Dodatak C

Metodologija sigurnosno relevantne komunikacije

C1. Usmena komunikacija

1. Područje primjene i svrha

U ovom se Dodatku utvrđuju pravila za sigurnosno relevantnu komunikaciju između osoblja vlaka, u pravilu strojovođe, i osobe zadužene za signalizaciju, posebno radi utvrđivanja njezine strukture, metodologije i sadržaja. Sigurnosno relevantna komunikacija ima prednost pred svim ostalim vrstama komunikacije.

2. Sigurnosno relevantna komunikacija

2.1 Struktura komunikacije

Prijenos poruka relevantnih za sigurnost mora biti kratak i jasan te se, u mjeri u kojoj je to moguće, odvijati bez upotrebe pokrata. Kako bi se osiguralo razumijevanje poruke i mogućnost poduzimanja potrebnih mjera, svatko tko šalje poruku mora u nju uvrstiti barem sljedeće:

— točnu lokaciju,

— funkciju koju obavlja osoba koja šalje poruku i informaciju o potrebnim mjerama.

Strojovođe se identificiraju prometnim brojem vlaka i lokacijom.

Osobe zadužene za signalizaciju identificiraju se područjem nadzora ili lokacijom postavnice.

2.2 Komunikacijska metodologija

Svatko tko šalje poruku mora:

— potvrditi da je poruka primljena i ponovljena na zahtjev. Budući da je namjena poruka u izvanrednim situacijama osiguranje hitnih operativnih uputa koje se izravno odnose na sigurnost željeznice, ponavljanje tih poruka može se izostaviti,

— prema potrebi, ispraviti pogrešku koja je napravljena u poruci,

— prema potrebi, obavijestiti primatelja poruke o načinu za stupanje u kontakt s pošiljateljem poruke.

Osoba zadužena za signalizaciju dužna je u komunikaciji sa strojovođama osigurati da razgovara sa strojovođom unutar svojeg područja nadzora. To je od presudne važnosti kad se komunikacija odvija na mjestima gdje dolazi do preklapanja komunikacijskih granica. To se načelo primjenjuje čak i nakon prekida tijekom prijenosa.

2.3 Sadržaj komunikacije

Za potrebe identifikacije različite strane upotrebljavaju sljedeće poruke:

— osoba zadužena za signalizaciju: Vlak … [broj vožnje vlaka] ovo je … [područje nadzora/lokacija postavnice]

— strojovođa: ovo je vlak … [broj vožnje vlaka] na … [lokacija]

Sve strane u postupku komunikacije upotrebljavaju sljedeće izraze:

Situacija Izraz Izraz kojim se označava da druga strana ima priliku govoriti „Prijam” Izraz kojim se potvrđuje da je poslana poruka primljena „Primljeno” Izraz koji se upotrebljava za ponavljanje poruke u slučaju lošega prijama ili nesporazuma „Ponovi” Izraz koji se upotrebljava kako bi se potvrdilo da ponovljena poruka točno odgovara poslanoj poruci „Točno” Izraz koji se upotrebljava kako bi se reklo da ponovljena poruka ne odgovara poslanoj poruci „Greška (+ ponovi)” Izraz koji se upotrebljava kako bi druga strana pričekala ako je prekid komunikacije privremen i veza nije prekinuta „Čekaj” Izraz koji se upotrebljava za obavješćivanje druge strane da može doći do prekida komunikacije, ali da bi se ona kasnije trebala ponovo uspostaviti „Zovem ponovo” Izraz koji se upotrebljava za označavanje kraja poruke „Kraj”

U komunikaciji sve strane upotrebljavaju sljedeći standardni izraz bez prevođenja:

Situacija Standardni izraz Izraz koji se upotrebljava za ukazivanje na postojanje izvanredne situacije „Mayday, mayday, mayday”

Taj se izraz ne prevodi i ne mora se upotrebljavati u slučaju da je u vlaku dostupna funkcija poziva u izvanrednoj situaciji (npr. GSM-R).

3. Pravila za komunikaciju

Radi pravilnog razumijevanja sigurnosno relevantne komunikacije moraju se, bez obzira na sredstvo komunikacije, primjenjivati sljedeća pravila:

3.1 Međunarodna fonetska abeceda

Međunarodna fonetska abeceda upotrebljava se:

— za navođenje slova abecede,

— za sricanje riječi i naziva lokacija čiji je izgovor težak ili koji bi se mogli krivo razumjeti,

— kad se navode oznake signala ili točaka.

A Alpha B Bravo C Charlie D Delta E Echo F Foxtrot G Golf H Hotel I India J Juliet K Kilo L Lima M Mike N November O Oscar P Papa Q Quebec R Romeo S Sierra T Tango U Uniform V Victor W Whisky X X-ray Y Yankee Z Zulu

3.2 Brojevi

Svaka se znamenka izgovara posebno:

0 = nula 1 = jedan 2 = dva 3 = tri 4 = četiri 5 = pet 6 = šest 7 = sedam 8 = osam 9 = devet

C2. Operativne upute

1. Uvod

Željeznički prijevoznici i upravitelji infrastrukture dužni su primjenjivati europske upute u postupku komunikacije u sljedećim slučajevima:

(1) dopuštenje za prolazak pored signala za kraj odobrenog kretanja/znaka za zaustavljanje;

(2) dopuštenje za nastavak prometovanja nakon putovanja (ETCS);

(3) obveza ostajanja u mirovanju, obveza okončanja putovanja (ETCS);

(4) opoziv operativne upute;

(5) obveza vožnje uz ograničenja;

(6) obveza vožnje na temelju vizualnog opažanja;

(7) dopuštenje za početak u Odgovornom osoblju (ETCS) nakon pripreme kretanja;

(8) dopuštenje za prelazak preko neispravnog željezničko-cestovnog prijelaza;

(9) obveza vožnje uz ograničenja u pogledu napajanja;

(10–20) REZERVIRANO.

Brojevi od 1 do 20 rezervirani su za europske upute, brojevi 1–5 i 7 obvezni su za ETCS. Ako je za operativnu uputu povezanu sa sustavom iz razreda B potrebno više informacija nego za europsku uputu, umjesto nje može se primijeniti nacionalna uputa. U tom slučaju upravitelj infrastrukture može utvrditi te zahtjeve u svojim nacionalnim uputama. Ako su označene brojevima, brojčane oznake za nacionalne upute koje su utvrdili pojedinačni upravitelji infrastrukture počinju od broja 21 nadalje. Nacionalne upute moraju sadržavati u najmanjoj mjeri isti sadržaj kao i europska uputa.

2. Sadržaj

U operativnoj uputi moraju se navesti najmanje sljedeće stavke:

— mjesto izdavanja (lokacija osobe zadužene za signalizaciju),

— datum izdavanja (ne za usmene upute),

— vlak/manevar na koji se odnosi,

— jasne, precizne, jednoznačne upute,

— jedinstvena identifikacijska oznaka koju daje osoba zadužena za signalizaciju.

Uz to se, ovisno o okolnostima, u operativnoj uputi mogu navesti i sljedeće stavke:

— vrijeme izdavanja,

— lokacija vlaka/manevra, lokacija na koju se uputa primjenjuje,

— identifikacijska oznaka strojovođe,

— identifikacijska oznaka izdavatelja,

— potvrda (potpis ili elektronička potvrda) da je uputa primljena.

Sve operativne upute koje su izdane u obliku koji strojovođa zapisuje mogu se opozvati samo europskom uputom br. 4 u kojoj se izričito upućuje na jedinstvenu identifikacijsku oznaku upute koju se opoziva.

3. Dostavljanje operativne upute

Europska uputa uključuje informacije koje se dostavljaju u elektroničkom obliku, usmeno, u papirnatom obliku ili kao usmene upute koje strojovođa zapisuje ili drugim sigurnim metodama komunikacije s istom razinom informacija.

Načelno, ako strojovođa mora zapisati operativnu uputu, vlak mora biti u mirovanju. Željeznički prijevoznik i odgovarajući upravitelj infrastrukture mogu zajednički napraviti procjenu rizika na temelju koje mogu definirati uvjete pod kojima je sigurno odstupiti od tog načela.

Operativnu uputu potrebno je dostaviti što je bliže moguće području na koje se ona odnosi.

Operativna uputa ima prednost u odnosu na povezane upute dobivene putem signala uz prugu i/ili sučelja između strojovođe i lokomotive (DMI). Kad je moguća primjena dopuštene brzine ili brzine otpuštanja koja je niža od najveće brzine propisane u operativnoj uputi, mora se primijeniti najniža brzina.

Osoba zadužena za signalizaciju izdaje operativnu uputu samo ako je utvrđen prometni broj vlaka i, prema potrebi, lokacija vlaka/manevra. Prije primjene operativne upute strojovođa mora provjeriti da se ta operativna uputa odnosi na njegov vlak/manevar i na njegovu trenutačnu ili utvrđenu lokaciju.

4. Primanje operativne upute na znanje

Željeznički prijevoznik mora odrediti postupak kojim se osigurava da strojovođa primi operativnu uputu na znanje prije nego što vlak stigne na lokaciju na kojoj se uputa mora izvršiti.

Ako se operativna uputa ne mora izvršiti neposredno nakon njezina dostavljanja, strojovođa mora imati mogućnost ponovnog dolaska do te operativne upute.

5. Praćenje obrađene operativne upute

U okviru sukladnosti s Uredbom (EU) 2018/762 i Uredbom (EU) 2016/798 upravitelj infrastrukture i željeznički prijevoznik dužni su pratiti postupke dostavljanja i primjene operativnih uputa.

6. Europske upute

Svako polje za informacije u europskoj uputi mora imati vlastitu identifikacijsku oznaku.

Iako su sadržaj i identifikacijske oznake oni elementi koji se koriste, znakovit je i sam format upute.

Ako u državi članici ili mreži upravitelja infrastrukture nije predviđena upotreba određenog polja, ne postoji obveza da se to polje prikaže u europskoj uputi pa se stoga to polje ne dodaje.

7. Komunikacija za prenošenje operativne upute

U komunikaciji sve strane upotrebljavaju sljedeće izraze:

Situacija Izraz Opoziv operativne upute „Opozovi postupak” Ako se poruka naknadno nastavlja, postupak se ponavlja od početka „Greška tijekom prijenosa” Ako otkrije grešku u prijenosu, pošiljatelj mora zatražiti opoziv „Greška (+ pripremi novi obrazac)” ili „Greška (+ ponavljam)” Greška tijekom ponavljanja „Greška (+ ponavljam)” Nesporazum: ako jedna od strana ne shvati poruku u potpunosti, ponavlja se slanje poruke „Ponovi (+ govori polako)”

8. Knjiga obrazaca

Upravitelj infrastrukture odgovoran je za sastavljanje Knjige obrazaca i samih obrazaca na svojem radnom jeziku.

Svi obrasci koje je potrebno upotrebljavati objedinjeni su u dokumentu ili računalnoj datoteci pod nazivom Knjiga obrazaca.

Tu Knjigu obrazaca upotrebljavaju strojovođa i osoblje koje odobrava kretanje vlakova. Knjiga koju upotrebljava strojovođa i Knjiga koju upotrebljava osoblje koje odobrava kretanje vlakova sastavljene su i numerirane na jednak način.

Knjiga obrazaca sastoji se od dva dijela.

U prvom se dijelu nalaze najmanje sljedeći podaci:

— kazalo obrazaca operativnih uputa,

— popis situacija na koje se primjenjuje svaki obrazac,

— tablica s međunarodnom fonetskom abecedom.

U drugom se dijelu nalaze sami obrasci. Njih prikuplja željeznički prijevoznik i daje ih strojovođi.

9. Pojmovnik željezničke terminologije

Željeznički prijevoznik sastavlja pojmovnik željezničke terminologije za svaku mrežu u kojoj prometuju njegovi vlakovi. On uključuje izraze koji se obično upotrebljavaju na jeziku koji je odabrao željeznički prijevoznik i na „radnom” jeziku upravitelja infrastrukture u čijoj infrastrukturi prometuje željeznički prijevoznik.