULZ Za Vijeće Predsjednik D. KOURKOULAS

(1) Stajalište Europskog parlamenta od 27. veljače 2014. (još nije objavljeno u Službenom listu) i Odluka Vijeća od 6. svibnja 2014.

(2) Uredba Vijeća (EZ) br. 539/2001 od 15. ožujka 2001. o popisu trećih zemalja čiji državljani moraju imati vizu pri prelasku vanjskih granica i zemalja čiji su državljani izuzeti od tog zahtjeva (SL L 81, 21.3.2001., str. 1.).

(3) Odluka br. 895/2006/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 14. lipnja 2006. o uvođenju pojednostavljenog režima kontrole osoba na vanjskim granicama na temelju jednostranog priznanja Češke Republike, Estonije, Cipra, Latvije, Litve, Mađarske, Malte, Poljske, Slovenije i Slovačke da su određeni dokumenti jednakovrijedni njihovim nacionalnim vizama u svrhu tranzita preko njihovih državnih područja (SL L 167, 20.6.2006., str. 1.).

(4) Odluka br. 582/2008/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 17. lipnja 2008. o uvođenju pojednostavljenog režima kontrole osoba na vanjskim granicama na temelju jednostranog priznanja Bugarske, Cipra i Rumunjske da su određeni dokumenti jednakovrijedni njihovim nacionalnim vizama u svrhu tranzita preko njihovih državnih područja (SL L 161, 20.6.2008., str. 30.).

(5) Uredba (EZ) br. 810/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o uspostavljanju Zakonika Zajednice o vizama (Zakonik o vizama) (SL L 243, 15.9.2009., str. 1.).

(6) Uredba (EU) br. 562/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. ožujka 2006. o Zakoniku Zajednice o pravilima kojima se uređuje kretanje osoba preko granica (Zakonik o schengenskim granicama) (SL L 105, 13.4.2006., str. 1.).

(7) SL L 176, 10.7.1999., str. 36.

(8) Odluka Vijeća 1999/437/EZ od 17. svibnja 1999. o određenim aranžmanima za primjenu Sporazuma sklopljenog između Vijeća Europske unije i Republike Islanda i Kraljevine Norveške o pridruživanju tih dviju država provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine (SL L 176, 10.7.1999., str. 31.).

(9) SL L 53, 27.2.2008., str. 52.

(10) Odluka Vijeća 2008/146/EZ od 28. siječnja 2008. o sklapanju, u ime Europske zajednice, Sporazuma između Europske unije, Europske zajednice i Švicarske Konfederacije o pridruživanju Švicarske Konfederacije provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine (SL L 53, 27.2.2008., str. 1.).

(11) SL L 160, 18.6.2011., str. 21.

(12) Odluka Vijeća 2011/350/EU od 7. ožujka 2011. o sklapanju Protokola između Europske unije, Europske zajednice, Švicarske Konfederacije i Kneževine Lihtenštajna o pristupanju Kneževine Lihtenštajna Sporazumu Europske unije, Europske zajednice i Švicarske Konfederacije o pristupanju Švicarske Konfederacije provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine, u vezi s ukidanjem kontrola na unutarnjim granicama i kretanju osoba, u ime Europske unije (SL L 160, 18.6.2011., str. 19.).

(13) Odluka Vijeća 2000/365/EZ od 29. svibnja 2000. o zahtjevu Ujedinjene Kraljevine Velike Britanije i Sjeverne Irske za sudjelovanje u pojedinim odredbama schengenske pravne stečevine (SL L 131, 1.6.2000., str. 43.).

(14) Odluka Vijeća 2002/192/EZ od 28. veljače 2002. o zahtjevu Irske za sudjelovanje u provedbi nekih odredbi schengenske pravne stečevine (SL L 64, 7.3.2002., str. 20.)

(15) SL L 239, 22.9.2000., str. 19.

(16) Uredba Vijeća (EZ) br. 1683/95 od 29. svibnja 1995. o utvrđivanju jedinstvenog obrasca za vize (SL L 164, 14.7.1995., str. 1.)

(17) Uredba Vijeća (EZ) br. 1030/2002 od 13. lipnja 2002. o utvrđivanju jedinstvenog obrasca boravišnih dozvola za državljane trećih zemalja (SL L 157, 15.6.2002., str. 1.)

PRILOG I. POPIS ISPRAVA KOJE IZDAJE BUGARSKA Vize Bugarska izdaje sljedeće vrste viza u skladu sa Zakonom o strancima u Republici Bugarskoj — Виза за летищен транзит (виза вид А) – zrakoplovno-tranzitna viza (tip A) — Виза за краткосрочно пребиваване (виза вид С) – viza za kratkotrajni boravak (tip C) — Виза за дългосрочно пребиваване (виза вид D) – viza za dugotrajni boravak (tip D) Boravišne dozvole Bugarska izdaje sljedeće boravišne dozvole spomenute u članku 2. točki 15. Uredbe (EZ) br. 562/2006: 1. Разрешение за пребиваване на продължително пребиваващ в Република България чужденец – produljeni boravak. 2. Разрешение за пребиваване на дългосрочно пребиваващ в ЕС чужденец – dugotrajni boravak – EZ. 3. Разрешение за пребиваване на постоянно пребиваващ в Република България чужденец – boravišna dozvola. 4. Разрешение за пребиваване на продължително пребиваващ член на семейството на гражданин на ЕС, който не е упражнил правото си на свободно придвижване, с отбелязване „член на семейство” – produljeni boravak – član obitelji prema Direktivi 2004/38/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (1). 5. Разрешение за пребиваване на постоянно пребиваващ член на семейството на гражданин на ЕС, който не е упражнил правото си на свободно придвижване, с отбелязване „член на семейство” – boravišna dozvola člana obitelji prema Direktivi 2004/38/EZ. 6. Разрешение за пребиваване на продължително пребиваващ с отбелязване „бенефициер съгласно член 3, параграф 2 от Директива 2004/38/ЕО” – produljeni boravak – korisnik prema članku 3. stavku 2. Direktive 2004/38/EZ. 7. Разрешение за пребиваване на постоянно пребиваващ с отбелязване „бенефициер съгласно член 3, параграф 2 от Директива 2004/38/ЕО” – boravišna dozvola – korisnik prema članku 3. stavku 2. Direktive 2004/38/EZ. 8. Разрешение за пребиваване тип „синя карта на ЕС” – boravišna dozvola – plava karta EU-a. 9. Единно разрешение за пребиваване и работа – jedinstvena dozvola. 10. Временно разрешение за пребиваване на притежател на синя карта на ЕС, издадена от друга държава – членка на ЕС – privremena boravišna dozvola. 11. Разрешение за продължително пребиваване на член на семейството на бежанец или на чужденец с предоставено убежище – produljeni boravak – član obitelji izbjeglice ili stranca kojem je odobren azil. 12. Разрешение за продължително пребиваване на член на семейството на чужденец с хуманитарен статут – produljeni boravak – član obitelji korisnika supsidijarne zaštite. 13. Разрешение за продължително пребиваване на член на семейството на чужденец с предоставена временна закрила – produljeni boravak – član obitelji korisnika privremene zaštite. 14. Разрешение за продължително пребиваване на чужденец с отбелязване „научен работник” – produljeni boravak – znanstvenik. 15. Удостоверение за завръщане в Република България на чужденец – privremena putovnica za stranca za povratak u Republiku Bugarsku. 16. „Карта за пребиваване на член на семейството на гражданин на Съюза” на продължително пребиваващ член на семейство на гражданин на ЕС – boravišna iskaznica za člana obitelji građanina Unije – dugotrajni boravak. 17. „Карта за пребиваване на член на семейството на гражданин на Съюза” на постоянно пребиваващ член на семейство на гражданин на ЕС – boravišna iskaznica za člana obitelji građanina Unije – boravišna dozvola. (1) Direktiva 2004/38/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o pravu građana Unije i članova njihovih obitelji na slobodno kretanje i boravište na području države članice, kojom se izmjenjuje Uredba (EEZ) br. 1612/68 i stavljaju izvan snage direktive 64/221/EEZ, 68/360/EEZ, 72/194/EEZ, 73/148/EEZ, 75/34/EEZ, 75/35/EEZ, 90/364/EEZ, 90/365/EEZ i 93/96/EEZ (SL L 158, 30.4.2004., str. 77.).

PRILOG II. POPIS ISPRAVA KOJE IZDAJE HRVATSKA Vize — Kratkotrajna viza (C) Boravišne dozvole — Odobrenje boravka — Osobna iskaznica za stranca

PRILOG III. POPIS ISPRAVA KOJE IZDAJE CIPAR Θ ε ω ρ ή σ ε ι ς (vize) — Θεώρηση διέλευσης – Κατηγορία Β (tranzitna viza – tip B) — Θεώρηση για παραμονή βραχείας διάρκειας – Κατηγορία Γ (viza za kratkotrajni boravak – tip C) — Ομαδική θεώρηση – Κατηγορίες Β και Γ (skupna viza – tipovi B i C) Ά δ ε ι ε ς π α ρ α μ ο ν ή ς (Boravišne dozvole) — Προσωρινή άδεια παραμονής (απασχόληση, επισκέπτης, φοιτητής) – privremena boravišna dozvola (zaposlenje, posjetitelj, student) — Άδεια εισόδου (απασχόληση, φοιτητής) – dozvola ulaska (zaposlenje, student) — Άδεια μετανάστευσης (μόνιμη άδεια) – useljenička dozvola (trajna dozvola)