ODLUKA KOMISIJE (EU) 2020/348

оd 24. listopada 2019.

o programu potpore SA.35980 – 2019/C Ujedinjena Kraljevina – Reforma tržišta električne energije: mehanizam raspodjele kapaciteta

(priopćeno pod brojem dokumenta C(2019) 7610)

(Vjerodostojan je samo tekst na engleskom jeziku)

(Tekst značajan za EGP)

EUROPSKA KOMISIJA,

uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 108. stavak 2. prvi podstavak,

uzimajući u obzir Sporazum o Europskom gospodarskom prostoru, a posebno njegov članak 62. stavak 1. točku (a),

nakon poziva zainteresiranim stranama da dostave svoje primjedbe u skladu s navedenim člancima (1) i uzimajući u obzir njihove primjedbe,

budući da:

1. POSTUPAK

(1) Nakon kontakata prije podnošenja prijave tijela Ujedinjene Kraljevine prijavila su Komisiji 23. lipnja 2014., u skladu s člankom 108. stavkom 3. Ugovora, predloženu mjeru potpore pružateljima kapaciteta na tržištu električne energije u Velikoj Britaniji (2). Na tu se mjeru u ovoj Odluci upućuje pod izrazom „mjera”.

(2) Komisija je 23. srpnja 2014. odlučila da neće uložiti prigovor na program potpore kojim se utvrđuje mjera jer je taj program bio obuhvaćen člankom 107. stavkom 3. točkom (c) Ugovora te je stoga bio spojiv s unutarnjim tržištem (3) („Odluka iz 2014.”).

(3) Prva dražba na tržištu kapaciteta na koje se mjera odnosi („tržište kapaciteta”) održana je 16.–18. prosinca 2014. Dražba se odnosila na isporuku kapaciteta četiri godine kasnije, tj. 2018.

(4) Opći sud Europske unije poništio je 15. studenoga 2018. Odluku iz 2014. u svojoj presudi u predmetu T-793/14 – Tempus Energy i Tempus Energy Technology protiv Komisije („presuda Općeg suda”). Ukratko, Opći sud smatrao je da je Komisija trebala sumnjati u spojivost mjere s unutarnjim tržištem, s obzirom na trajanje i okolnosti faze koja prethodi prijavi i na činjenicu da Komisija u fazi prethodnog ispitivanja nije prikladno ispitala određene aspekte tržišta kapaciteta, točnije ulogu i tretman upravljanja potražnjom u prijavljenom mehanizmu raspodjele kapaciteta. Te su je sumnje trebale potaknuti da pokrene postupak u skladu s člankom 108. stavkom 2. Ugovora, čime bi omogućila zainteresiranim stranama da joj dostave svoja opažanja i da joj na raspolaganje stave relevantne informacije kako bi mogla bolje procijeniti spojivost tržišta kapaciteta s unutarnjim tržištem.

(5) Dodatne informacije primljene su od Ujedinjene Kraljevine 20. prosinca 2018.

(6) Komisija je 25. siječnja 2019. podnijela žalbu na presudu Općeg suda (predmet C-57/19). Budući da žalba nema suspenzivni učinak, Komisija je ponovno procijenila tržište kapaciteta kako bi postupila u skladu s presudom Općeg suda.

(7) Nakon ponovne procjene Komisija je dopisom od 21. veljače 2019. obavijestila Ujedinjenu Kraljevinu da je odlučila pokrenuti postupak utvrđen u članku 108. stavku 2. Ugovora u pogledu mjere.

(8) Odluka Komisije o pokretanju postupka („odluka o pokretanju postupka”) objavljena je u Službenom listu Europske unije (4). Komisija je pozvala zainteresirane strane da dostave svoje primjedbe.

(9) Ujedinjena Kraljevina poslala je Komisiji dopisom od 12. travnja 2019. svoje primjedbe na odluku o pokretanju postupka. Komisija je primila primjedbe od 35 zainteresiranih strana. Proslijedila ih je Ujedinjenoj Kraljevini i dala joj priliku da se očituje. Komisija je primila komentare Ujedinjene Kraljevine kao odgovor na primjedbe u dopisima od 7. lipnja 2019., 19. srpnja 2019. te 12. rujna 2019.

(10) Ujedinjena Kraljevina dostavila je 29. ožujka 2017. obavijest o namjeri povlačenja iz Unije na temelju članka 50. Ugovora o Europskoj uniji (UEU). U skladu s člankom 50. stavkom 3. UEU-a, Ugovori se na državu koja se povlači prestaju primjenjivati od dana stupanja na snagu sporazuma o povlačenju ili, ako do toga ne dođe, dvije godine od obavijesti, osim ako Europsko vijeće u dogovoru s predmetnom državom članicom jednoglasno odluči produljiti to razdoblje. To je razdoblje produljeno dvaput, posljednji put Odlukom Europskog vijeća (EU) 2019/584 (5), kojom je kao rok utvrđen 31. listopada 2019.

(11) Odlukom (EU) 2019/274 (6) Vijeće je 11. siječnja 2019. odobrilo potpisivanje sporazuma o povlačenju, koji je na razini pregovarača dogovoren 14. studenoga 2018. Europsko vijeće prihvatilo je 17. listopada 2019. revidirani Sporazum o povlačenju dogovoren na razini pregovarača. Vijeće je 21. listopada na prijedlog Komisije (7) izmijenilo Odluku (EU) 2019/274 kako bi odobrilo potpisivanje revidiranog Sporazuma. Unija je ponovno potvrdila da je spremna brzo potpisati i sklopiti Sporazum o povlačenju u slučaju da parlament Ujedinjene Kraljevine odobri taj sporazum. U četvrtom dijelu Sporazuma o povlačenju predviđeno je prijelazno razdoblje koje počinje na dan stupanja sporazuma na snagu, tijekom kojeg se pravo Unije i dalje primjenjuje na Ujedinjenu Kraljevinu i u njoj kako je utvrđeno u tom sporazumu.

(12) Ta se odluka u svakom slučaju primjenjuje samo dok se pravo Unije primjenjuje na Ujedinjenu Kraljevinu i u njoj.

2. PODROBAN OPIS MJERE

2.1. Pregled mjere

(13) Ujedinjena Kraljevina procijenila je 2014. da će adekvatnost proizvodnje na tržištu električne energije u Velikoj Britaniji dosegnuti kritične razine oko 2017./2018. Stoga je Ujedinjena Kraljevina predmetnu mjeru osmislila kao tržište kapaciteta na kojem bi operator sustava organizirao centralizirane dražbe za nabavu kapaciteta potrebnog za osiguravanje adekvatnosti proizvodnje.

(14) Dražbe organizirane na temelju mjere u početku su bile otvorene samo postojećim i novim proizvođačima, operatorima upravljanja potražnjom i operatorima pohrane. Operatori interkonekcijskih vodova mogli su sudjelovati od druge dražbe održane 2015.

(15) Ponuditeljima koji su uspješni na dražbama dodjeljuju se ugovori o kapacitetu na temelju kojih će primati redovito plaćanje tijekom trajanja ugovora o kapacitetu u zamjenu za isporuku električne energije u vrijeme preopterećenja sustava ako ih operator sustava pozove da to učine. Ako pružatelj kapaciteta ne isporuči potrebnu količinu energije u skladu sa svojom obvezom u pogledu kapaciteta, primjenjuju se novčane kazne. Mjera se financira naknadom koja se naplaćuje opskrbljivačima električne energije.

(16) Prva je dražba organizirana 2014. za isporuku kapaciteta 2018. Nakon nje slijedile su tri dodatne dražbe za četiri godine unaprijed („T-4”) (2015., 2016. i 2017.), jedna dražba za jednu godinu unaprijed („T-1”) (2017.) te dvije prijelazne dražbe („TA-ovi”) (2016. i 2017.).

(17) Ujedinjena Kraljevina ukinula je mjeru 15. studenoga 2018. nakon odluke Općeg suda, što je navedeno u uvodnoj izjavi 4. i trenutačno je u postupku žalbe. Ujedinjena Kraljevina potvrdila je da više neće pružati potporu putem dražbi na tržištu kapaciteta i da su obustavljena plaćanja za potporu dodijeljenu putem dražbi koje su već održane do donošenja odluke Komisije o odobrenju mjere.

(18) Ipak, nakon odluke Općeg suda Ujedinjena Kraljevina uspostavila je sljedeće mjere: (a) u lipnju 2019. održana je zamjenska dražba za nadopunu T-1 za isporuku kapaciteta u 2019./2020. i na temelju nje dodijeljeni su uvjetni ugovori o kapacitetu koji ovise o odobrenju državne potpore i o poduzimanju potrebnih postupovnih koraka na temelju zakonodavstva kojim je uspostavljeno tržište kapaciteta; (b) i dalje se provodi usklađenost s ugovorima o kapacitetu dodijeljenima u prethodnim dražbama tako da se, u slučaju pozitivne odluke o državnoj potpori, mogu izvršiti odgođena plaćanja pružateljima kapaciteta koji su ispunili svoje obveze tijekom razdoblja mirovanja; (c) opskrbljivači električne energije trebali su nastaviti prebacivati naknadu na potrošače tijekom razdoblja mirovanja kako bi osigurali da će moći platiti nepodmirene pristojbe za opskrbljivače koje se odnose na razdoblje mirovanja u cijelosti i brzo ako se državna potpora odobri; i (d) pretkvalifikacijski postupci pokrenuti su 22. srpnja 2019. za dražbu T-1 (godina isporuke 2020./2021.), dražbu T-3 (godina isporuke 2022./2023.) i dražbu T-4 (godina isporuke 2023./2024.), a sve se one trebaju održati u prvom tromjesečju 2020.

2.2. Pravna osnova i mehanizmi uprave

(19) Pravna osnova za mjeru jest Zakon o energiji Ujedinjene Kraljevine iz 2013. Provedba mjere uređena je sekundarnim zakonodavstvom u obliku Propisâ o kapacitetu električne energije (plaćanje opskrbljivača itd.) iz 2014. i pravila o tržištu kapaciteta.

(20) Ujedinjena Kraljevina redovito preispituje mehanizam tržišta kapaciteta s obzirom na povratne informacije koje primi u okviru svakog dražbenog postupka. Provela je i niz javnih savjetovanja kako bi postupno poboljšala regulatorne pojedinosti određenih posebnih značajki programa. I energetski regulator (Ofgem) svake godine prikuplja stajališta dionika o mogućim promjenama operativnih i administrativnih značajki programa te mijenja pravila. Osim toga, formalniji i sveobuhvatni pregled, u koji su uključeni i vlada i Ofgem, predviđen je svakih pet godina kako bi se procijenila mjera u kojoj tržište kapaciteta djelotvorno ispunjava ciljeve i čini najdjelotvorniji oblik intervencije kojim se nastoje ostvariti ti ciljevi. Ciljevi uključuju razmatranje temeljnih tržišnih nedostataka. Pregled se u biti sastoji od sljedećih dviju faza: (a) Ofgem provodi petogodišnje preglede područja modela tržišta kapaciteta koja su obuhvaćena pravilima o tržištu kapaciteta, razmatrajući djelotvornost programa i jesu li postojeći mehanizmi primjereni za svrhu; i (b) vlada procjenjuje tržište kapaciteta i njegove ciljeve iz više perspektive i bavi se pitanjem je li tržište kapaciteta i dalje potrebno u budućnosti ili bi ga trebalo postupno ukinuti te procjenjuje mjeru u kojoj bi se ciljevi tržišta kapaciteta mogli ostvariti na način kojim bi se nametalo manje propisa. To se temelji na godišnjim internim razmatranjima vlade o tome treba li provoditi dražbe na tržištu kapaciteta i na nalazima prve faze preispitivanja Ofgema. Vlada kao dio tog postupka preispitivanja provodi javna savjetovanja.

(21) Vlada Ujedinjene Kraljevine pokrenula je prvi proces petogodišnjeg preispitivanja objavom Poziva za dostavu dokaza u kolovozu 2018., čime je pozvala na dostavu dokaza na visokoj razini o pitanjima kao što su postojanje kontinuirane potrebe za tržištem kapaciteta i utvrđivanje mogućih prioritetnih područja u kojima su potrebne promjene. Ofgem je u rujnu 2018. objavio otvoreni poziv u kojem je zatražio stajališta i dokaze o tome ispunjavaju li pravila i dalje svoje ciljeve. Konačno izvješće vlade Ujedinjene Kraljevine o petogodišnjem preispitivanju objavljeno je 22. srpnja 2019. (8), a konačno izvješće Ofgema objavljeno je 31. srpnja 2019. (9) Osim toga, Odbor za znanost i tehnologiju Donjega doma Ujedinjene Kraljevine objavio je 22. kolovoza 2019. izvješće u kojem je, među ostalim temama, naveo i tržište kapaciteta Velike Britanije (10).

(22) Mjeru provode vlada Ujedinjene Kraljevine, Ofgem, tijelo za isporuku (Nacionalna mreža), tijelo za obračun (nova institucija osnovana na temelju Zakona o energiji iz 2013., koja podliježe usmjeravanju i nadzoru vlade) i pružatelj usluga obračuna (Elexon). U nastavku je utvrđen kratak opis visoke razine njihovih uloga i odgovornosti.

(23) Vlada Ujedinjene Kraljevine odgovorna je za strateški nadzor tržišta kapaciteta i za izmjene propisa kojima je program uređen te za osiguravanje stalne odgovornosti za ključne aspekte modela tržišta kapaciteta. Propisi uključuju, na primjer, opće kriterije prihvatljivosti za ulazak u dražbe na tržištu kapaciteta, funkcije operatora sustava za isporuku tržišta kapaciteta i obračun plaćanja.

(24) Pravila o tržištu kapaciteta osmislila je vlada Ujedinjene Kraljevine, ali za njihovu provedbu odgovoran je Ofgem (pravila mogu mijenjati i vlada Ujedinjene Kraljevine i Ofgem). Pravila o tržištu kapaciteta uključuju tehnička pravila i postupke u vezi s pretkvalifikacijom i dražbama kapaciteta, sadržajem ugovora o kapacitetu i obvezama nositelja ugovorâ o kapacitetu. Kada razmatra izmjene pravila, Ofgem je obvezan poštovati skup ciljeva iz Propisa i pravila, što osigurava transparentnost i povjerenje u upravljanje tržištem kapaciteta. Ofgem je odgovoran i za rješavanje sporova koje podnositelji zahtjeva pokrenu u vezi s ishodom pretkvalifikacije.

(25) Operator je sustava Nacionalna mreža. Ona preuzima ulogu isporuke za tržište kapaciteta, među ostalim: pruža savjete ministrima o predviđanjima o sigurnosti opskrbe i daje preporuke o količini kapaciteta koji treba staviti na dražbu kako bi se ispunio standard pouzdanosti; provodi pretkvalifikaciju sudionika dražbi, upravlja dražbama kapaciteta i izdaje ugovore (takozvani „ugovori o kapacitetu”) uspješnim ponuditeljima; razvija nove popratne postupke, kao što je davanje upozorenja o tržištu kapaciteta, te upravlja tim postupcima.

(26) Vlada Ujedinjene Kraljevine utvrdila je funkcije isporuke operatora sustava u sekundarnom zakonodavstvu, a to su „relevantni zahtjevi” koje provodi Ofgem. To vladi pruža sigurnost u pogledu onoga što će se isporučiti, a Ofgemu jasnu osnovu za upravljanje uspješnošću Nacionalne mreže u njezinoj ulozi isporuke. Povjerenstvo tehničkih stručnjaka obavlja neovisnu provjeru savjeta Nacionalne mreže u pogledu preporučene količine kapaciteta koji treba staviti na dražbu.

(27) Vlada Ujedinjene Kraljevine osnovala je (11) tijelo za obračun tržišta kapaciteta („Društvo za obračun električne energije”), koje osigurava konačnu odgovornost za proces obračuna i plaćanja koja se vrše na temelju ugovorâ o kapacitetu (12) te upravljanje tim procesom i njegovu kontrolu. Tijelo za obračun privatno je društvo na dionice u vlasništvu vlade kao jedinog dioničara (13). Odgovorno je za uspostavu svojeg internog upravljanja kako bi moglo ispuniti svoje obveze, ali vlada je zadržala sveukupnu kontrolu nad tijelom (14).

(28) Vlada Ujedinjene Kraljevine objavila je u veljači 2013. odluku da dodijeli ugovor o funkcijama društvu Elexon Ltd. u Službenom listu Europske unije. Elexon funkcionira kao pružatelj usluga obračuna i odgovoran je za izračun i utvrđivanje plaćanja kapaciteta. Uloga Elexona kao pružatelja usluga obračuna slična je ulozi koju trenutačno ima na temelju Kodeksa o uravnoteženju i obračunu, ali je nešto ograničenija. U ugovoru između tijela za obračun i Elexona utvrđene su pojedinosti o usluzi koja se puža, cijeni te usluge i mehanizmima za praćenje uspješnosti.

2.3. Korisnici

2.3.1. Prihvatljivost

(29) Pružatelji kapaciteta sudjeluju na tržištu kapaciteta na temelju „jedinica tržišta kapaciteta” (CMU-ovi). Na razini CMU-ova podnose se zahtjevi za pretkvalifikaciju, dodjeljuju se ugovori o kapacitetu, utvrđuju se obveze koje se primjenjuju u vrijeme preopterećenja sustava i računaju se kazne/plaćanja za premašivanje. Sudjelovati mogu proizvođači (i postojeći i novi), operatori interkonekcijskih vodova, pružatelji pohrane i pružatelji upravljanja potražnjom.

(30) Proizvodne jedinice (utvrđene u skladu s pružanjem električne energije kao sposobne za neovisnu kontrolu, neto proizvodnju izračunanu brojilom koje bilježi potrošnju električne energije svakih pola sata, konekcijski kapacitet veći od 2 MW) mogu sudjelovati pojedinačno kao jedan CMU ili kolektivno, zajedno s drugim prihvatljivim proizvodnim jedinicama u skladu sa sljedećim uvjetima: (a) sve jedinice dio su iste jedinice za trgovanje (tj. elektrane); ili (b) sve jedinice povezane su sa sustavom na istoj graničnoj točki; to je isto mjesto, ali ne primjenjuje se koncept jedinice za trgovanje; ili (c) ukupni je kapacitet svih jedinica između najmanjeg praga (2 MW) i 50 MW (djelotvorna integrirana proizvodnja koja se odvija u nekoliko jedinica).

(31) CMU-ovi upravljanja potražnjom utvrđuju se u skladu s obvezom smanjenja potražnje. Pružatelj upravljanja potražnjom definira kao i. izravan kupac električne energije; ii. subjekt koji je vlasnik kupca električne energije ili iii. subjekt koji ima ugovornu kontrolu upravljanja potražnjom nad kupcem električne energije. Obveza mora potaknuti kupca električne energije da smanji svoj uvoz električne energije (izračunan brojilom koje bilježi potrošnju električne energije svakih pola sata) i/ili da izvozi električnu energiju koju je proizveo zahvaljujući proizvodnim jedinicama koje kupac električne energije ima na licu mjesta. Pružatelji upravljanja potražnjom mogu sudjelovati pojedinačno kao jedan CMU ili kolektivno s drugima. Osim toga, svaki sastavni dio mora biti povezan s brojilom na pola sata, a pružateljev ukupni kapacitet upravljanja potražnjom mora biti od 2 MW do 50 MW. U tablici 1. u nastavku prikazani su rezultati uspješnosti upravljanja potražnjom na dražbama održanima prije srpnja 2019. Tablica 1. Uspješnost upravljanja potražnjom na dražbama kapaciteta održanima prije srpnja 2019. Sudjeluje u dražbi (MW) Dodijeljeni ugovori (MW) 2014. T-4 603 174 2015. T-4 673 456 2016. T-4 1 798 1 411 2017. T-4 2 246 1 206 2018. T-4 (15) (ukinuto) 2 618 nije primjenjivo 2017. T-1 1 283 443 2018. T-1 (ukinuto) 2 124 nije primjenjivo 2019. T-1 (uvjetno) 1 333 203 2015. TA 619 475 2016. TA 373 312

(32) S tržišta kapaciteta isključeni su pružatelji kapaciteta koji već primaju potporu u okviru drugih mjera. Sljedeći pružatelji nisu prihvatljivi za sudjelovanje na tržištu kapaciteta: (a) elektrane s niskom razinom emisije ugljika koje primaju potporu u okviru Ugovora za razliku („CfD”) ili malih Poticajnih cijena; (b) proizvođači energije iz obnovljivih izvora koji primaju potporu putem Obveznog prelaska na obnovljive izvore energije (RO), osim ako se odreknu plaćanja na temelju RO-a (dopušteno im je sudjelovati nakon što im isteknu ugovori o RO-u); (c) elektrane koje primaju Poticaj za obnovljivu toplinsku energiju (RHI) – jer je RHI osmišljen kao nadopuna RO-a i CfD-a za obnovljive izvore energije; (d) elektrane koje primaju sredstva u okviru natječaja Ujedinjene Kraljevine za komercijalizaciju sustava za hvatanje i skladištenje ugljika (CCS) – jer je CfD za CCS osmišljen kako bi im se pružila dodatna potpora koja im je potrebna da bi bile komercijalno održive; (e) tehnologije koje primaju sredstva iz rezerve EU-a za nove sudionike 300, čiji je cilj poduprijeti nove niskougljične tehnologije, kao što su CCS i energija plime i oseke, jer su prihvatljive za potporu na temelju CfD-a; (f) elektrane kojima je Nacionalna mreža dodijelila 15-godišnje ugovore kako bi bile dio kratkoročnog sustava skladištenja („dugoročni STOR”) neposredno prije prvih prijedloga politike za reformu tržišta električne energije (EMR) iz 2010. i koje su odabrale zadržati te ugovore.

(33) Društvima koja su sudjelovala u Programu poduzetničkih ulaganja (EIS) i Trustu rizičnog kapitala (VCT) nije onemogućeno sudjelovanje na tržištu kapitala, ali moraju se ispitati kako bi se osiguralo da ne primaju „dvostruku subvenciju” (kako bi se izbjeglo zbrajanje državne potpore).

(34) Iako nije odobreno izravno sudjelovanje stranih kapaciteta, operatorima interkonekcijskih vodova dopušteno je sudjelovanje na tržištu kapaciteta od druge dražbe održane 2015., kao CMU-ovima i ravnopravno proizvođačima i pružateljima upravljanja potražnjom sa sjedištem u Velikoj Britaniji, pri čemu oni u suštini podliježu istom sustavu nagrada i kazni te se na njih primjenjuje smanjenje kapaciteta kako bi se odrazio njihov doprinos sigurnosti opskrbe (16). U tablici 2. prikazano je sudjelovanje CMU-ova operatora interkonekcijskih vodova („IC CMU-ovi”) na dosad održanim dražbama. Tablica 2. Sudjelovanje CMU-ova operatora interkonekcijskih vodova u dosad održanim dražbama na tržištu kapaciteta Vrsta dražbe T-4 T-1 Godina održavanja dražbe 2015. 2016. 2017. 2018. (ukinuto) 2018. (ukinuto) 2019. (uvjetno) Godina isporuke 2019./2020. 2020./2021. 2021./2022. 2022./2023. 2019./2020. 2019./2020. Broj pretkvalificiranih IC CMU-ova 3 5 6 8 3 3 Broj uspješnih IC CMU-ova 2 4 6 nije primjenjivo nije primjenjivo 3 Od kojih novoizgrađenih 0 0 3 nije primjenjivo nije primjenjivo 1 Od kojih postojećih 2 4 3 nije primjenjivo nije primjenjivo 2 Kapacitet uspješnih IC CMU-ova (GW) 1,86 2,34 4,56 nije primjenjivo nije primjenjivo 1,025

(35) U Odluci iz 2014. odobreno je da se interkonekcijski kapacitet ne uključi za prvu dražbu (prosinac 2014.) zbog sljedećih ograničenja: (a) kapacitet koji treba kupiti: bila je potrebna nova metodologija za prilagodbu doprinosa operatora interkonekcijskih vodova na dražbi. Bila je potrebna bliža suradnja s drugim državama članicama na procjeni adekvatnosti proizvodnje kako bi se uklonila mogućnost oportunističkih prilika u slučajevima kada zemlje imaju različite standarde pouzdanosti; (b) pretkvalifikacija: u tom trenutku tijelo za isporuku nije moglo neovisno dovršiti fazu pretkvalifikacije za stranog pružatelja kapaciteta. Za to bi bile potrebne suradnja sa stranim operatorima prijenosnog sustava na mjerenju i provjeri, otprema za ispitivanje i platforme za razmjenu podataka; (c) dražba: dražba bi bila otvorena za špekulacije da je bilo dopušteno sudjelovanje stranog kapaciteta. Bila bi potrebna nova metodologija kako bi se ograničila količina stranog kapaciteta do razine prilagođenog kapaciteta operatora interkonekcijskih vodova. Nadalje, prag prihvatitelja cijena vjerojatno bi bio drugačiji na drugom tržištu, što znači da konačna dražbovna cijena određena u Velikoj Britaniji možda ne bi bila primjerena za kapacitet na drugom tržištu te bi možda bila potrebna zonska dražba; (d) isporuka: obvezom isporuke zahtijeva se da proizvođači isporuče kapacitet kada se izda upozorenje o tržištu kapaciteta od četiri sata. Na drugom tržištu to bi moglo dovesti do otpreme koja nije u skladu s redoslijedom prioriteta i tako narušiti tržište (17). To Ujedinjenoj Kraljevini ne bi dalo prednost dodatne sigurnosti opskrbe s obzirom na globalne uvjete u kojima je tržišno povezivanje u potpunosti provedeno te tokovi električne energije već odgovaraju na određivanje cijena u oskudici.

(36) Samo za 2014., bez izravnog sudjelovanja interkonekcijskog kapaciteta, očekivani doprinos međusobnog povezivanja u razdobljima preopterećenja sustava u Velikoj Britaniji odražavao se u količini kapaciteta koja je stavlja na dražbu. Na primjer, ako se očekivalo da u razdobljima preopterećenja sustava Velike Britanije bude dostupan 1 GW uvoza, količina kapaciteta koja se stavlja na dražbu na tržištu kapaciteta umanjila bi se za 1 GW. Nacionalna mreža prvo je procijenila da doprinos međusobnog povezivanja izvan tržišta kapaciteta iznosi nula (promjenjivo) pri davanju preporuke o ciljnoj vrijednosti za dražbu T-4 za godinu isporuke 2018./2019., ali to je kasnije revidirano na neto doprinos od 2,1 GW za dražbu T-1.

2.3.2. Proces pretkvalifikacije

(37) Sudjelovanje na tržištu kapaciteta nije obvezno. Međutim, obvezno je sudjelovanje svih licenciranih, prihvatljivih pružatelja kapaciteta u procesu pretkvalifikacije, čak i ako ne namjeravaju podnijeti ponudu. Svrha je procesa pretkvalifikacije osigurati da sudionici dražbe mogu isporučiti kapacitet koji nude te da operator sustava može prilagoditi količinu kapaciteta koji treba staviti na dražbu na temelju količine kapaciteta koji neće sudjelovati u dražbi.

(38) Svi prihvatljivi pružatelji kapaciteta koji odaberu ne sudjelovati u dražbi kapaciteta nisu izloženi kaznama tržišta kapaciteta zbog neisporuke i nisu prihvatljivi za plaćanja za premašivanje isporuke. Oni mogu odabrati sudjelovati u kasnijim dražbama i mogu sudjelovati na sekundarnom tržištu. Kao i u slučaju neprihvatljivih elektrana, količina koja se stavlja na dražbu smanjuje se kako bi se uzela u obzir količina kapaciteta elektrana koje su odlučile da neće sudjelovati.

(39) Kako bi osigurao da je pouzdani kapacitet spreman za godinu isporuke, operator sustava poduzima provjere pretkvalifikacije prije dražbe kako bi potvrdio prihvatljivost i status nadmetanja cijelog potencijalnog kapaciteta. Pretkvalifikacijski zahtjevi razlikuju se za različite vrste kapaciteta (npr. za proizvodnju i upravljanje potražnjom).

(40) Kao dio zahtjeva za pretkvalifikaciju podnositelji zahtjeva moraju ispuniti i opće i posebne pretkvalifikacijske zahtjeve, koji se razlikuju ovisno o tome je li jedinica postojeća ili moguća proizvodna jedinica ili jedinica upravljanja potražnjom. Opći zahtjevi uključuju osnovne administrativne pojedinosti (podaci za kontakt, status dozvole, korporativna struktura, lokacija i različite izjave direktora), a postojeće proizvodne jedinice moraju dokazi i svoje prošle rezultate. Moguće jedinice moraju dostaviti dokaze o građevinskoj dozvoli i ugovoru o priključenju, podroban građevinski plan i pojedinosti o očekivanim kapitalnim izdacima u odnosu na trajanje ugovora o kapacitetu koji se traži. Od njih se traži i da podnesu kreditnu potporu (kolateral ili „jamstvo za ozbiljnost ponude”) kao dokaz toga da su ozbiljne u namjeri da sudjeluju u dražbi i da uspostave operativnu jedinicu do početka godine isporuke.

(41) Jedinice nove generacije i nepotvrđenog upravljanja potražnjom (za razliku od potvrđenog upravljanja potražnjom (18)) moraju podnijeti jamstvo za ozbiljnost ponude od 5 000 GBP (približno 5 650 EUR) po megavatu za dražbe za četiri godine unaprijed i za jednu godinu unaprijed te 500 GBP (približno 565 EUR) po megavatu za prijelazne dražbe. Kad je riječ o upravljanju potražnjom, mjerom je predviđeno da se jamstvo za ozbiljnost ponude oduzima proporcionalno količini kapaciteta koji operatori upravljanja potražnjom nisu stvarno isporučili, pod uvjetom da isporuče barem 90 % količine kapaciteta na koju su se obvezali. Dok operatori upravljanja potražnjom mogu udružiti nekoliko jedinica kako bi dosegnuli najnižu razinu praga sudjelovanja od 2 MW, valja istaknuti da trebaju plaćati jamstvo za ozbiljnost ponude za cijela 2 MW čak i ako se samo mali dio te količine sastoji od nepotvrđenog kapaciteta upravljanja potražnjom. Prema mišljenju Ujedinjene Kraljevine, za CMU se može dokazati da je jedinstvena jedinica samo na isti dan u istom razdoblju obračuna. Taj zahtjev za dokazivanje jedinice trebao bi smanjiti rizik od špekulacije. U suprotnom bi podnositelji zahtjeva to mogli dokazivati u različito vrijeme i sastaviti jedinicu koja možda ne bi mogla zajedno funkcionirati tijekom preopterećenja, a rezultat bi bio rizik za sigurnost opskrbe.

(42) Nakon savjetovanja u ožujku 2016. vlada Ujedinjene Kraljevine povećala je preddražbovno jamstvo za ozbiljnost ponude za novoizgrađene proizvođače na 10 000 GBP/MW kako bi pomogla u potpunosti osigurati izloženost većoj odgovornosti u pogledu naknade za raskid ugovora i kako bi pomogla odvratili spekulativne zahtjeve uvođenjem više razine preddražbovne obveze. Međutim, vrijednost preddražbovnog jamstva za ozbiljnost ponude za nepotvrđeno upravljanje potražnjom ostala je 5 000 GBP/MW nakon što su tijekom savjetovanja primljene povratne informacije dionika koje su ukazale na to da je za agregatore upravljanja potražnjom znatno skuplje osigurati kredit od zajmodavaca.

(43) Operator sustava objavljuje čimbenike za smanjenje kapaciteta specifične za određenu tehnologiju prije pretkvalifikacijskog razdoblja. Za većinu tehnoloških razreda ti se čimbenici temelje na prošlim rezultatima razreda u prethodnih sedam godina i čine prosječni očekivani doprinos elektrana u razdoblju preopterećenja sustava na tehnološki specifičnoj osnovi. Za neke se razrede upotrebljava drugačija metodologija ako nedostaju prošli rezultati ili su oni manje relevantni kao pouzdan pokazatelj buduće uspješnosti (npr. operatori interkonekcijskih vodova ili inovativne tehnologije kao što je baterijska pohrana). Odgovarajući čimbenici primjenjuju se na sve elektrane koje upotrebljavaju određenu tehnologiju, neovisno o njihovoj starosti ili statusu. Pružatelji kapaciteta koji su uspješni na dražbi kapaciteta primaju plaćanja (prema konačnoj dražbovnoj cijeni) razmjerno njihovu čimbeniku za smanjenje kapaciteta pomnoženom s njihovim konekcijskim kapacitetom (količina koju im njihov priključak na fizičku mrežu omogućuje da izvezu u sustav). Jedna je od svrha sustava kazni prilagoditi razinu plaćanja iz te procijenjene razine uspješnosti na stvarnu razinu uspješnosti pojedinačnih elektrana.

2.4. Dražbeni postupak

2.4.1. Utvrđivanje količine kapaciteta koji treba staviti na dražbu

(44) Odluka o pokretanju dražbi kapaciteta donosi se svake godine i temelji se na neovisnoj procjeni kapaciteta električne energije koju provodi operator sustava. Gledajući 15 godina unaprijed, Nacionalna mreža procjenjuje vjerojatno kretanje budućih raspona kapaciteta, doprinos interkonekcijskog kapaciteta i upravljanja potražnjom te preporučuje količinu kapaciteta potrebnu za ostvarenje trajnog standarda pouzdanosti. Na taj način vlada svake godine može procijeniti je li potrebna dražba kapaciteta.

(45) Odluka o količini kapaciteta koju treba ugovoriti na svakoj dražbi kapaciteta temelji se na trajnom standardu pouzdanosti. Standard pouzdanosti objektivna je razina sigurnosti opskrbe električnom energijom i čini osnovu za utvrđivanje krivulje potražnje prije svake dražbe kapaciteta.

(46) Ujedinjena Kraljevina napominje da nijedan sustav nikada ne može biti potpuno pouzdan i da uvijek postoji kompromis između troška pružanja dodatnog rezervnog kapaciteta i ostvarene razine pouzdanosti. Utvrđivanje standarda pouzdanosti omogućuje donošenje tog kompromisa jer on određuje točku u kojoj troškovi pružanja kapaciteta prevladavaju prednosti dodatne sigurnosti. Njegov je cilj pojasniti ulagateljima i sudionicima na tržištu dugoročne ciljeve vlade u pogledu sigurnosti opskrbe i pomoći smanjiti troškove za potrošače. Cilj je i osigurati da vlada ne može ugovoriti veću količinu kapaciteta od ekonomski učinkovite razine, čime se sprečava prekomjerna nabava kapaciteta za Veliku Britaniju.

(47) Vlada Ujedinjene Kraljevine kao trajni standard pouzdanosti za britansko tržište električne energije odredila je očekivani gubitak opterećenja od tri sata godišnje. To odgovara razini sigurnosti sustava od 99,97 %. Očekivani gubitak opterećenja broj je sati/razdoblja godišnje u kojima se dugoročno statistički može očekivati da ponuda neće zadovoljiti potražnju i on odražava ekonomski učinkovitu razinu kapaciteta. Standard pouzdanosti utvrđen je na trajnoj osnovi, ali vlada će imati mogućnost da ga preispita ako to bude potrebno.

(48) Operator sustava svake godine utvrđuje koliko je kapaciteta potrebno da bi se ispunio standard pouzdanosti i vladi do 30. svibnja daje savjet u Izvješću o kapacitetu električne energije (ECR). Preporuka o količini kapaciteta koju treba ugovoriti na dražbama kapaciteta kako bi se ispunio standard pouzdanosti temelji se na procjeni Nacionalne mreže o različitim scenarijima za razinu potražnje električne energije i količinu kapaciteta koju pružaju elektrane koje nisu prihvatljive za plaćanja kapaciteta (npr. proizvodnja s niskim emisijama ugljika). Na taj se način utvrđuje preporuka Nacionalne mreže o tome je li potrebno osigurati kapacitet za predmetnu godinu isporuke putem tržišta kapaciteta i o količini koju je potrebno osigurati. Izvješće Nacionalne mreže provjerava neovisno Povjerenstvo tehničkih stručnjaka (PTE) koje vladi daje savjet o pouzdanosti analize i preporuka.

(49) Operator sustava upotrebljava niz scenarija potražnje i varijable s pomoću kojih uzima u obzir nesigurnosti u pogledu meteoroloških uvjeta, dostupnosti elektrana, tokova međusobnog povezivanja i razina integrirane proizvodnje. Operator sustava zatim netira kapacitet koji ne može sudjelovati u dražbi (na primjer, elektrane s niskom razinom emisije ugljika koje primaju drugu potporu) i kapacitet na koji se primjenjuju ugovori o kapacitetu koji su u tijeku (na primjer, u slučajevima u kojima pružatelj kapaciteta ima višegodišnji ugovor koji obuhvaća odgovarajuću godinu isporuke).

(50) Operator sustava zatim upotrebljava metodologiju „pouzdane optimizacije” koja smanjuje najgori mogući ishod u smislu troška kapaciteta i potražnje na koju nije odgovoreno u svim scenarijima i varijablama. Modeliranjem se dobiva skup mogućnosti za jednu količinu koju treba kupiti i preporuka.

(51) U prijavi iz 2014. Ujedinjena Kraljevina navela je predviđanje, prikazano na slici 1., za raspon kapaciteta koji treba kupiti, koji bi mogao biti potreban u razdoblju od 2018. do 2030. Na slici 2. prikazano je ažurirano predviđanje iz prosinca 2018. Slika 1. Procjene kapaciteta koji treba kupiti na temelju različitih scenarija iz 2014. (GW) Slika 2. Procjene kapaciteta koji treba kupiti na temelju različitih scenarija iz 2018. (GW)

(52) Vlada donosi konačnu odluku o tome koliko kapaciteta treba kupiti na svakoj dražbi na temelju krivulje potražnje, koja se dobiva u skladu s metodologijom utvrđenom u prethodnim uvodnim izjavama.

(53) Krivulja potražnje pruža vladi određenu fleksibilnost u pogledu količine kapaciteta koji treba ugovoriti iz godine u godinu ovisno o trošku. Krivulja potražnje s nagibom omogućuje kompromis između pouzdanosti i troška tako da se u određenoj godini kupuje manje kapaciteta ako je cijena vrlo visoka. To pomaži i umanjiti rizike od špekulacija jer pruža cjenovnu granicu dražbe i fleksibilnost za kupnju manje kapaciteta ako je cijena visoka, a i jedno i drugo smanjuju mogućnost sudionika da povećaju cijene primjenom svoje tržišne snage.

(54) Vlada objavljuje krivulju potražnje prije svake dražbe kapaciteta. Na krivulji potražnje prikazuje se odnos između cijene kapaciteta i količine kapaciteta na dražbi koju traži operator sustava. Svaka krivulja potražnje oblikuje se oko ciljne razine kapaciteta potrebnog za ispunjavanje standarda pouzdanosti koji je naveo operator sustava i procjene razumnog troška novog kapaciteta (neto trošak novih sudionika na tržištu ili „net-CONE”). Sjecište tih ciljnih kapaciteta i net-CONE-a određuje jednu točku krivulje potražnje. Na slici 3. prikazan je primjer krivulje potražnje kapaciteta. Slika 3. Primjer krivulje potražnje kapaciteta Izvor: tijela Ujedinjene Kraljevine

(55) Net-CONE se utvrđuje na temelju očekivane konačne cijene kapaciteta u dražbi i prema potrebi se revidira za svaku dražbu, na primjer na temelju novih procjena troška projektiranja za novoizgrađeni kapacitet i na temelju informacija dobivenih u prethodnim dražbama. Trošak ulaska novih sudionika temelji se na procjenama troškova ulaganja novoizgrađenog kapaciteta navedenima u izvješću (19) koje su naručila tijela Ujedinjene Kraljevine, uz pretpostavku zahtijevane stope od 7,5 % i razdoblje otplate od 25 godina.

(56) Uz ciljnu razinu kapaciteta i net-CONE, preostali ključni parametri krivulje potražnje jesu: cjenovna granica dražbe (najveća cijena po kojoj je vlada spremna kupiti kapacitet), prag prihvatitelja cijena (najmanja cijena po kojoj postojeće elektrane mogu ponuditi kapacitet na dražbi (20)) i najmanja razina opskrbe potrebna za održavanje dražbe (minimalni zahtjev tržišnog natjecanja). Vlada potvrđuje konačne parametre dražbe za svaku dražbu kapaciteta neposredno prije početka odgovarajućeg razdoblja pretkvalifikacije.

(57) Cjenovna granica dražbe određuje vrh krivulje potražnje, tj. cijenu po kojoj se kapacitet više neće stavljati na dražbu. Svrha je cjenovne granice zaštititi britanske potrošače od nepredviđenih problema s dražbom, kao što je nedostatak konkurencije ili zlouporaba tržišne snage sudionika. Međutim, prema navodima tijela Ujedinjene Kraljevine, određivanje preniske cjenovne granice dražbe moglo bi obeshrabriti ponuditelje i smanjiti konkurenciju, stoga je važno odrediti razinu cjenovne granice koja potiče konkurenciju na dražbama kapaciteta i omogućuje tržištu da odredi učinkovitu cijenu za novi kapacitet na temelju prosudbe sudionika u pogledu rizika i potencijalnog povrata na tržištima električne energije i kapaciteta. Određivanje ispravne razine cjenovne granice ovisi o procjeni stupnja nesigurnosti u pogledu središnje procjene net-CONE-a.

(58) Vlada Ujedinjene Kraljevine odredila je 2014. cjenovnu granicu na razini od 75 GBP/kW. Ujedinjena Kraljevina objasnila je da je ta cjenovna granica veća od modelirane konačne dražbovne cijene u okviru niza uvjerljivih scenarija, ali nije toliko visoka da elektranama omogući da primijene znatnu tržišnu snagu u slučaju sudjelovanja ograničenog novoizgrađenog kapaciteta. Njezina je uloga i osigurati da novoizgrađeni kapacitet ne može nastojati nadoknaditi sve svoje fiksne troškove u ponudi za dražbu; mora bar u određenoj mjeri uzeti u obzir prihode s tržišta energije i plaćanja na tržištu kapaciteta nakon isteka trajanja početnog ugovora kako bi projekt bio održiv.

(59) Vlada ima i dodatnu priliku da se prije dražbe uvjeri da će na dražbi biti dovoljno konkurencije. Stranke koje su se pretkvalificirale za sudjelovanje u dražbi moraju se obvezati dva tjedna prije dražbe ako će nuditi kapacitet na dražbi. Vlada zatim može preispitati popis jedinica kapaciteta koje će sudjelovati u dražbi, uzimajući u obzir, na primjer, količinu opskrbe koja se nudi, kombinaciju tehnologija i vlasništvo nad jedinicama koje se nude, te može otkazati dražbu ako nije uvjerena da će proces biti dovoljno konkurentan da bi se ostvarila vrijednost za potrošače.

2.4.2. Učestalost i format dražbi

(60) Dražba kapaciteta održava se svake godine za isporuku četiri godine kasnije, npr. dražba održana 2014. odnosila se na isporuku 2018./2019., a godina isporuke trajala je od 1. listopada 2018. do 30. rujna 2019. Od provedbe mjere u 2014. održane su četiri dražbe za četiri godine unaprijed: 2014., 2015., 2016. i 2017. Ujedinjena Kraljevina zaustavila je dražbu za četiri godine unaprijed zakazanu za 2018. s isporukom 2022. nakon što je presudom Općeg suda poništena odluka Komisije iz 2014. Kako bi osigurala opskrbu 2022., tijela Ujedinjene Kraljevine navela su u prosincu 2018. da će 2019. kao dio prijavljene mjere iznimno organizirati dražbu za tri godine unaprijed (vidjeti prethodnu uvodnu izjavu 18. točku (d)).

(61) Dodatna dražba za jednu godinu unaprijed održava u godini koja izravno prethodi godini isporuke glavne dražbe. Proces određivanja krivulje potražnje za tu dražbu isti je kao i za glavnu dražbu (za četiri godine unaprijed), a konačnu odluku donosi vlada na temelju analize koju dostavlja operator sustava. Dražbom za jednu godinu unaprijed osigurava se kupnja točne količine kapaciteta kada postanu dostupna točnija predviđanja potražnje i ona je važna za omogućivanje aktivnog sudjelovanja kapaciteta upravljanja potražnjom (kojem je teško sudjelovati u dražbi četiri godine prije isporuke) u mehanizmu. Od provedbe mjere u 2014. održana je jedna dražba za jednu godinu unaprijed početkom 2018. za godinu isporuke 2018./2019. (21) Kako je navedeno u prethodnoj uvodnoj izjavi 18. točki (a), u lipnju 2019. održana je zamjenska i uvjetna dražba za nadopunu T-1 za godinu isporuke 2019./2020.

(62) Dio kapaciteta oduzima se s dražbe za četiri godine unaprijed i „rezervira” za dražbu za jednu godinu unaprijed. Količina rezerviranog kapaciteta temeljila se 2014. i 2015. na procjeni količine isplativog upravljanja potražnjom koje je moglo sudjelovati u dražbi te je postala javno dostupna kada je objavljena krivulja potražnje za dražbu za četiri godine unaprijed (2,5 GW). Vlada Ujedinjene Kraljevine provela je u ožujku 2016. preispitivanje metodologije koja se upotrebljava za utvrđivanje izdvajanja za dražbu T-1. Nakon preispitivanja dogovorena je nova metodologija „izdvajanja” koja se temelji na primjeni 95-postotnog intervala pouzdanosti na godišnju preporuku Nacionalne mreže o kapacitetu za dražbu T-4 utvrđenu u ECR-u te se ona primjenjuje od 2016. Pri modeliranju procesa najmanje žaljenja (LWR) u ECR-u, Nacionalna mreža izvodi 95-postotni interval pouzdanosti iz preporuke o kapacitetu. U tablici 3. u nastavku prikazana je količina koja je izdvojena za dražbe T-1. Tablica 3. Kapacitet izdvojen za T-1 i kapacitet koji treba kupiti u dražbi T-1 (GW) Godina isporuke Cilj za kupnju na dražbi T-4 Kapacitet izdvojen za T-1 Cilj za kupnju na dražbi T-1 Količina kupljena na dražbi T-1 2018./2019. 48,6 2,5 4,9 5,79 2019./2020. (uvjetna dražba) 44,7 2,5 2,7 3,68 2020./2021. 51,7 0,6 nije primjenjivo nije primjenjivo 2021./2022. 49,2 0,4 nije primjenjivo nije primjenjivo

(63) Ako se potražnja smanji između dražbe za četiri godine unaprijed i dražbe za jednu godinu unaprijed, smanjuje se količina kapaciteta koja se stavlja na dražbu u dražbi za jednu godinu unaprijed. Međutim, budući da su dražbe za jednu godinu unaprijed bolji put za pristup upravljanja potražnjom tržištu, vlada Ujedinjene Kraljevine obvezala se 2014. da će na dražbama za jednu godinu unaprijed kupiti barem 50 % kapaciteta rezerviranog četiri godine prije. Na dražbi T-1 za godinu isporuke 2018./2019. kupljeno je više od dvostruke količine kapaciteta rezerviranog četiri godine prije (4,9 GW u usporedbi s izvorno predviđenih 2,5 GW), a na uvjetnoj dražbi T-1 za godinu isporuke 2019./2020. ciljna količina koju je trebalo kupiti također je bila veća od kapaciteta koji je izvorno izdvojen (2,7 GW u usporedbi s 2,5 GW).

(64) Vlada Ujedinjene Kraljevine očekuje pokretanje dražbi kapaciteta T-4 i T-1 svake godine, ali vlada konačnu odluku o tome hoće li održati dražbu kapaciteta može donijeti tek nakon dovršetka pretkvalifikacije za dražbu.

(65) Vlada Ujedinjene Kraljevine ima diskrecijsko pravo za otkazivanje ili odgodu dražbe u bilo kojem trenutku do početka prvog kruga dražbe. Ako vlada ne odluči otkazati dražbu, dražba se automatski nastavlja. Nakon što dražba počne vlada ima samo diskrecijsko pravo odbiti rezultate dražbe ako postoje opravdani razlozi za sumnju da Nacionalna mreža, kao tijelo za isporuku, nije vodila dražbu u skladu s Propisima i pravilima. Ako vlada ne odluči otkazati dražbu, dražba se automatski potvrđuje. Nakon početka dražbe vlada nema nikakvo diskrecijsko pravo utjecati na ishod.

(66) Sve dražbe na tržištu kapaciteta jesu dražbe s postupnim snižavanjem cijene, po diskriminacijskoj cijeni, na kojima se svim uspješnim sudionicima plaća u skladu s posljednje prihvaćenom ponudom. Dražba se vodi na temelju unaprijed utvrđenih pravila. Dražbovatelj na početku dražbe najavljuje visoku cijenu, a prihvatljivi sudionici dostavljaju svoje ponude kako bi naveli količinu kapaciteta koju mogu osigurati po toj cijeni. Taj postupak ponavlja se nekoliko puta prema unaprijed utvrđenom rasporedu dok se ne pronađe najniža cijena po kojoj ponuda odgovara potražnji. Svim odabranim ponuditeljima plaća se ista konačna dražbovna cijena (pay-as-clear model). Osim toga, postoji nekoliko mjera čiji je cilj smanjiti rizike od špekulacije i osigurati učinkovit ishod.

(67) Kada odlučuju koliko kapaciteta ponuditi po određenoj cijeni kapaciteta, od sudionika se očekuje da uzmu u obzir mogućnost ostvarivanja prihoda na tržištu energije. Očekivani prihodi na tržištu energije razlikuju se među pružateljima ovisno o njihovim očekivanim faktorima opterećenja, veleprodajnim cijenama i troškovima goriva i ugljika.

(68) Ujedinjena Kraljevina smatrala je 2014. da su smanjenje potražnje, upravljanje potražnjom koje proizlazi iz proizvodnje i integrirana proizvodnja (proizvodnja priključena na distribucijski sustav) (do 50 MW) sektori u nastajanju kojima je potrebna dodatna potpora kako bi se pripremili za tržišno natjecanje u glavnim dražbama na tržištu kapaciteta. Stoga su održane dvije prijelazne dražbe za 2016. i 2017. kako bi im se pružila potpora. Iako je prva prijelazna dražba zaista bila otvorena za sve tri prethodno opisane kategorije kapaciteta, razina uspjeha integrirane proizvodnje (ili proizvodnje priključene na distribucijski sustav) i upravljanja potražnjom koje proizlazi iz proizvodnje u prvoj prijelaznoj dražbi i u dražbama T-4 održanima 2014. i 2015. pokazala je Ujedinjenoj Kraljevini da su ti sudionici dovoljno zreli za uspješno nadmetanje u glavnim dražbama na tržištu kapaciteta protiv drugih vrsta kapaciteta bez namjenske potpore. Stoga je Ujedinjena Kraljevina isključila te resurse iz druge (i konačne) prijelazne dražbe pa je moglo sudjelovati samo smanjenje potražnje. Nadalje, Ujedinjena Kraljevina navela je da je u drugoj prijelaznoj dražbi odlučila ispitati bi li niži prag za sudjelovanje (tj. 500 kW umjesto 2 MW) mogao biti korisna izmjena trajnog sustava tržišta kapaciteta za sve sudionike. U tablici 4. prikazani su rezultati prijelazne dražbe. Tablica 4. Kapacitet (prilagođeni, u MW) kojem su dodijeljeni ugovori putem prijelaznih dražbi 1. prijelazna dražba 2. prijelazna dražba Proizvodnja priključena na distribucijski sustav 328 nije primjenjivo Ukupno upravljanje potražnjom, od toga: 475 312 — Upravljanje potražnjom koje proizlazi iz proizvodnje 322 nije primjenjivo — Smanjenje potražnje: — Uključujući kapacitet < 2 MW 153 — nije primjenjivo 312 — 8,5 (što čini 8 CMU-ova) Ukupno 803 312

(69) U tablici 5. za svaku dražbu održanu od 2014. prikazana je preporučena količina koju treba kupiti, ciljna količina koju je odobrio ministar i količina koja je naposljetku kupljena na dražbama i T-4 i T-1. Tablica 5. Zahtjevi za kapacitet (GW) Količina za kupnju koju je Nacionalna mreža preporučila u ECR-u Prilagođena preporuka Nacionalne mreže o količini koju treba kupiti na dražbi nakon pretkvalifikacije Količina za kupnju Ciljna količina koju je odobrio ministar Količina kupljena na dražbi T-4 2014. 53,3 48,6 48,6 49,3 (22) T-4 2015. 47,9 44,7 45,4 46,4 T-4 2016. 49,7 51,1 51,7 52,4 T-4 2017. 50,5 49,2 49,2 50,4 T-1 2017. 6,3 4,9 4,9 5,79 T-1 2019. (uvjetna dražba) 4,6 4,3 (studeni 2018.) 2,3 (svibanj 2019.) 2,7 3,6

2.4.3. Prihvatitelji cijena

(70) Kako bi se ublažila tržišna snaga u dražbi, potencijalni pružatelji kapaciteta koji su se uspješno pretkvalificirali razvrstavaju se kao „prihvatitelji cijena” (koji ne mogu podnositi ponude iznad relativno niskog praga) ili „određivači cijena” (koji mogu). Postojeći pružatelji kapaciteta automatski su prihvatitelji cijena. Novi sudionici i resursi upravljanja potražnjom razvrstavaju se kao određivači cijena i mogu slobodno podnositi ponude sve do ukupne cjenovne granice dražbe. Prema navodima Ujedinjene Kraljevine, ta razlika pojačava poticaj sudionicima da daju ponude prema stvarnoj vrijednosti svojeg kapaciteta i ublažava rizik od toga da postojeće elektrane s manjim troškovima nastoje odrediti visoku cijenu u godinama u kojima nisu potrebni novi sudionici. Ujedinjena Kraljevina tvrdi da bi prag prihvatitelja cijena trebalo odrediti na razini koja će obuhvatiti većinu postojećih elektrana i istodobno biti dovoljno niska da se ublaži rizik od špekulacije. Prag prihvatitelja cijena određen je na razini od 25 GBP/kW (50 % net-CONE-a). To je dovoljno visoko da bi se obuhvatila većina postojećih elektrana. Modeliranje Ujedinjene Kraljevine iz 2014. pokazivalo je da će se time obuhvatiti približno 80 % postojećih elektrana. Iz tablice 6. može se vidjeti da je pragom prihvatitelja cijena u stvarnosti bilo obuhvaćeno približno 60 % postojećih elektrana. Cijena od 25 GBP/kW ujedno je i znatno manja od očekivanog troška novih sudionika. Stoga prag prihvatitelja cijena od 25 GBP/kW ublažava i rizik od špekulacije. Tablica 6. Postojeće elektrane obuhvaćene pragom prihvatitelja cijena od 2014. Dražba Postojeće elektrane obuhvaćene pragom prihvatitelja cijena Kapacitet (MW) % Konačna cijena (GBP/kW) 2014. T-4 25 007 67 19,40 2015. T-4 39 286 80 18,00 2016. T-4 29 548 56 22,50 2017. T-4 31 099 57 8,40 2017. T-1 2 306 29 (23) 6,00 2019. T-1 (uvjetno) 1 758 (24) 49 0,77

(71) Postojećim elektranama s posebno visokim troškovima može se dopustiti sudjelovanje kao određivačima cijena (i davanje ponuda koje su veće od praga prihvatitelja cijena), ali moraju dostaviti obrazloženje zašto im je potrebna viša razina plaćanja (na primjer, potvrdu odbora i poslovni plan koji su dostavljeni odboru pružatelja). To obrazloženje mora se dostaviti Ofgemu i može se upotrijebiti kao dio istrage o zlouporabi tržišne snage.

(72) Ofgem će vjerojatno istražiti sve postojeće pružatelje koji daju ponudu po cijeni koja je veća od praga „prihvatitelja cijena” i koji ne dobiju ugovor o kapacitetu u dražbi, ali nastave raditi u godini isporuke; Ofgem u tom slučaju može upotrijebiti informacije koje su ti pružatelji dostavili uz ponudu za dražbu u kojoj je određena cijena.

(73) Novi sudionici mogu odrediti cijenu bez opravdavanja svoje ponude, ali ako se opazi da su pokušavali primijeniti tržišnu snagu, i to bi moglo podlijegati istrazi Ofgema kao dio njegove uobičajene provedbene uloge. Razina ponude u svakom je slučaju ograničena cjenovnom granicom određenom krivuljom potražnje koja se daje prije dražbe.

2.4.4. Trajanje ugovora o kapacitetu

(74) Ako se njihova ponuda prihvati na dražbi, pružateljima kapaciteta dodjeljuje se ugovor o kapacitetu po konačnoj dražbovnoj cijeni. Duljina dostupnih ugovora o kapacitetu razlikuje se kako bi se osigurali ravnopravni uvjeti tržišnog natjecanja među pružateljima kapaciteta.

(75) Većina postojećih pružatelja kapaciteta ima pristup jednogodišnjim ugovorima; pružatelji proizvodnog kapaciteta koji imaju troškove opreme veće od izvornog praga od 125 GBP/kW (elektrane koje treba obnoviti) imaju pristup ugovorima o kapacitetu u trajanju do najviše tri godine; pružatelji proizvodnog kapaciteta koji imaju troškove opreme veće od izvornih 250 GBP/kW (nove elektrane) imaju pristup ugovorima o kapacitetu u trajanju do najviše 15 godina. Ti se pragovi preispituju svake godine i s vremenom su se malo povećali pa su u prosincu 2018. iznosili 135 GBP/kW i 270 GBP/kW. Ugovori dulji od jedne godine dostupni su samo sudionicima dražbi za četiri godine unaprijed.

(76) Kako bi se osigurala regulatorna sigurnost i potaknulo povjerenje ulagatelja u mehanizme, ključni se pojmovi ugovora o kapacitetu nastavljaju priznavati (klauzula o stečenim pravima) (25) (to je podložno mogućim budućim propisima kojima se određuje suprotno, iako zasad nije bilo takvih slučajeva). Ti su ključni pojmovi: (a) trajanje ugovora; (b) cijena kapaciteta i pravo na plaćanje; (c) obveza pokrivanja nedostataka kapaciteta i vrijednost smanjenja kapaciteta; (d) rokovi za dovršetak i primjenjive naknade za raskid ugovora; (e) maksimalna odgovornost za kazne.

(77) Ujedinjena Kraljevina tvrdi da se dodjeljivanje dugoročnijih ugovora novim sudionicima opravdava promicanjem ulaska novih konkurentnih operatora na tržište. Dodjelom dugoročnih ugovora novim sudionicima omogućuje im se da osiguraju jeftinije financiranje za svoje ulaganje. Ujedinjena Kraljevina smatra da se time smanjuju prepreke ulasku neovisnih poduzetnika koji ne mogu financirati svoje ulaganje u nove kapacitete prihodima koji proizlaze iz drugih elektrana u njihovu portfelju. Poticanjem tržišnog natjecanja na tržištu kapaciteta dugoročniji ugovori mogu smanjiti troškove koje potrošači snose na tržištima električne energije i kapaciteta. Prema mišljenju tijela Ujedinjene Kraljevine dugoročniji ugovori trebali bi i smanjiti rizik od toga da sudionici koji imaju visoke troškove ulaganja ili obnove ne pokušaju povratiti sve svoje troškove u okviru jednog jednogodišnjeg ugovora.

2.5. Sekundarno tržište (trgovanje)

(78) Između dražbe i isporuke te u godinama isporuke sudionici mogu prilagoditi svoj položaj trgovanjem, npr. preuzimanjem veće ili manje obveze ili pronalaskom alternativnog kapaciteta kako bi odgovorili na privremene manjkove. Sekundarno trgovanje važan je alat s pomoću kojeg stranke upravljaju svojim rizikom od izloženosti kaznama na tržištu kapaciteta. Na tržištu kapaciteta dopušteni su različiti oblici sekundarnog trgovanja: financijska trgovina, preraspodjela količine i trgovanje obvezama.

2.6. Isporuka

(79) Tržište kapaciteta slijedi model „isporučene energije”: pružatelji kapaciteta obvezni su isporučiti energiju kad god je potrebno kako bi se osigurala sigurnost opskrbe, tj. u stvarnim razdobljima preopterećenja sustava. Ako to ne učine, moraju platiti kazne. Model uključuje i dodatno fizičko ispitivanje kapaciteta. Ako se ne uspije dokazati kapacitet na odgovarajućoj razini i u potrebnom broju slučajeva, plaćanja kapaciteta obustavljaju se dok se to uspješno ne dokaže.

2.6.1. Obveza iz ugovora o kapacitetu

(80) Na temelju obveze iz ugovora o kapacitetu preopterećenja sustava definiraju se kao sva polusatna razdoblja obračuna u kojima u bilo kojoj točki sustava dođe do regulacije napona ili kontroliranog rasterećivanja u trajanju od 15 minuta ili dulje. Od pružatelja se zahtijeva da utvrde vlastiti odgovor u tim slučajevima i da izbjegnu kršenje bilo kakvog postojećeg kodeksa ili uvjetâ dozvole. Dosad je operator sustava izdao samo dvije obavijesti tržišta kapaciteta, 31. listopada 2016. i 7. studenoga 2016. U zimi (2018./2019.) trebala je započeti prva godina potpune primjene mjere.

(81) Kako bi se osiguralo da sudionici mogu na odgovarajući način upravljati rizikom od izloženosti kaznama, npr. rizikom da nekoliko elektrana istodobno pogriješi, operator sustava objavio je obavijest o preopterećenju sustava putem „upozorenja o tržištu kapaciteta”, na temelju metodologije utvrđene u pravilima o tržištu kapaciteta (8.4.6.) (26). Ako to upozorenje nije izdano, pojava oskudice neće pokrenuti kazne tržišta kapaciteta ili plaćanja za premašivanje.

(82) Ugovorima o kapacitetu sudionike se obvezuje da isporuče utvrđenu količinu električne energije. Obveza pružatelja u razdoblju preopterećenja sustava računa se na temelju obveza koje je preuzeo u dražbama za četiri godine i jednu godinu unaprijed i svih obveza koje je preuzeo u okviru sekundarnog trgovanja za određena razdoblja obračuna u kojima je došlo do preopterećenja.

(83) U razdobljima preopterećenja kojima prethodi upozorenje o tržištu kapaciteta o kojem se obavješćuje bar četiri sata unaprijed, obveze pružatelja „slijede opterećenje”. To znači da moraju proizvesti električnu energiju ili smanjiti potražnju do ukupne razine svoje obveze samo ako je za odgovaranje na potražnju potreban sav kapacitet za koji su na tržištu sklopljeni ugovori o kapacitetu. U razdoblju preopterećenja u kojem je za odgovaranje na potražnju potrebno samo 70 % tog ukupnog kapaciteta svaki ponuditelj mora proizvesti električnu energiju ili smanjiti potražnju samo do 70 % svoje cijele obveze pokrivanja nedostatka kapaciteta.

(84) Prema tijelima Ujedinjene Kraljevine, obveze koje slijede opterećenje primjerene su za osiguravanje da proizvođači imaju poticaj za učinkovito funkcioniranje na tržištu i razmjerne su šteti koju bilo kakvo izgubljeno opterećenje uzrokuje potrošačima. Ako bi svaki sudionik riskirao kaznu za cijelu svoju obvezu pokrivanja nedostatka kapaciteta svaki put kad se javi preopterećenje sustava, tržište kapaciteta dalo bi elektranama signale da se pripreme čak i ako je to za njih ekonomski neučinkovito, a na taj bi se način povećale i emisije i računi koje plaćaju potrošači.

2.6.2. Kazne

(85) Cilj je sustava kazni pružateljima kapaciteta dati poticaj da isporuče energiju kada je to potrebno. Kažnjavaju se jedinice koje ostvaruju rezultate slabije od očekivane razine uspješnosti, dok one koje premaše očekivanu razinu primaju plaćanja za premašivanje isporuke; tako na kraju godine plaćanja kapaciteta svake jedinice uvelike odražavaju njihovu uspješnost. Sustav kazni sastoji se od tri glavna elementa: (a) mjesečnog ograničenja odgovornosti od 200 % mjesečnog prihoda od kapaciteta pružatelja što, s obzirom na ponderiranje mjesečnih plaćanja u skladu s potražnjom sustava, pružatelje može izložiti odgovornosti za kaznu u vrijednosti do 20 % njihova godišnjeg prihoda u bilo kojem mjesecu; (b) osnovnog godišnjeg ograničenja od 100 % godišnjih prihoda; (c) stope kazne određene kao 1/24 godišnjih plaćanja kapaciteta pružatelja.

2.6.3. Sustav ispitivanja

(86) Sustav kazni dopunjen je strogim sustavom dokazivanja uspješnosti kako bi se osiguralo da pružatelji kapaciteta mogu isporučiti energiju kada je to potrebno te da primaju plaćanja kapaciteta samo ako su pouzdani. To je osobito važno za godine isporuke u kojima nema razdoblja preopterećenja, u kojima se ispitivanjem uspješnosti pružatelja osigurava da budu fizički sposobni za isporuku u skladu sa svojim obvezama pokrivanja nedostataka kapaciteta.

2.7. Proračun, financiranje mjere i tokovi plaćanja

(87) U tablici 7. prikazan je sažetak ishoda različitih dražbi na tržištu kapaciteta koje su održane od 2014., uključujući prijelazne dražbe (TA). Tablica 7. Sažetak ishoda dražbi na tržištu kapaciteta Dražba Kapacitet stečen na dražbi GW Konačna dražbovna cijena GBP/kW Ukupni proračun za kapacitet za koji postoji obveza prodaje na dražbi (27) U milijunima GBP T-4 2014. 49,3 19,40 1 734 T-4 2015. 46,4 18,00 1 082 T-4 2016. 52,4 22,50 2 012 T-4 2017. 50,4 8,40 500 T-1 2017. 5,8 6,00 35 T-1 2019. (uvjetno) 3,6 0,77 3 TA 2016. 0,8 27,50 22 TA 2017. 0,3 45,00 14

(88) U skladu s člankom 6. stavkom 1. Propisâ o kapacitetu električne energije (plaćanje opskrbljivača itd.) iz 2014., svi licencirani opskrbljivači moraju plaćati pristojbu za opskrbljivače na tržištu kapaciteta kako bi se financirali troškovi tržišta kapaciteta (tj. troškovi koji nastaju zbog financiranja plaćanja kapaciteta pružateljima) u skladu sa sljedećim procesom: (a) plaćanja se profiliraju prema potražnji sustava pa pružatelji kapaciteta primaju veći udio svojih plaćanja tijekom mjeseci u kojima postoji velika potražnja (tj. zimi), a manji udio u razdobljima male potražnje; (b) tri mjeseca prije početka godine isporuke opskrbljivači predviđaju svoju potražnju u razdoblju od 16 do 19 sati tijekom svih radnih dana od početka studenoga do kraja veljače i te procjene javljaju tijelu za obračun; (c) pristojbe za opskrbljivače utvrđuju se na temelju njihova predviđenog tržišnog udjela i mjesečne pristojbe naplaćuju se licenciranim opskrbljivačima kako bi se profil plaćanja uskladio s pružateljima kapaciteta. Pristojbe za opskrbljivače računaju se na temelju potražnje u razdoblju od 16 do 19 sati tijekom zimskih radnih dana kako bi se opskrbljivače potaknulo da smanje potražnju električne energije svojih kupaca u razdobljima kada je potražnja obično najveća. Tako bi se trebala smanjiti količina kapaciteta koja je potrebna, a time i trošak tržišta kapaciteta; (d) pristojbe za opskrbljivače ažuriraju se kako bi odražavale stvarne podatke o tržišnom udjelu kada oni postanu dostupni, kao što je slučaj s postojećim postupkom usklađivanja iz Kodeksa o uravnoteženju i obračunu (BSC). Taj postupak usklađivanja nastavlja se 14 mjeseci dok se primaju revidirani podaci o potražnji.

(89) Sve tokove plaćanja povezane s tržištem kapaciteta za sve sudionike računa i primjenjuje tijelo za obračun, uz pomoć pružatelja usluga obračuna (Elexon). Uloga i odgovornosti tijela za obračun i Elexona opisani su u odjeljku 2.2.

(90) Plaćanja kapaciteta određuju se na temelju količina utvrđenih u ugovoru o kapacitetu svakog pružatelja nakon ishoda odgovarajuće dražbe za svaku godinu isporuke: plaćanja kapaciteta jednaka su količini kapaciteta koju su uspješni pružatelji kapaciteta ponudili na dražbi kapaciteta pomnoženoj s konačnom dražbovnom cijenom.

(91) Sredstva koje primi tijelo za obračun drže se na nekamatonosnom bankovnom računu vladine bankarske usluge. Tijelo za obračun odgovorno je i za prikupljanje, držanje i (prema potrebi) povrat bilo kakvog kolaterala koji su dali novi proizvođači ili pružatelji upravljanja potražnjom kao dio procesa pretkvalifikacije prije svake dražbe kapaciteta.

(92) U nastavku su navedeni glavni financijski tokovi prema tijelu za obračun i iz njega: (a) opskrbljivači su tijelu za obračun svaki mjesec obvezni plaćati takozvane „pristojbe tijela za obračun”, počevši od financijske godine 2015./2016. „Pristojba tijela za obračun” pokriva administrativne troškove održavanja funkcije obračuna tržišta kapaciteta koji nastanu za tijelo za obračun (i njegova agenta). Ta se plaćanja prikupljaju prema financijskoj godini Ujedinjene Kraljevine koja traje od travnja do ožujka, dakle prema posebnom rasporedu koji je drugačiji od drugih tokova plaćanja na tržištu kapaciteta, koji se kreću prema godini kapaciteta, koja traje od listopada do rujna; (b) opskrbljivači su obvezni dati kredit prije početka svakog mjeseca godine isporuke. Taj kredit mora iznositi 110 % njihove mjesečne pristojbe za opskrbljivače, a svrha mu je osigurati da se tokovi plaćanja pružatelju kapaciteta mogu nastaviti i u slučaju neispunjavanja obveza opskrbljivača; (c) opskrbljivači su tijelu za obračun dužni platiti „mjesečnu pristojbu za opskrbljivače” najkasnije 24 radna dana nakon kraja svakog mjeseca u godini isporuke. Mjesečna pristojba za opskrbljivače obveza je opskrbljivača (putem uvjeta u njihovoj dozvoli za opskrbu) da financiraju tržište kapaciteta; (d) u slučaju bilo kakvih slabijih rezultata u odnosu na njihove obveze pokrivanja nedostataka kapaciteta tijekom preopterećenja do kojeg dođe u godini isporuke, pružatelji kapaciteta dužni su tijelu za obračun platiti „kaznenu naplatu”. Ona se mora platiti najkasnije 24 radna dana nakon kraja mjeseca; (e) tijelo za obračun pružateljima isplaćuje „plaćanje kapaciteta”. To je iznos koji se utvrđuje u skladu s njihovom obvezom pokrivanja nedostataka kapaciteta (količina određena u dražbi kapaciteta) u roku od 29 dana nakon kraja svakog mjeseca u godini isporuke. Sva plaćanja pružateljima financiraju se iz prihoda od pristojbi naplaćenih licenciranim opskrbljivačima. Ako pružatelj kapaciteta ne plati kaznenu naplatu, obustavlja se plaćanje za tog pružatelja dok se ne povrati potrebna kaznena naplata. Pri stvarnim plaćanjima pružateljima uzima se u obzir moguće trgovanje obvezama do kojeg je došlo u razdoblju između dražbe i razdoblja isporuke; (f) ako pružatelji kapaciteta tijekom razdoblja preopterećenja do kojeg dođe u godini isporuke isporuče veću količinu kapaciteta nego što su obvezni, tijelo za obračun vrši „plaćanje za premašivanje isporuke”. Plaćanje za premašivanje isporuke koje se duguje svakom pružatelju kapaciteta računa se na kraju godine isporuke i isplaćuje se upotrebom sredstava koja su tijekom godine prikupljena putem kazni. Tako se ne povećava ukupna razina plaćanja kapaciteta u određenoj godini budući da plaćanja za premašivanje isporuke nadoknađuju kazne prikupljene zbog neisporuke; (g) ako je primjenjivo, tijelo za obračun opskrbljivačima vraća „preostali iznos od kazni za opskrbljivače”. To je prihod koji ostaje nakon što se prema potrebnoj stopi izvrše plaćanja za premašivanje isporuke koja su nastala tijekom godine.

2.8. Adekvatnost proizvodnje u Velikoj Britaniji

2.8.1. Tržište električne energije u Velikoj Britaniji

(93) Ujedinjena Kraljevina uvela je 1. travnja 2005. jedinstveni skup mehanizama za trgovinu električnom energijom na veliko i prijenos električne energije na području Velike Britanije poznat kao BETTA (British Electricity Trading and Transmission Arrangements; britanski mehanizmi za trgovinu električnom energijom i za prijenos električne energije). BETTA se temelji na dvostranoj trgovini između proizvođača, dobavljača, kupaca i trgovaca te sudionici samostalno dispečiraju umjesto primjene središnjeg dispečiranja.

(94) Na temelju BETTA-e ugovori za električnu energiju sklapaju se na terminskim tržištima od nekoliko godina do 24 sata prije određenog polusatnog razdoblja isporuke. Kratkoročne burze električne energije i posrednici električne energije daju sudionicima priliku da prilagode položaje svojih ugovora u razdoblju od jednog sata do 24 sata prije isporuke. Sve su transakcije dvostrane i dogovaraju se po cijeni navedenoj na burzi električne energije ili po cijeni koju su dogovorile dvije strane ili koja je dogovorena putem posrednika.

(95) Na temelju BETTA-e veleprodajnim cijenama električne energije proizvođačima se plaća za njihovu električnu energiju i kapacitet, a ulagatelji moraju odlučiti o ulaganju na temelju njihova očekivanja povrata troškova tog ulaganja prodajom električne energije na veleprodajnom tržištu električne energije.

(96) Bliže isporuci upotrebljava se mehanizam uravnoteženja putem kojeg operator sustava prima ponude za električnu energiju blizu stvarnog vremena. To operatoru sustava omogućuje da uspostavi ravnotežu između ponude i potražnje. U trenutku zatvaranja trgovanja, tj. jedan sat prije svakog polusatnog razdoblja isporuke, proizvođači moraju obavijestiti operatora sustava o energiji koju su prema ugovoru dužni isporučiti i o očekivanoj proizvodnji svake elektrane. Opskrbljivači (trgovci na malo) moraju izjaviti koliku su količinu ugovorili za kupnju, a to bi trebala biti količina za koju očekuju da će njihovi kupci potrošiti. Naposljetku, procesom obračuna odstupanja obavljaju se plaćanja u korist ili na teret sudionika tržišta čiji ugovoreni položaji ne odgovaraju njihovoj stvarno izmjerenoj proizvodnji ili potrošnji električne energije. U tom se procesu obračunavaju i drugi troškovi uravnoteženja sustava. Sudionici su suočeni s „isplatnom” (engl. cash-out) cijenom, koja u određenoj mjeri djeluje kao kazna, ako njihovi ugovoreni položaji ne odgovaraju njihovoj stvarnoj potrošnji ili proizvodnji. Stoga obračun odstupanja ili isplatne cijene potiču sudionike da pomognu uravnotežiti sustav u stvarnom vremenu.

(97) Na kraju prosinca 2017. Ujedinjena Kraljevina imala je ukupno 81,3 GW kapaciteta za proizvodnju električne energije. Osim toga, Ujedinjena Kraljevina ima četiri interkonekcijska voda koji omogućuju trgovinu s Europom: Engleska – Francuska (2 GW kapaciteta), Engleska –Nizozemska (1 GW), Sjeverna Irska – Irska (0,6 GW) i Wales – Irska (0,5 GW) (28). Interkonekcijski vod NEMO između Engleske i Belgije (1 GW) započeo je s radom 31. siječnja 2019.

2.8.2. Problemi adekvatnosti proizvodnje

(98) Standard pouzdanosti izražava se u obliku očekivanog gubitka opterećenja (LOLE). To uključuje određivanje standarda u kojem se utvrđuje prosječan broj sati u uobičajenoj godini tijekom kojih se očekuje da opskrba neće zadovoljiti potražnju. LOLE predstavlja broj sati godišnje u kojima se dugoročno statistički može očekivati da ponuda neće zadovoljiti potražnju. To je probabilistički pristup, odnosno stvarna količina razlikovat će se ovisno o okolnostima u određenoj godini, na primjer koliko je zima hladna, je li neuobičajeno velik broj elektrana zakazao u određenom slučaju, kolika je izlazna snaga električne energije dobivene iz vjetra u razdobljima najveće potražnje te svim ostalim čimbenicima koji utječu na ravnotežu između ponude i potražnje električne energije. Međutim, pri tumačenju tog parametra važno je napomenuti da određena razina gubitka opterećenja nije jednakovrijedna istoj količini prestanka napajanja; u većini slučajeva gubitkom opterećenja može se upravljati bez znatnog učinka na potrošače. Kritična razina koju je utvrdila Ujedinjena Kraljevina jest LOLE veći od tri sata.

(99) Vlada je u prijavi napomenula da je, neovisno o odabranom pristupu modeliranja, sigurnost opskrbe električnom energijom u budućnosti vrlo teško pouzdano predvidjeti zbog osjetljivosti na ključne pretpostavke, uključujući potražnju za električnom energijom, odluke o povlačenju, novogradnju, doprinos interkonekcijskog kapaciteta te zbog čimbenika dostupnosti različitih tehnologija.

(100) U vrijeme prijave mjere 2014. Ujedinjena Kraljevina navela je da je Ofgemova procjena kapaciteta električne energije iz 2013. pokazala da je LOLE iznosio i do devet sati u 2015./2016. (iako se napominje da nije došlo do znatnog učinka u slučaju visoke dostupnosti uobičajene proizvodnje), nakon čega se oporavio, a zatim se ponovno povećao 2018./2019. U to je vrijeme Ujedinjena Kraljevina smatrala da je niz scenarija pokazao nesigurnost jer visoke stope raspona u 2018./2019. prelaze vrijednost od tri sata, što je prema mišljenju Ujedinjene Kraljevine bio uvjerljiv razlog za intervenciju. U Ofgemovu referentnom scenariju primijenjena je pretpostavka od 0,75 GW neto izvoza tijekom zime. Slika 4. Očekivani gubitak opterećenja i standard pouzdanosti, kako ih je Ujedinjena Kraljevina navela u svojoj prijavi iz 2014. Izvor: Ofgem, analiza DECC-a

(101) Ujedinjena Kraljevina navela je i da je Ministarstvo za energetiku i klimatske promjene Ujedinjene Kraljevine (DECC) provelo i simulacije ulaganja u proizvodnju do 2030. Osnovni scenarij DECC-a bez tržišta kapaciteta pokazao je slično kretanje kao i analiza Ofgema do 2016./2017. Nakon 2016./2017. u osnovnom scenariju DECC-a došlo je do silaznog kretanja raspona kapaciteta koje se nastavilo u ranim 2020-ima. U modeliranju DECC-a primijenjena je pretpostavka od dodatnih 2,9 GW interkonekcijskog kapaciteta do 2030. i pretpostavka da operatori interkonekcijskih vodova na neto osnovi (tj. promatrajući sav interkonekcijski kapacitet zajedno) nisu ni uvozili ni izvozili u vremenima najveće potražnje. Slika 5. Dugoročne procjene prilagođenog raspona kapaciteta, kako ih je Ujedinjena Kraljevina navela u svojoj prijavi iz 2014. Izvor: Ofgem 2013., analiza DECC-a iz 2013.

(102) Ujedinjena Kraljevina procijenila je da je analizom koju je provela njezina vlada, ali i posebnom analizom koju je dostavila Nacionalna mreža, dokazano da postoji stalna potreba za tržištem kapaciteta kako bi se osiguralo ispunjavanje standarda pouzdanosti od tri sata LOLE-a. Kada bi se tržište kapaciteta isključilo iz modeliranja, standard pouzdanosti vjerojatno bi se prekršio u svakoj godini uključenoj u modeliranje.

(103) Nacionalna mreža izrađuje petogodišnji osnovni scenarij reforme tržišta električne energije kao dio budućih energetskih scenarija (29) kako bi procijenila kapacitet koji treba osigurati na dražbama na tržištu kapaciteta. U prosincu 2018. Nacionalna mreža utvrdila je revidirani skup pretpostavki kako bi procijenila mogući učinak nepostojanja tržišta kapaciteta u Ujedinjenoj Kraljevini na osnovni scenarij. Nacionalna mreža procijenila je da bi se bez tržišta kapacitet LOLE kretao od tri sata do sedam sati u razdoblju od 2019./2020. do 2023./2024.

(104) Ministarstvo poduzetništva, energije i industrijske strategije Ujedinjene Kraljevine (engl. Department of Business, Energy, and Industrial Strategy; BEIS) provelo je neovisnu analizu u kojoj nije sudjelovala Nacionalna mreža i u kojoj je upotrijebilo najnovije preporuke Nacionalne mreže iz Izvješća o kapacitetu električne energije (ECR 2018.), zajedno s komercijalnim uvidima BEIS-a te procjenom BEIS-a u pogledu ekonomije elektrana. U toj je analizi Ministarstvo zaključilo da očekivani raspon LOLE-a premašuje standard pouzdanosti od tri sata LOLE-a u svim godinama do 2030. (od tri sata do 345 sati LOLE-a u razdoblju od 2019./2020. do 2029./2030.).

2.8.3. Uzroci problema adekvatnosti proizvodnje

(105) Ujedinjena Kraljevina tvrdi da se problem adekvatnosti proizvodnje opisan u prethodnom odjeljku može objasniti s pomoću dvaju glavnih tržišnih nedostataka.

(106) Prvi je tržišni nedostatak činjenica da je pouzdanost javno dobro. Kupci ne mogu odabrati željenu razinu pouzdanosti jer ih operator sustava ne može selektivno isključiti te potrošači ne odgovaraju na promjene veleprodajne cijene u stvarnom vremenu. Stoga se može očekivati da pružatelji kapaciteta bez intervencije ne bi pružiti društveno najbolju razinu pouzdanosti. To može dovesti i do velikih troškova za društvo koji su posljedica nepouzdane opskrbe električnom energijom. Kada se ne bi naplaćivali proizvođačima, to bi bili vanjski troškovi.

(107) Drugi je tržišni nedostatak problem „novca koji nedostaje”. Taj je koncept utvrđen i opisan u znanstvenoj literaturi te utječe na isključivo energetska tržišta (30). U teoriji, nemogućnost potrošača da odaberu svoju željenu razinu pouzdanosti mogla bi se na isključivo energetskom tržištu riješiti tako da se cijenama dopusti da se povećaju do razine koja odražava prosječnu vrijednost izgubljenog opterećenja, odnosno do cijene po kojoj potrošači više ne bi bili spremni plaćati energiju te da se proizvođačima omogući da primaju rentu zbog ograničenosti resursa. Međutim, isključivo energetsko tržište u praksi možda neće poslati točne tržišne signale kako bi se osigurala optimalna sigurnost opskrbe i kako bi se ulagateljima omogućilo da dobiju sredstva za projekt izgradnje novog kapaciteta. To znači da prihodi koji se dobiju samo s tržišta energije možda neće osigurati dovoljno ulaganje u kapacitet zbog „novca koji nedostaje”. Razlozi zbog kojih do toga dolazi dvostrani su: (a) nemogućnost cijena da odražavaju nedostatak resursa: trenutačne veleprodajne cijene ne povećavaju se dovoljno da bi odrazile vrijednost dodatnog kapaciteta u razdobljima nedostatka. Uzrok je tome činjenica da naknade koje se u okviru mehanizma uravnoteženja (isplate) naplaćuju proizvođačima koji nisu usklađeni ne odražavaju cijeli trošak mjera uravnoteženja koje poduzme operator sustava (kao što je smanjenje napona); (b) nedostatak sigurnosti da će se cijene povećati čak i ako je to moguće: ulagatelji su zabrinuti da će u razdobljima kada bi veleprodajne cijene na tržištu energije trebale dosegnuti najveće razine vlada/tržišni regulator intervenirati jer će smatrati da je to zlouporaba tržišne snage, na primjer uvođenjem cjenovne granice. Zabrinuti su i zbog mogućnosti da se cijene jednostavno neće povećavati, na primjer ako bi kapacitet energije vjetre ostvario bolje rezultate nego što se očekivalo, što će smanjiti mogućnosti isporuke skupljeg kapaciteta koji se može isporučiti.

(108) Ujedinjena Kraljevina tvrdi da „novac koji nedostaje” nije teorijski problem. U prošlosti britanske isplatne cijene nisu bile veće od 938 GBP/MWh. Ujedinjena Kraljevina tvrdi da dokazi iz nedavnih nestašica na britanskom tržištu isto tako upućuju na to da se cijene nisu povećale na razine koje su se očekivale. Vlada Ujedinjene Kraljevine i Ofgem naručili su neovisnu studiju kako bi procijenili vrijednost izgubljenog opterećenja (VoLL), a u toj je studiji donesen zaključak da prosječna vrijednost sprečavanja prekida u vrijeme najveće potražnje sustava za potrošače iznosi približno 17 000 GBP/MWh (31).

(109) Ujedinjena Kraljevina tvrdi da te tržišne nedostatke kratkoročno i srednjoročno pogoršavaju planovi za vrlo brzo zatvaranje postojećeg kapaciteta: prema središnjem scenariju Nacionalne mreže, ako prihodi s tržišta kapaciteta više ne bi bili dostupni, do 2019./2020. mogle bi se zatvoriti elektrane na ugljen i plin koje su 2018./2019. pružale do 8 GW energije.

2.8.4. Dodatne mjere za osiguravanje adekvatnosti proizvodnje

(110) Uz prijavljenu mjeru, Ujedinjena Kraljevina poduzela je te mjere te dalje poduzima niz mjera na britanskom tržištu električne energije koje bi mogle pomoći ublažiti tržišne nedostatke navedene u prethodnom odjeljku. U nastavku su navedene tri glavne inicijative iz prijave Ujedinjene Kraljevine.

(111) Cilj prve mjere koju je Ujedinjena Kraljevina navela bio je smanjiti ukupne zahtjeve za električnu energiju i povećati prilagodljivost potražnje potrošača. Ujedinjena Kraljevina navela je da poduzima korake kako bi smanjila ukupne zahtjeve za električnu energiju, na primjer putem programa Green Deal i Energy Company Obligation. Ujedinjenja Kraljevina iskorištava i prilike da potakne i trajna smanjenja potražnje (što vlada naziva smanjenjem potražnje električne energije ili EDR) i kratkoročna smanjenja potražnje kao što je ograničenje/prilagodba potražnje tijekom vršnih razdoblja (što vlada naziva upravljanje potražnjom ili DSR). Točnije, Ujedinjena Kraljevina obvezala se osigurati da se svakom kućanstvu i malom poduzeću do 2020. (32) ponudi pametno brojilo. Pametna brojila omogućuju tarife s obzirom na sat potrošnje (ToU) u kojima su cijene energije niže izvan razdoblja najveće potrošnje. Prvu statičnu tarifu u Ujedinjenoj Kraljevini s obzirom na sat potrošnje uveo je Green Energy početkom 2017.; to je društvo svojim kupcima koji upotrebljavaju pametna brojila ponudilo električnu energiju po znatno nižoj cijeni tijekom noćnih sati radnog tjedna. Međutim, to ne odražava stvarne veleprodajne troškove koji bi potrošačima omogućili da odgovore u stvarnom vremenu (33). Osim toga, nakon prethodnog rada i poziva za dostavu dokaza vlada Ujedinjene Kraljevine i Ofgem zajedno su u srpnju 2017. objavili Plan pametnih sustava i fleksibilnosti (34). U tom su planu opisana temeljna načela pristupa Ujedinjene Kraljevine omogućivanju prijelaza na pametan i fleksibilan sustav, nakon čega je uslijedilo 29 mjera za vladu, Ofgem i/ili industriju.

(112) Druga je mjera reforma isplatnih mehanizama. Cijene odstupanja ili isplatne cijene daju sudionicima na tržištu poticaje kojima se osigurava da količine električne energije koju prodaju ili potroše odgovara količinama koje su ugovorili da će prodati ili potrošiti. Ujedinjena Kraljevina tvrdi da reforma načina na koji je tržište funkcioniralo pomaže osigurati sigurnost opskrbe.

(113) Ofgem je 2012. pokrenuo preispitivanje pod nazivom Electricity Balancing Significant Code Review (EBSCR) (35) kako bi odgovorio na nekoliko dugoročnih zabrinutosti u vezi s čimbenicima koji su smanjili isplatne cijene. Ofgem je donio i objavio svoju konačnu odluku o politici u svibnju 2014. (36) Provedene su sljedeće reforme isplatnih mehanizama: (a) isplatne cijene učinjene su „marginalnima” tako što se računaju upotrebom najskuplje mjere koju operator sustava poduzima kako bi uravnotežio sustav. To je uvedeno postupno, a prvi je korak bio izračun cijena upotrebom prosjeka gornjih 50 MWh mjera operatora sustava (umjesto 500 MWh), što se primjenjuje od studenoga 2015. Cijene se od studenoga 2018. računaju upotrebom gornjih 1 MWh; (b) trošak za prekide i smanjenja napona uključen je u izračun isplatne cijene na temelju vrijednosti izgubljenog opterećenja za potrošače. Taj je trošak uveden postupno, počevši s 3 000 GBP/MWh od studenoga 2015. i 6 000 GBP/MWh od studenoga 2018.; (c) poboljšan je način na koji se određuje cijena rezerve tako da ona odražava vrijednost koju rezerva pruža potrošačima u razdobljima preopterećenja sustava. Kako bi se to postiglo, uvedena je funkcija rezervnog određivanja cijena u slučaju manjka opskrbe kojom se cijena rezerve određuje kada se ona upotrebljava na temelju prevladavajuće oskudice u sustavu (37); (d) došlo je do pomaka prema jedinstvenoj isplatnoj cijeni za svako razdoblje obračuna kako bi se pojednostavnili mehanizmi i smanjili troškovi odstupanja, osobito za manje strane.

(114) Ofgem je objavio preispitivanje prve faze EBSCR-a (38). Od provedbe prve faze smanjila se prosječna cijena odstupanja (isplatna cijena). Većina cijena odstupanja sada se kreće u rasponu od 20 do 30 GBP/MWh, umjesto u prethodno uočenom rasponu od 30 do 40 GBP/MWh. Međutim, cijena odstupanja postala je nestabilnija. Najveća cijena u dvjema godinama koje su prethodile reformi iznosila je 429,10 GBP/MWh, dok je nakon reforme iznosila 1 528,72 GBP/MWh.

(115) Ujedinjena Kraljevina smatra da tržište kapaciteta i reforma isplatnih mehanizama imaju posebne, ali komplementarne uloge u nastojanju da se osigura sigurnost opskrbe električnom energijom. Iz sljedećih je razloga bolje primjenjivati tržište kapaciteta i pružati potporu reformi isplatnih mehanizama, nego se osloniti samo na tu reformu: (a) iako bi reforma reforme isplatnih mehanizama dugoročno trebala ojačati poticaje ulaganju u tržište energije, očekuje se da će kratkoročno i srednjoročno imati ograničeniji učinak na ukupne razine ulaganja (39). Uzrok je tome činjenica da proizvođači prodaju gotovo svu svoju energiju na dugoročnim tržištima. Međutim, s vremenom će reforma isplatnih mehanizama dovesti do povećanja cijena na dugoročnim tržištima jer će proizvođači iskoristiti prilike za arbitražu između dugoročnih tržišta i cijene u mehanizmu uravnoteženja; (b) reformom isplatnih mehanizama ne može se riješiti problem veće rizičnosti ulaganja u toplinski kapacitet, što je povezano s povećanjem dekarbonizacije energetskog sektora: toplinski kapacitet sve će više postajati pomoćni kapacitet i morat će nadoknaditi svoje fiksne troškove postizanjem visokih cijena u malom broju prilika kada se javi oskudica i dođe do naglog povećanja cijena; (c) u praksi će ulaganja možda ovisiti o likvidnom tržištu za trgovanje „opcijama pouzdanosti” oko cijene u stvarnom vremenu, što znači da opskrbljivači proizvođačima plaćaju fiksnu cijenu u zamjenu za opciju kupnje energije po izvršnoj cijeni. Do toga vjerojatno neće doći u okviru Ofgemove reforme isplatnih mehanizama jer je tržište čak i nakon reformi isplatnih mehanizama i dalje ostalo kvazitržište na kojem se isplata utvrđuje složenim administrativnim postupcima, ali moglo bi se razviti ako se uvede uravnotežujuće tržite električne energije koje može djelovati kao pouzdano referentno tržište za trgovanje opcijama (40); (d) nije jasno hoće li ulagatelji biti uvjereni da će se novi mehanizmi održavati. Uzrok je tome činjenica da kada se cijenama dopusti do dosegnu visoke razine, regulatoru postaje sve teže procijeniti jesu li vrlo visoke cijene rezultat učinkovitog rada tržišta ili profiterstva. To znači da proizvođači neće biti skloni nuditi energiju po visokoj cijeni (zbog straha od istrage u pogledu zlouporabe tržišta) ili da će možda u budućnosti očekivati javnu intervenciju kako bi se ublažila češća povećanja cijena; (e) ako se uspostave reforme isplatnih mehanizama i ako one budu dobro funkcionirale u rješavanju tržišnih nedostataka, oštrije isplatne cijene mogu smanjiti trošak nabave kapaciteta putem tržišta kapaciteta, pa bi cijena plaćena za kapacitet u dražbi trebala pasti na nulu; (f) iako bi reforma isplatnih mehanizama nakon provedbe mogla dovesti do viših cijena u razdobljima oskudice, prirodno visoka razina nesigurnosti u pogledu oskudice znači da je oslanjanje isključivo na visoke rente zbog ograničenosti resursa za ulagatelje opasna strategija u velikim projektima novogradnje. Tržište kapaciteta pruža stabilna, redovna plaćanja u trajanju do 15 godina za projekte novogradnje, čime se smanjuju rizici za ulagatelje i potiče se ulaganje u novi i postojeći kapacitet.

(116) Treća mjera koju je Ujedinjena Kraljevina navela dovršetak je unutarnjeg tržišta energije i poticanje veće razine međusobnog povezivanja. Ujedinjena Kraljevina provela je treći energetski paket u nacionalnom zakonodavstvu i navela je da pridonosi razvoju mrežnih kodeksa. Točnije, mrežnim kodeksima EU-a povezanima s tržištem, kojima se usklađuju rokovi u kojima se dodjeljuje kapacitet i u kojima se trguje kapacitetom, uvest će se standardni skup tržišnih pravila diljem Europe i promicati provedba konkurentnog paneuropskog tržišta energije. Ujedinjena Kraljevina tvrdi da bi te promjene mogle poboljšati argumente za ulaganje u interkonekcijski kapacitet učinkovitijom upotrebom imovine. Ujedinjena Kraljevina napominje i da se razina međusobne povezanosti u Velikoj Britaniji povećala s 4 % u 2014. na 6 % ukupnog instaliranog kapaciteta u 2019., osobito jer je interkonekcijski vod NEMO započeo s radom 31. siječnja 2019. te bi se do 2021. mogla povećati do 9 % (41).

(117) Ujedinjena Kraljevina tvrdila je i da aktivno sudjeluje u procesu EU-a za utvrđivanje prioritetnih prekograničnih projekata svake dvije godine, kako je utvrđeno u „Uredbi o TEN-E-u”. Ti prioritetni projekti dobili su status „projekta od zajedničkog interesa”, koji im je omogućio da dobiju prednost u obliku mogućih bržih postupaka planiranja i dobivanja dozvola, mogućih regulatornih poticaja i mogućeg pristupa financijskoj potpori iz Instrumenta za povezivanje Europe.

(118) Ofgemov projekt Planiranje i regulacija integriranog prijenosa (engl. Integrated Transmission Planning and Regulation; ITPR) završio je 2015. (42) U njemu je uspostavljen proces procjene opcija mreže (NOA) i objavljena su godišnja izvješća o NOA-i. Analiza operatora sustava pruža važne informacije subjektima koji razvijaju interkonekcijski kapacitet, među ostalim i o lokacijama na kojima je najjednostavnije smjestiti interkonekcijski kapacitet. Nova uloga uključuje i razmatranje posebnih prijedloga operatora interkonekcijskih vodova i dostavljanje procjena njihova učinka Ofgemu.

2.9. Trajanje

(119) Zakon o energiji iz 2013. ne sadržava krajnji datum za tržište kapaciteta. Međutim, odobrenje državne potpore vrijedi deset godina (43), počevši od datuma prve provedbe mjere u 2014. (44)

2.10. Razlozi za pokretanje postupka

(120) Iako su tijela Ujedinjene Kraljevine prijavila mjeru tržišta kapaciteta prije njezina stupanja na snagu, Opći sud poništio je Odluku iz 2014. o odobrenju programa. S obzirom na presudu Općeg suda kojom se poništava Odluka iz 2014., provedba predmetne potpore mora se smatrati nezakonitom do presude Općeg suda (45).

(121) U skladu s Obavijesti Komisije o utvrđivanju pravila koja se primjenjuju na ocjenu nezakonite državne potpore (46), Komisija je procijenila spojivost mjere s unutarnjim tržištem od prosinca 2014. do studenoga 2018. i u budućnosti na temelju uvjeta utvrđenih u odjeljku 3.9. Smjernica o državnim potporama za zaštitu okoliša i energiju („EEAG”) (47), u kojima su utvrđeni konkretni uvjeti za dodjelu potpore za adekvatnost proizvodnje i koje se primjenjuju od 1. srpnja 2014.

(122) Postupak donošenja nove odluke može se pokrenuti točno na onom mjestu na kojem je nastala nezakonitost (48).

(123) S obzirom na zaključke iz presude Općeg suda da je Komisija trebala sumnjati u spojivost određenih aspekata mjere s unutarnjim tržištem, Komisija je odlučila pokrenuti službeni istražni postupak.

(124) Na temelju dostupnih informacija i elemenata opisanih u odluci o pokretanju postupka Komisija je zatražila objašnjenja i primjedbe osobito o sljedećim pitanjima: (a) primjerenost mjere: 1. je li mjera bila dovoljno otvorena svim relevantnim pružateljima kapaciteta, osobito pružateljima upravljanja potražnjom zbog različitog trajanja ugovorâ, ograničenog jamstva za količinu u dražbi T-1 i minimalne razine sudjelovanja; 2. bi li sudjelovanje interkonekcijskog kapaciteta i dalje trebalo biti ograničeno upotrebom modela prilagođenog operatorima interkonekcijskih vodova; (b) proporcionalnost mjere: 1. je li mjera bila proporcionalna zbog potencijalno diskriminirajućih razlika u postupanju prema operatorima upravljanja potražnjom i proizvođačima, pri čemu se te razlike očituju u različitom trajanju ugovora koji im se nude; 2. je li metoda povrata troškova bila neuspješna u poticanju potrošača u mjeri koja bi bila dovoljna da bi smanjili svoju potrošnju tijekom razdoblja najveće potražnje i stoga nije smanjila ukupnu količinu potpore; (c) izbjegavanje negativnih učinaka na tržišno natjecanje i trgovinu: 1. jesu li se mjerom izbjegavali ti učinci jer su dugoročni ugovori bili rezervirani za proizvodne jedinice, čime se ograničila otvorenost mjere, a tada nije bilo dopušteno ni izravno sudjelovanje stranog kapaciteta u mehanizmu raspodjele kapaciteta Velike Britanije.

3. PRIMJEDBE ZAINTERESIRANIH STRANA

(125) U ovom su odjeljku sažete primjedbe koje je Komisija primila tijekom razdoblja savjetovanja od 35 zainteresiranih strana, osobito od dionika koji su aktivni u energetskom sektoru (kao što su društva koja su aktivna u uobičajenoj proizvodnji, međusobnom povezivanju, proizvodnji energije iz obnovljivih izvora i operatori upravljanja potražnjom te trgovinska udruženja i nevladine organizacije), Ofgema i Nacionalne mreže.

3.1. Cilj od zajedničkog interesa i nužnost mjere

(126) Iako Komisija u odluci o pokretanju postupka nije izričito postavila pitanje zajedničkog cilja ili nužnosti mjere, neke zainteresirane strane dostavile su primjedbe koje se posebno odnose na ta pitanja. Većina je podržavala cilj i nužnost mjere. Neke zainteresirane strane samo su se složile s Komisijinim preliminarnim zaključkom iz odluke o pokretanju postupka, dok su druge: (a) navele analize ENTSO-E-a, vlade Ujedinjene Kraljevine, Nacionalne mreže i trećih strana koje pokazuju da bi se bez tržišta kapaciteta narušio standard pouzdanosti Ujedinjene Kraljevine; (b) navele da je čak i u kontekstu nedavnih događanja na tržištu energije (npr. uvođenje pametnih brojila) i dalje potrebno tržište kapaciteta; ili (c) objasnile da je tržište kapaciteta pružilo važan signal koji je podržavao ulaganje u novi kapacitet i održavanje postojećeg kapaciteta.

(127) Kad je riječ o ulozi i potencijalu upravljanja potražnjom, neke zainteresirane strane istaknule su sve veću količinu upravljanja potražnjom koja sudjeluje u dražbama kao dokaz toga da je tržište kapaciteta pravilno osmišljeno i kao dokaz odsutnosti prepreka za upravljanje potražnjom. Nekoliko zainteresiranih strana istaknulo je i pozivnu ulogu prijelaznih dražbi u poticanju razvoja upravljanja potražnjom, osobito s obzirom na to da su te dražbe ostvarile više cijene i da nisu bile otvorene za druge pružatelje kapaciteta.

(128) Druge su zainteresirane strane izrazile sumnju u potrebu za tržištem kapaciteta te su tvrdile sljedeće: (a) na tržištu Ujedinjene Kraljevine postojat će prekomjerna ponuda. U primjedbama su navedena sljedeća pitanja: konzervativan pristup Nacionalne mreže u predviđanju potražnje i ponude, veliki rasponi kapaciteta za zimu 2018./2019., niska razina LOLE-a, uvjeravanja vlade Ujedinjene Kraljevine u pogledu sigurnosti opskrbe te zime, niske postignute cijene i znatan rast međusobnog povezivanja; (b) adekvatnost proizvodnje bolje bi se osigurala isključivo energetskim tržištem, osobito nakon što je Ujedinjena Kraljevina provela reforme kao što su uvođenje pametnih brojila, reforme isplatnih mehanizama i polusatna razdoblja obračuna. Jedna je zainteresirana strana navela isključivo energetsko tržište u Australiji kao primjer u kojem nestabilnost veleprodajnih cijena daje jasan signal za ulaganje u upravljanje potražnjom; (c) tržište kapaciteta produljilo bi problem „novca koji nedostaje” prigušivanjem određivanja cijena u oskudici, što je potrebno za poticanje ulaganja u upravljanje potražnjom i pohranu. U nekoliko primjedbi navedene su promjene u cijenama električne energije nakon presude Općeg suda kao dokaz tog učinka prigušivanja; (d) Komisija bi trebala temeljito procijeniti potencijal upravljanja potražnjom tijekom desetogodišnjeg razdoblja i učinak tržišta kapaciteta na taj potencijal. Upućujući na studije, zainteresirane strane navele su: i. da bi se širom upotrebom pametnih brojila i drugih korisnih uređaja na zimski dan najveće potrošnje 2025. moglo prebaciti 15 GW domaće potražnje; ii. da je procijenjeno da bi u modelu iz 2012. industrijski kupci pružili kapacitet od 4 do 5 GW upravljanja potražnjom; dok je iii. potencijalno upravljanje potražnjom svih nestambenih i neindustrijskih zgrada za 2012. procijenjeno na raspon od 1,2 do 4,4 GW na zimski dan najveće potrošnje; iv. da bi u Londonu 2050. moglo biti dostupno do 1 GW upravljanja potražnjom. Smatraju i da je sudjelovanje upravljanja potražnjom u dražbama na tržištu kapaciteta slabo, s obzirom na to da je upravljanje potražnjom dobilo samo 1,37 % ukupnog kapaciteta koji je stavljen na dražbu. Naposljetku, neke zainteresirane strane kritizirale su prijelazne dražbe tvrdeći da one nisu dovoljne za promicanje upravljanja potražnjom zbog isključenosti pružatelja upravljanja potražnjom s ugovorima u okviru trajnih dražbi i zbog toga što je druga prijelazna dražba bila ograničena na smanjenje potražnje te stoga nije bila dovoljna za dugoročno promicanje te vrste upravljanja potražnjom. Izrazile su i žaljenje što Ujedinjena Kraljevina nije produljila prijelaznu dražbu za još dvije godine.

3.2. Primjerenost mjere

3.2.1. Odabir instrumenta

(129) Jedna zainteresirana strana tvrdila je da tržište kapaciteta vjerojatno neće biti usklađeno s Uredbom (EU) 2019/943 na nekoliko načina: i. jer će Ujedinjena Kraljevina već provesti većinu reformi tržišta energije koje su potrebne da bi se izbjeglo tržište kapaciteta i ii. zato što će strateška rezerva biti poželjnija ako i dalje budu prisutne zabrinutosti u pogledu preostalog kapaciteta.

3.2.2. Naknada isključivo za uslugu čiste dostupnosti kapaciteta

(130) Neke zainteresirane strane tvrdile su da postojeći sustav obavješćivanja prije preopterećenja (tj. četverosatna upozorenja, pri čemu se vrijeme i ozbiljnost preopterećenja utvrđuju ex post) stavlja decentralizirana postrojenja, uključujući upravljanje potražnjom, u nepovoljniji položaj. Predložili su da bi Ujedinjena Kraljevina trebala ispitati mogućnost uvođenja mehanizma dispečiranja ili većeg broja upozorenja prije početka preopterećenja.

(131) Neke zainteresirane strane navele su da trenutačni sustav kazni možda nije dovoljno snažan za osiguravanje učinkovitog odgovora pružateljâ kapaciteta tijekom preopterećenjâ sustava.

(132) S druge strane, neke zainteresirane strane tvrdile su da se činjenicom da se definicija preopterećenja temelji na modelu „isporučene energije” krši točka 225. EEAG-a te da to omogućuje manipuliranje čimbenicima za smanjenje kapaciteta tako da se diskriminiraju tehnologije s niskim emisijama ugljika (energija vjetra i solarna energija) i alternativne tehnologije (kao što je pohrana).

3.2.3. Otvorenost mjere za sve relevantne pružatelje kapaciteta

3.2.3.1. Moguća diskriminacija pružatelja upravljanja potražnjom zbog izostanka ugovorâ o vremenski ograničenoj isporuci

(133) Neke zainteresirane strane tvrdile su da zahtjev prema kojem nositelji ugovorâ o kapacitetu moraju odgovoriti na preopterećenje u bilo koje doba dana i koliko god ono trajalo pružateljima upravljanja potražnjom otežava sudjelovanje na tržištu kapaciteta. Stoga su tvrdili da bi se na tržištu kapaciteta trebali ponuditi ugovori o vremenski ograničenoj isporuci kapaciteta.

3.2.3.2. Razlike u trajanju dostupnih ugovora

(134) Prema trenutačnim pravilima o tržištu kapaciteta u Velikoj Britaniji većina postojećih pružatelja kapaciteta ima pristup jednogodišnjim ugovorima. Samo pružatelji proizvodnog kapaciteta koji imaju troškove opreme (CAPEX) veće od određenih pragova prihvatljivi su za dugoročne ugovore o kapacitetu u trajanju do 15 godina.

(135) Kako bi opravdale isključenost pružatelja upravljanja potražnjom iz dugoročnijih ugovora, mnoge zainteresirane strane istaknule su sljedeće: i. niske razine CAPEX-a pružatelja upravljanja potražnjom (49); ii. njihovu sklonost kratkoročnim ugovorima zbog nestabilnih portfelja; iii. potrebu za dugoročnijim ugovorima za obnovljene i novoizgrađene kapacitete kako bi se izbjegle veće ponude u dražbama na tržištu kapaciteta, više razine potpore i neočekivana dobit za postojeće kapacitete. Neke zainteresirane strane navele su i da bi pružatelji upravljanja potražnjom koji upotrebljavaju autonomnu proizvodnju iza brojila na priključku na mrežu (engl. behind-the-meter generation) i dalje mogli biti prihvatljivi za dugoročniji ugovor ako ispune prag CAPEX-a i ako su ušli u dražbu kao proizvođači.

(136) Neke zainteresirane strane predložile su: i. ograničavanje duljine ugovora na jednu godinu za sve kapacitete ili ii. dopuštanje samo ugovora koji su kraći od pet godina, ali ne na temelju CAPEX-a, kojim se ne uzimaju u obzir svi financijski troškovi upravljanja potražnjom (kao što su operativni troškovi) ili iii. omogućivanje ugovora u trajanju od tri godine do pet godina za pružatelje upravljanja potražnjom. Druge su strane predložile zadržavanje sustava koji se temelji na pragovima CAPEX-a, ali bi se svim tehnologijama koje ispunjavaju te pragove (tj. trebalo bi uključiti i tehnologije kojima upravljaju pružatelji upravljanja potražnjom) trebalo omogućiti da imaju pristup dugoročnim ugovorima te bi trebalo redovito preispitivati pragove CAPEX-a ili čak odrediti nekoliko različitih pragova kako bi se osigurala tehnološka neutralnost.

3.2.3.3. Ograničeno jamstvo za količinu u dražbi T-1

(137) Dio količine kapaciteta ne stavlja se na dražbu četiri godine unaprijed (T-4) i „rezerviran” je za dražbu za jednu godinu unaprijed (T-1). Ako se potražnja smanji između dražbe za četiri godine unaprijed i dražbe za jednu godinu unaprijed, smanjuje se količina kapaciteta koja se stavlja na dražbu u dražbi T-1. Međutim, budući da su dražbe T-1 bolji put za pristup upravljanja potražnjom na tržištu, Ujedinjena Kraljevina obvezala se 2014. da će na dražbama za jednu godinu unaprijed kupiti barem 50 % kapaciteta rezerviranog četiri godine prije.

(138) U nekim je primjedbama navedeno da trenutačni mehanizmi nisu zadovoljavajući jer je organizacija dražbi T-1 nepredvidljiva. Vlada Ujedinjene Kraljevine može odlučiti otkazati dražbu ili promijeniti količinu koja se stavlja na dražbu u dražbi T-1. Neke zainteresirane strane predložile su utvrđivanje količine koja se kupuje u dražbi T-1 kao postotka kapaciteta potrebnog za godinu isporuke ili postotka kapaciteta koji se prodaje na dražbi T-4. Druge su ukazale na potrebu postupnog povećanja količine koja se prodaje u dražbama T-1 u razdoblju od pet godina. Naposljetku, neke su strane predložile: i. ukidanje dražbi T-4; ii. organizaciju dodatnih tjednih dražbi ili iii. organizaciju dodatnih dražbi T-2.

(139) Većina zainteresiranih strana navela je da su trenutačni mehanizmi primjereni i dovoljni te su osobito ukazali na važnu stopu uspješnosti upravljanja potražnjom u dražbama T-4. Tvrdile su: i. da su svi tržišni sudionici ravnopravno izloženi nesigurnosti u pogledu organizacije dražbi T-4 i T-1 ili količina koje se na njima prodaju tako da ne postoji diskriminacija u odnosu na upravljanje potražnjom; ii. da bi veće količine kapaciteta rezerviranog za dražbe T-1 mogle smanjiti konkurentnost u dražbama T-1 i iii. da bi veće količine kapaciteta rezerviranog za dražbe T-1 mogle povećati rizik od prekomjerne nabave ako se potreba za kapacitetom u godini isporuke smanji ispod prethodno utvrđenih razina.

3.2.3.4. Najniži prag za sudjelovanje

(140) Kako je navedeno u uvodnim izjavama 30. i 31., za sudjelovanje na tržištu kapaciteta za sve je vrste kapaciteta primjenjiv najniži prag od 2 MW.

(141) Neke zainteresirane strane predložile su utvrđivanje mnogo nižih pragova za sudjelovanje (100 kW, 500 kW, < 1 MW), upućujući na druga tržišta na kojima može sudjelovati upravljanje potražnjom (interkonekcijski vod Pennsylvania – New Jersey – Maryland (PJM), na kojem se uspostavlja ravnoteža između tržišnih i pomoćnih usluga).

(142) Štoviše, neke su strane kritizirale visoku raznu jamstva za ozbiljnost ponude koje je primjenjivo na upravljanje potražnjom i proizvodnju (5 000 GBP/MW u 2014.) te su tvrdile da se njima diskriminira upravljanje potražnjom. Tvrdile su da bi to moglo činiti prepreku ulasku, osobito za nove pružatelje upravljanja potražnjom, jer su se svi sudionici na tržištu kapaciteta morali obvezati da će osigurati isporuku s otvorenim krajem, a pružateljima upravljanja potražnjom može biti teže pokriti dugo razdoblje isporuke nego proizvođačima. Zbog percepcije većeg rizika od neispunjenja obveza pružatelja upravljanja potražnjom, oni mogu imati više poteškoća u financiranju iznosa jamstva za ozbiljnost ponude.

(143) Za razliku od toga, mnoge zainteresirane strane istaknule su važnost praga za sudjelovanje od 2 MW. Osim potrebe zadržavanja niskih administrativnih troškova, neke zainteresirane strane navele su: i. da se čini da prag od 2 MW nije prepreka za sudjelovanje upravljanja potražnjom jer je Ujedinjena Kraljevina ispitala niži prag za sudjelovanje u drugoj prijelaznoj dražbi (500 kW) na kojoj se kvalificiralo samo osam CMU-ova koji su bili ispod praga od 2 MW te su oni pružali manje od 3 % ukupnog kapaciteta osiguranog na toj dražbi te budući da na posljednjoj dražbi nisu primijećeni klasteri CMU-ova upravljanja potražnjom oko praga od 2 MW. Istaknule su i: ii. da se prag od 100 kW koji upotrebljava PJM primjenjuje na manje regionalne nabave i stoga nije usporediv.

(144) Nekoliko zainteresiranih strana objasnilo je da je zahtjev u pogledu jamstva za ozbiljnost ponude potreban kako bi se osigurala stvarna isporuka i kako bi se odvratili spekulativni projekti. Jedna je zainteresirana strana navela da u prijelaznim dražbama, za koje je zahtjev u pogledu jamstva za ozbiljnost ponude iznosio samo 10 % uobičajene razine, nije isporučen velik udio novog kapaciteta (25 %).

(145) Nadalje, neke su zainteresirane strane istaknule prednosti koje se pružaju upravljanju potražnjom u usporedbi s drugim tehnologijama: (a) pružatelji nepotvrđenog upravljanja potražnjom koji ne isporuče cijelu k