HR Službeni list Europske unije L 239/99

PROVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) 2015/1519

оd 14. rujna 2015.

o uvođenju konačnih kompenzacijskih pristojbi na uvoz biodizela podrijetlom iz Sjedinjenih Američkih Država nakon revizije zbog predstojećeg isteka mjera u skladu s člankom 18. Uredbe Vijeća (EZ) br. 597/2009

EUROPSKA KOMISIJA,

uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,

uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 597/2009 od 11. lipnja 2009. o zaštiti od subvencioniranog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice (1) („Osnovna uredba”), a posebno njezin članak 18. stavak 1.,

budući da:

1. POSTUPAK

1.1. Mjere na snazi

(1) Vijeće je Uredbom (EZ) br. 598/2009 (2) uvelo konačnu kompenzacijsku pristojbu u rasponu od 211,2 EUR do 237 EUR po toni neto na uvoz monoalkilnih estera masnih kiselina i/ili parafinskih plinskih ulja dobivenih sintezom i/ili hidrotretiranjem, nefosilnog podrijetla uobičajeno poznatih kao „biodizel”, u čistom obliku ili u mješavini s masenim udjelom monoalkilnih estera masnih kiselina i/ili parafinskih plinskih ulja dobivenih sintezom i/ili hidrotretiranjem, nefosilnog podrijetla, većim od 20 %, u tom trenutku obuhvaćenih oznakama KN ex 1516 20 98 (oznaka TARIC 1516209820), ex 1518 00 91 (oznaka TARIC 1518009120), ex 1518 00 99 (oznaka TARIC 1518009920), ex 2710 19 41 (oznaka TARIC 2710194120), 3824 90 91, ex 3824 90 97 (oznaka TARIC 3824909787) i podrijetlom iz Sjedinjenih Američkih Država („SAD” ili „dotična zemlja”). Kompenzacijska pristojba uvedena tom Uredbom dalje u tekstu naziva se „postojeće mjere”.

(2) Nakon ispitnog postupka protiv izbjegavanja mjera Vijeće je Provedbenom uredbom (EU) br. 443/2011 (3) konačnu kompenzacijsku pristojbu uvedenu Uredbom (EZ) br. 598/2009 proširilo na uvoz u Uniju biodizela otpremljenog iz Kanade, bez obzira na to je li deklariran kao podrijetlom iz Kanade ili ne, osim onog koji su proizvela društva BIOX Corporation, Oakville i Rothsay Biodiesel, Guelph, Ontario, Kanada. Vijeće je istom Uredbom proširilo i konačnu kompenzacijsku pristojbu uvedenu Uredbom (EZ) br. 598/2009 na uvoz biodizela u mješavini s masenim udjelom monoalkilnih estera masnih kiselina i/ili parafinskih plinskih ulja dobivenih sintezom i/ili hidrotretiranjem od 20 % ili manjim, nefosilnog podrijetla, podrijetlom iz Sjedinjenih Američkih Država.

1.2. Mjere na snazi u odnosu na ostale treće zemlje

(3) Izvan područja primjene ovog postupka antidampinške mjere za biodizel trenutačno su na snazi za izvoz iz Argentine i Indonezije (4).

1.3. Zahtjev za reviziju

(4) Nakon objave obavijesti o predstojećem isteku (5) kompenzacijskih mjera koje su na snazi na uvoz biodizela podrijetlom iz Sjedinjenih Američkih Država, Europska komisija („Komisija”) zaprimila je zahtjev za reviziju u skladu s člankom 18. Osnovne uredbe.

(5) Zahtjev je 9. travnja 2014. podnio Europski odbor za biodizel („podnositelj zahtjeva”) u ime proizvođača iz Unije koji čine više od 25 % ukupne proizvodnje biodizela u Uniji. Zahtjev se temeljio na pretpostavci da bi istek mjera za posljedicu vjerojatno imao ponavljanje subvencioniranja i štete industriji Unije.

1.4. Pokretanje revizije zbog predstojećeg isteka mjera

(6) Nakon savjetovanja s Odborom osnovanim člankom 15. stavkom 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1225/2009 (6) Komisija je utvrdila da postoje dostatni dokazi koji opravdavaju pokretanje revizije zbog predstojećeg isteka mjera te je 10. srpnja 2014. u obavijesti objavljenoj u Službenom listu Europske unije („Obavijest o pokretanju postupka”) (7) najavila pokretanje revizije zbog predstojećeg isteka mjera u skladu s člankom 18. Osnovne uredbe. Komisija je istog dana pokrenula reviziju nakon isteka antidampinških mjera na snazi za uvoz biodizela podrijetlom iz SAD-a. (8) Radi se o usporednom, ali različitom postupku koji je uređen zasebnom Uredbom.

(7) Komisija je, prije pokretanja revizije zbog predstojećeg isteka mjera i u skladu s člankom 22. stavkom 1. i člankom 10. stavkom 7. Osnovne uredbe, obavijestila Vladu Sjedinjenih Američkih Država („Vlada SAD-a”) da je primila primjereno dokumentirani zahtjev za reviziju i pozvala Vladu SAD-a na savjetovanja u cilju razjašnjavanja situacije u pogledu sadržaja zahtjeva za reviziju i postizanja zajedničkog rješenja. Vlada SAD-a prihvatila je ponuđena savjetovanja te su savjetovanja kasnije održana 3. srpnja 2014. Tijekom savjetovanja nije bilo moguće postići zajedničko rješenje. Međutim, primjereno su uzete u obzir primjedbe koje su dostavila tijela Vlade SAD-a.

1.5. Razdoblje ispitnog postupka revizije i razmatrano razdoblje

(8) Ispitnim postupkom o vjerojatnosti nastavka ili ponavljanja subvencije obuhvaćeno je razdoblje od 1. srpnja 2013. do 30. lipnja 2014. („razdoblje ispitnog postupka revizije” ili „RIPR”). Ispitivanjem kretanja važnih za procjenu vjerojatnosti ponavljanja štete obuhvaćeno je razdoblje od 1. siječnja 2011. do 30. lipnja 2014. („razmatrano razdoblje”).

1.6. Zainteresirane strane

(9) Komisija je u Obavijesti o pokretanju postupka pozvala sve zainteresirane strane da joj se obrate radi sudjelovanja u ispitnom postupku. Osim toga, Komisija je o pokretanju ispitnog postupka posebno obavijestila podnositelja zahtjeva, druge proizvođače iz Unije koji su joj poznati, proizvođače izvoznike u SAD-u i nadležna tijela SAD-a, uvoznike, dobavljače, korisnike i trgovce koji su joj poznati te udruženja za koja se zna da se pokretanje ispitnog postupka na njih odnosi te ih je pozvala na sudjelovanje.

(10) Zainteresirane strane dobile su priliku dostaviti primjedbe na pokretanje ispitnog postupka i zatražiti saslušanje Komisije i/ili službenika za saslušanja u trgovinskim postupcima.

1.7. Odabir uzorka

(11) Komisija je u Obavijesti o pokretanju postupka navela da bi u skladu s člankom 27. Osnovne uredbe mogla provesti odabir uzorka zainteresiranih strana.

(a) Odabir uzorka proizvođača iz Unije

(12) Komisija je u Obavijesti o pokretanju postupka navela da je odabrala privremeni uzorak proizvođača iz Unije. Komisija je uzorak odabrala na temelju najvećih reprezentativnih obujma proizvodnje i prodaje istodobno osiguravajući zemljopisnu rasprostranjenost. Privremeni uzorak sastojao se od sedam proizvođača iz Unije iz sedam različitih država članica, koji su činili gotovo 30 % proizvodnje biodizela u Uniji. Komisija je pozvala zainteresirane strane da ulože primjedbe na privremeni uzorak.

(13) Jedno društvo sa sjedištem u Italiji zatražilo je da bude uključeno u uzorak. Međutim, to je društvo svoju djelatnost započelo tek krajem 2013. nakon što je postrojenje za proizvodnju biodizela preuzelo od drugog talijanskog proizvođača biodizela, uključenog u privremeni uzorak. Zbog nedostatka povijesnih podataka potrebnih za procjenu relevantnih kretanja tijekom razmatranog razdoblja i činjenice da je drugo talijansko društvo već bilo uključeno u privremeni uzorak, odlučeno je da se to društvo ne uključi u uzorak.

(14) Američki Državni odbor za biodizel (National Biodiesel Board – „NBB”) iznio je primjedbu da se privremeno odabrani uzorak razlikuje od uzorka odabranog u prethodnim ispitnim postupcima u pogledu biodizela, a posebno je naveo dva društva s povećim obujmom proizvodnje i prodaje koji nisu uključeni u privremeni uzorak. Međutim, dva društva koja je naveo NBB ili su povezana s nekim drugim društvom sa znatnim obujmom prodaje koje je već uključeno u uzorak ili je obujam njihove prodaje manji od obujma prodaje privremeno odabranog društva u istoj državi članici. Prema tome, uvrštenjem bilo kojeg od tih dvaju društava ne bi se promijenila reprezentativnost privremeno odabranog uzorka. Stoga je potvrđeno da je privremeno odabrani uzorak reprezentativan uzorak industrije Unije.

(15) Nakon konačne objave Vlada SAD-a tvrdila je da se uzorak koji predstavlja 30 % industrije Unije ne može smatrati reprezentativnim za industriju biodizela u Uniji u cjelini i da je mikroekonomske pokazatelje bilo potrebno šire analizirati. Vlada SAD-a upućuje na nalaz Žalbenog tijela WTO-a u predmetu EZ – elementi za pričvršćivanje u kojem je uzorak od 27 % smatran malim u odnosu na cjelinu i činio bi najveći udjel samo u slučaju podijeljenih industrija.

(16) Komisija je, za razliku od ispitnog postupka u predmetu Elementi za pričvršćivanje, za potrebe ovog ispitnog postupka definirala industriju Unije kao cjelokupnu industriju, a ne samo kao društva u uzorku (uvodna izjava 151. u nastavku). Nadalje, svi su makroekonomski pokazatelji procijenjeni na temelju cjelokupne industrije, dok su samo neki mikroekonomski pokazatelji analizirani na razini društava u uzorku. Međutim, ukupna analiza stanja industrije Unije temeljila se na procjeni mikroekonomskih i makroekonomskih pokazatelja. U svakom slučaju, industrija Unije smatra se podijeljenom industrijom jer se sastoji od više od 200 proizvođača s poslovnim nastanima po cijeloj Uniji, od kojih su većina mali i srednji poduzetnici. Stoga Komisija zaključuje da je uzorak, koji predstavlja 30 % industrije Unije, reprezentativan i tvrdnja je stoga odbijena.

(b) Odabir uzorka uvoznika

(17) Kako bi odlučila je li odabir uzorka potreban i, ako jest, kako bi odabrala uzorak, Komisija je od nepovezanih uvoznika zatražila da dostave podatke određene u Obavijesti o pokretanju postupka.

(18) Tek je nekoliko nepovezanih uvoznika dostavilo zatražene podatke i pristalo da ih se uključi u uzorak. S obzirom na njihov malen broj Komisija je odlučila da odabir uzorka nije potreban.

(c) Odabir uzorka proizvođača izvoznika iz SAD-a

(19) Kako bi odlučila je li odabir uzorka potreban i, ako jest, kako bi odabrala uzorak, Komisija je od svih proizvođača izvoznika iz SAD-a zatražila da dostave podatke navedene u Obavijesti o pokretanju postupka. Osim toga, Komisija je od misije SAD-a pri Europskoj uniji zatražila da utvrdi ostale proizvođače izvoznike koji bi mogli biti zainteresirani za sudjelovanje u ispitnom postupku, ako postoje, i/ili da s njima stupi u kontakt.

(20) Iz SAD-a je Komisiji odgovor dostavilo 27 proizvođača, no samo ih je devet dostavilo podatke o izvoznoj i/ili domaćoj prodaji koji su zatraženi u Prilogu I. Obavijesti o pokretanju postupka za potrebe odabira uzorka. Nijedan od njih nije izvozio u Uniju tijekom RIPR-a. Komisija je odabrala uzorak od tri proizvođača izvoznika s najvećim obujmom domaće i izvozne prodaje. U skladu s člankom 27. stavkom 2. Osnovne uredbe provedeno je savjetovanje o odabiru uzorka sa svim proizvođačima izvoznicima za koje se zna da se postupak odnosi na njih te s nadležnim tijelima SAD-a. Nisu dostavljene nikakve primjedbe.

(21) Nijedan proizvođač u uzorku nije unutar zadanog roka dostavio odgovor na upitnik. Komisija je 7. listopada 2014. tri proizvođača u uzorku obavijestila da nije bilo odgovora.

(22) Jedan proizvođač izvoznik u uzorku 10. listopada 2014. obavijestio je Komisiju da je odlučio ne odgovoriti na upitnik. Ostala dva proizvođača izvoznika zatražila su razna produženja roka, koja su i bila odobrena, no nije dostavljen nijedan potpun odgovor.

(23) Komisija je 10. studenoga 2014. dopisom obavijestila tri društva u uzorku da namjerava primijeniti članak 28. Osnovne uredbe. O namjeri Komisije da primijeni članak 28. Osnovne uredbe obaviještena su i nadležna tijela SAD-a. Rok za dostavu primjedaba na dopis bio je 21. studenoga 2014.

(24) Do 21. studenoga 2014. dva društva u uzorku nisu uopće reagirala, a drugo društvo u uzorku objasnilo je da im je rok za dostavu odgovora bio prekratak.

(25) Komisija je stoga zaključila da nijedan proizvođač izvoznik u uzorku iz SAD-a nije surađivao u ispitnom postupku revizije zbog predstojećeg isteka mjera. Zbog toga je Komisija odlučila primijeniti odredbe članka 28. Osnovne uredbe i, u skladu s tim, da se nalazi, bili oni pozitivni ili negativni, mogu temeljiti na raspoloživim činjenicama.

1.8. Odgovori na upitnik i posjeti radi provjere

(26) Komisija je primila odgovore na upitnik od nadležnih tijela SAD-a, proizvođača iz Unije u uzorku i četiri korisnika/trgovca.

(27) Komisija je zatražila i provjerila sve podatke koje je smatrala potrebnima za određivanje subvencioniranja, proizišle štete i interesa Unije.

(28) Posjeti radi provjere obavljeni su u poslovnim prostorima sljedećih nadležnih tijela Sjedinjenih Američkih Država: Savezna nadležna tijela SAD-a — Ministarstvo financija (Department of Treasury – DOT) — Ministarstvo poljoprivrede (Department of Agriculture – USDA) Državna nadležna tijela — Državna nadležna tijela Floride, Tallahassee — Državna nadležna tijela Iowe, Des Moines — Državna nadležna tijela Kansasa, Topeka — Državna nadležna tijela Kentuckyja, Frankfort.

(29) Posjeti radi provjere obavljeni su u poslovnim prostorima sljedećih proizvođača iz Unije: — Bio-Oils Huelva S.L., Huelva, Španjolska — Biopetrol Rotterdam BV, Rotterdam, Nizozemska — Diester industrie SAS, Rouen, Francuska — Novaol S.R.L., Milano, Italija — Preol a.s., Lovosice, Češka — Rafineria Trzebinia S.A., Trzebinia, Poljska — Verbio Vereinigte BioEnergie AG, Leipzig, Njemačka.

1.9. Objava

(30) Komisija je 3. lipnja 2015. svim zainteresiranim stranama objavila bitne činjenice i razmatranja na temelju kojih je namjeravala zadržati antisubvencijske mjere na snazi te je pozvala sve zainteresirane strane da dostave primjedbe. Komisija je razmotrila primjedbe koje su iznijele zainteresirane strane i uzela ih u obzir, kad je to bilo primjereno.

(31) Nakon konačne objave NBB je zatražio saslušanje službenika za saslušanje u trgovinskim postupcima i ono mu je odobreno.

2. PROIZVOD OBUHVAĆEN REVIZIJOM I ISTOVJETNI PROIZVOD

2.1. Proizvod obuhvaćen revizijom

(32) Proizvod obuhvaćen revizijom isti je kao onaj u ispitnom postupku koji je doveo do uvođenja postojećih mjera („početni ispitni postupak”), odnosno monoalkilni esteri masne kiseline i/ili parafinska plinska ulja, dobiveni sintezom i/ili hidrotretiranjem, nefosilnog podrijetla, uobičajeno poznati kao „biodizel”, u čistom obliku ili u mješavini s masenim udjelom monoalkilnih estera masnih kiselina i/ili parafinskih plinskih ulja dobivenih sintezom i/ili hidrotretiranjem većim od 20 %, nefosilnog podrijetla, podrijetlom iz Sjedinjenih Američkih Država („proizvod obuhvaćen revizijom”), trenutačno obuhvaćeni oznakama KN ex 1516 20 98, ex 1518 00 91, ex 1518 00 99, ex 2710 19 43, ex 2710 19 46, ex 2710 19 47, ex 2710 20 11, ex 2710 20 15, ex 2710 20 17, ex 3824 90 92, ex 3826 00 10 i ex 3826 00 90.

(33) Biodizel je gorivo iz obnovljivih izvora koje se upotrebljava u prometnom sektoru za dizelske motore. Ipak, konvencionalni motori ne mogu raditi na čisti biodizel, nego na mješavinu mineralnog dizela i ograničenog sadržaja biodizela.

(34) Biodizel koji se proizvodi u SAD-u pretežno je „metilni ester masnih kiselina” (fatty acid methyl ester – FAME) koji se dobiva iz širokog spektra biljnih ulja (sojino i palmino ulje, ulje uljane repice) i upotrijebljenog ulja za prženje, životinjskih masti ili biomase koji služe kao sirovina za biodizel. Pojam „ester” odnosi se na transesterifikaciju biljnih ulja, odnosno miješanje ulja s alkoholom. Pojam „metilni” odnosi se na metanol, koji je najčešće upotrebljavani alkohol u tom postupku, iako se u proizvodnom postupku može upotrijebiti i etanol, čime se dobivaju „etilni esteri masnih kiselina”.

(35) Sve vrste biodizela i biodizel u mješavinama, unatoč mogućim razlikama u smislu sirovina upotrijebljenih u proizvodnji ili odstupanja u proizvodnim postupcima, imaju jednaka ili vrlo slična osnovna fizička, kemijska i tehnička svojstva te se upotrebljavaju u iste svrhe. Mogućim promjenama proizvoda iz ispitnog postupka ne mijenjaju se njegova osnovna definicija, njegova svojstva ili dojam koji o tom proizvodu imaju različite strane. Posebno sa stajališta krajnjeg korisnika dizelskog goriva nije važno je li mješavina raspoloživa na crpki načinjena od određene sirovine za biodizel.

2.2. Istovjetni proizvod

(36) Kao i u početnom ispitnom postupku, biodizel koji se prodaje na domaćem tržištu u SAD-u i američki biodizel koji se prodaje za izvoz imaju ista osnovna fizička i tehnička svojstva i namjene. Slično tome, biodizel koji industrija Unije proizvodi i prodaje u Uniji ima ista osnovna fizička i tehnička svojstva i namjene kao proizvod koji se u Uniju izvozi iz SAD-a. Stoga su to istovjetni proizvodi za potrebe ovog ispitnog postupka u smislu članka 2. točke (c) Osnovne uredbe.

2.3. Tvrdnje u pogledu opsega proizvoda

(37) Vlada SAD-a tvrdila je da je dizel koji se proizvodi iz biomase (9) šira kategorija proizvoda od proizvoda obuhvaćenog revizijom. Međutim, kako je utvrđeno Uredbom o uvođenju kompenzacijskih pristojbi u početnom ispitnom postupku (10), sve vrste biodizela i mješavine biodizela, uključujući dizel proizveden iz biomase, smatraju se biodizelskim gorivima i dio su zakonodavnog paketa koji se odnosi na energetsku učinkovitost te obnovljive izvore energije i alternativna goriva. To je zato što biodizel proizveden iz biomase ima jednaka ili vrlo slična osnovna fizička i tehnička svojstva i namjenu kao biodizel dobiven iz drugih izvora. Nijedna zainteresirana strana nije osporila nalaz iz početnog ispitnog postupka i on nastavlja važiti u ovoj reviziji zbog predstojećeg isteka mjera. Zato je Komisija odbila tvrdnju Vlade SAD-a.

3. VJEROJATNOST NASTAVKA ILI PONAVLJANJA SUBVENCIJA

3.1. Uvodne napomene

(38) U skladu s člankom 18. stavkom 1. Osnovne uredbe Komisija je ispitala postoji li vjerojatnost da će zbog isteka postojećih mjera doći do nastavka ili ponavljanja subvencioniranja. Pojam ponavljanje podrazumijeva da subvencija ne mora biti na snazi u trenutku pokretanja postupka ili kada se donosi odluka o zadržavanju mjera. Komisija je stoga provjerila i je li vjerojatno ponavljanje subvencija koje su istekle nakon RIPR-a.

(39) Komisija je analizirala sve programe subvencija utvrđene u zahtjevu za reviziju i od nadležnih tijela SAD-a zatražila da joj dostave podatke o svim drugim eventualnim programima subvencija. Na temelju podataka sadržanih u odgovoru nadležnih tijela SAD-a na upitnik Komisije Komisija je analizirala sljedeće programe koji su bili na snazi tijekom RIPR-a: Savezni programi (a) Olakšica za mješavinu biodizela i olakšica za biodizel (b) Olakšica u sustavu poreza na dohodak malih proizvođača agro-biodizela (c) Olakšica za proizvodnju biogoriva od celuloze (d) Program za bioenergiju Ministarstva poljoprivrede SAD-a za napredna biogoriva Državni programi (a) Florida: Porezna olakšica za ulaganja u biogoriva Savezne države Floride (b) Iowa: Povrat poreza za proizvođače biodizela Savezne države Iowe (c) Kansas: Poticaj kvalificiranim proizvođačima biodizelskog goriva Savezne države Kansas (d) Kentucky: Porezna olakšica za proizvodnju biodizela Savezne države Kentucky

(40) Sljedeći programi neće se analizirati dalje u tekstu jer, na temelju podataka koje su dostavila nadležna tijela SAD-a, nisu aktivni, istekli su prije RIPR-a ili na temelju njih proizvođači biodizela iz SAD-a nisu tijekom RIPR-a ostvarili nikakvu korist: Savezni program Jamstva za zajmove za napredna biogoriva Državni programi i. Porezna olakšica za postrojenja za proizvodnju biogoriva Savezne države Alabame ii. Rabati i bespovratna sredstva za alternativna goriva Savezne države Arkansas iii. Program za razvoj goriva iz obnovljivih izvora Savezne države Illinois iv. Porezna olakšica za proizvodnju biodizela Savezne države Indiane v. Porezni poticaji za proizvodnju alternativnih goriva Savezne države Kentucky vi. Oslobođenje od poreza za opremu koja se upotrebljava za proizvodnju biodizela te biodizel koji se upotrebljava kao gorivo Savezne države Louisiane vii. Porezna olakšica za proizvodnju biogoriva Savezne države Maine viii. Poticaji za proizvodnju biogoriva Savezne države Maryland ix. Poticaji za proizvodnju biogoriva Savezne države Mississippi x. Fond za poticaje kvalificiranim proizvođačima biodizela Savezne države Missouri xi. Poticaj za imovinu za proizvodnju alternativnih goriva u okviru poreza na imovinu Savezne države Montane xii. Porezna olakšica za postrojenja za proizvodnju biogoriva Savezne države Montane xiii. Porezna olakšica za ulaganja u proizvodnju biogoriva Savezne države Nebraske xiv. Porezna olakšica za proizvodnju biogoriva Savezne države New York xv. Olakšica za postrojenja na biodiesel Savezne države Južne Karoline xvi. Program poticaja za proizvodnju goriva i biodizela Savezne države Teksas xvii. Bespovratna sredstva za proizvodnju biogoriva Savezne države Virginije xviii. Zajmovi i bespovratna sredstva za alternativna goriva Savezne države Washington xix. Porezna olakšica za proizvodnju biogoriva Savezne države Washington

3.2. Subvencioniranje uvoza tijekom RIPR-a – Savezni programi

3.2.1. Olakšica za mješavinu biodizela i olakšica za biodizel

3.2.1.1. Pravna osnova

(41) Glava 26. odjeljak 40.A i odjeljci 6426. i 6427. Zakonika SAD-a pravni su temelj za program porezne olakšice za proizvođače mješavina, trgovce na malo i krajnje korisnike biodizela. Njima su predviđene sljedeće olakšice za biodizelsko gorivo: i. olakšica za mješavinu biodizela („program 1 USD/galon”); ii. olakšica za biodizel; iii. olakšica za male proizvođače agro-biodizela.

(42) Olakšica u sustavu poreza na dohodak malih proizvođača agro-biodizela porezna je olakšica koja se primjenjuje samo na male proizvođače agro-biodizela. Taj se program razmatra u uvodnim izjavama 59. do 63. u nastavku.

3.2.1.2. Prihvatljivost

(43) Kako bi bilo prihvatljivo za olakšicu za mješavinu biodizela iz točke i. u prethodnoj uvodnoj izjavi 41., društvo mora proizvoditi mješavinu biodizela i dizelskog goriva, koja se prodaje kao gorivo ili za upotrebu kao gorivo.

(44) Osoba koja traži poticaj mora pribaviti potvrdu od proizvođača ili uvoznika biodizela kojom se utvrđuje proizvod i postotak biodizela i agro-biodizela (11) u proizvodu. Ta je olakšica u obliku olakšice u sustavu trošarina ili, ako je obveza društva s naslova trošarina manja od ukupne olakšice u sustavu trošarina, to društvo može potraživati preostalu olakšicu kao povrat olakšice u sustavu poreza na dohodak. Povrat olakšice u sustavu poreza na dohodak olakšica je koju porezni obveznik može iskoristiti za porez na dohodak ili izravno plaćanje. Radi se o povratu jer se višak olakšice može isplatiti poreznom obvezniku izravno u novcu ako je olakšica veća od porezne obveze pojedinca.

(45) Olakšica za biodizel iz točke ii. u prethodnoj uvodnoj izjavi 41. nepovratna je olakšica u sustavu poreza na dohodak za trgovce na malo ili krajnje korisnike čistog biodizela. Olakšica za čisti biodizel dostupna je samo osobi koja stavlja galon čistog biodizela u spremnik za gorivo u vozilu ili ga upotrebljava kao gorivo. Potrebno je napomenuti da bi i proizvođači biodizela koji proizvode vlastiti biodizel mogli ostvariti tu olakšicu. Stoga, kako bi potraživao olakšicu, proizvođač biodizela mora djelovati kao trgovac na malo (stavljati galon biodizela u spremnik za gorivo krajnjeg korisnika) ili krajnji korisnik (npr. stavljati biodizel u vlastita vozila).

3.2.1.3. Praktična provedba

(46) Za biodizel koji se miješa s mineralnim dizelskim gorivom može se dobiti olakšica za mješavinu biodizela u sustavu trošarina ili u sustavu poreza na dohodak. Tijekom RIPR-a prevladavala je olakšica od 1 USD po galonu za sve vrste biodizela, tj. uključujući agro-biodizel i dizel dobiven od biomase.

(47) Konačna porezna olakšica za mješavinu goriva ovisi o udjelu biodizela u toj mješavini. Najmanji zahtjev, koji je ujedno i najčešća praksa, jest dodavanje 0,1 % mineralnog dizela u 99,9 % biodizela (taj se miješani proizvod u SAD-u naziva B99) jer se time osigurava dobivanje najveće porezne olakšice. Udjel biodizela u miješanom proizvodu uvjet je za poreznu olakšicu (npr. 100 galona B99 sadržavat će 99,9 galona biodizela i bit će prihvatljivo za poreznu olakšicu od 99,90 USD). Pretvaranje biodizela iz čistog proizvoda (B100) u miješani proizvod (B99) jednostavan je postupak. Pretpostavlja dodavanje 0,1 % mineralnog dizela u čisti biodizela i ne uključuje veliku promjenu dotičnog proizvoda. Radi se o miješanju zbog kojeg proizvod postaje prihvatljiv za olakšicu.

(48) Proizvođači biodizela mogu zatražiti poticaj kada sami obavljaju djelatnost miješanja. Proizvođač mora miješati čisti biodizel s mineralnim dizelskim gorivom. U smislu prihvatljivosti za poticaj, ne postoje razlike između miješanog biodizela namijenjenog za domaću prodaju i za izvoznu prodaju.

(49) Društva koja ne proizvode, nego kupuju čisti biodizel i miješaju ga u mješavinu biodizela isto tako imaju pravo na poreznu olakšicu. Ta društva moraju pribaviti potvrdu od proizvođača ili uvoznika (i, ako je primjenjivo, od svih uključenih preprodavača) biodizela kojom proizvođač u biti potvrđuje da nije potraživao poreznu olakšicu. Ta je potvrda prenosiva i imatelju daje pravo na poreznu olakšicu od 1 USD po galonu čistog biodizela.

(50) Poticaj se može zatražiti kao olakšica u pogledu obveza u sustavu trošarina ili u sustavu poreza na dohodak ili kao izravna isplata u novcu. Ukupan iznos poticaja ostaje isti (1 USD po galonu) neovisno o tome traži li se taj poticaj u obliku olakšice u sustavu trošarina, olakšice u sustavu poreza na dohodak, izravnog plaćanja poreznom obvezniku ili pak u bilo kojoj kombinaciji prethodno navedenih oblika poticaja.

(51) Zakonikom SAD-a propisuje se da se olakšica za mješavinu biodizela ne odobrava, osim ako društvo (proizvođač mješavine) koje proizvodi mješavinu biodizela i mineralnog dizela pribavi potvrdu („potvrda za biodizel”) od proizvođača biodizela kojom proizvođač potvrđuje, među ostalim, količinu biodizela na koju se potvrda odnosi te je li biodizel agro-biodizel ili neki drugi biodizel. Ako društvo koje proizvodi biodizel kasnije miješa taj biodizel s mineralnim dizelom i potražuje poreznu olakšicu, to će društvo dostaviti potvrdu za biodizel zajedno s potrebnom dokumentacijom kako bi podnijelo zahtjev za olakšicu. Osoba koja primi potvrdu za biodizel, a kasnije proda biodizel bez proizvodnje mješavine biodizela, dužna je kupcu dostaviti potvrdu za biodizel te „izjavu preprodavača biodizela”. Drugim riječima, društvo koje miješa mješavinu i potražuje poreznu olakšicu može dobiti potvrdu za biodizel izravno od proizvođača biodizela ili neizravno od preprodavača biodizela. Stoga je ta potvrda prenosiva i nositelju daje pravo na poreznu olakšicu u iznosu od 1 USD po galonu za broj galona biodizela koji je podnositelj zahtjeva upotrijebio u proizvodnji bilo kakve mješavine biodizela.

(52) Tijekom razdoblja revizije nisu postali raspoloživi nikakvi podatci kojima bi se doveo u pitanje zaključak iz početnog ispitnog postupka da je sav biodizel subvencioniran tom poreznom olakšicom.

(53) U pogledu olakšice za biodizel, za razliku od prethodnog ispitnog postupka kada je prevladavala olakšica od 1 USD po galonu nemiješanog (čistog) agro-biodizela, ili 0,50 USD za svaki galon drugog nemiješanog biodizela, trgovac na malo (ili proizvođač biodizela koji djeluje kao trgovac na malo) ili krajnji korisnik nemiješanog biodizela sada može potraživati 1,00 USD po galonu nemiješanog (čistog) agro-biodizela ili drugih vrsta biodizela te dizela proizvedenog od biomase kao nepovratnu olakšicu u sustavu poreza na dohodak za opće poslovanje. Nepovratna olakšica za opće poslovanje jest olakšica poreza na dohodak dotičnog poslovnog subjekta. Nepovratna je jer, ako su olakšice poslovnog subjekta veće od njegove porezne obveze, višak olakšice ne može se tom poslovnom subjektu isplatiti izravno u novcu. Međutim, prema podatcima koje su dostavila nadležna tijela SAD-a, olakšica u sustavu poreza na dohodak za poslovanje odobrena za jednu godinu može se prenijeti na razdoblje od prethodne dvije godine i sljedećih dvadeset godina.

(54) Nadležna tijela SAD-a potvrdila su neki proizvođači biodizela ostvarili korist od te olakšice tijekom RIPR-a djelujući kao trgovci na malo ili korisnici, ali nisu mogla utvrditi točnu količinu koristi koje su ti proizvođači primili tijekom RIPR-a.

3.2.1.4. Zaključak

(55) Olakšica za mješavinu biodizela te olakšica za biodizel moraju se smatrati fiskalnim poticajem neovisno o tome jesu li odobrene kao plaćanje u novcu (što je moguće samo u slučaju olakšice za mješavinu biodizela) ili se mora izvršiti prijeboj s poreznim obvezama (što se primjenjuje na obje porezne olakšice)

(56) Komisija smatra da ti programi čine subvenciju u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočki i. i ii. Osnovne uredbe jer Vlada Sjedinjenih Američkih Država programom daje financijski doprinos u obliku izravnih bespovratnih sredstava (plaćanja u novcu, što je moguće samo u slučaju olakšice za mješavinu biodizela) i odustajanja od naplate prihoda koji bi inače dospjeli na plaćanje (prijeboj poreza) (primjenjivo na obje porezne olakšice). Društva na temelju primljenih poticaja ostvaruju korist.

(57) Programi su ograničeni na društva koja djeluju u industriji biodizela i stoga se smatraju specifičnima na temelju članka 4. stavka 2. točke (a) Osnovne uredbe pa su stoga podložni uvođenju kompenzacijskih mjera.

(58) Konačno, budući da je programom olakšice za mješavinu biodizela predviđena subvencija od 1 USD po galonu za sve vrste biodizela, Komisija smatra da je tim programom osiguran znatan iznos subvencija proizvođačima izvoznicima biodizela iz SAD-a te je stoga i dalje bio najvažniji program tijekom RIPR-a.

3.2.2. Olakšica u sustavu poreza na dohodak malih proizvođača agro-biodizela

3.2.2.1. Pravna osnova

(59) Glavom 26. odjeljkom 40.A Zakonika SAD-a predviđena je i olakšica u sustavu poreza na dohodak malih proizvođača agro-biodizela.

3.2.2.2. Prihvatljivost

(60) Taj je program dostupan samo malim proizvođačima čistog agro-biodizela. Proizvođači mješavina ili trgovci koji kupuju, ali ne proizvode biodizel nisu prihvatljivi za tu olakšicu. Mali proizvođač svaka je osoba čiji proizvodni kapacitet nije veći od 60 milijuna galona agro-biodizela godišnje. Mali proizvođač agro-biodizela može potraživati nepovratnu olakšicu u sustavu poreza na dohodak za opće poslovanje od 0,10 USD za svaki galon proizvedenog agro-biodizela. Kvalificirana proizvodnja proizvođača ne smije biti veća od 15 milijuna galona po svakoj poreznoj godini. Kako bi proizvođač mogao potraživati olakšicu, agro-biodizel mora se upotrebljavati kao gorivo, prodavati za upotrebu kao gorivo ili upotrebljavati za proizvodnju mješavine biodizela i dizelskog goriva koja se upotrebljava kao gorivo ili prodaje za upotrebu kao gorivo. Stoga mali proizvođači agro-biodizela mogu taj program kombinirati s programom olakšice za mješavinu biodizela i tako ukupno dobiti 1,10 USD/galon. Za razliku od njih, veliki proizvođači agro-biodizela prihvatljivi su samo za program olakšice za mješavinu biodizela.

3.2.2.3. Praktična provedba

(61) Zahtjevi za nepovratne olakšice u sustavu poreza na dohodak za opće poslovanje podnose se svake godine kada podnositelj zahtjeva podnosi i prijavu poreza na dohodak. Olakšica za svaki galon koji je podnositelj zahtjeva proizveo tijekom odgovarajuće porezne godine, najviše do 15 milijuna galona, prebija se s obvezom koju podnositelj zahtjeva ima s naslova poreza na dobit. Ako je porezna obveza podnositelja zahtjeva manja od iznosa olakšice koja se potražuje, višak se prenosi na sljedeće porezne godine.

3.2.2.4. Zaključak

(62) Komisija smatra da taj program čini subvenciju u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. Osnovne uredbe jer Vlada Sjedinjenih Američkih Država programom daje financijski doprinos u obliku odustajanja od naplate prihoda koji bi inače dospjeli na plaćanje. Društva na temelju primljenih poticaja ostvaruju korist.

(63) Program je ograničen na društva koja proizvode biodizel i stoga se smatra specifičnim na temelju članka 4. stavka 2. točke (a) Osnovne uredbe pa je stoga podložan uvođenju kompenzacijskih mjera.

3.2.3. Program za bioenergiju za napredna biogoriva

3.2.3.1. Pravna osnova

(64) Program za bioenergiju Ministarstva poljoprivrede SAD-a za napredna biogoriva uređen je glavom IX. odjeljkom 9005. Zakona o sigurnosti poljoprivrednih gospodarstava i ulaganju u ruralna područja iz 2002. („Prijedlog zakona o poljoprivrednim gospodarstvima iz 2002.”). Bilo je planirano da taj program istekne 2012., ali je produljen 2013. i kasnije 2014. Zakonom o poljoprivredi iz 2014. program je produljen za dodatnih pet godina, do kraja 2018.

3.2.3.2. Prihvatljivost

(65) Tim se programom pružaju izravna bespovratna sredstva proizvođačima naprednih biogoriva, koja se općenito definiraju kao „gorivo dobiveno iz biomase, osim iz škroba od kukuruznog zrna” Tom je definicijom obuhvaćen dizel proizveden iz biomase (12). Najviše pet posto sredstava iz programa može se dodijeliti prihvatljivim proizvođačima čiji kapacitet za rafiniranje premašuje 150 000 000 galona naprednog biogoriva godišnje. Proizvođači mješavina nisu prihvatljivi za ovaj program.

3.2.3.3. Praktična provedba

(66) Sudionici primaju izravna plaćanja od države nakon što su podnijeli zahtjev za program. Proizvođači se najprije moraju registrirati pri nadležnom tijelu i potpisati ugovor. Proizvođači moraju podnijeti zahtjeve za plaćanje za svako tromjesečje fiskalne godine kako bi primili plaćanje za proizvodnju naprednog biogoriva za to tromjesečje. Plaćanja se vrše za stvarnu i za povećanu proizvodnju. Plaćanja za stvarnu proizvodnju izračunavaju se tromjesečno za iznos stvarno proizvedenog naprednog biogoriva svakog tromjesečja.

(67) Plaćanja za povećanu proizvodnju vrše se za količinu prihvatljivog naprednog biogoriva proizvedenog u fiskalnoj godini koja je bila veća od količine proizvedene u prethodnim fiskalnim godinama (od 2009.).

(68) Sredstva se dijele među svim proizvođačima koji se jave na temelju Btu (13) vrijednosti proizvodnje. Sredstva se podjednako raspoređuju među proizvođačima ovisno o Btu vrijednosti.

3.2.3.4. Zaključak

(69) Komisija smatra da taj program čini subvenciju u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke i. Osnovne uredbe jer Vlada Sjedinjenih Američkih Država programom daje financijski doprinos u obliku izravnih bespovratnih sredstava. Društva na temelju primljenih poticaja ostvaruju korist.

(70) Program je ograničen na društva koja proizvode biodizel i stoga se smatra specifičnim na temelju članka 4. stavka 2. točke (a) Osnovne uredbe pa je stoga podložan uvođenju kompenzacijskih mjera.

3.2.4. Olakšica za proizvodnju biogoriva od celuloze

3.2.4.1. Pravna osnova

(71) Program postoji od 1. siječnja 2009., a uspostavljen je Zakonom o hrani, očuvanju i energiji iz 2008. Nakon 1. siječnja 2011. program je produljen na isti način kao i ostala tri programa (vidjeti pojedinosti u odjeljku 3.4.1. u nastavku). Zakonom donesenim 19. prosinca 2014. program je retroaktivno ponovno uspostavljen za cijelu 2014. (14), ali društva mogu poreznu olakšicu stečenu u okviru tog programa prenijeti na razdoblje do najviše sljedećih 20 godina.

3.2.4.2. Prihvatljivost

(72) Ovim je programom predviđena nepovratna olakšica u sustavu poreza na dohodak za opće poslovanje od 1,01 USD po galonu za biodizel druge generacije koji se upotrebljava kao gorivo ili se prodaje za upotrebu kao gorivo. Prihvatljivi su proizvođači, uključujući proizvođače biodizela dobivenog od lignocelulozne ili hemicelulozne tvari koja je raspoloživa na obnovljivoj ili stalnoj osnovi te proizvođače goriva na bazi algi.

3.2.4.3. Praktična provedba

(73) Nadležna tijela SAD-a nisu dostavila detaljne brojčane podatke o koristima pruženima tijekom RIPR-a. Tvrdila su da će podatke o koristima za 2013. saznati do listopada 2015., a za 2014. do 2016. Međutim, čini se da u okviru programa proizvođači dizela koji ispunjuju uvjete za gorivo druge generacije nisu ostvarili koristi. To je posljedica činjenice da se dosad takav dizel nije proizvodio u komercijalne svrhe i da su količine koje su se proizvodile i prodavale na tržištu bile prilično zanemarive.

3.2.4.4. Zaključak

(74) S obzirom na prethodno navedeno Komisija ne smatra da su tim programom proizvođači biodizela ostvarili koristi tijekom RIPR-a i nije analizirala utjecaj tog programa na mogući nastavak i/ili ponavljanje subvencioniranja.

3.3. Subvencioniranje uvoza tijekom RIPR-a – državni programi

3.3.1. Porezna olakšica za ulaganja u biogoriva Savezne države Floride

3.3.1.1. Pravna osnova

(75) Pravna osnova ovog programa koji provodi Ministarstvo poljoprivrede i potrošačkih usluga Savezne države Floride jest odjeljak 220.192 Zakona Floride (Florida Statutes).

3.3.1.2. Prihvatljivost

(76) Programom porezne olakšice za ulaganja u tehnologije za obnovljivu energiju pruža se godišnja olakšica u sustavu poreza na dobit svim prihvatljivim subjektima za sve kapitalne troškove, troškove poslovanja i održavanja te troškove istraživanja i razvoja koji su nastali između 1. srpnja 2012. i 30. lipnja 2016. u pogledu ulaganja u proizvodnju, skladištenje i distribuciju biodizela, etanola i ostalog obnovljivog goriva u Saveznoj državi Floridi.

3.3.1.3. Praktična provedba

(77) Ministarstvo mora primiti zahtjev za poreznu olakšicu najkasnije 1. studenoga svake godine, a zahtjevi se razmatraju po redoslijedu podnošenja. Zahtjevi moraju sadržavati popratnu dokumentaciju za sve prihvatljive troškove. Podnositelji zahtjeva moraju dostaviti i sažetak u kojem opisuju kako se materijali upotrebljavaju s obzirom na ulaganje u proizvodnju, skladištenje i distribuciju biodizela (B10-B100), etanola (E10-E100) ili drugih obnovljivih goriva u Floridi. Osim toga, podnositelji zahtjeva moraju zajedno s ispunjenim zahtjevom dostaviti opis utjecaja projekta na gospodarstvo Floride.

(78) Programom se nudi godišnja olakšica u okviru poreza na dobit koja iznosi 75 % (do 1 milijun USD po poreznom obvezniku i 10 milijuna USD ukupno po fiskalnoj godini Savezne države) svih kapitalnih troškova, troškova poslovanja i održavanja te troškova istraživanja i razvoja u pogledu ulaganja u proizvodnju, skladištenje i distribuciju, među ostalim, biodizela i ostalog obnovljivog goriva u toj Saveznoj državi. Olakšica iznosi do 1 milijun USD po poreznom obvezniku, a neiskorišteni dio može se prenijeti na buduće razdoblje i iskoristiti u fiskalnim godinama od 1. siječnja 2013. do 31. prosinca 2018., nakon čega prijenos olakšice istječe i više se ne može iskoristiti.

3.3.1.4. Zaključak

(79) Komisija smatra da taj program čini subvenciju u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. Osnovne uredbe jer Savezna država Florida programom daje financijski doprinos u obliku odustajanja od naplate prihoda koji bi inače dospjeli na plaćanje. Društva na temelju primljenih poticaja ostvaruju korist.

(80) Program je ograničen na društva koja proizvode biodizel i druge vrste goriva i stoga se smatra specifičnim na temelju članka 4. stavka 2. točke (a) Osnovne uredbe pa je stoga podložan uvođenju kompenzacijskih mjera.

3.3.2. Povrat poreza za proizvođače biodizela Savezne države Iowe

3.3.2.1. Pravna osnova

(81) Pravna osnova ovog programa koji provodi Porezna uprava Savezne države Iowe jest odjeljak 423.4(9) Zakonika Iowe.

3.3.2.2. Prihvatljivost

(82) Proizvođač mora biti proizvođač biodizela, registriran pri Agenciji Sjedinjenih Američkih Država za zaštitu okoliša, u skladu s 40 C.F.R. §79.4. Biodizel mora biti za upotrebu u gorivu koje je mješavina biodizela u skladu s odjeljkom 214.A2 Zakonika Iowe. Biodizel mora biti proizveden u Iowi.

3.3.2.3. Praktična provedba

(83) Prihvatljivi proizvođači biodizela moraju podnijeti zahtjev za povrat uz navođenje podataka o broju galona biodizela proizvedenog tijekom tromjesečja. Porezna uprava razmatra zahtjev za povrat te, ako ga odobri, izdaje ček s povratom svakom proizvođaču biodizela.

(84) Zahtjevi za povrat podnose se u travnju, srpnju, listopadu i siječnju svake godine, a čekovi s povratom izdaju se u svibnju, kolovozu, studenome i veljači svake godine.

(85) Programom se pruža povrat od 0,03 USD po galonu biodizela proizvedenog u Iowi (0,03 USD za 2012., 0,025 USD za 2013. i 0,02 USD za razdoblje od 2014. do 2017.). Povrat je ograničen na prvih 25 milijuna galona proizvedenih u svakom postrojenju.

3.3.2.4. Zaključak

(86) Komisija smatra da taj program čini subvenciju u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. Osnovne uredbe jer Savezna država Iowa programom daje financijski doprinos u obliku odustajanja od naplate prihoda koji bi inače dospjeli na plaćanje. Društva na temelju primljenih poticaja ostvaruju korist.

(87) Program je ograničen na društva koja proizvode biodizel i druge vrste goriva i stoga se smatra specifičnim na temelju članka 4. stavka 2. točke (a) Osnovne uredbe pa je stoga podložan uvođenju kompenzacijskih mjera.

3.3.3. Poticaj kvalificiranim proizvođačima biodizelskog goriva Savezne države Kansas

3.3.3.1. Pravna osnova

(88) Pravnu osnovu za ovaj program koji provodi Porezna uprava Savezne države Kansas čine Zakoni Kansasa (Kansas Statutes Annotated (K.S.A.)) 79-34,155 do 79-34,159 i Upravni propisi Kansasa (Kansas Administrative Regulations (K.A.R.)) 92-27-1 do 92-27-5 Program istječe 1. srpnja 2016.

3.3.3.2. Prihvatljivost

(89) Fond za poticaje proizvođačima biodizelskog goriva Savezne države Kansas pruža izravna bespovratna sredstva od 0,30 USD po galonu proizvođačima biodizela s poslovnim nastanom u Saveznoj državi Kansas. Plaćanje poticaja ovisi o raspoloživim sredstvima, a raspodjeljuju se razmjerno, ako je potrebno.

(90) Program posljednjih godina nije imao dovoljno sredstava i u ovom se trenutku nikakvo financiranje ne planira do 1. srpnja 2015. Program isto tako nije primio nikakva sredstva nakon 1. srpnja 2014. Ipak, nekoliko je proizvođača iz SAD-a ostvarilo korist u okviru tog programa tijekom RIPR-a. Osim toga, ne može se isključiti da bi se dio ili ukupan iznos sredstava predviđenih u zakonskim aktima (875 000 USD po tromjesečju) mogao dodijeliti programu nakon 1. srpnja 2015.

3.3.3.3. Zaključak

(91) Komisija smatra da taj program čini subvenciju u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke i. Osnovne uredbe jer Savezna država Kansas programom daje financijski doprinos u obliku izravnih bespovratnih sredstava. Društva na temelju primljenih poticaja ostvaruju korist.

(92) Program je ograničen na društva koja proizvode biodizel i druge vrste goriva i stoga se smatra specifičnim na temelju članka 4. stavka 2. točke (a) Osnovne uredbe pa je stoga podložan uvođenju kompenzacijskih mjera.

3.3.4. Porezna olakšica za proizvodnju biodizela Savezne države Kentucky

3.3.4.1. Pravna osnova

(93) Pravnu osnovu za ovaj program koji provodi Porezna uprava Savezne države Kentucky čine Revidirani zakoni Kansasa (Kentucky Revised Statues (KRS)) 154.27 i Upravni propisi Kentuckyja (Kentucky Administrative Regulations (KAR)) 307 KAR 1:040.

3.3.4.2. Prihvatljivost

(94) Svi proizvođači biodizela, proizvođači mješavine biodizela ili proizvođači obnovljivog dizela s poslovnim nastanom u Kentuckyju imaju pravo na poreznu olakšicu za proizvodnju.

3.3.4.3. Praktična provedba

(95) Prihvatljivi podnositelj zahtjeva mora podnijeti zahtjev Poreznoj upravi najkasnije do 15. siječnja za prethodnu kalendarsku godinu. Podnositelj zahtjeva mora dostaviti dokaz da proizvedeni biodizel ispunjuje određene zahtjeve u pogledu specifikacija.

(96) Podnositelj zahtjeva koji potražuje poreznu olakšicu mora svojoj poreznoj prijavi na kojoj se potražuje porezna olakšica priložiti potvrdu o olakšici koju je izdala Uprava.

(97) Stopa olakšice iznosi jedan dolar (1 USD) po galonu biodizela koji je proizveo proizvođač biodizela, jedan dolar (1 USD) po galonu biodizela koji proizvođač mješavine biodizela upotrebljava u postupku miješanja i jedan dolar (1 USD) po galonu obnovljivog dizela (to jest, dizela iz biomase) koji je proizveo proizvođač obnovljivog dizela, osim ako ukupan iznos odobrene olakšice za sve proizvođače biodizela, proizvođače mješavine biodizela i proizvođače obnovljivog dizela ne premašuje godišnju gornju granicu porezne olakšice za biodizel i obnovljivi biodizel.

(98) Kombinirana godišnja gornja granica za porezne olakšice za biodizel i obnovljivi biodizel za 2013. i 2014. iznosila je 10 milijuna USD u skladu s Revidiranim zakonima Kansasa 141.422 (1)(c).

(99) Ako ukupni iznos odobrene olakšice za sve proizvođače biodizela, proizvođače mješavine biodizela i proizvođače obnovljivog dizela premašuje godišnju gornju granicu porezne olakšice za biodizel i obnovljivi biodizel, Uprava određuje iznos olakšice koju prima svaki proizvođač biodizela, proizvođač mješavine biodizela i proizvođač obnovljivog dizela tako da pomnoži godišnju gornju granicu porezne olakšice za biodizel i obnovljivi biodizel razlomkom, čiji je brojnik iznos odobrene olakšice za proizvođača biodizela, proizvođača mješavine biodizela i proizvođača obnovljivog dizela, a nazivnik ukupna odobrena olakšica za sve proizvođače biodizela, proizvođače mješavine biodizela i proizvođače obnovljivog dizela.

3.3.4.4. Zaključak

(100) Komisija smatra da taj program čini subvenciju u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. Osnovne uredbe jer Savezna država Kentucky programom daje financijski doprinos u obliku odustajanja od naplate prihoda koji bi inače dospjeli na plaćanje. Društva na temelju primljenih poticaja ostvaruju korist.

(101) Program je ograničen na društva koja proizvode biodizel i druge vrste goriva i stoga se smatra specifičnim na temelju članka 4. stavka 2. točke (a) Osnovne uredbe pa je stoga podložan uvođenju kompenzacijskih mjera.

3.4. Vjerojatnost nastavka ili ponavljanja subvencioniranja

(102) Kao i u početnom ispitnom postupku, glavni je program i dalje bio program olakšice za mješavinu biodizela. Taj je program bio na snazi tijekom RIPR-a, ali je istekao 31. prosinca 2014. Njegov zakonodavni razvoj i vjerojatnost njegova ponovnog uvođenja analiziraju se u nastavku, zajedno s olakšicom za biodizel i olakšicom u sustavu poreza na dohodak malih proizvođača agro-biodizela.

3.4.1. Istek i produljenje triju saveznih programa

(103) Ta tri savezna programa (olakšica za mješavinu biodizela, olakšica za biodizel i olakšica za male proizvođača agro-biodizela) donesena su na temelju Zakona o stvaranju radnih mjesta iz 2004. (15) i prvi su put stupili na snagu 1. siječnja 2005. Trebali su prestati vrijediti 31. prosinca 2008. Od tada su trebali prestati vrijediti i produljeni su četiri puta: i. prvo je produljenje bilo do 31. prosinca 2009., a doneseno je Javnim zakonom (Public Law) 110-343, potpisanim 3. listopada 2008. („Zakon o hitnoj gospodarskoj stabilizaciji iz 2008.: dio B – Zakon o poboljšanju energije i produljenju poreznih olakšica za proizvodnju energije iz 2008.”); ii. drugo je produljenje bilo do 31. prosinca 2011., a doneseno je Javnim zakonom (Public Law) 111-312, potpisanim 17. prosinca 2010. („Zakon o poreznim olakšicama, ponovnom odobrenju osiguranja za slučaj nezaposlenosti i stvaranju radnih mjesta iz 2010.”); iii. treće je produljenje bilo do 31. prosinca 2013. (retroaktivno je obuhvatilo i 2012.), a doneseno je Javnim zakonom (Public Law) 112-240, potpisanim 2. siječnja 2013. („Zakon o olakšicama za američke porezne obveznike iz 2012.”); iv. četvrto i za sada posljednje produljenje bilo do 31. prosinca 2014., a doneseno je Zakonom o sprječavanju povećanja poreza iz 2014., koji je predsjednik SAD-a potpisao 19. prosinca 2014.

(104) Stoga tijekom čitavog razdoblja svojega postojanja tri savezna programa ne samo da su stalno bila ponovno uspostavljana, već su i u dva navrata (2013. i 2014.) ponovno uspostavljeni retroaktivno 11 mjeseci nakon što su prestali vrijediti. Stoga su od uvođenja programa 2005. do kraja 2014., jednostavnim produljenjima programa ili produljenjima s retroaktivnim učinkom, ta tri savezna programa bila stalno raspoloživa proizvođačima biodizela iz SAD-a.

(105) Sredstva za 2014. isplatit će se korisnicima tek u drugoj polovini 2015. (16) jer je rok za podnošenje zahtjeva za retroaktivno uvedeni program produljen do 8. kolovoza 2015.

3.4.2. Vjerojatnost ponavljanja subvencioniranja u okviru triju saveznih programa

(106) Komisija smatra da postoji velika vjerojatnost da će tri savezna programa biti ponovno uspostavljena u bližoj budućnosti te da će se njima retroaktivno obuhvatiti razdoblje nakon 31. prosinca 2014. zbog sljedećih razloga:

(107) Prvo, prethodna četiri produljenja opisana u prethodnom odjeljku 3.4.1. pokazuju ustaljeni obrazac ponovnog uspostavljanja programa.

(108) Nakon konačne objave NBB je tvrdio da neće postojati ustaljeni obrazac ponovnog uspostavljanja programa jer su se posljednja dva slučaja ponovnog uspostavljanja programa odnosila na prošlo, a ne na buduće razdoblje. Na temelju toga NBB tvrdi da, ako postoji obrazac koji bi se mogao ponoviti u 2015., mogao bi se ponovno uspostaviti za 2015., ali ne i za 2016. Navodno ne bi bilo moguće s dostatnim stupnjem vjerojatnosti predvidjeti da bi biodizel proizveden u SAD-u ostvario koristi od olakšice za mješavinu biodizela ako se proda 2016.

(109) Tvrdnja NBB-a sadržava netočne činjenice i stoga ju je potrebno odbiti. Samo je posljednjom ponovnom uspostavom programa obuhvaćeno isključivo prošlo razdoblje (2014.), dok su u svim prethodnim slučajevima bila obuhvaćena i buduća razdoblja. Na primjer, ponovnom uspostavom 2. siječnja 2013. retroaktivno je obuhvaćena 2012., ali i cijela 2013. Slično tome, produljenjima 2008. i 2010. obuhvaćene su 2009. odnosno 2011. Stoga, ne samo da postoji obrazac retroaktivnog ponovnog uspostavljanja programa, nego su i u svim prethodnim slučajevima ponovne uspostave, osim 2014., obuhvaćena i buduća razdoblja provedbe programa. U svakom slučaju, nevažno je bi li se sljedećom ponovnom uspostavom programa obuhvatila samo 2015. ili i 2016. Do sada je rezultat prethodnih slučajeva ponovne uspostave bilo stalno subvencioniranje i ništa ne upućuje na to da će se taj obrazac zaustaviti. Stoga je vjerojatno da bi 2016. (i sljedećih nekoliko godina) retroaktivno bila obuhvaćena budućim ponovnim uspostavama, uzimajući u obzir sljedeće elemente: i. ustaljeni obrazac ponovnog uspostavljanja programa; ii. činjenicu, utvrđenu u uvodnim izjavama 116.–120. u nastavku, da nije bilo promjene cijena biodizela na domaćim tržištima SAD-a nakon prethodnih isteka programa; iii. nastavak i neukidanje sredstava za financiranje programa u prošlosti; i iv. okolnost da bi, čak i ako ih se ukine, programe trebalo postupno smanjivati.

(110) NBB je dostavio i niz argumenata u potporu stajalištu da za ponovnu uspostavu triju saveznih programa postoji isključivo mogućnost, ali ne i vjerojatnost. Najprije je citirao izjavu Međunarodnog vijeća za čisti prijevoz (ICCT) u kojoj je navodno navedeno da nema dokaza da je za biodizel još uvijek potrebna porezna olakšica.

(111) NBB je zatim istaknuo da nedavni Zakon o reformi i produljenju porezne olakšice za biodizel iz 2014. (poznat i pod nazivom „nacrt Prijedloga zakona 2021.”, kojim se predlaže produljenje olakšice u sustavu poreza na dohodak i sustavu trošarina za biodizel do 31. prosinca 2017., nije usvojen u Kongresu. NBB je tvrdio i da se navodno ne očekuje da će Zastupnički dom razmatrati ili donijeti zakon tijekom 2015. kojim bi se nastavila olakšica za biodizel (odnosno mješavinu biodizela).

(112) Prva se tvrdnja odnosi na izjavu ICCT-a od 31. srpnja 2014. Međutim, nadležna tijela SAD-a nisu slijedila taj savjet i produljila su program na kraju te godine. Slijedom toga, izjavi ICCT-a nije potrebno davati veliku važnost u pogledu vjerojatnosti budućih ponovnih uspostava.

(113) U pogledu druge izjave nacrt Prijedloga zakona S.2021. (17) nije donesen u Kongresu 2013.–2014. i Zastupnički dom nije odobrio produljenje poreznih olakšica. Međutim, novi nacrt zakona predstavljen je Kongresu 21. svibnja 2015. Njime se predlaže produljenje triju programa subvencija za razdoblje od 31. prosinca 2014. do 31. prosinca 2016. (18) Stoga nije točno da se u zakonodavnom sustavu SAD-a trenutačno ne razmatra nikakav zakonodavni prijedlog. Čak i ako se taj novi zakon ne donese, iskustvo je pokazalo da je u zakonodavnom sustavu SAD-a moguće predložiti i donijeti novi zakon u roku od 18 dana. U skladu s podatcima koje je dostavila Vlada SAD-a Zakon o sprječavanju povećanja poreza iz 2014. prvi je put predstavljen Zastupničkom domu SAD-a tek 1. prosinca 2014., dok je konačna faza u zakonodavnom postupku nastupila već 18 dana kasnije kad je prijedlog zakona postao zakon nakon što ga je predsjednik Obama potpisao 19. prosinca 2014. Štoviše, s obzirom na činjenicu da se u okviru pravnog sustava SAD-a ta produljenja mogu primijeniti retroaktivno, na primjer, ponovnom uspostavom 2013. obuhvaćena je i 2012., novo se produljenje može donijeti i nakon 2015.

(114) Nakon konačne objave NBB je tvrdio i da se Komisijinom procjenom (vidjeti prethodnu uvodnu izjavu 107. ne ispunjuju pravni uvjeti iz članka 18. stavka 1. Osnovne uredbe kojim se, prema njegovu mišljenju, od Komisije zahtijeva da dokaže da bi istek kompenzacijskih pristojbi doveo do ponavljanja subvencioniranja.

(115) U skladu s člankom 18. stavkom 1. Osnovne uredbe potrebno je dokazati vjerojatnost ponavljanja subvencioniranja, čime se nužno podrazumijeva da bi se subvencionirani uvoz u EU nastavio u slučaju izostanka mjera. Kako je detaljno analizirano u odjeljku 3.5. u nastavku, Komisija je utvrdila da je vjerojatno da bi proizvođači biodizela iz SAD-a nastavili u velikim količinama izvoziti biodizel po subvencioniranim cijenama na tržište Unije ako se dopusti istek mjera.

(116) Drugo, na domaćem tržištu SAD-a nije primijećena promjena cijena biodizela koju bi se moglo povezati s prethodnim istekom programa ili njihovim trenutačnim istekom nakon 31. prosinca 2014. Prema podatcima koje je dostavio NBB (19) domaće cijene biodizela pale su tijekom financijske krize 2008., povećale su se u drugom i trećem tromjesečju 2010. i nakon toga su ostale prilično stabilne do kraja 2013. U prvoj polovini 2014. cijene su se smanjile za oko 30 %, iako se moglo očekivati da će porasti da su proizvođači očekivali da programi neće biti ponovno uspostavljeni. Navedeno pokazuje da su proizvođači biodizela te ostali sudionici na tržištu imali velika očekivanja da će se programi u budućnosti retroaktivno ponovno uspostaviti, uzimajući u obzir sljedeće: i. značenje subvencija u usporedbi s prodajnom cijenom biodizela; i ii. činjenicu da se u početnom ispitnom postupku otkrilo da neki proizvođači biodizela u svoje cijene izravno uključuju olakšicu za kupca u okviru programa 1 USD/galon (20).

(117) Nakon konačne objave NBB je tvrdio da se cijene biodizela kreću u skladu s cijenama mineralnog dizela i troškom sirovina. Stoga je NBB tvrdio da se nikakav zaključak ne može donijeti na temelju kretanja cijene biodizela u pogledu vjerojatnosti ponavljanja subvencioniranja, osim ako se ne uzmu u obzir utjecaj troška sirovina i utjecaj cijena mineralnog dizela.

(118) Neovisno o utjecaju cijena mineralnog dizela i troškova sirovina na kretanje cijene biodizela Komisija zaključuje da se subvencijom koju su proizvođači biodizela dobili za svaki galon proizvedenog biodizela morao znatno smanjiti trošak proizvodnje. To se odražava i u konačnom određivanju cijene biodizela. Budući da društva iz SAD-a nisu surađivala, nije moguće utvrditi točan učinak subvencije na trošak proizvodnje. Međutim, Komisija je utvrdila da je jedan dolar (1 USD) osiguran za svaki galon proizvedenog biodizela činio otprilike jednu trećinu domaće cijene biodizela u SAD-u tijekom RIPR-a. Stoga ponavlja svoje nalaze da bi se očekivalo da će se cijene biodizela u prošlosti povećati da su proizvođači očekivali da se programi neće ponovno uspostaviti. Međutim, na domaćem tržištu SAD-a nisu primijećene promjene cijena biodizela koje bi se mogle povezati s prethodnim istekom programa ili njihovim trenutačnim istekom nakon 31. prosinca 2014.

(119) Treće, ne samo da je industrija biodizela iz SAD-a mogla stalno iskorištavati subvencije koje se pružaju u okviru ta tri savezna programa, već ni sredstva nisu nikad bila ukinuta na određeno razdoblje. Program nikada nije imao manjak sredstava niti je opseg korisnika/ostvarenih koristi smanjen. Nasuprot tome, 2008. (21) olakšica za 1 USD po galonu proširena je na sve proizvođače biodizela, a ne samo na proizvođače agro-biodizela. Zapravo su se sredstva pružena 2013. više nego udvostručila u usporedbi s 2012., dok su za prvu polovinu 2014. sredstva bila veća od ukupnih sredstava za 2013. (22) Sredstva u milijunima USD 2011. 2012. 2013. 1.6.2013. – 31.12.2013. 2014. (do 30. lipnja 2014.) Olakšice u sustavu trošarina za mješavine biodizelskoga goriva 760,7 847,0 1 603,2 1 427,8 1 830,2

(120) Četvrto, s obzirom na važnost programa za industriju biodizela iz SAD-a i očekivanja svih sudionika na tržištu da će programi nastaviti postojati jer, čak i da ih SAD odluči ukinuti za buduće razdoblje, to ne bi mogao učiniti samo tako da dopusti da programi prestanu vrijediti. Umjesto toga, raspoloživa sredstva morala bi se postupno smanjivati, tj. tijekom nekoliko godina i/ili broj prihvatljivih korisnika trebalo bi ograničiti. U suprotnom bi SAD riskirao nanošenje ozbiljne štete svojoj domaćoj industriji biodizela, čime bi nastali znatni gubici radnih mjesta (ta industrija zapošljava oko 60 000 osoba (23)), ovisnost o uvozu dizela i neispunjavanje ciljeva u pogledu zaštite okoliša koje je Vlada postavila u pogledu upotrebe biodizela (24).

(121) Nakon konačne objave NBB je tvrdio da činjenica da je u prošlosti bilo dostupno dovoljno sredstava i da se opseg koristi korisnika u prošlosti nije smanjio nije važna za određivanje vjerojatnosti ponavljanja programa subvencija koji je istekao. NBB je dalje tvrdio da činjenica da je u industriji biodizela u SAD-u zaposleno oko 60 000 osoba ne znači automatski da se programi subvencija moraju ponovno uspostaviti ili smanjiti tijekom vremena. Konačno, činjenica da je za normu za obnovljiva goriva („RFS”)-2 potrebna najmanje 1 milijarda galona dizela na bazi biomase koja će se godišnje upotrebljavati od 2011. do 2021. ne znači da se taj cilj ne bi postigao ako se programi ponovno ne uspostave.

(122) Komisija zaključuje da je, s obzirom na visinu sredstava osiguranih u okviru triju saveznih programa i očekivanja svih sudionika na tržištu da će se programi nastaviti, nadležnim tijelima SAD-a jako teško jednostavno dopustiti istek mjera. Razina zaposlenosti ostvarena zahvaljujući toj industriji te okolišni i gospodarski ciljevi koje industrija postiže važni su pokazatelji onoga što bi se dovelo u pitanje ako industrija biodizela SAD-a bude prisiljena smanjiti svoju proizvodnju i kapacitet u slučaju izostanka ili smanjenja saveznih subvencija. Osim toga, u tom će scenariju okolišni cilj (sadržan u normi RFS-2) u pogledu upotrebe najmanje 22 milijarde galona naprednih biogoriva do 2022. (25), koja uključuju i biodizel, isto tako biti ugrožen.

(123) Komisija stoga smatra da postoji velika vjerojatnost da će se programi olakšice za mješavinu biodizela, olakšice za biodizel i olakšice za male proizvođače agro-biodizela ponovno uspostaviti i da će u budućnosti proizvođači biodizela iz SAD-a ostvarivati koristi na temelju tih programa. Trima saveznim programima vjerojatno će se retroaktivno obuhvatiti razdoblje nakon 31. prosinca 2014., kako se već događalo u prošlosti.

(124) Nadalje je NBB tvrdio da, iako se članak 18. stavak 1. Osnovne uredbe odnosi na vjerojatnost ponavljanja subvencioniranja, kompenzacijske pristojbe ne mogu se zadržati ako se program subvencija povuče u trenutku davanja nalaza u okviru revizije zbog predstojećeg isteka mjera te se kompenzacijske pristojbe ne mogu provesti ako ne postoji subvencija koju je potrebno kompenzirati kako bi se spriječio nastanak štete. Suprotno ne bi bilo u skladu s člankom 15. stavkom 1. i člankom 17. Osnovne uredbe te člankom 19. Sporazuma o subvencijama i kompenzacijskim mjerama. NBB je, dalje, tvrdio da bi se usklađenim čitanjem tih odredaba utvrdilo da se pristojbe mogu zadržati samo ako program subvencija kao takav i dalje postoji, ali se koristi u okviru tog programa ne dodjeljuju.

(125) Tu je tvrdnju potrebno odbiti. Tekstom članka 18. Osnovne uredbe ne zahtijeva se nužno da Komisija utvrdi da subvencioniranje stvarno postoji kako bi se odlučilo o produljenju mjera. Naprotiv, člankom 18. Osnovne uredbe predviđeno je da subvencioniranje ne mora nastupiti dok su mjere na snazi te se stoga može utvrditi „vjerojatnost ponavljanja subvencioniranja”. Stoga postojanje programa subvencija koji je na snazi u trenutku produljenja nije apsolutni uvjet utvrđen člankom 18. Osnovne uredbe.

(126) Štoviše, kontekstom se potvrđuje da se članak 15. stavak 1. treća rečenica Osnovne uredbe ne primjenjuje na revizije zbog predstojećeg isteka mjera. Člankom 15. Osnovne uredbe općenito se određuju uvjeti za uvođenje konačnih mjera u slučaju istražnih postupaka iz članka 10. (tj. novih ispitnih postupaka). Brojne njegove odredbe ne mogu se primijeniti na ispitne postupke revizije zbog predstojećeg isteka mjera koji su pokrenuti u skladu s člankom 18. Osnovne uredbe. Na primjer, u članku 15. stavku 1. petom podstavku te Uredbe određeno je da „iznos kompenzacijske pristojbe ne prelazi utvrđeni iznos subvencija protiv kojih se mogu uvesti kompenzacijske mjere”. Jasno je da se taj podstavak ne može primijeniti na revizije zbog predstojećeg isteka mjera jer se u skladu s člankom 22. stavkom 3. iste Uredbe, ako je revizija nakon isteka mjera provedena, mjere mogu samo ukinuti ili zadržati i stoga se na temelju njih ne može odrediti iznos kompenzacijske pristojbe.

(127) Sličan tekst postoji u članku 19. Sporazuma o subvencijama i kompenzacijskim mjerama u kojem su jednako tako jasno uređeni uvjeti za uvođenje konačnih mjera u slučaju novih ispitnih postupaka.

(128) Zbog istih razloga utvrđenih u prethodnim uvodnim izjavama 125. – 127. Komisija smatra da se članak 17. Osnovne uredbe ne može primijeniti na ispitne postupke revizije zbog predstojećeg isteka mjera u skladu s člankom 18. Osnovne uredbe.

(129) Konačno, svrha je članka 18. Osnovne uredbe provesti moguću analizu vjerojatnosti nastavka ili ponavljanja subvencioniranja i štete. To upućuje na određeni stupanj vjerojatnosti te se na temelju toga članak 18. Osnovne uredbe razlikuje od članka 15. stavka 1. i članka 17. Osnovne uredbe, u čijim je ciljevima potrebno uzeti u obzir okolnosti koje su već nastupile.

(130) Stoga, na temelju teksta, konteksta i ciljeva članka 18. Komisija smatra da se članci 15. i 17. Osnovne uredbe ne primjenjuju na revizije zbog predstojećeg isteka mjera.

(131) Zbog prethodno navedenih razloga Komisija odbija tvrdnje koje je iznio NBB.

3.4.3. Vjerojatnost nastavka subvencioniranja u okviru ostalih programa

(132) Svi prethodno analizirani programi subvencija, na temelju kojih su subvencije odobrene, bili su na snazi tijekom RIPR-a.

(133) Niz malih programa još je uvijek trenutačno na snazi, poput programa za bioenergiju za napredna biogoriva i državnih programa subvencija, i ne postoje naznake da će ti programi završiti u bliskoj budućnosti.

(134) Komisija stoga u pogledu programa koji su na snazi smatra da bi istek mjera vjerojatno doveo do nastavka subvencioniranja.

3.5. Utjecaj subvencioniranja na izvoz u EU

(135) Komisija je ispitala i bi li, ako se omogući istek mjera, došlo do znatnog obujma subvencioniranog izvoza iz SAD-a u Uniju. Zbog izostanka suradnje odabranih proizvođača u uzorku navedenih u prethodnoj uvodnoj izjavi 20., na temelju provjerenih podataka koje su dostavili proizvođači iz SAD-a nije bilo moguće provesti analizu. Zbog toga je Komisija upotrijebila sljedeće izvore podataka: podatke koje su neki proizvođači biodizela iz SAD-a u fazi pokretanja postupka dostavili kao odgovor na upitnik za potrebe odabira uzorka, Eurostat, zahtjev za reviziju zbog predstojećeg isteka mjera, naknadne podneske podnositelja zahtjeva, Državni odbor SAD-a za biodizel, web-mjesta Uprave za informiranje o energetici SAD-a i Ministarstva energetike SAD-a te Komisiju za međunarodnu trgovinu SAD-a.

(136) Na temelju podataka prikupljenih od EIA-e kapacitet proizvođača biodizela iz SAD-a tijekom RIPR-a iznosio je 7 128 000 tona. Taj je obujam vrlo sličan obujmu iz podataka koje je dostavio NBB, a koji se temelji na podatcima koje su njegovi članovi dostavili Agenciji za zaštitu okoliša (EPA-i), tj. 6 963 000 tona.

(137) Stvarna proizvodnja biodizela u SAD-u tijekom RIPR-a bila je 4 450 000 tona (podatci EIA-e), što odgovara iskorištenosti kapaciteta od 62,4 % i rezervnom kapacitetu od 37,6 %, odnosno 2 678 000 tona. Vjerojatno je da bi se taj rezervni kapacitet upotrijebio za opskrbu tržišta Unije kad bi se dopustilo da mjere isteknu. Proizvođači iz SAD-a zaista mogu jednostavno povećati svoju proizvodnju i izvoziti u EU te pritom ostvariti gospodarsku korist od povećanja stope iskorištenosti kapaciteta i smanjenja jediničnog troška proizvodnje. Ulazak rezervnog kapaciteta SAD-a na tržište Unije imao bi znatan utjecaj jer taj kapacitet iznosi gotovo 22 % potrošnje u Uniji tijekom RIPR-a.

(138) NBB je u tom pogledu dostavio niz primjedaba. Istaknuo je, kao prvo, da je proizvodni kapacitet SAD-a vjerojatno manji nego što je to smatrala Komisija. Prema tvrdnjama NBB-a brojna postrojenja u SAD-u, iako registrirana, zapravo nisu aktivna i stoga stvarni proizvodni kapacitet iznosi 5 409 000 tona. NBB je prijavio i veću proizvodnju biodizela tijekom RIPR-a koja je dosezala 5 084 000 tona. Zbog toga je NBB tvrdio da je iskorištenost kapaciteta oko 94 % i da postoji malo rezervnog kapaciteta koji bi se mogao upotrijebiti za izvoz u EU ako se mjere stave izvan snage.

(139) Međutim, ta se tvrdnja ne može prihvatiti. Podatci koje je dostavio NBB ne mogu se uskladiti sa službeno dostupnim podatcima. Proizvođači biodizela u SAD-u obvezni su mjesečno dostavljati EIA-i obrazac (EIA – 22M „Pregled mjesečne proizvodnje biodizela”) u kojem, među ostalim podatcima, navode godišnji proizvodni kapacitet i svoj poslovni status, poput aktivan, privremeno neaktivan ili trajno obustavio poslovanje. Od siječnja 2013. u registriranom su kapacitetu od mjeseca do mjeseca zabilježene male razlike, ali je sveukupno bio razmjerno stabilan.

(140) Osim toga, proizvođači biodizela u SAD-u obvezni su EPA-i svake godine, među ostalim podatcima, dostaviti i one o vrsti ili vrstama goriva iz obnovljivih izvora koje će prema očekivanjima proizvesti ili uvesti te o postojećem i planiranom proizvodnom kapacitetu.

(141) Na taj se način podatak o registriranom kapacitetu koji prijavljuju proizvođači biodizela u SAD-u redovno ažurira i stoga se smatra točnim izvorom. Registrirani kapacitet koji se trenutačno ne upotrebljava ili je neiskorišten ipak se mora uzeti u obzir pri izračunavanju rezervnog kapaciteta koji je na raspolaganju za povećanje proizvodnje i izvoza.

(142) Štoviše, iz vrijednosti koje o proizvodnom kapacitetu dostavlja NBB već su isključeni podatci o trajno zatvorenom kapacitetu, što je potvrđeno i u podnesku NBB-a. U postrojenjima koja nisu trajno zatvorena proizvodnja može, prema definiciji, ponovno započeti ako se tržišni uvjeti u budućnosti promijene (kao što je otvaranje tržišta Unije). Za ispitivanje „vjerojatnosti ponavljanja” u okviru revizije zbog predstojećeg isteka mjera nužno je razmotriti što bi se u budućnosti moglo dogoditi ako se dopusti istek mjera, a ne samo ocjenjivati stanje tijekom RIPR-a.

(143) Nakon konačne objave NBB je i dalje tvrdio da u proizvodnom kapacitetu nije potrebno uzimati u obzir neiskorišteni kapacitet, čak i ako taj kapacitet nije prijavljen nadležnim tijelima SAD-a kao rastavljen ili trajno zatvoren.

(144) Međutim, u skladu s uputama EIA-e koje je citirao NBB, „godišnji proizvodni kapacitet [je] količina biodizela koju postrojenje može proizvesti u kalendarskoj godini, uz pretpostavku uobičajenog prekida rada zbog održavanja. To uključuje kapacitet neiskorištenog postrojenja dok se postrojenje ne rastavi ili napusti” (26). Iz prethodno navedenog jasno je da EIA u pogledu ukupnog proizvodnog kapaciteta u SAD-u uzima u obzir sva moguća postrojenja koja bi mogla ponovno poslovati. Stoga, suprotno od tvrdnji NBB-a, postrojenja koja nisu rastavljena ili trajno zatvorena mogu po definiciji ponovno pokrenuti proizvodnju ako se uvjeti u budućnosti promijene. Stoga je taj neiskorišteni kapacitet potrebno uzeti u obzir kao dio ukupnog proizvodnog kapaciteta biodizela u SAD-u.

(145) Zbog toga Komisija smatra da je trenutačno registrirani kapacitet točna osnova za izračun ukupnog proizvodnog kapaciteta i rezervnog kapaciteta SAD-a i odbija NBB-ovu tvrdnju.

(146) NBB je, kao drugo, tvrdio i da industrija biodizela u SAD-u nije ustrojena kao izvozna industrija s obzirom na to da većina postrojenja za proizvodnju biodizela u SAD-u godišnje proizvede manje od 15 000 000 galona (55 000 metričkih tona). Navodno ne bi bilo ekonomski izvedivo pohranjivati biodizel proizveden tijekom nekoliko tjedana radi jedne izvozne pošiljke.

(147) Komisija smatra da se ova tvrdnja mora odbiti. Industrija biodizela u SAD-u može izvoziti, a prije uvođenja mjera koje su na snazi proizvođači iz SAD-a izvozili su znatne količine biodizela na tržište Unije, do 1 137 000 tona tijekom razdoblja ispitnog postupka u početnom ispitnom postupku (1. travnja 2007. do 31. ožujka 2008.). Iz toga se vidjeti da postoje proizvođači u SAD-u čiji je proizvodni kapacitet dovoljno velik da mogu izvoziti. Osim toga, proizvođači iz SAD-a čiji je pojedinačni proizvodni kapacitet nedovoljan za otpremanje u Uniju nastavit će opskrbljivati domaće tržište, a trgovci mogu objediniti količine proizvedene u nekoliko postrojenja i izvesti ih.

(148) Štoviše, tržište Unije vrlo je privlačno jer je najveće na svijetu, a na razini Unije i na nacionalnim razinama postoje poticaji za potrošnju biodizela. Na kraju, ali ne manje važno, razina cijena u Uniji, koje su više od cijena na ostalim trećim tržištima, potakla bi proizvođače iz SAD-a da izvoze u Uniju umjesto na ostala treća tržišta.

(149) Komisija stoga zaključuje da je s obzirom na vjerojatnost nastavka i ponavljanja subvencioniranja, zajedno sa znatnim rezervnim kapacitetom industrije biodizela iz SAD-a i privlačnošću tržišta Unije, vjerojatno da će proizvođači biodizela iz SAD-a nastaviti izvoziti biodizel po subvencioniranim cijenama na tržište Unije u velikom obujmu ako se dopusti istek mjera.

3.6. Zaključak

(150) S obzirom na prethodno navedeno, Komisija u skladu s člankom 18. stavkom 3. Osnovne uredbe zaključuje da postoji vjerojatnost nastavka i ponavljanja subvencioniranja ako se dopusti istek mjera na snazi.

4. ŠTETA

4.1. Definicija industrije Unije i proizvodnje Unije

(151) Istovjetni je proizvod tijekom razdoblja ispitnog postupka revizije proizvodilo oko 200 proizvođača iz Unije. Oni čine „industriju Unije” u smislu članka 9. stavka 1. Osnovne uredbe.

(152) Utvrđeno je da je ukupna proizvodnja u Uniji tijekom razdoblja ispitnog postupka revizije bila gotovo 11 600 000 tona. Komisija je taj iznos utvrdila na temelju svih raspoloživih podataka o industriji Unije, kao što su podatci dostavljeni u zahtjevu za reviziju zbog predstojećeg isteka mjera i podatci koje su proizvođači u Uniji dostavili tijekom ispitnog postupka. Kao što je prethodno navedeno u uvodnim izjavama 12. – 14., sedam proizvođača iz Unije odabrano je za uzorak koji predstavlja gotovo 30 % ukupne proizvodnje istovjetnog proizvoda u Uniji.

4.2. Potrošnja u Uniji

(153) Komisija je potrošnju u Uniji utvrdila na temelju obujma ukupne proizvodnje u Uniji umanjenom za izvoz i uvećanim za uvoz iz trećih zemalja. Obujam uvoza i izvoza dobiven je iz podataka Eurostata.

(154) Potrošnja u Uniji razvijala se kako slijedi: Tablica 1. Potrošnja u Uniji 2011. 2012. 2013. RIPR Ukupna potrošnja u Uniji (u metričkim tonama) 11 130 119 11 856 626 11 382 324 12 324 479 Indeks 100 107 102 111 Izvor: Podatci industrije Unije, Eurostat.

(155) Na temelju prethodno navedenog potrošnja biodizela u Uniji tijekom razmatranog razdoblja povećala se za 11 %.

4.3. Uvoz dotičnog proizvoda iz SAD-a

4.3.1. Obujam i tržišni udjel uvoza iz dotične zemlje

(156) Uvoz biodizela iz SAD-a u Uniju prema podatcima Eurostata smanjio se gotovo na nulu nakon uvođenja mjera 2009. Uvoz u Uniju iz dotične zemlje i tržišni udjel razvijali su se kako slijedi: Tablica 2. Obujam uvoza (u tonama) i tržišni udjel 2011. 2012. 2013. RIPR SAD (u metričkim tonama) 2 442 803 7 13 Indeks 100 33 0 1 Tržišni udjel 0 0 0 0 Izvor: Eurostat.

4.3.2. Cijene i sniženje cijena

4.3.2.1. Domaće cijene u SAD-u

(157) U izostanku suradnje proizvođača biodizela iz SAD-a službe Komisije upotrijebile su tri izvora informacija za uspostavu cijene domaće prodaje biodizela u SAD-u tijekom RIPR-a: i. odgovore na upitnik koje su u fazi pokretanja postupka za potrebe odabira uzorka dostavili brojni proizvođači biodizela iz SAD-a, ii. podatke koje je dostavio NBB na temelju podataka koje je prikupio istraživač tržišta pod nazivom „Jacobsen” i iii. podatke koje je dostavio podnositelj zahtjeva na temelju podataka koje je prikupila Služba za informacije o cijenama nafte (Oil Price Information Service – OPIS).

(158) Podatci iz tih triju izvora uključuju različite razine trgovačkih cijena i uvjeta u međunarodnoj trgovini. Međutim, te su vrijednosti vrlo slične. Prosjek je vrijednosti na temelju tih triju izvora 1 196,93 USD po metričkoj toni. Prema prosječnom tečaju eura u odnosu na dolar tijekom RIPR-a (1 EUR = 1,356 USD) taj iznos odgovara domaćoj prodajnoj cijeni u SAD-u od 883 EUR po metričkoj toni (27).

4.3.2.2. Izvozne cijene iz SAD-a i sniženje cijena

(159) Tijekom razdoblja ispitnog postupka revizije uvoz biodizela u Uniju iz SAD-a bio je zanemariv i nije pružao osnovu za smisleni izračun sniženja cijena.

(160) Stoga je provedena analiza prosječne cijene biodizela koji industrija Unije proizvodi i prodaje u Uniji i prosječne izvozne cijene biodizela koji se iz SAD-a izvozi u treće zemlje u RIPR-u. Komisija se poslužila bazom podataka Komisije SAD-a za međunarodnu trgovinu i preuzela podatke o količini i vrijednosti izvoza biodizela pod oznakom HTS 382600 tijekom RIPR-a. Količina izvoza (u metričkim tonama) u sve zemlje (uključujući EU) iznosila je 567 018 tona. Prosječna vrijednost po metričkoj toni tijekom RIPR-a bila je 753,34 EUR. Tablica 3. Obujam izvoza iz SAD-a i izvozne cijene tijekom RIPR-a Zemlje odredišta Količine izvoza (u metričkim tonama) % izvoza u sve zemlje Prosječna vrijednost (USD) po metričkoj toni Prosječna vrijednost (EUR) po metričkoj toni Ukupno Gibraltar 76 266 13 753,19 555,45 Ukupno Kanada 247 959 44 1 167,33 860,86 Ukupno Australija 4 267 1 1 019,77 752,04 Ukupno Malezija 103 773 18 891,44 657,41

(161) Tijekom RIPR-a prosječna izvozna cijena biodizela iz SAD-a za sva odredišta bila je 1 021,52 USD (753,34 EUR) po metričkoj toni franko uz bok broda. Za izračun vjerojatne i razumne izvozne cijene u Uniju bilo bi potrebno toj cijeni dodati troškove prijevoza i osiguranja te carinske pristojbe od 6,5 % i troškove nakon uvoza. U skladu s podatcima prikupljenima tijekom ispitnog postupka, ti troškovi zajedno bi iznosili oko 100 EUR po metričkoj toni. Iz toga slijedi da bi se procijenjenom izvoznom cijenom za Uniju snizile cijene u Uniji jer je prosječna domaća cijela biodizela koji su proizvođači iz Unije prodavali tijekom RIPR-a bila 905 EUR po metričkoj toni (vidjeti tablicu 8. u nastavku).

(162) Američki Državni odbor za biodizel (NBB) tvrdio je da Komisija nije objasnila zašto je upotrijebila prosječne izvozne cijene SAD-a prema trećim zemljama pri utvrđivanju vjerojatne izvozne cijene u Uniju umjesto da je upotrijebila višu izvoznu cijenu prema Kanadi. Osim toga, tvrdi da Komisija nije objasnila osnovu za prilagodbu procijenjene izvozne cijene prema Uniji od 100 EUR i da nije uzela u obzir troškove nakon uvoza te navodne razlike u cijenama zbog različitih sirovina. Kao rezultat toga, analiza sniženja cijena nije bila točna.

(163) Ispitnim postupkom dokazano je, kako je prethodno opisano, da se izvozne cijene SAD-a znatno razlikuju ovisno o odredištu. Stoga, kako bi utvrdila razumnu i vjerojatnu izvoznu cijenu prema Uniji, Komisija je tu cijenu utvrdila na temelju prosječne izvozne cijene prema svim odredištima. Upotreba samo najviše izvozne cijene, kako je tvrdio NBB, ne bi bila primjerena metoda jednako kao što ne bi bila primjerena ni upotreba najniže izvozne cijene.

(164) Za prilagodbu od 100 EUR osnova za Komisijine izračune bili su podatci koje je dostavio sam NBB. Točnije, Komisija je upotrijebila iznos carinskih pristojbi i troškova prijevoza koje je dostavio NBB (oko 94 EUR) i zaokružila ga na 100 EUR, čime bi se uzeo u obzir i iznos troškova nakon uvoza. Iznos troškova nakon uvoza, kako je tvrdio NBB (2 % CIF vrijednosti na granici ili 16,69 EUR) nije uzet u obzir jer nije potkrijepljen.

(165) U pogledu navodne razlike u cijenama zbog različitih sirovina Komisija podsjeća da je u početnom ispitnom postupku prilagodba odobrena na temelju usporedbe provjerenih podataka proizvođača iz SAD-a i proizvođača iz Unije. Budući da proizvođači iz Unije nisu surađivali u ovoj reviziji zbog predstojećeg isteka mjera, Komisija prije svega nije mogla utvrditi da je potrebno odobriti prilagodbu. Zatim, čak i kad bi se prilagodba odobrila, Komisija ne bi mogla utvrditi razinu te prilagodbe. Okolnosti koje su prevladavale tijekom početnog ispitnog postupka promijenile su se, točnije, mješavina sirovina koja se u EU-u i SAD-u upotrebljava za proizvodnju biodizela više nije ista. U svakom slučaju, NBB je zahtijevao prilagodbu od 10 %, ali tu razinu prilagodbe nije potkrijepio.

(166) Iz prethodno navedenog razmatranja proizlazi da se tvrdnja NBB-a prema kojoj je analiza sniženja cijena netočna mora odbiti.

4.3.3. Uvoz iz ostalih trećih zemalja

(167) Obujam uvoza iz ostalih trećih zemalja tijekom razmatranog razdoblja razvijao se kako slijedi: Tablica 4. Uvoz iz trećih zemalja 2011. 2012. 2013. RIPR Malezija (metričke tone) 16 622 36 543 211 430 314 494 Indonezija (metričke tone) 1 087 517 1 133 946 394 578 204 086 Argentina (metričke tone) 1 422 142 1 475 824 425 239 153 607 Ostali (metričke tone) 139 580 153 529 177 889 206 592 Ukupno (metričke tone) 2 665 861 2 799 842 1 209 136 878 779 Indeks 100 105 45 33 Tržišni udjel 24,0 % 23,6 % 10,6 % 7,1 % Indeks 100 99 44 30 Prosječna cijena (EUR/tona) 927 932 779 786 Indeks 100 100 84 85 Izvor: Eurostat.

(168) Obujam biodizela uvezenog iz trećih zemalja osim SAD-a znatno se smanjio tijekom razmatranog razdoblja, što se odražava i u sličnom smanjenju tržišnog udjela. Pad obujma uvoza 2013. podudara se s uvođenjem antidampinških mjera na uvoz biodizela iz Indonezije i Argentine. I prosječna se cijena smanjila za 15 % tijekom istog razdoblja. Kretanje cijena slično je kretanju cijena industrije Unije na tržištu Unije (tablica 8. u nastavku) i uglavnom se može pripisati smanjenju cijena sirovine. Iako su razine cijena približno 13 % ispod prosječne cijene u Uniji, tržišni je udjel tog uvoza nizak i nema znatan učinak na industriju Unije.

4.4. Gospodarsko stanje industrije Unije

4.4.1. Opće napomene

(169) U skladu s člankom 8. stavkom 4. Osnovne uredbe ispitani su svi bitni gospodarski pokazatelji koji su utjecali na stanje industrije Unije tijekom razmatranog razdoblja.

(170) Za potrebe utvrđivanja štete Komisija je razlikovala makroekonomske i mikroekonomske pokazatelje štete. Komisija je ocijenila makroekonomske pokazatelje na temelju podataka o svim proizvođačima u Uniji, a mikroekonomske pokazatelje na temelju provjerenih podataka dobivenih od proizvođača iz Unije u uzorku. Utvrđeno je da su oba skupa podataka reprezentativna za gospodarsko stanje industrije Unije.

(171) Makroekonomski su pokazatelji sljedeći: proizvodnja, proizvodni kapacitet, iskorištenost kapaciteta, obujam prodaje, tržišni udjel, rast, zaposlenost, produktivnost, visina subvencijske marže i oporavak od prethodnog subvencioniranja.

(172) Mikroekonomski su pokazatelji sljedeći: prosječne jedinične cijene, jedinični trošak, troškovi rada, zalihe, profitabilnost, novčani tok, ulaganja, povrat ulaganja i sposobnost prikupljanja kapitala.

4.4.2. Makroekonomski pokazatelji

4.4.2.1. Proizvodnja, proizvodni kapacitet i iskorištenost kapaciteta

(173) Ukupna proizvodnja Unije, proizvodni kapacitet i iskorištenost kapaciteta razvijali su se tijekom razmatranog razdoblja kako slijedi: Tablica 5. Proizvodnja, proizvodni kapacitet i iskorištenost kapaciteta 2011. 2012. 2013. RIPR Obujam proizvodnje (u metričkim tonama) 8 547 884 9 138 558 10 528 886 11 596 824 Indeks 100 107 123 136 Kapacitet proizvodnje (u metričkim tonama) 16 072 000 16 190 288 16 997 288 16 746 869 Indeks 100 101 106 104 Iskorištenost kapaciteta 53 % 56 % 62 % 69 % Indeks 100 106 116 130 Izvor: Podatci koje je dostavio EBB (podnositelj zahtjeva).

(174) Iako je proizvodni kapacitet tijekom razmatranog razdoblja bio razmjerno stabilan (+ 4 %), obujam proizvodnje znatno se povećao od 2012. do kraja razdoblja ispitnog postupka revizije. Povećanje obujma proizvodnje dijelom se objašnjava povećanjem potrošnje u Uniji u istom razdoblju, ali se i podudara s uvođenjem antidampinških mjera na uvoz biodizela iz Indonezije i Argentine, što je očigledno imalo pozitivan učinak na obujam proizvodnje industrije Unije.

(175) Zahvaljujući stabilnom proizvodnom kapacitetu i povećanju obujma proizvodnje, iskorištenost kapaciteta se tijekom razmatranog razdoblja povećala za 30 % i do kraja razdoblja ispitnog postupka revizije dosegnula je 69 %.

(176) NBB tvrdi da su u javnim odgovorima na upitnik nekih društava u uzorku vidljive visoke stope iskorištenosti kapaciteta u rasponu od 78 % do najmanje 93 %. Stoga niža prosječna stopa iskorištenosti kapaciteta cijele industrije mora biti posljedica strukturnih čimbenika, a ne uvoza. U tim okolnostima iskorištenost kapaciteta nije potrebno smatrati pokazateljem da se industrija biodizela u Uniji još uvijek oporavlja od prethodnog subvencioniranja.

(177) Ta se tvrdnja ne može prihvatiti. Iskorištenost kapaciteta samo je jedan od brojnih makroekonomskih pokazatelja koje Komisija razmatra pri analizi ukupnog stanja industrije Unije. Činjenica da neka društva u uzorku možda imaju više stope iskorištenosti kapaciteta uobičajena je jer se makroekonomski pokazatelji temelje na ponderiranom prosjeku za cijelu industriju Unije. Činjenica da su se neki proizvođači biodizela u Uniji oporavili brže, ili više, od drugih, posebno u jako podijeljenoj industriji, ne čini taj pokazatelj suvišnim za ukupnu procjenu stanja industrije Unije.

4.4.2.2. Obujam prodaje i tržišni udjel

(178) Obujam prodaje industrije Unije i tržišni udjel razvijali su se kako slijedi tijekom razmatranog razdoblja: Tablica 6. Obujam prodaje i tržišni udjel 2011. 2012. 2013. RIPR Obujam prodaje na tržištu Unije (metričke tone) 8 497 073 8 863 191 9 741 548 10 966 576 Indeks 100 104 115 129 Tržišni udjel 76 % 75 % 86 % 89 % Indeks 100 98 112 117 Izvor: Podatci koje je dostavio EBB (podnositelj zahtjeva).

(179) Obujam prodaje industrije Unije znatno se povećao u skladu s povećanom proizvodnjom tijekom razmatranog razdoblja. Zahvaljujući tome povećao se i njezin tržišni udjel na tržištu Unije sa 76 % na početku razmatranog razdoblja na 89 % na kraju razdoblja ispitnog postupka revizije. Pozitivna kretanja obujma prodaje i tržišnih udjela pokazuju da su trenutačne antidampinške i antisubvencijske mjere imale pozitivan učinak na industriju Unije.

4.4.2.3. Rast

(180) Tijekom razmatranog razdoblja potrošnja u Uniji povećala se za 11 %, dok se obujam proizvodnje i prodaje povećao svaki za oko 30 %. Povećala se i iskorištenost kapaciteta za oko 30 %, a kapacitet je ostao razmjerno stabilan, uz tek manje povećanje. Istodobno se tijekom razmatranog razdoblja povećala zaposlenost (tablica 7. u nastavku), a smanjila se razina ulaganja (tablica 11. u nastavku). Sveukupno se može zaključiti da je industrija Unije u razdoblju rasta.

4.4.2.4. Zaposlenost i produktivnost

(181) Zaposlenost i produktivnost tijekom razmatranog razdoblja razvijale su se kako slijedi: Tablica 7. Zaposlenost i produktivnost 2011. 2012. 2013. RIPR Broj zaposlenika 2 123 2 125 2 351 2 326 Indeks 100 100 111 110 Produktivnost (metričke tone/zaposlenik) 4 021 4 301 4 479 4 986 Indeks 100 107 111 124 Izvor: Podatci koje je dostavio EBB (podnositelj zahtjeva).

(182) Broj zaposlenih u industriji biodizela u Uniji ostao je stabilan na početku razmatranog razdoblja, ali se nakon toga povećao za 10 % od 2012. do kraja razdoblja ispitnog postupka revizije. To je kretanje potpuno u skladu s kretanjima ostalih pokazatelja štete, kao što su obujam proizvodnje i prodaja, i pokazatelj je oporavka od prethodnog dampinga ili subvencioniranja kroz koji industrija Unije trenutačno prolazi.

(183) Budući da je povećanje zaposlenosti razmjerno manje nego povećanje proizvodnje biodizela, u skladu s tim je tijekom razmatranog razdoblja poboljšana i produktivnost po zaposleniku za gotovo 25 %, što je ukazuje na to da industrija Unije postaje sve učinkovitija.

4.4.2.5. Visina subvencijske marže i oporavak od subvencioniranja

(184) Kako je prethodno navedeno u uvodnoj izjavi 159., uvoz biodizela iz SAD-a praktično je zaustavljen nakon uvođenja kompenzacijskih pristojbi i tijekom razdoblja ispitnog postupka revizije gotovo da nije bilo subvencioniranog uvoza iz SAD-a. Zbog toga se visina subvencijske marže ne može procijeniti. Međutim, iz analize pokazatelja štete vidljivo je da su mjere koje su na snazi protiv SAD-a i naknadno uvedene mjere protiv uvoza iz Argentine i Indonezije imale pozitivan učinak na industriju Unije te se smatra kako se ona oporavlja od učinka prethodnog subvencioniranja, iako je njezino gospodarsko stanje još uvijek nestabilno i osjetljivo.

4.4.3. Mikroekonomski pokazatelji

4.4.3.1. Cijene i čimbenici koji utječu na cijene

(185) Ponderirane prosječne jedinične prodajne cijene proizvođača iz Unije u uzorku nepovezanim kupcima u Uniji tijekom razmatranog razdoblja razvijale su se kako slijedi: Tablica 8. Prodajne cijene u Uniji 2011. 2012. 2013. RIPR Prosječna jedinična prodajna cijena u Uniji (EUR/metrička tona) 1 105 1 079 964 905 Indeks 100 98 87 82 Jedinični trošak proizvodnje 1 107 1 153 969 868 Indeks 100 104 88 78 Izvor: Provjereni podatci proizvođača iz Unije u uzorku.

(186) Prosječna prodajna cijena u Uniji tijekom razmatranog razdoblja stalno se smanjivala, a slično je bilo i kretanje jediničnog troška proizvodnje. Budući da se biodizelom trguje kao proizvodom široke potrošnje, industrija Unije nije mogla zadržati višu prodajnu cijenu, nego ju je smanjila u skladu sa smanjenim troškovima proizvodnje. Industrija Unije zbog toga nije u potpunosti iskoristila prednosti nižih troškova sirovine. S druge je strane trošak proizvodnje po proizvedenoj jedinici smanjen nešto više od prosječne jedinične cijene, što je pokazatelj veće učinkovitosti industrije Unije.

4.4.3.2. Troškovi rada

(187) Prosječni troškovi rada proizvođača iz Unije u uzorku tijekom razmatranog razdoblja razvijali su se kako slijedi: Tablica 9. Prosječni troškovi rada po zaposleniku 2011. 2012. 2013. RIPR Prosječni troškovi rada po zaposleniku (EUR) 60 866 59 081 60 802 61 807 Indeks 100 97 100 102 Izvor: Provjereni podatci proizvođača iz Unije u uzorku.

(188) Prosječni trošak rada po zaposleniku ostao je stabilan tijekom cijelog razmatranog razdoblja.

4.4.3.3. Zalihe

(189) Razine zaliha proizvođača iz Unije u uzorku tijekom razmatranog razdoblja razvijale su se kako slijedi: Tablica 10. Zalihe 2011. 2012. 2013. RIPR Završne zalihe (u metričkim tonama) 84 734 118 256 92 825 91 202 Indeks 100 140 110 108 Završne zalihe kao postotak proizvodnje 4 % 5 % 4 % 3 % Indeks 100 125 100 75 Izvor: Provjereni podatci proizvođača iz Unije u uzorku.

(190) Zalihe su tijekom cijelog razmatranog razdoblja ostale razmjerno stabilne i na uobičajenoj razini.

4.4.3.4. Profitabilnost, novčani tok, ulaganja, povrat ulaganja i sposobnost prikupljanja kapitala

(191) Profitabilnost, novčani tok, ulaganja i povrat ulaganja proizvođača iz Unije u uzorku tijekom razmatranog razdoblja razvijali su se kako slijedi: Tablica 11. Profitabilnost, novčani tok, ulaganja i povrat ulaganja 2011. 2012. 2013. RIPR Profitabilnost prodaje u Uniji nepovezanim kupcima (% prodajnog prometa) 2,0 – 1,4 1,1 3,8 Indeks 100 – 70 55 190 Novčani tok (EUR) 67 930 517 1 004 296 135 656 898 66 832 681 Indeks 100 1 200 98 Ulaganja (EUR) 12 122 366 9 859 293 9 133 725 8 314 180 Indeks 100 81 75 69 Povrat ulaganja (% na neto prodaju) 14,0 – 14,2 12,5 44,2 Indeks 100 – 101 89 315 Izvor: Provjereni podatci proizvođača iz Unije u uzorku.

(192) Komisija je utvrdila profitabilnost proizvođača iz Unije u uzorku iskazivanjem neto dobiti prije oporezivanja od prodaje istovjetnog proizvoda nepovezanim kupcima u Uniji kao postotak prometa od te prodaje. Profitabilnost se s 2,0 % 2011. do kraja razdoblja ispitnog postupka revizije povećala na 3,8 %. Međutim, 2012. smanjila se na razinu gubitka (– 1,4 %), što je najvjerojatnije bilo prouzročeno znatnim količinama dampinškog uvoza iz Indonezije i Argentine koji je zamijenio uvoz koji je prethodno dolazio iz SAD-a.

(193) Neto novčani tok sposobnost je proizvođača iz Unije da samostalno financiraju svoje djelatnosti. Iako za razmatrano razdoblje nije moguće odrediti jasna kretanja, društva u uzorku kroz to su razdoblje zadržala pozitivan novčani tok.

(194) Tijekom razmatranog razdoblja ulaganja su se smanjila. Ipak, s obzirom na pozitivan novčani tok i znatan rast povrata ulaganja, što je prikazano u prethodnoj tablici, nema pokazatelja da bi industrija Unije bila imala teškoća u prikupljanju kapitala ili daljnjim ulaganjima da su takva ulaganja bila obvezna tijekom razmatranog razdoblja.

(195) NBB tvrdi da profitabilnost od 3,8 % nije u skladu s njegovim izračunima koji su se temeljili na podatcima iz javnih verzija odgovora na upitnik proizvođača iz EU-a u uzorku i navedenoj profitnoj marži od 8,5 %.

(196) Komisija je analizirala tu tvrdnju i utvrdila da je NBB dobio drukčiji podatak na temelju metodologije/izračuna koji je bio netočan zbog nekoliko razloga. Prije svega, njegov izračun profitabilnosti za RIP nije se temeljio na odgovorima na upitnik, kako je tvrdio, nego na podatcima iz uzoraka koji, međutim, ne sadržavaju podatke koji se odnose na RIP, nego na drugo razdoblje. Zatim, trošak proizvodnje koji je NBB upotrijebio za izračun profitabilnosti temeljio se na trošku proizvodnje za drukčiji uzorak društava upotrijebljen u drugom ispitnom postupku i ne može se stoga jednostavno prenijeti na ovaj ispitni postupak. Konačno, Komisija je utvrdila prosječnu profitnu maržu društava u uzorku na temelju pouzdanih i provjerenih podataka tih društava. Stoga je tvrdnja NBB-a odbijena.

4.4.4. Zaključak o šteti

(197) Iz analize gospodarskih pokazatelja vidjeti se da se tijekom razmatranog razdoblja povećao obujam proizvodnje i prodaje, dok se potrošnja u Uniji povećala u manjoj mjeri. Zbog toga je na tržištu Unije povećan udjel industrije Unije. Istodobno su se u sličnim razinama smanjile prodajne cijene i proizvodni troškovi. Time je industriji Unije onemogućeno da u cijelosti iskoristi povećanje obujma prodaje, iako je znatno smanjen uvoz iz trećih zemalja.

(198) S druge je strane tijekom razmatranog razdoblja profitabilnost ostala niska, a industrija Unije 2012. čak je pretrpjela gubitke. Čak je i dobit ostvarena tijekom razdoblja ispitnog postupka revizije, nešto manje od 4 %, znatno manja od dobiti koju bi industrija Unije razumno trebala ostvariti u uobičajenim tržišnim uvjetima Komisija podsjeća i na to da je Vijeće u početnom ispitnom postupku koji je doveo do uvođenja postojećih mjera utvrdilo (ciljnu) dobit od 15 % (28) koju bi industrija Unije razumno trebala ostvariti u uobičajenim tržišnim uvjetima. U ispitnom postupku u pogledu uvoza biodizela podrijetlom iz Argentine i Indonezije koji je uslijedio razina dobiti za koju se može razumno očekivati da će je industrija Unije ostvariti u uobičajenim tržišnim uvjetima ipak je blago revidirana naniže, uglavnom zbog pojačanog tržišnog natjecanja na tržištu Unije i zrelosti industrije biodizela u Uniji, i utvrđena je na 11 % (29).

(199) Nekoliko gospodarskih pokazatelja bitnih za analizu trenutačnog stanja industrije Unije pokazuje pozitivna kretanja i stoga pokazuje da su mjere koje su na snazi imale pozitivan učinak na industriju Unije. Međutim, razina dobiti industrije Unije još je uvijek vrlo niska i znatno je ispod ciljne dobiti kako je utvrđena u prethodnim ispitnim postupcima. Osim toga, razina je ulaganja niska i tijekom razmatranog razdoblja smanjila se za 30 %, a iskorištenost kapaciteta, iako raste, još je uvijek ispod 70 % u usporedbi sa stopom iskorištenosti od oko 90 %, koliko je iznosila u vrijeme kad na tržištu Unije nije bilo subvencioniranog uvoza (2004. – 2006.) i kad se stanje u industriji Unije smatralo zdravim (30).

(200) Na temelju ukupne analize svih gospodarskih pokazatelja Komisija je zaključila da se industrija Unije još uvijek nije u potpunosti oporavila od prethodnih učinaka subvencioniranog uvoza. Gospodarsko i financijsko stanje još je uvijek osjetljivo i trenutačna pozitivna kretanja lako bi se mogla preokrenuti ako se subvencionirani uvoz iz SAD-a ponovi u znatnom obujmu.

5. VJEROJATNOST PONAVLJANJA ŠTETE

(201) Kako bi procijenila vjerojatnost ponavljanja štete za industriju Unije ako se dopusti da isteknu postojeće mjere, Komisija je analizirala vjerojatni učinak uvoza iz SAD-a na tržište Unije i na industriju Unije u skladu s člankom 18. stavkom 2. Osnovne uredbe. Komisija je posebno analizirala vjerojatnost ponavljanja subvencioniranog uvoza, njegov obujam i vjerojatne razine cijena, rezervni kapacitet, privlačnost tržišta Unije i ponašanje proizvođača iz SAD-a u pogledu određivanja cijena.

(202) Kako je prethodno zaključeno (u uvodnoj izjavi 149.), vjerojatno je da bi se subvencionirani uvoz iz SAD-a ponovio kad bi se dopustio istek postojećih mjera. Komisija je utvrdila da proizvođači biodizela iz SAD-a trenutačno izvoze biodizel na tržišta ostalih trećih zemalja po cijenama čija je razina niža od cijena Unije. Budući da su cijene Unije više od onih na tržištima ostalih trećih zemalja, vjerojatno je da barem dio tog izvoza može biti preusmjeren u Uniju ako isteknu postojeće mjere.

(203) Komisija je utvrdila da proizvođači u SAD-u imaju velik rezervni kapacitet koji iznosi gotovo 2 678 000 tona, što je jednako oko 22 % ukupne potrošnje u Uniji.

(204) Domaće tržište vjerojatno neće apsorbirati raspoloživi rezervni kapacitet u SAD-u. Proizvođači u SAD-u već danas, unatoč tome što im je kapacitet dostatan, ne zadovoljavaju potpunu potražnju na tržištu SAD-a. Nije vjerojatno da će postojeći rezervni kapacitet biti upotrijebljen za povećanje izvoza u treće zemlje umjesto u Uniju. Trenutačno, kao što je detaljno opisano u prethodnoj uvodnoj izjavi 161., izvozne cijene SAD-a u treće zemlje prosječno su 15 % niže od prosječnih domaćih cijena na tržištu SAD-a, a niže su i od prosječne cijene Unije čak i ako se u obzir uzmu troškovi prijevoza iz SAD-a u Uniju. Stoga je vjerojatno da će proizvođači iz SAD-a za svoj rezervni kapacitet tražiti drugi izlaz.

(205) Budući da je tržište Unije najveće tržište biodizela u svijetu, na kojem su cijene biodizela podjednake ili nešto više od razine cijena na domaćem tržištu SAD-a, tržište Unije bilo bi vrlo privlačno proizvođačima biodizela u SAD-u. Povijesno je i dokazano da je to točno.

(206) Zato je vrlo vjerojatno da će proizvođači iz SAD-a velik dio svojeg rezervnog kapaciteta upotrijebiti za ponovni ulazak na tržište Unije ako se dopusti da postojeće mjere isteknu. S obzirom na njihovo trenutačno ponašanje u pogledu određivanja cijena na drugim izvoznim tržištima i velik raspoloživi rezervni kapacitet vrlo je vjerojatno da bi na tržište Unije ponovno ušao znatan obujam biodizela iz SAD-a po subvencioniranim cijenama koje su jednake cijenama Unije ili niže od njih.

(207) Zbog tog bio uvoza nastao znatan pritisak na sniženje cijena industrije Unije, koja po trenutačnim razinama cijena ostvaruje tek vrlo malu dobit, znatno manju od ciljne dobiti. Posljedica toga vjerojatno bi bilo smanjenje obujma proizvodnje, prodaje i profitabilnosti te gubitak tržišnog udjela.

(208) S obzirom na osjetljivo gospodarsko stanje u industriji Unije takav bi vjerojatni scenarij imao znatan nepovoljan učinak na oporavak industrije Unije koji je u tijeku i najvjerojatnije bi prouzročio ponavljanje materijalne štete.

5.1. Zaključak

(209) Na temelju prethodno navedenog Komisija je zaključila da bi se materijalna šteta za industriju Unije najvjerojatnije ponovila ako bi se dopustio istek postojećih kompenzacijskih pristojbi protiv uvoza biodizela iz SAD-a.

6. INTERES UNIJE

(210) U skladu s člankom 31. Osnovne uredbe Komisija je ispitala bi li bilo suprotno interesu Unije zadržati postojeće mjere, unatoč prethodno navedenim nalazima o vjerojatnom ponavljanju štetnog subvencioniranja. Utvrđivanje interesa Unije temeljilo se na procjeni svih različitih uključenih interesa, uključujući interese industrije Unije, uvoznika i korisnika biodizela.

6.1. Interes industrije Unije

(211) Postojećim se mjerama pridonijelo gotovo potpunom smanjenju subvencioniranog uvoza biodizela iz SAD-a i pomoglo industriji Unije. Iako postoje pozitivni znakovi da se industrija Unije oporavlja od prethodnog subvencioniranja, kao što je povećanje obujma proizvodnje i prodaje, cijene biodizela na tržištu Unije znatno su se smanjile, a profitabilnost je ostala vrlo niska, zbog čega je gospodarsko stanje industrije nestabilno i osjetljivo.

(212) Ako bi se dopustilo da postojeće mjere isteknu, industrija Unije gotovo bi se sigurno suočila s porastom nepoštenog tržišnog natjecanja u obliku znatnog obujma subvencioniranog uvoza biodizela iz SAD-a. Time bi se zaustavio oporavak kroz koji Unijina industrija biodizela trenutačno prolazi i vjerojatno prouzročilo ponavljanje materijalne štete. Ukidanje mjera stoga nije u interesu industrije Unije.

6.2. Interes nepovezanih uvoznika i trgovaca

(213) Samo su se tri uvoznika/trgovca javila i iznijela svoje stavove. Jedno je društvo tvrdilo da razina trenutačnih pristojbi nije razmjerna i da bi se njihovim proširenjem narušilo i ograničilo tržište, zbog čega bi se cijene povećale, a druga dva društva tvrdila su da se postojećim mjerama nije utjecalo na njihovu djelatnost te su izrazila neutralan stav u pogledu mogućeg proširenja postojećih kompenzacijskih pristojbi.

(214) S obzirom na nalaze ovog ispitnog postupka ne postoji temelj za tvrdnju da bi se proširenjem postojećih mjera ograničilo tržište i prouzročilo povećanje cijena. Suprotno tome, tijekom razmatranog razdoblja cijene Unije smanjile su se unatoč mjerama na snazi. Osim toga, industrija Unije sada ima dostatan kapacitet za opskrbu potražnje za biodizelom i rezervni kapacitet za opskrbu budućeg povećanja potražnje. Stoga se te tvrdnje ne smatraju dokazom da bi nastavak postojećih mjera bio protivan interesu uvoznika i/ili trgovaca.

6.3. Interes korisnika

(215) Komisiji se javio i svoj stav iznio samo jedan korisnik, naftno društvo koje kupuje biodizel radi miješanja s mineralnim uljima. To društvo izrazito se slagalo sa zadržavanjem postojećih mjera i tvrdilo da bi njihovo ukidanje moglo imati katastrofalan učinak na Unijino tržište biodizela i da bi dovelo do ulaska znatnog obujma subvencioniranog biodizela, zbog čega bi došlo do ponavljanja velike štete za Unijinu industriju biodizela.

(216) Ne postoje pokazatelji da se postojećim mjerama negativno utjecalo na korisnike biodizela u Uniji, a posebno ne postoje dokazi da su postojeće mjere imale negativan učinak na njihovu profitabilnost ili poslovanje. U svakom slučaju, zbog stabilnog ili tek blagog povećanja potrošnje biodizela u Uniji industrija Unije raspolaže dostatnim kapacitetom za opskrbu trenutačne i buduće potražnje ako se potražnja dodatno poveća. Zadržavanjem mjera ne bi se prouzročili nedostaci u opskrbi.

(217) Stoga se može zaključiti da zadržavanje mjera ne bi bilo protivno interesu korisnika.

6.4. Zak