HR Službeni list Europske unije L 269/93

ODLUKA KOMISIJE (EU) 2015/1827

od 23. ožujka 2015.

o državnoj potpori SA.28876 (12/C) (ex CP 202/09) koju je provela Grčka u korist trgovačkih društava Piraeus Container Terminal S.A. i Cosco Pacific Limited

(priopćeno pod brojem dokumenta C(2015) 66)

(Vjerodostojan je samo tekst na grčkom jeziku)

(Tekst značajan za EGP)

EUROPSKA KOMISIJA,

uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 108. stavak 2. prvi podstavak,

nakon što je pozvala zainteresirane stranke da dostave svoje primjedbe u skladu s člankom 6. Uredbe Vijeća (EZ) br. 659/1999 od 22. ožujka 1999. o utvrđivanju detaljnih pravila primjene članka 108. Ugovora o EZ-u (1) i uzimajući u obzir primjedbe zaprimljene od Grčke i trgovačkog društva Piraeus Container Terminal S.A.,

budući da:

1. POSTUPAK

(1) Dopisom od 30. travnja 2009., prefekt grada Pireja podnio je Komisiji pritužbu u kojoj je tvrdio da je grčka država dodijelila nezakonitu državnu potporu novom koncesionaru dijela luke Pirej, trgovačkom društvu Piraeus Container Terminal S.A. (dalje u tekstu: „PCT”), društvu kćeri za posebne svrhe trgovačkog društva COSCO Pacific Limited (dalje u tekstu: „COSCO”). Navodna državna potpora dodijeljena je u obliku oslobođenja od plaćanja poreza i povoljnih odredbi koje su umetnute u ugovor o koncesiji nakon natječaja.

(2) Sindikat grčkih lučkih radnika poslao je 7. svibnja 2009. dopis (2) kojim je obavijestio Komisiju o navodnim poreznim pogodnostima koje je grčka država odobrila PCT-u. U dopisu od 31. kolovoza 2009. sindikat grčkih lučkih radnika potvrdio je da bi njegov prvi dopis trebalo smatrati pritužbom i tvrdio je da je potpora dodijeljena u obliku poreznih pogodnosti, ali i u obliku povoljnih odredbi umetnutih u ugovor o koncesiji.

(3) Dopisom od 23. rujna 2009. (3), Međunarodno vijeće lučkih radnika podnijelo je pritužbu s detaljnim opisom mjera koje navodno čine državnu potporu.

(4) U dopisu od 14. listopada 2009. Komisija je od Grčke zatražila informacije o navodnim mjerama državne potpore. Dopisom od 12. studenoga 2009. grčka nadležna tijela tražila su produljenje roka za odgovor. Komisija je odobrila produljenje u svom dopisu od 18. studenoga 2009. Komisija je 3. veljače 2010. poslala podsjetnik u vezi s tim zahtjevom i grčka nadležna tijela odgovorila su na taj zahtjev za informacije 23. veljače 2010.

(5) Službe Komisije sastale su se 5. svibnja 2010. s predstavnicima grčkih nadležnih tijela radi daljnjih pojašnjenja.

(6) Komisija je od grčkih tijela vlasti zatražila dodatne informacije u dopisu od 27. listopada 2010. Grčka nadležna tijela zatražila su produljenje roka dopisom od 18. studenoga 2011., što je Komisija prihvatila u dopisu od 2. prosinca 2011. Grčka nadležna tijela odgovorila su na taj zahtjev za informacije 8. veljače 2011.

(7) Dopisom od 11. srpnja 2012. (4) Komisija je obavijestila Grčku da je odlučila da razlike između ugovora o koncesiji i obavijesti o sklapanju ugovora te fiskalne mjere povezane s oslobođenjem od plaćanja poreza na dobit na robu i usluge pružene društvu PCT izvan Grčke ne čine državnu potporu. Također je odlučila pokrenuti postupak iz članka 108. stavka 2. Ugovora o funkcioniranju Europske unije u pogledu svih drugih navodnih mjera državne potpore.

(8) Odluka Komisije o pokretanju postupka objavljena je 5. listopada 2012. u Službenom listu Europske unije (5). Komisija je pozvala zainteresirane stranke da dostave svoje primjedbe na mjere.

(9) Komisija je 5. studenoga 2012. zaprimila primjedbe korisnika. Te su primjedbe 14. siječnja 2013. proslijeđene Grčkoj koja je imala priliku očitovati se. Njezine primjedbe i dodatne informacije zaprimljene su u dopisima od 2. studenoga 2012., 27. ožujka 2013. i 10. srpnja 2013. Dana 13. rujna 2013. održan je sastanak između službi Komisije i grčkih nadležnih tijela u pratnji korisnika. Grčka nadležna tijela dostavila su dodatne informacije 23. listopada 2013. Komisija je 17. siječnja 2014. poslala podsjetnik u vezi s informacijama koje su još nedostajale. Grčka nadležna tijela odgovorila su 4. veljače 2014. i 10. veljače 2014. održan je još jedan sastanak. Nakon tog sastanka, grčka nadležna tijela dostavila su dodatne informacije 10. ožujka 2014. te je 12. ožujka 2014. održan još jedan sastanak. Nakon tog sastanka, grčka nadležna tijela dostavila su dodatne informacije 31. ožujka 2014., 16. travnja 2014. i 28. travnja 2014. Dodatni sastanci s grčkim nadležnim tijelima i korisnicima održani su 19. svibnja 2014. i 8. prosinca 2014.

2. OPIS KORISNIKA I NAVODNE MJERE POTPORE

2.1. Luka Pirej

(10) Luka Pirej podijeljena je na dva dijela: teretnu luku i putničku luku. Teretna luka sastoji se od 3 terminala: kontejnerski terminal, terminal za opći teret i terminal za automobile.

(11) Kontejnerski terminal ima dva pristaništa. Trgovačko društvo Piraeus Port Authority (dalje u tekstu: „PPA”) odlučilo je proširiti infrastrukturu kontejnerskog terminala proširenjem pristaništa I, nadogradnjom opreme pristaništa II i izgradnjom pristaništa III.

2.2. Trgovačko društvo Piraeus Port Authority S.A.

(12) Trgovačko društvo Piraeus Port Authority S.A. osnovano je zakonom 2688/1999 pretvorbom javnog tijela Piraeus Port Authority osnovanog 1930. u javno trgovačko društvo.

(13) Grčka država i društvo PPA potpisali su 13. veljače 2002. ugovor o koncesiji na 40 godina. Ugovor je potvrđen zakonom 3654/2008. U skladu s tim ugovorom, PPA ima isključivo pravo uporabe i iskorištavanja zemljišta, zgrada i infrastrukture u području zemljišta luke Pirej (6). U ugovoru o koncesiji posebno je predviđeno pravo društva PPA na podugovaranje upravljanja dijelom luke trećoj stranci uz naknadu (7).

2.3. Ugovor o koncesiji između društava PPA i PCT i ulagački projekt

(14) U svrhu davanja na korištenje pristaništa II i III, društvo PPA provelo je europski javni natječaj (8) za usluge upravljanja lukom. Tijekom natječaja društvo PPA zaprimilo je dva zahtjeva, od društva COSCO i od konzorcija trgovačkih društava koji se sastojao od trgovačkih društava Hutchinson Port Holdings L.T.D., Hutchinson Ports Investments S.A.R.L., Alapis Joint Stock Company S.A. i Lyd S.A.

(15) U pozivu na podnošenje ponuda predviđen je žalbeni postupak. Međutim, sudionici nisu podnijeli nikakve žalbe sudu u vezi s natječajnim postupkom ili konačnim rezultatom. Nadalje, grčki revizorski sud provjerio je i potvrdio postupak i nacrt ugovora.

(16) U studenome 2008. društvo PPA potpisalo je s društvom PCT ugovor o koncesiji kojim je društvo PPA dalo društvu PCT na korištenje i isključivu uporabu takozvani „novi kontejnerski terminal (NCT)” kojim je obuhvaćeno postojeće pristanište II, koje će biti nadograđeno, i novo pristanište III, koje će biti izgrađeno, i povezana područja te je dalo na uporabu i susjedni morski prostor za manevriranje u kojem je omogućeno sigurno vezivanje i servisiranje brodova.

(17) U skladu s ugovorom o koncesiji, društvo PCT ima obvezu nadograditi postojeće pristanište II, izgraditi novo pristanište III i pružati cijeli raspon lučkih usluga povezanih s radom kontejnerskog terminala. Nadalje, koncesionar će u postupnosti na vlastiti trošak financirati svu nadogradnju pristaništa II te gradnju i rad pristaništa III. Stoga je u natječaju i u ugovoru o koncesiji predviđeno da koncesionar neće dobiti javna sredstva za svoja ulaganja.

(18) Nadalje, predviđeno je da će koncesionar preuzeti sve (poslovne) rizike u odnosu na nadogradnju i izgradnju nužne infrastrukture. On također preuzima niz obveza u pogledu osiguranja zajamčenog kapaciteta novog kontejnerskog terminala.

(19) Ugovor o koncesiji između društava PPA i PCT potvrđen je Zakonom 3755/2009 (dalje u tekstu: „Zakon”). U članak 1. Zakona ugrađen je potpisani ugovor o koncesiji, u članku 2. navedena su posebna oslobođenja od plaćanja poreza za društvo PCT, a u članku 3. predviđena je mogućnost da ulaganja društva PCT povezana s ugovorom o koncesiji mogu uživati posebni zaštitni režim stranih ulaganja utvrđen u uredbi 2687/1953.

3. OSNOVE ZA POKRETANJE FORMALNOG ISTRAŽNOG POSTUPKA

(20) Komisija je odlučila u svojoj odluci od 11. srpnja 2012. (9) da razlike između ugovora o koncesiji i obavijesti o sklapanju ugovora te dvije fiskalne mjere (10) ne čine državnu potporu. Komisija je u istoj odluci izrazila sumnje i pokrenula formalni istražni postupak u pogledu drugih navodnih mjera državne potpore: 1. oslobođenje od plaćanja poreza na dobit na dospjele kamate do datuma puštanja u promet pristaništa III (11); 2. pravo na povrat PDV-a bez obzira na fazu provedbe predmeta ugovora; definicija pojma „sredstva rada” u svrhe primjene pravila o PDV-u; pravo na zatezne kamate od prvog dana nakon 60. dana od zahtjeva za povrat PDV-a (12); 3. prijenos poreznog gubitka bez vremenskog ograničenja (13); 4. izbor između tri metode amortizacije troškova ulaganja u obnovu pristaništa II i izgradnju pristaništa III (14); 5. oslobođenje od plaćanja administrativne pristojbe za ugovore o zajmovima i sve dodatne ugovore u vezi s financiranjem projekta (15); 6. oslobođenje od plaćanja poreza, administrativne pristojbe, doprinosa i drugih prava u korist države ili trećih stranaka u vezi s ugovorima između vjerovnika ugovora o zajmu u skladu s kojima se prenose obveze i prava koja iz njih proizlaze (16); 7. oslobođenje od plaćanja administrativne pristojbe za bilo koju naknadu koju je društvo PPA platilo društvu PCT u skladu s ugovorom o koncesiji, koja je izvan područja primjene zakona o PDV-u (17); 8. zaštita u skladu s posebnim režimom zaštite stranih ulaganja (18); 9. izuzeće od primjene općih pravila o prisilnom izvlaštenju.

(21) Komisija je posebno smatrala da se predmetnim mjerama pruža selektivna prednost društvu PCT jer one čine odstupanje od pravila oporezivanja koja se uobičajeno primjenjuju koje se ne može opravdati pitanjima gospodarske politike na koja se pozivaju grčka nadležna tijela. Komisija je posebno smatrala da je cilj poticanja ulaganja koja se poduzimaju u okviru velikih infrastrukturnih projekata povezan s gospodarskom politikom koja nije sastavni dio predmetnog poreznog sustava i kojom se ne može opravdati različito postupanje u korist društva PCT.

(22) Nadalje, Komisija je smatrala da za dokazivanje opravdanosti tih mjera s obzirom na logiku grčkog fiskalnog sustava nije nevažna činjenica da su neka od tih ili slična oslobođenja od plaćanja poreza bila uključena u prethodne javne ugovore u donosu na koje je Komisija donijela pozitivne odluke.

(23) Nadalje, Komisija je izrazila sumnje u spojivost predmetnih mjera s člankom 107. stavkom 3. točkama (a) i (c) UFEU-a, što su tvrdila grčka nadležna tijela. Komisija je posebno izrazila sumnje u vezi s primjenom članka 107. stavka 3. točke (a) UFEU-a jer je Komisija utvrdila uvjete za spojivost s ovim člankom u svojim Smjernicama za nacionalne regionalne potpore za 2007.–2013., a grčka nadležna tijela nisu dostavila relevantne argumente o spojivosti mjera s uvjetima iz tih Smjernica. U pogledu primjenjivosti članka 107. stavka 3. točke (c) Komisija je izrazila sumnju u nužnost i razmjernost mjera.

4. PRIMJEDBE ZAINTERESIRANIH STRANAKA I GRČKE

(24) Grčka i korisnik u ovom su slučaju dostavili zajedničke primjedbe. Nakon pokretanja formalnog istražnog postupka, Komisija nije zaprimila primjedbe niti od jedne treće stranke.

4.1. U vezi s postojanjem državne potpore

Nepostojanje prednosti

(25) Grčka nadležna tijela i PCT tvrde da se izuzećem od primjene opće primjenjivog poreznog pravila ne daje nužno selektivna prednost i da Komisija ne razlikuje između postojanja selektivnosti i prednosti. Prema tome, kada je utvrđena selektivna mjera, ne može se reći da se njome automatski osigurava prednost i obrnuto. Primjenom istog općeg pravila na različite situacije mogla bi se uzrokovati diskriminacija ili bi se određene osobe na koje se primjenjuje to pravilo stavile u nepovoljan položaj. Svrha izuzeća može biti osigurati da se prema objektivno različitim situacijama može drugačije postupati i stoga ne nastaje diskriminacija ni nenamjerno uzrokovani nepovoljan položaj.

(26) Nadalje, oni tvrde da poduzetnici kojima su povjerene dugotrajne koncesije za gradnju i upravljanje javnom infrastrukturom iz privatnih sredstava, kao i poduzetnici kojima je povjereno obavljanje usluga od općeg gospodarskog interesa, preuzimaju ugovorne obveze ulaganja znatnih iznosa novca u infrastrukturu koja će po isteku koncesije biti vraćena državi. Stoga je svrha predmetnih poreznih mjera nadoknaditi „strukturne nedostatke” tih trgovačkih društava. U pogledu toga upućuju na presudu u predmetu Combus (19), u kojoj je Opći sud izjavio da se uklanjanjem „strukturnog nedostatka” ne dodjeljuje „prednost” obuhvaćena člankom 107. stavkom 1. UFEU-a.

Nepostojanje selektivnosti i/ili opravdanja prema logici poreznog sustava

i. U vezi s „referentnim sustavom” predmetnih mjera

(27) Prema grčkim nadležnim tijelima i društvu PCT, ispravni referentni sustav je opći režim koji se primjenjuje na javne infrastrukturne projekte u Grčkoj, uključujući javno-privatna partnerstva. Ovaj se sustav primjenjuje na sva trgovačka društva koja sudjeluju u velikim infrastrukturnim projektima i javno-privatnim partnerstvima i ne radi između njih razlike. Fiskalne odredbe Zakona 3755/2009 predstavljaju pojedinačnu primjenu tog općeg sustava.

(28) Budući da ti projekti imaju posebne značajke (20) po kojima se razlikuju od ostalih projekata, poduzetnici odgovorni za javne infrastrukturne projekte objektivno su u očito različitoj pravnoj i činjeničnoj situaciji za razliku od drugih poduzetnika koji se bave drugim vrstama djelatnosti. Stoga se opća primjenjiva oprezna pravila ne mogu smatrati valjanim „referentnim sustavom”. Ispravni referentni sustav onaj je u kojem su uzete u obzir te značajke koje su priznate i u zakonodavstvu EU-a (21) u kojem je predviđeno posebno postupanje (22).

(29) Prema tome, mehanizam koji je Grčka uspostavila kako bi osigurala ispravno postupanje s određenim značajkama infrastrukturnih projekata, zbog kojih se oni razlikuju od drugih aktivnosti, uvođenje je određenih fiskalnih odredbi kojima se pojašnjavaju pravila koja se primjenjuju u određenim područjima oporezivanja i) čija bi primjena mogla dovesti do diskriminacije protiv javnih infrastrukturnih projekata, ii) koja je obilježena nedovoljnom jasnoćom i usklađenosti s općim načelima poreznog sustava ili iii) nad kojima prevladava prethodno navedeni obveznih zahtjev u smislu osiguranja najučinkovije uporabe/dodjele javnih sredstava.

(30) Nadalje, oni ističu da zakonodavna tehnika kojom je uvedena porezna mjera ne utječe na opću prirodu mjere. Upućivanjem na presudu u predmetu Gibraltar (23), oni tvrde da država članica uvođenjem izuzeća od opće primjenjivih pravila ne uzrokuje automatski selektivnost i davanje prednosti. Jednostavno praćenje pristupa „utemeljenog na odstupanjima” predstavljalo bi formalističku metodologiju koju bi bilo lako zaobići.

ii. Cilj predmetne mjere

(31) Grčka nadležna tijela i društvo PCT tvrde da je, u svjetlu sudske prakse iz predmeta Adria-Wien, cilj mjere u okviru koje treba ocjenjivati odredbe u korist društva PCT promicanje uspješne provedbe javnih infrastrukturnih projekata. Oni odbacuju procjenu Komisije u odluci o pokretanju postupka da je ovakva vrsta cilja „nerelevantna” i „nevažeća”.

(32) Oni upućuju i na cilj koji se nastoji ostvariti ekološkim porezima kao argument da bi se na temelju zaključka Komisije u odluci o pokretanju postupka moglo zaključiti prirodom općeg poreznog sustava nikada ne bi mogla biti opravdana porezna mjera koja ima drugi cilj osim prikupljanja poreznih prihoda. Države članice mogu putem svojih poreznih sustava provoditi politiku koju smatraju primjerenom, ako je to u skladu s pravom EU-a.

(33) Nadalje, oni tvrde da Komisija nije bila u pravu kada je zaključila da je navedeni cilj poreznog sustava „nerelevantan” (24), jer sud u predmetu Azores (25) nije izjavio da cilj nije važan. Cilj analize selektivnosti nije utvrditi je li „cilj” mjere koja se razmatra „sama po sebi”„valjan” i „relevantan”. „Cilj” mjere sastoji se od „osnove” na kojoj se temelji „pravna i činjenična situacija” trgovačkih društava.

(34) Oni tvrde da Komisija nije objasnila zašto „cilj” politike nije „valjan” ili „relevantan” u svrhe procjene selektivnosti. U pogledu toga upućuju na presude Adria-Wien (26), Regione Sardegna (27) i British Aggregates (28) tvrdeći da Sud nije izrazio protivljenje tim ciljevima već je samo ocijenio da su predmetne mjere selektivne.

iii. Pravna i činjenična situacija društva PCT s obzirom na cilj predmetne mjere

(35) Grčka nadležna tijela i društvo PCT tvrde da su, s obzirom na cilj uspješne provedbe javnih infrastrukturnih projekata, društvo PCT i drugi poduzetnici koji preuzimaju velike infrastrukturne projekte u drukčijoj pravnoj i činjeničnoj situaciji od drugih poduzetnika. Na osnovu toga, oni tvrde da je Komisija u svojoj odluci o pokretanju postupka previdjela okolnosti/posebne značajke tih projekata. Poreznim tretmanom društva PCT i ostalih u usporedivoj situaciji ne može im se osigurati konkurentna prednost pred drugim poduzetnicima koja nemaju takav tretman budući da se druge dvije vrste poduzetnika ne natječu za provođenje predmetnih javnih infrastrukturnih projekata.

(36) Taj se sustav jednako primjenjuje na sve poduzetnike koji provode takve projekte i nitko neće biti isključen te nema ograničenja u pogledu regije ili područja primjene, proračuna ili vremenskih ograničenja. Stoga ne postoji de facto selektivnost.

(37) Nadalje, grčka tijela nisu zadržala diskrecijske ovlasti u pogledu primjene tih fiskalnih odredbi koje su nekoliko godina sustavno uvođene u sve javne infrastrukturne projekte.

iv. Logika poreznog sustava

(38) Grčka nadležna tijela i društvo PCT tvrde da su predmetne fiskalne odredbe i sustav čiji su dio u skladu s osnovnim ili vodećim načelima na kojima se temelje relevantna grčka porezna pravila budući da (a) svrha im je ostvarivanje cilja javne politike koji je u skladu s osnovnim načelima općeg poreznog sustava, posebno s načelom razmjernosti, ekonomičnosti i ciljem poreznog sustava koji se sastoji od povećanja prihoda te s ključnim politikama Grčke u pogledu izgradnje javne infrastrukture, (b) cilj im je osigurati drugačiji tretman objektivno drugačijih situacija i tako primijeniti načela jednakosti i razmjernosti i osigurati da rezultati koji se nastoje ostvariti poreznim sustavom nisu narušeni, (c) primjenjuju se na temelju objektivnih kriterija, (d) posebno su osmišljeni kao zakonodavni mehanizam kojim su uređeni ključni financijski problemi koji nastaju tijekom provedbe javnih infrastrukturnih projekata, kojima se ugrožava sudjelovanje javnog sektora (29).

(39) Nadalje, pružanjem pravne sigurnosti tim odredbama i zaštitom mogućnosti poreznih obveznika da plate porez, promiče se ulaganje privatnog sektora u javnu infrastrukturu, a tako i proširenje porezne osnovice i prikupljanje većih poreznih prihoda. Prema tome, relevantne mjere opravdane su logikom sustava.

Nepostojanje procjene uvjeta relevantnih za narušavanje tržišnog natjecanja i učinak na trgovinu

(40) Grčka nadležna tijela i društvo PCT tvrde da Komisija nije utvrdila usluge i zemljopisna tržišta koji su mjerodavni za ocjenu tržišnog natjecanja, nije analizirala uvjete tržišnog natjecanja na mjerodavnim tržištima i nije utvrdila da su konkurentne luke EU-a navedene u odluci o pokretanju postupka stvarni ili potencijalni konkurenti luke Pirej i društva PCT.

(41) Oni dalje tvrde da Komisija nije analizirala mjerodavna tržišta na kojima posluje kontejnerski terminal društva PCT te uvjete tržišnog natjecanja na mjerodavnom tržištu. Takva bi analiza pokazala da predmetne fiskalne odredbe nemaju negativan utjecaj na tržišno natjecanje i trgovinu u EU-u.

(42) U pogledu uvjeta tržišnog natjecanja na tržištu, oni tvrde da na temelju presude WAM (30) sama činjenica da postoji trgovina kontejnerskim teretom između država članica EU-a i da se različite luke natječu u pružanju usluga kontejnerskih luka ne znači automatski da svaka potpora dodijeljena operatoru luke ispunjuje kriterij utjecaja na trgovinu i/ili narušavanja tržišnog natjecanja iz članka 107. stavka 1. UFEU-a. Oni stoga tvrde da Komisija nije analizirala učinke fiskalnih odredbi na tržišno natjecanje i trgovinu na mjerodavnim tržištima.

(43) Društvo PCT dostavilo je podrobne primjedbe u vezi s navedenim tvrdnjama.

Definicija mjerodavnog tržišta

(44) U odnosu na definiciju mjerodavnog tržišta, društvo PCT upućuje na odluke Komisije u području spajanja (31) kako bi moglo tvrditi da postoje dva različita mjerodavna tržišta lučkih usluga kontejnerskog terminala promet prema unutrašnjosti i prekrcajni promet.

(45) Ono također tvrdi da se čini da je Komisija, u odnosu na promet prema unutrašnjosti, u svojoj odluci o pokretanju postupka smatrala da su zemljopisnim područjem primjene tržišta obuhvaćeni „Grčka i istočno Sredozemlje”, ali nije objasnila zašto ga definira drugačije od grčkog Povjerenstva za zaštitu tržišnog natjecanja, koje je odlučilo da je zemljopisno područje primjene tržišta usluga utovara i istovara u odnosu na promet prema unutrašnjosti ograničeno na središnju i južnu Grčku. (32).

(46) Nadalje, društvo PCT tvrdi da, s gledišta ponude i potražnje, srednja i južna Grčka čine zemljopisno tržište koje se razlikuje od sjevernog dijela Grčke zbog a) sposobnosti lučkog kontejnerskog terminala društva PCT da prihvati znatno veću količinu prometa luke u Solunu i od bilo koje druge grčke luke te pod konkurentnijim uvjetima zbog velikog tehničkog kapaciteta, b) koncentracije industrije, trgovine i stanovništva većinom u širem području oko Arene i općenito u središnjem/južnom dijelu zemlje, c) grčke topografije zbog koje prijevoz kontejnera između luke Soluna na sjeveru Grčke i srednjeg i južnog dijela zemlje i obrnuto podrazumijeva dodatne troškove.

(47) U pogledu usluga pretovara kontejnera, društvo PCT upućuje na odluke Maersk/ECT i Hutchinson/Evergreen Commission u kojima je Komisija definirala istočno Sredozemlje i područje oko Crnog Mora mjerodavnim tržištem za kontejnerske usluge prekrcaja. Ono također smatra da Komisija u svojoj odluci o pokretanju postupka smatra da su zemljopisnim područjem primjene tržišta obuhvaćene „Grčka i istočni Mediteran”.

Tržišno natjecanje na mjerodavnom tržištu

(48) U pogledu prekrcajnog prometa, društvo PCT tvrdi da se kontejnerski terminal ne natječe na tržištu s lukama EU-a za pružanje usluga prihvata kontejnerskog prekrcajnog prometa u istočnom Sredozemlju, osim terminala za kontejnere pristaništa I društva PPA. Nadalje, tvrdi da Komisija nije objasnila zašto smatra da u državama članicama EU-a (33) na ovom tržištu postoje različite luke koje se natječu s kontejnerskom lukom društva PCT. Društvo PCT smatra da je Komisijina izjava da se „…Luka u Solunu, luka u Costanza u Rumunjskoj, luka Koper u Sloveniji i niz luka u Italiji mogu smatrati izravnim konkurentima” u suprotnosti s nalazima Komisije u predmetu C 21/2009 (34). Luka Italija i luka Koper u Sloveniji ne nalaze se u segmentu tržišta istočnog Sredozemlja koje je, prema društvu PCT, utvrdila Komisija već na tržištu srednjeg Sredozemlja. Nadalje, prekrcajni promet usmjeren prema unutrašnjosti koji je obuhvaćen tim lukama („područje prihvata”) trenutačno ne prolazi kroz luku Pirej (35).

(49) S gledišta ponude, društvo PCT tvrdi da bi se te luke u određenoj mjeri mogle smatrati zamjenskim lukama za lučki kontejnerski terminal društva PCT jer bi mogle opsluživati određene vrste kontejnerskih brodova koje bi mogla opsluživati kontejnerska luka društva PCT, ali ne sve vrste brodova zbog nedovoljne dubine mora i kapaciteta dizalica (36). S gledišta potražnje, te se luke ne mogu smatrati zamjenama za luku Pirej iz sljedećih razloga: (a) luka Pirej nudi najkraće i najjeftinije (37) zaobilaženje osi Sueskog kanala/Gibraltarskog prolaza koji su glavni put za pomorski prijevoz kontejnera u Sredozemnom moru (38), (b) Pirej nudi najniže cijene pogonskog ulja u svijetu, (c) Constanza bi posebno donosila dodatne troškove pilota u tjesnacima Dardaneli i Bospor.

(50) S obzirom na navedeno, društvo PCT tvrdi da se luke navedene u odluci o pokretanju postupka ne mogu smatrati stvarnim ili potencijalnim zamjenskim lukama za kontejnersku luku društva PCT u pogledu pružanja usluga prihvata prekrcajnog prometa u istočnom Sredozemlju.

(51) Osim toga, društvo PCT upućuje na odluku Komisije koja se odnosi na ulaganja u luku Pirej u kojoj je Komisija smatrala da je tržišno natjecanje između određenih luka i luke Pirej neznatno (39). Nadalje, tvrdi da Komisija nije analizirala učinke fiskalnih odredbi na tržišno natjecanje i trgovinu na mjerodavnim tržištima. Osim toga, za ocjenjivanje tog učinka trebalo bi analizirati istovjetne porezne sustave koji se primjenjuju na mjerodavnim tržištima jer druge luke možda uživaju slične ili istovjetne fiskalne pogodnosti.

(52) Tvrdi isto da je na predmetnim tržištima konkurent društva PCT samo društvo PPA, koje upravlja kontejnerskim terminalom na pristaništu 1 u luci Pirej. Međutim, u odnosu na društvo PPA, Komisija je potvrdila da će se davanjem koncesije društvu PCT povećati tržišno natjecanje na tržištu usluga prihvata za kontejnerski promet u luci Pirej (40).

(53) U pogledu mogućih konkurenata koji bi mogli nastati privatizacijom društva PPA i drugih grčkih luka, društvo PCT tvrdi da grčki upravitelji luka kojima nisu dodijeljene slične koncesije nisu u sličnom položaju i stoga ne može nastati konkurentna prednost ili narušavanje tržišnog natjecanja zbog predmetnih fiskalnih pogodnosti.

(54) Također tvrdi da Komisija ne spominje dokaze da bi drugi upravitelji luka bili zainteresirani za poduzimanje većih ulaganja u stvaranje glavnog lučkog kontejnerskog terminala u Grčkoj. Društvo PCT tvrdi da je mala vjerojatnost da bi nastalo takvo tržišno natjecanje jer niti jedna druga postojeća luka u Grčkoj ne bi imala značajke Pireja (41).

(55) I konačno, u pogledu tržišnog natjecanja s društvom PPA, tvrdi da je stajalište Komisije netočno jer se društvo PCT već natječe na tržištu s kontejnerskim terminalom pristaništa I društva PPA i učinak koncesije bilo je otvaranje tržišta, a ne narušavanje tržišnog natjecanja. U tom pogledu isto tvrdi da društvo PPA ima koristi od određenih zakonski odredbi fiskalne prirode, u svjetlu čega je donošenje nekih od predmetnih fiskalnih odredbi bilo nužan mehanizam kako društvo PCT ne bi bilo u nepovoljnom položaju na tržištu.

4.2. O usporedbi navodnih mjera državne potpore sa sličnim odredbama u drugim ugovorima o velikim infrastrukturnim projektima (42)

(56) Grčka nadležna tijela i društvo PCT navode da su odredbe slične odredbama članaka 2. i 3. Zakona bile uključene u grčke zakone kojima je potvrđeno nekoliko javnih infrastrukturnih projekata te u Zakon 3389/2005 o javno-privatnim partnerstvima. Budući da je Komisija analizirala te zakone u skladu s člankom 107. stavkom 1. UFEU-a i odlučila da zbog njih ne nastaje državna potpora, zaključkom da odredbe u korist društva PCT čine selektivnu mjeru i da se njima dodjeljuje neopravdana prednost obuhvaćena člankom 107. stavkom 1. UFEU-a ugrozila bi se pravna sigurnost i to bi bilo protivno praksi Komisije i prethodnim izjavama o primjeni takvih odredbi na javne infrastrukturne projekte u Grčkoj.

(57) U vezi s predmetom zračne luke Atena (43), u kojem je Komisija smatrala da su se fiskalne povlastice primjenjivale na usluge zračne luke koje u to vrijeme nisu bile liberalizirane, oni tvrde da se isti zaključak može donijeti i u pogledu infrastrukturnih usluga luke u predmetnom slučaju. Nadalje, grčka nadležna tijela ostaju pri svojim tvrdnjama da je Komisija u predmetnom slučaju razmotrila navedene odredbe.

(58) U vezi s predmetom o atenskoj obilaznici (44) i predmetom o nadvožnjaku autoceste Rio Antirrio, Komisija je prema njihovom mišljenju pažljivo razmotrila financijske doprinose javnog i privatnog sektora troškovima projekta i predmetne fiskalne odredbe. Komisija je zatim zaključila da je iznos doprinosa javnog sektora (u obliku bespovratnih sredstava i državnih jamstava) utvrđen kao „tržišna cijena” (tj. najniži potrebni iznos doprinosa javnog sektora) u otvorenom, nediskriminacijskom i konkurentnom natječaju. U odluci u predmetu o atenskoj obilaznici, Komisija je zaključila da fiskalne odredbe čine pojašnjenje primjenjivog poreznog sustava i da bi bez njih bio ugrožen uspjeh projekta i nije ih smatrala dijelom naknade koncesionara. Financijska vrijednost koja se mogla povezati s primjenom donesenih fiskalnih odredbi nije se mogla smatrati doprinosom javnog sektora jer se mogla točno utvrditi tek nakon isteka razdoblja trajanja koncesije. Te su odredbe bile samo nužno pojašnjenje kako se ne bi obeshrabrili prihvatni ulagači, posebno u slučaju ovakve vrste neodrživih i visokorizičnih građevinskih projekata. Stoga se društvo PCT ne može razlikovati od koncesionara u tim slučajevima jer su te odredbe u svim slučajevima bile „pojašnjenje”, a ne „naknada”, kako je Komisija smatrala u svojoj odluci o pokretanju postupka.

(59) Nadalje, sudska praksa (45) koju Komisija spominje u svojoj odluci o pokretanju postupka u odnosu na činjenicu da neizjašnjavanje Komisije u pogledu određenih mjera ne znači da su one odobrene (46), ne može se primjenjivati u prijavljenim slučajevima kao što su oni koje spominju grčka nadležna tijela i društvo PCT.

(60) U odnosu na naknadne odluke o državnim potporama u odnosu na ostale infrastrukturne projekte, Komisija nije morala detaljno spominjati predmetne fiskalne odredbe jer nije promijenila svoje stajalište izraženo u predmetima o nadvožnjaku autoceste Rio Antirrio i o atenskoj zaobilaznici (47).

(61) Oni tvrde da se javlja pitanje mogu li se, u svjetlu Komisijinog odobrenja u navedenim prethodnim odlukama, predmetne fiskalne odredbe smatrati spojivima s pravilima o državnim potporama, a ne jesu li te odredbe obuhvaćene prethodnom procjenom Komisije, kako je navedeno u odluci o pokretanju postupka. Nadalje, da su te odredbe bile uključene u natječajnu dokumentaciju za dodjelu koncesije, Komisija bi zaključila isto kao i u prethodnim odlukama.

(62) Oni također tvrde da Komisija u svojoj odluci o pokretanju postupka navodi samo formalnu razliku između trenutačnog slučaja i prethodnih slučajeva, odnosno, donošenje fiskalnih odredbi u Zakonu 3755/2009 u odnosu na njihovo uključivanje u ugovor o koncesiji. Nadalje, navodi sljedeće: i. ponuditelji su bili svjesni primjene tih fiskalnih odredbi kao standardnog okvira koji Grčka upotrebljava za javne infrastrukturne projekte i u odnosu na javno-privatna partnerstva u Grčkoj; ii. društvo PCT kontaktiralo je u vezi s koncesijama za kontejnerske luke Pirej i Solun na razini grčkog premijera i ministra pomorstva koji su predstavljali taj projekt ulagačima na međunarodnoj razini i nudili cijeli paket mjera koje Grčka ima za javne infrastrukturne projekte koji se financiraju iz privatnih izvora; iii. društvo PCT bilo je svjesno da je Komisija pregledala sve takve prethodne projekte i da nije imala primjedbi; iv. društvo PCT tražilo je od grčke vlade i društva PPA tijekom natječajnog postupka da te odredbe budu uključene u ugovor o koncesiji; v. društvo PCT opet je o tome razgovaralo s grčkim premijerom i ministrom prometa koji su još jednom potvrdili da će biti doneseni takvi zakoni; vi. u svjetlu tih uvjeravanja i za vrijeme trajanja natječaja i pripreme svoje ponude, društvo PCT uzelo je u obzir činjenicu da će se ugovor o koncesiji provoditi na istoj osnovi kao i sve druge koncesije za javnu infrastrukturu i da će, stoga, zajmodavci biti upoznati s uvjetima za davanje koncesije.

(63) Prema tome, natječajni postupak za dodjelu ugovora o koncesiji društvu PCT ne može se razlikovati od prethodnih slučajeva jer je standardni fiskalni okvir za velike infrastrukturne projekte bio poznat svim ponuditeljima. Zatim navode da nije bilo posebnog razloga voditi evidenciju o tim razmjenama u kontekstu natječajnog postupka jer društvo PPA nema ovlasti donositi takve odredbe i njihova primjena u svakom je slučaju bila pitanje utvrđene prakse u Grčkoj u skladu s presedanom Komisije.

(64) Prema tome, ako Komisija samo na temelju te formalne razlike smatra da postoji razlika između društva PCT i ostalih poduzetnika koji provode javne infrastrukturne projekte u Grčkoj, ta bi formalnost bila protivna načelu pravne sigurnosti i zakonitih očekivanja.

(65) U odnosu na izjavu Komisije da „dokazi koje su dostavila grčka nadležna tijela potvrđuju zaključak da ponuditelji nisu uzeli u obzir posebne prednosti…” (48), društvo PCT tvrdi da nije svjesno spomenutih dokaza i da donošenje tih odredbi u zakonu kojim se potvrđuje ugovor o koncesiji ne čini dokaz.

4.3. O spojivosti navodnih mjera državne potpore

(66) Grčka nadležna tijela i društvo PCT tvrde da bi se, ako Komisija zaključi da je zbog predmetnih fiskalnih odredbi nastala državna potpora, takva potpora trebala smatrati spojivom s unutarnjim tržištem na temelju članka 107. stavka 3. točaka (a) i (c) s obzirom na važnost relevantnih ulaganja, infrastrukture i usluga za gospodarski razvoj Grčke i, posebno, za razvoj i modernizaciju sektora pomorskog kontejnerskog prijevoza.

(67) Svrha je predmetnog ulagačkog projekta pretvoriti luku Pirej u moderni kontejnerski terminal u Sredozemnom moru s više kapaciteta i skladišnog prostora, jačajući njezinu učinkovitost u pogledu djelotvornog prihvata i otpreme pomorskog kontejnerskog prometa. Podaci o učinkovitosti prometa pristaništa II (49) već pokazuju da je taj cilj ostvaren. Nadalje, ovaj je projekt usmjeren na ostvarenje cilja Komisije od zajedničkog interesa u odnosu na prometnu politiku EU-a, što je analizirano u različitim uredbama i komunikacijama EU-a.

(68) Kupnja opreme i izgradnja pristaništa III smatraju se početnim ulaganjem u skladu s mjerodavnim pravilima EU-a o regionalnim državnim potporama o primjeni članka 107. stavka 3. točke (a) UFEU-a. Ono iznosi […] (50) milijuna EUR i zahvaljujući njemu stvoreno je oko 900 izravnih i neizravnih stalnih radnih mjesta na tridesetpetogodišnje razdoblje trajanja koncesije. S obzirom na visok iznos ulaganja, svaki mogući iznos potpore bio bi znatno ispod gornje granice potpore od 30 % koja se primjenjivala u regiji Atika do kraja 2010. ili ispod maksimalnih iznosa potpore koje je Komisija odobrila u odlukama koje se odnose na lučku infrastrukturu (51). Stoga mjere potpore čine nužni minimum i smatraju se primjerenim mjerama za podupiranje tako velikog infrastrukturnog projekta. Vlastiti doprinos društva PCT projektu nalazi se u okvirima pragova utvrđenih pravilima o regionalnim državnim potporama. Nadalje, svaka moguća potpora bila bi spojiva sa zajedničkim tržištem na temelju članka 107. stavka 3. točke (a) UFEU-a na istoj osnovi kao i potpora dodijeljena društvu PPA koju je Komisija odobrila u predmetu C 21/2009 (52).

(69) Potpora se posebno može smatrati nužnom u svjetlu potrebe za javnim financiranjem razvoja lučke infrastrukture tijekom financijske krize u skladu s politikom EU-a u tom području (53), te kako bi se osigurala jasnoća, fleksibilnost i predvidljivost primjenjivog poreznog sustava na koncesije kao što je ova. U pogledu nužnosti mjera potpore, tvrde da se fiskalnim odredbama osigurala usklađenost s mehanizmima za financiranje projekata u privatnom sektoru i izbjegla situacija da trgovačko društvo ne otplaćuje zajmove i moguće obveze. Bez tih fiskalnih odredbi, mehanizmi za financiranje projekta koje bi društvo PCT postiglo bili bi više opterećujući, što bi moglo ugroziti njegovu ponudu ili provedbu ugovora o koncesiji (tržišni nedostatak). U praksi su fiskalne odredbe bile nužne za osiguravanje pristupa koncesionara nužnom financiranju ulagača iz privatnog sektora (54). Naposljetku, da su umjesto tih mjera bila dodijeljena bespovratna sredstva u novcu to bi bio neprimjeren i nepotreban poticaj jer bi bilo teško točno unaprijed izračunati zahtjeve za financiranje koji proizlaze iz tog nedostatka na tržištu.

(70) Nadalje, tvrde da mjere imaju jasni učinak poticaja jer je primjena i provedba ugovora o koncesiji i ulagačkih radova počela tek nakon donošenja fiskalnih odredbi. U svjetlu gospodarske krize i manjka financijskih kredita u Grčkoj i cijelom svijetu 2008./2009., društvo PCT imalo je poticaja nastaviti s provedbom koncesije tek nakon donošenja zakona. U protivnom bi napustilo koncesiju po cijenu gubitka bankovnog jamstva od 5 milijuna EUR. Poticajni učinak dokazuje i činjenica da je društvo PCT preuzelo rizik financiranja cijelog projekta.

(71) Oni tvrde da je u dostavljenim procjenama (55) prikazano da se fiskalnim odredbama osigurava iznos između […] milijuna EUR i […] milijuna EUR (56) za cijelo razdoblje trajanja koncesije, odnosno […] % do […] % ukupnih troškova ulaganja u iznosu od […] milijuna, što je mnogo niže od iznosa potpore koje je Komisija odobrila u predmetima koji se odnose na ulaganja u zračnim lukama.

(72) Nadalje, tvrde da ex-ante količinsko određenje posebnih prednosti nije bilo nužno za njihovo odobrenje ili za provedbu ulaganja. Oni tvrde da je ovaj ex-ante pristup u svrhe procjene, u skladu s člankom 107. UFEU-a, navodne koristi za koju se može reći da je nastala zbog fiskalnih odredbi neprimjeren u skladu s utvrđenom sudskom praksom (57).

(73) Također upućuju na određene odluke Komisije (58) u kojima je Komisija odobrila neprijavljenu državnu potporu utvrđivanjem poticajnog učinka i nužnih i razmjernih obilježja takve potpore, u slučajevima kada potpora nije bila količinski određena na ex-ante osnovi i/ili nije mogla biti količinski određena ni u trenutku donošenja konačne odluke Komisije. Stoga izračun (59) financijske koristi nije bio nužan za utvrđivanje poticajnog učinka i razmjernosti.

(74) Naposljetku su naveli da niti jedna od predmetnih mjera nije primijenjena u praksi.

5. PROCJENA ČINE LI MJERE DRŽAVNU POTPORU

(75) U članku 107. stavku 1. UFEU-a državna potpora definirana je kao svaka potpora koju dodijeli država članica ili koja se dodjeljuje putem državnih sredstava u bilo kojem obliku kojim se narušava ili prijeti da će se narušiti tržišno natjecanje stavljanjem određenih poduzetnika ili proizvodnje određene robe u povoljniji položaj u mjeri u kojoj to utječe na trgovinu među državama članicama. Stoga, kako bi se odredilo čine li predmetne mjere državnu potporu u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a, moraju biti ispunjeni svi kriteriji navedeni u nastavku. Mjera mora biti a) dodijeljena putem državnih sredstava, b) njome se poduzetnik stavlja u povoljniji položaj, c) selektivna je, d) narušava ili prijeti da će narušiti tržišno natjecanje i utječe na trgovinu među državama članicama.

5.1. Pojam poduzetnika

(76) Na temelju članka 107. stavka 1. UFEU-a, pravila o državnim potporama primjenjuju se samo ako je primatelj potpore „poduzetnik”. Prema utvrđenoj sudskoj praksi, poduzetnik je svaki subjekt koji obavlja gospodarsku djelatnost, bez obzira na pravni položaj subjekta i način njegovog financiranja (60). Osim toga, sve aktivnosti koje se sastoje od nuđenja robe i/ili usluga na tržištu gospodarske su djelatnosti (61).

(77) Komisija je već smatrala da se izgradnja i upravljanje određenim vrstama infrastrukture mogu smatrati gospodarskom djelatnošću (62). Nadalje, u skladu s utvrđenom sudskom praksom (63), pružanje infrastrukturnih objekata trećim strankama uz naknadu smatra se gospodarskom djelatnošću.

(78) Budući da je društvo PCT nadogradilo postojeće pristanište II., izgradilo novo pristanište III. i pruža cijeli niz lučkih usluga povezanih s upravljanjem kontejnerskim terminalom, može se smatrati poduzetnikom u svrhe pravila o državnim potporama. Stoga se na društvo PCT primjenjuju pravila o državnim potporama.

5.2. Državna sredstva

(79) U skladu s člankom 107. stavkom 1. UFEU-a, navodnu mjeru državne potpore mora dodijeliti država ili se mora dodijeliti putem državnih sredstava. O mjeri odlučuje država i može se pripisati državi. Omogućujući društvu PCT poseban porezni tretman, grčka država odriče se državnih sredstava koje bi dobila da nije donijela navodne povoljne fiskalne odredbe. Stoga predmetne mjere uključuju gubitak državnih sredstava i mogu se smatrati odobrenima putem državnih sredstava.

5.3. Postojanje selektivne prednosti

(80) U skladu s ustaljenom sudskom praksom, kako bi se moglo utvrditi čini li državna mjera državnu potporu, nužno je utvrditi ostvaruje li poduzetnik primatelj gospodarsku prednost koju ne bi ostvario u uobičajenim tržišnim uvjetima, odnosno, da nije bilo državne intervencije (64).

(81) Važan je jedino učinak mjere na poduzetnika, a ne uzrok i cilj intervencije države (65). To se procjenjuje na način da se financijska situacija poduzetnika nakon mjere uspoređuje sa financijskom situacijom koja bi nastala da mjera nije uvedena. Pojmom potpore nisu obuhvaćene samo pozitivne koristi već i mjere kojima se, u različitim oblicima, mogu umanjiti naknade koje su obično predviđene u proračunu poduzetnika i koje su, ako nisu subvencionirane u užem smislu riječi, sličnog karaktera i sličnog učinka (66). U pogledu poreza, Sud EU-a objasnio je da mjera kojom javna tijela određenim poduzetnicima odobravaju oslobođenje od poreza kojim se primatelj stavlja u povoljniji položaj od drugih poduzetnika čini državnu potporu u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a. Nadalje, mjera kojom se određenim poduzetnicima odobrava smanjenje poreza ili odgađanje plaćanja poreza može činiti državnu potporu (67).

(82) Predmetne mjere sastoje se od oslobođenja ili odgađanja plaćanja uobičajenih poreza ili naknada koje bi društvo PCT moralo platiti da nema predmetnih odredbi ili od različitog postupanja kojim se društvu PCT omogućuje da osigura bolji protok novca tijekom prvih godina faze izgradnje (vidjeti dalje u tekstu opis uobičajenog poreznog sustava ili referentnih sustava). Prema tome, ovim se mjerama financijska situacija društva PCT poboljšala u odnosu na situaciju bez mjera. Stoga se njima osigurava prednost društvu PCT.

(83) Postojanje prednosti može se isključiti ako predmetni poduzetnik pruža usluge od općeg gospodarskog interesa u skladu s kriterijima utvrđenima u sudskoj praksi u predmetu Altmark (68) ili kada je državna intervencija u skladu s uobičajenim uvjetima na tržištu (69). Međutim, ta se dva scenarija ne mogu primijeniti na predmetni slučaj.

(84) U odnosu na „strukturni nedostatak” koji spominju korisnik i grčka nadležna tijela, Komisija prvo napominje da u skladu sa sudskom praksom Suda, postojanje strukturnog nedostatka nije relevantno za isključivanje postojanja prednosti, a tako i državne potpore (70). Nadalje, predmet Combus svejedno se ne primjenjuje u predmetnom slučaju. U tom slučaju, Combus je zaista imao strukturni nedostatak u odnosu na svoje konkurente u privatnom sektoru i mjerom je u tom slučaju zaista isključeno postojanje prednosti. To je zato što je većina vozača Combusa bila stalno zaposlena zbog čega je društvo imalo veće troškove zaposlenih nego da je imalo ugovorne vozače, kao što je slučaj s ostalim autobusnim prijevoznicima. Međutim, društvo PCT nema strukturni nedostatak u usporedbi sa svojim konkurentima jer činjenica da je preuzelo obvezu ulaganja u veliki javni infrastrukturni projekt ne uzrokuje sama po sebi strukturni nedostatak već odluku privatnog ulagača koju je donijelo njegovo matično društvo Cosco u kontekstu svojih uobičajenih poslovnih aktivnosti. Stoga se u ovom slučaju ne primjenjuju zaključci iz sudske prakse u predmetu Comus.

(85) Posebno u odnosu na mjeru koja je predmet oslobođenja od poreza, doprinosa i svih prava u korist države i trećih stranka u pogledu ugovora između vjerovnika, a posebno matičnog društva Costco, ugovora o zajmovima u skladu s kojima su prenesena prava i obveze koje iz njih proizlaze (71), Komisija smatra da je ova odredba istovjetna odobravanju ugovora o osiguranju koji država besplatno dodjeljuje vjerovnicima društva PCT. Vjerovnici društva PCT, a posebno društvo Cosco, u osnovi mogu uživati oslobođenje od plaćanja poreza, doprinosa i svih prava u korist države ili trećih stranaka koje grčka država može odlučiti odrediti u budućnosti te ne moraju platiti nikakvu naknadu za to oslobođenje. Stoga se zbog te mjere društvo Cosco nalazi u povoljnijem položaju od vjerovnika drugih ulagača jer ne mora državi platiti premiju za to oslobođenje.

(86) S obzirom na prirodu mjere čija je primjena predviđena u slučaju da država donese opće primjenjiva pravila kojima se na takve vrste transakcija primjenjuju neizravni porezi, ona u osnovi predviđa oslobođenje od poreza u korist vjerovnika društva PCT, posebno Cosca, u usporedbi s trgovačkim društvima koja se nalaze u istoj pravnoj ili činjeničnoj situaciji kao i ostali vjerovnici trgovačkih društava koja provode ulaganja. Ako država donese opća primjenjiva pravila na temelju kojih se naplaćuju neizravni porezi na prijenos obveza po osnovi zajmova koje izvršavaju trgovačka društva, vjerovnici svih drugih ulagača morat će platiti takve neizravne poreze u slučaju prijenosa takvih prava po osnovi zajmova. S druge strane, u slučaju društva PCT, na prijenos prava koja proizlaze iz zajma kojim se financira ulaganje između vjerovnika i posebno Cosca neće se plaćati porez i državi neće biti plaćena naknada za odobravanje takvog oslobođenja. Prema tome, predmetna prednost selektivna jer se odnosi samo na vjerovnike društva PCT, posebno na Cosco, koji prenose prava i/ili obveze na osnovi zajmova koji se odnose na financiranje ugovora o koncesiji i društva PCT.

(87) Da bi bila unutar područja primjene članka 107. stavka 1. UFEU-a, državnom mjerom mora se „stavljati određeni poduzetnik ili proizvodnja određene robe” u povoljniji položaj u usporedbi s drugima koji su, u svjetlu cilja koji se nastoji ostvariti tim sustavom, u sličnoj pravnoj i činjeničnoj situaciji (72). Stoga, u načelu, Komisija mora, u odnosu na fiskalne mjere, ocijeniti materijalnu selektivnost mjere pomoću analize od tri koraka.

(88) Prvo je nužno utvrditi uobičajeni ili „normalni” režim u okviru primjenjivog poreznog sustava („referentni sustav”). Drugo, treba ocijeniti odstupa li mjera od tog referentnog sustava ako se njome stvara razlika između gospodarskih subjekata koji su, u svjetlu cilja sustava, u sličnoj pravnoj i činjeničnoj situaciji (73).

(89) Ako je utvrđeno takvo odstupanje, odnosno, ako je predmetna mjera prima facie selektivna, u trećoj fazi mora se ispitati je li negativna mjera rezultat prirode ili opće strukture pravog sustava čiji je dio i bi li stoga možda mogla biti opravdana. U tom kontekstu, u skladu sa sudskom praksom Suda, država članica mora pokazati proizlazi li razlika izravno iz osnovnih ili vodećih načela tog sustava (74).

(90) Grčka nadležna tijela i društvo PCT dostavili su opsežne argumente da je za sve fiskalne mjere ispravni referentni sustav opći sustav koji se primjenjuje za velike javne infrastrukturne projekte u Grčkoj kako bi im se olakšao pristup financiranju s obzirom na velike rizike koje donosi ti projekti te da slijedi iz presude u predmetu Gibraltar (75) da je država članica uvođenjem izuzeća od opće primjenjivih pravila ne uzrokuje nužno selektivnost i prednost.

(91) Komisija će prvo analizirati mogu li se takvi argumenti prihvatiti u odnosu na sve elemente analize selektivnosti, odnosno, referentni sustav, cilj sustava, usporedbu slične pravne i činjenične situacije u svjetlu tog cilja i opravdanja na temelju tog cilja. Zatim će uslijediti analiza selektivnosti svake mjere zasebno.

i. O „referentnom sustavu” i njegovu cilju

(92) Referentni sustav okvir je u odnosu na koji se ocjenjuje selektivnost mjere. U njemu su definirane granice na temelju kojih se ispituje uživaju li određeni poduzetnici izuzeće od uobičajenih pravila koja zajedno čine taj referentni sustav i stoga se nalaze u povoljnijem položaju od drugih poduzetnika na koje se primjenjuju opća pravila sustava.

(93) Kada se utvrđuje taj referentni porezni okvir, njegovo se područje primjene mora utvrditi na dosljedan način kako bi se izbjeglo da se kao osnova za definiciju okvira uzmu ciljevi koji nisu dio sustava. Ako je definicija referentnog sustava utvrđena u svjetlu cilja politike koji države članice ostvaruju u svakom slučaju koji je izvan logike poreznog sustava, u tom se slučaju članak 107. stavak 1. UFEU-a ne bi u praksi primjenjivao na sve fiskalne mjere koje su države članice uspostavile radi promicanja određenih sektora, djelatnosti ili vrsta poduzetnika (76).

(94) U ovom je slučaju cilj olakšavanja trgovačkim društvima koja sudjeluju u velikim infrastrukturnim projektima pružanjem pravne sigurnosti i dodatnih novčanih tokova u fazi izgradnje, koji spominju grčka nadležna tijela i društvo PCT, cilj politike koji je izvan poreznog sustava i ne može se upotrijebiti u svrhe analize selektivnosti. Značajke velikih javnih infrastrukturnih projekata izvan su poreznog sustava i ne mogu služiti kao osnova za utvrđivanje primjenjivog referentnog sustava. U svakom slučaju, činjenica da grčka država donosi poseban zakon svaki puta kada želi omogućiti poseban porezni tretman određenom trgovačkom društvu ne može se smatrati općim okvirom koji uprava na sve primjenjuje.

ii. Pravna i činjenična situacija društva PCT s obzirom na cilj predmetne mjere

(95) Kada je utvrđen referentni sustav, u sljedećem se koraku provodi analiza stvara li se predmetnom mjerom razlika između poduzetnika koji odstupaju od tog sustava. Za to je nužno utvrditi stavljaju li se mjerom određeni poduzetnici ili proizvodnja određene robe u povoljniji položaj u usporedbi s drugim poduzetnicima koji su u sličnoj činjeničnoj i pravnoj situaciji, s obzirom na svojstveni cilj referentnog sustava. Međutim, u tu svrhu, u analizi različitog postupanja prema poduzetnicima u okviru određenog poreznog sustava nije se moguće osloniti na vanjske ciljeve politike.

(96) S obzirom na „horizontalni” karakter predmetnog sustava koji se primjenjuje na sve poduzetnike koji provode velike infrastrukturne projekte, utvrđena je sudska praksa (77) da postojanje velikog broja trgovačkih društva koja mogu tražiti određeno pravo u okviru mjere ili pripadaju različitim sektorima djelatnosti nije dovoljno da bi se dovela u pitanje selektivna priroda te mjere i da se ona stoga ne bi mogla smatrati državnom potporom (78). Stoga činjenica da trgovačka društva koja provode velike infrastrukturne projekte mogu imati koristi od nekoliko poreznih oslobođenja nije dovoljna da bi se mogao isključiti selektivni karakter predmetnih mjera. S druge strane, kriteriji na temelju kojih ta trgovačka društva dobivaju pristup tim izuzećima mogu podrazumijevati de facto selektivnost (79).

(97) Stoga je usporedivu pravnu i činjeničnu situaciju društva PCT svaki puta potrebno ispitati u svjetlu cilja mjerodavnog primjenjivog poreznog sustava, a ne na temelju ciljeva vanjske politike.

iii. Opravdanost prema logici poreznog sustava

(98) Za mjeru koja odstupa od referentnog sustava i koja je stoga prima facie selektivna može se svejedno utvrditi da nije selektivna ako je to opravdano zbog prirode ili opće strukture tog sustava. To je slučaj kada mjera proizlazi izravno iz svojstvenih ili osnovnih načela referentnog sustava ili kada je rezultat svojstvenih mehanizama koji su nužni za funkcioniranje i učinkovitost sustava (80). S druge strane, u tu se svrhu nije moguće osloniti na ciljeve vanjske politike koji nisu svojstveni sustavu (81). Zbog toga se oslobođenjima od poreza koji su rezultat cilja koji nije povezan s poreznim sustavom čiji ona dio ne mogu zaobići zahtjevi članka 107. stavka 1. UFEU-a.

(99) U tom je pogledu Sud EU-a utvrdio da čak i ako je cilj politike jedan od bitnih ciljeva Europske unije, činjenica da taj cilj treba uzeti u obzir ne može služiti kao opravdanje da se selektivne mjere ne smatraju državnom potporom (82). Uspješna provedba velikih infrastrukturnih projekata i pravna sigurnost za provedbu tih projekata ne mogu se smatrati svojstvenim ciljem poreznog sustava. Nadalje, grčka nadležna tijela i društvo PCT nisu dokazali kako je taj cilj u skladu s načelom jednakosti i razmjernosti općeg poreznog ustava, a posebno s njegovim ciljem prikupljanja prihoda. Potonji je cilj teško uskladiti s odobravanjem poreznih olakšica (83). Ključna financijska pitanja trgovačkih društava koja provode infrastrukturne projekte isto se ne mogu smatrati ciljevima kojima se može opravdati drugačije postupanje prema tim određenim trgovačkim društvima, posebno prema društvu PCT.

(100) Prema tome, ako fiskalne mjere koje će se razmatrati u nastavku čine selektivne mjere, ne mogu se smatrati opravdanima zbog cilja opće politike koji su navela grčka nadležna tijela i korisnik.

5.3.1. Oslobođenje od plaćanja poreza na dobit na dospjele kamate do datuma puštanja u promet pristaništa III (84) (85)

Referentni sustav

(101) U skladu s grčkim sustavom poreza na dobit, u načelu se sva dobit dioničkih društava, društava s ograničenom odgovornošću i društava privatnog kapitala koja imaju poslovni nastan u Grčkoj zarađena u Grčkoj i inozemstvu, uključujući dobit u obliku kamata, oporezuje (86) po primjenjivoj stopi u predmetnoj financijskoj godini i preostali se iznos dobiti nakon poreza može podijeliti dioničarima, akumulirati u obliku rezervi ili ugraditi/pretvoriti u vlasnički kapital povećanjem kapitala. Nakon podjele dobiti nakon oporezivanja dioničarima ili njezine ugradnje/pretvorbe u vlasnički kapital, ta se dobit ponovno oporezuje po primjenjivoj stopi u predmetnoj financijskoj godini (87).

(102) Stoga se na oporezivanje kamata zarađenih do datuma puštanja u promet pristaništa III primjenjuje kao referentni sustav grčki sustav poreza na dobit, posebno dobiti trgovačkih društava, uključujući primitke od kamata.

Odstupanje od referentnog sustava

(103) „Dospjele kamate” (88) dio su bruto oporezivog prihoda društva PCT i obično bi se oporezivale. Međutim, društvo PCT oslobođeno je plaćanja poreza na dobit na dospjele kamate do puštanja u promet pristaništa III (89), što predstavlja odstupanje od referentnog sustava, odnosno od poreza na dobit koji se naplaćuje u skladu s grčkim Zakonom o porezu na dobit („GITC”). Može se smatrati da se društvo PCT nalazi u usporedivoj pravnoj i činjeničnoj situaciji kao i sva trgovačka društva čija se dobit oporezuje u skladu s opće primjenjivim okvirom. Stoga se može zaključiti da mu je dodijeljena selektivna prednost.

(104) Grčka nadležna tijela i društvo PCT tvrde da je u članku 99. GITC-a predviđeno da se na prihod oslobođen od poreza naplaćuje porez na dobit u trenutku podjele ili kapitalizacije. Na temelju toga tvrde da se predmetnom odredbom društvu PCT omogućuje samo odgoda plaćanja poreza jer će društvo PCT, kada kapitalizira ili podijeli dobit, morati platiti porez na dobit na svu dobit, uključujući na porez po odbitku za dividende dioničara.

(105) Komisija napominje da je u članku 99. stavku 1. točki (a) trećoj alineji GITC-a navedeno da se u slučaju trgovačkih društava koja su oslobođena plaćanja poreza na dobit u skladu s posebnim zakonom (u ovom slučaju predmetna odredba) oporezuje samo kapitalizirana ili podijeljena dobit, nakon oduzimanja odgovarajućeg iznosa poreza na dobit od njezine vrijednosti. To stoga znači da na temelju te odredbe društvo PCT ne mora platiti porez na dobit na dospjele kamate do kapitalizacije ili podijele dobiti ili najkasnije do puštanja u promet pristaništa III. To znači da se odgoda plaćanja poreza odnosi samo na dobit koja bi mogla biti podijeljena ili kapitalizirana. U skladu s tom odredbom, društvo PCT može iskoristiti svoju dobit koja proizlazi iz dospjelih kamata do puštanja u rad pristaništa III kako bi akumuliralo rezerve bez plaćanja poreza na dobit. Nadalje, budući da prema grčkim nadležnim tijelima u grčkom zakonodavstvu nije propisana obveza pretvaranja rezervi u dionički kapital ili obveza podjele dobiti, društvo PCT može zbog te odredbe dobiti potpuno oslobođenje od plaćanja poreza na sve dospjele kamate nastale u Grčkoj ili u inozemstvu (90). U svakom slučaju, odgoda plaćanja poreza predstavlja selektivnu prednost društvu PCT.

(106) Grčka nadležna tijela i društvo PCT navode da društvo PCT mora držati znatne iznose novca na računu kako bi moglo financirati ulaganja u fazi izgradnje i razdoblju prije puštanja u rad pristaništa III. i cilj je tog oslobođenja olakšati ta ulaganja u javnu infrastrukturu. U tom smislu smatraju da se društvo PCT nalazi u pravno i činjenično sličnoj situaciji kao i sva trgovačka društva koja provode velika ulaganja u javnu infrastrukturu.

(107) Međutim, činjenica da je mjera dostupna svim trgovačkim društvima koja ulažu u javnu infrastrukturu ne znači da mjera nije selektivna. Čak naprotiv, utvrđeno je da od mjere mogu imati koristi samo određene kategorije trgovačkih društava, odnosno, trgovačka društva koja ulažu u javnu infrastrukturu. Druga trgovačka društva koja ne posluju u ovom području djelatnosti ne mogu imati koristi od iste mjere. Nadalje, kao što je prethodno analizirano (91) cilj politike koji se sastoji od olakšavanja trgovačkim društvima koja sudjeluju u velikim infrastrukturnim projektima u fazi izgradnje ne može se smatrati ciljem svojstvenim fiskalnom sustavu na temelju kojeg se može utvrditi slična pravna i činjenična situacija trgovačkih društava.

Opravdanost prema logici poreznog sustava

(108) Grčka nadležna tijela i društvo PCT navode da se oslobođenje od plaćanja poreza na dospjele kamate temelji izravno na općoj odredbi GITC-a (92) u koju su, među određenim vrstama prihoda oslobođenih od poreza, uključeni „prihodi oslobođeni na temelju ugovora potvrđenog zakonom”. Oni tvrde da, budući da grčki zakonodavac dosljedno upotrebljava to opće izuzeće kako bi uveo oslobođenja od plaćanja poreza koja se primjenjuju posebno na sve velike infrastrukturne projekte koji se provode u Grčkoj, predmetnom odredbom ne uvodi se posebno oslobođenje od poreza. Čak naprotiv, ono je dio općeg sustava koji se temelji na općem poreznom sustavu čiji je cilj olakšati i podržati provedbu velike javne infrastrukture ili ulagačkih projekata. Ta se odredba dosljedno primjenjivala na sve javne infrastrukturne projekte kako bi se njome osiguralo da trgovačka društva koja provode te projekte nisu izložena diskriminaciji ili da nisu stavljena u strukturni nepovoljni položaj.

(109) Iz sudske prakse sudova EU-a proizlazi da diskrecijsko postupanje prema gospodarskim subjektima može značiti da primjena opće mjere u pojedinačnom slučaju preuzima značajke selektivne mjere, posebno ako se ostvarivanjem diskrecijskih ovlasti premašuje jednostavno upravljanje poreznim prihodima primjenom objektivnih kriterija (93).

(110) S obzirom na ovu sudsku praksu, može se zaključiti da se navodnom „općom” odredbom zakonodavcu daje potpuna diskrecijska ovlast da bilo koji prihod može izuzeti od plaćanja poreza, što znači u praksi svaki puta kada država ispregovara i sklopi bilo koju vrstu ugovora s bilo kojim poreznim obveznikom. Stoga su u praksi tom „općom” odredbom dopuštena izuzeća koja nisu u okvirima logike općeg poreznog sustava već u okvirima logike kojom se pogoduje određenom trgovačkom društvu s kojim se svaki puta može sklopiti i potpisati ugovor. Prema tome, navodna „opća” odredba GITC-a ne može se smatrati dijelom logike sustava poreza na dobit.

(111) U pogledu opravdanja da je mjera svojstvena cilju javne politike koji se sastoji od olakšavanja provedbe javnih infrastrukturnih projekata, Komisija smatra da ti argumenti možda nisu bili uzeti u obzir kod ocjenjivanja pojma potpore.

(112) Stoga Komisija zaključuje da mjera čini selektivnu prednost u korist društva PCT koja je jednaka iznosu poreza na dobit koji bi društvo PCT uobičajeno platilo na dospjele kamate do puštanja u rad pristaništa III.

5.3.2. Povrat PDV-a bez obzira na fazu provedbe ugovora protivan je „dobru jednog ulaganja” – povrat PDV-a u roku od 60 dana od zahtjeva; naplaćuju se kamate na kašnjenje (94)

Referentni sustav

(113) U skladu s grčkim sustavom PDV-a, porezni obveznik može odbiti ulazni PDV koji je izravno povezan s izvršavanjem oporezivih radnji (95) ili onih koje nisu oporezive ali kojima se osigurava pravo na odbitak. Odbitak se odobrava za dio roba i usluga koje se zaista upotrebljavaju za izvršenje radnji koje podliježu oporezivanju. Nadalje, PDV-a koji je rezultat odbitka ulaznog PDV-a i izlaznog PDV-a u određenom poreznom razdoblju ne vraća se već se prenosi u sljedeće porezno razdoblje (96). Povrat je dopušten samo ako trgovačko društvo ne može prebiti pretplaćeni PDV os izlaznim PDV-om u razdoblju od 3 godine i nakon završetka tog razdoblja (97).

(114) Pretplaćeni PDV može se vratiti, a ne prenositi u sljedeće porezno razdoblje samo u skladu s izuzećima iz članka 34. Zakona o PDV-u. Jedno od izuzeća odnosi se na PDV plaćen na „sredstva rada” koja je definirana u Zakonu o PDV-u (98) kao „opipljiva roba koja je u vlasništvu trgovačkog društva i stalno se iskorištava te zgrade i ostale građevine koje je izgradilo oporezivo trgovačko društvo na zemljištu koje mu ne pripada, ali koje može upotrebljavati na temelju pravnog odnosa tijekom razdoblja od najmanje 9 godina… Troškovi popravka i održavanja nisu uključeni u vrijednost sredstva rada”.

(115) U skladu s člankom 5. Ministarske odluke 1073/2004 (99), u predviđenim iznimnim slučajevima (100), povrat pretplaćenog PDV-a moguć je u sljedećim slučajevima: a) u slučaju 1. zahtjeva za povrat PDV-a, u roku od 2 mjeseca od datuma zahtjeva; b) za naknadne zahtjeve za povrat koji premašuje 6 000 EUR: i. 90 % vraćeno u roku od 1 mjesec od datuma podnošenja zahtjeva i ii. preostalih 10 % u roku od 2 mjeseca od datuma podnošenja zahtjeva; c) za naknadne zahtjeve za povrat PDV-a u iznosu manjem od 6 000 EUR, cijeli iznos PDV-a u roku od 1 mjesec od datuma podnošenja zahtjeva.

(116) Kako su ispravno istaknula grčka nadležna tijela i društvo PCT, povrat PDV-a za izgradnju nepokretne imovine izvršava se nakon početka radova i do iznosa koji odgovara izdacima povezanima s radovima koji su izvršeni i za koje je izdan račun u razdoblju za koje je moguće tražiti povrat PDV-a (101).

(117) Posebno u odnosu na sredstva rada, o pravu na odbitak PDV-a konačno se odlučuje u trenutku kada se sredstva rada stave u uporabu. Nadalje, kako bi se izbjegla zlouporaba mehanizma povrata PDV-a, ako se sredstva za rad ne stave u uporabu u roku od 5 godina od nastanka troškova za njihovo stjecanje ili izgradnju, odbijeni ulazni PVD mora se vratiti državi jer se smatra da nije iskorišten za oporezive radnje (102).

(118) Naposljetku, u skladu s općim primjenjivim okvirom, izračun kamata na porez ili povrat neispravno plaćenih iznosa počinje 6 mjeseci od prvog dana mjeseca nakon porezne prijave poreznog obveznika (103). Grčki upravni sudovi svejedno su smatrali da ta odredba nije u skladu s ustavnim načelom ravnopravnosti poreznih obveznika (104). Zato su ukinuli odredbu smatrajući da bi se kamata trebala izračunavati od dana kada je porezni obveznik podnio prigovor protiv rješenja porezne uprave u kojem je navedeno da traženi pretplaćeni PDV neće biti vraćen (105).

(119) Komisija smatra da su te odredbe referentni sustav u pogledu povrata pretplaćenog PDV-a u Grčkoj.

Odstupanje od referentnog sustava

— O povratu pretplaćenog PDV-a bez obzira na fazu provedbe predmeta ugovora

(120) U skladu s člankom 2. stavkom 3. Zakona 3755/2009, društvo PCT ima pravo na povrat pretplaćenog PDV-a bez obzira na fazu provedbe građevinskog projekta ili pojedinačnih struktura ili dijelova tog projekta. Nadalje, u skladu s istim člankom, društvo PCT ne gubi svoje pravo na povrat pretplaćenog PDV-a ako nije iskoristilo sredstva rada u roku od 5 godina od datuma nastanka povezanih troškova, iako bi to bio slučaj u skladu s općim primjenjivim pravilima.

(121) Grčka nadležna tijela i društvo PCT tvrde da, budući sva trgovačka društva imaju pravo na povrat PDV-a nakon nastanka odgovarajućih izdataka i izdavanja računa, odredbom se društvu PCT ne osigurava nikakva dodatna prednost jer bi društvo PCT u svakom slučaju imalo pravo na povrat PDV-a nakon početka radova, a ne tek nakon njihovog završetka.

(122) Na temelju dodatnih informacija i objašnjenja, Komisija je došla do zaključka da bi društvo PCT zaista u svakom slučaju imalo pravo na povrat PDV-a nakon početka radova na projektu i to do iznosa koji odgovara izdanim računima. Međutim, o tom se pravu odlučuje kada se sredstvo rada stavi u uporabu. Budući da društvo PCT ima pravo na povrat PDV-a bez obzira na dovršetak ulagačkog projekta i istodobno ne gubi to pravo ako u roku od 5 godina ne iskoristi sredstva rada, kao što bi to bio slučaj u skladu s pravilima koja se uobičajeno primjenjuju, ono uživa selektivnu prednost.

(123) Ta se prednost sastoji od povrata PDV-a koji društvo PCT ima pravo zadržati ako provedba projekta nije počela 5 godina nakon nastanka povezanih troškova dok bi druga trgovačka društva u slučaju da provedba projekta ne počne u roku od 5 godina (od nastanka povezanih troškova) vraćeni PDV-a morala vratiti grčkoj državi. Podsjeća se da se, u skladu s opće primjenjivim pravilima, mjerodavne radnje (na koje se odnose troškovi) više ne bi smatrale oporezivim radnjama (vidjeti prethodnu uvodnu izjavu 117.). To znači da u sličnim okolnostima druga trgovačka društva ne bi mogla iskoristiti preplaćeni PDV povezan s tim troškovima za prebijanje duga PDV-a u sljedećem razdoblju. Prema tome, prednost koju društvo PCT uživa zbog te odredbe odgovara potpunom iznosu povrata PDV-a koji smije zadržati (u skladu s ovom odredbom) ako provedba ovog projekta nije počela u roku od 5 godina od nastanka povezanih troškova.

(124) Grčka nadležna tijela i društvo PCT tvrde da se ovo odstupanje primjenjuje i na javna poduzeća jer ona u većini slučajeva grade infrastrukturne projekte koji će trajati duže od ovog opće primjenjivog petogodišnjeg razdoblja. Oni tvrde da se ista logika primjenjuje i na društvo PCT koje bi izgradilo veliki infrastrukturni projekt za čiju će izgradnju trebati duže od 5 godina. To je jedan od razloga zašto je ova odredba ubačena u sve ostale ugovore o koncesiji koji se odnose na velike infrastrukturne projekte. Zato smatraju da ovo odstupanje od opće primjenjivih pravila nije iznimka već drugačiji način primjene pravila na različite situacije koje nisu usporedive.

(125) Komisija smatra da ovo odstupanje čini selektivnu prednost jer se društvu PCT njime osigurava mogućnost da dobije povrat pretplaćenog PDV-a bez obzira na to je li stavilo u uporabu sredstva rada, odnosno, na neograničeno vrijeme. Na taj način, čak i da nikada ne stavi u uporabu sredstva rada, o njegovu pravu na povrat pretplaćenog PDV-a nikada se ne bi konačno odlučivalo i on se ne bi prilagođavao, što u praksi znači da čak i nije završilo provedbu projekta, ono ne bi imalo obvezu vratiti povrat pretplaćenog PDV-a koji je dobivalo za cijelo vrijeme trajanja gradnje. Činjenica da bi javna poduzeća mogla ostvarivati istu prednost ne znači da ta prednost nije selektivna. Javna poduzeća kategorija su poduzeća koja mogu imati koristi od mjere. To znači da je takva mjera selektivna.

— O definiciji sredstva rada

(126) U članku 2. stavku 3. Zakona 3755/2009 predviđeno je da se u svrhe Zakona o PDV-u, građevinski projekt obuhvaćen ugovorom o koncesiji i isporuka roba, radova, usluga i dodatnih radova povezanih s gradnjom smatraju „jedinstvenim sredstvom rada”. U toj je odredbi u osnovi navedeno da u svrhe ugovora o koncesiji, pojam „sredstva rada” predviđen u Zakonu o PDV-u uključuje sve aktivnosti povezane s predmetnom ugovora o koncesiji, odnosno ne samo izgrađenu „opipljivu robu” (106) već i pružanje sve robe, radova i usluga koji su povezani s predmetom ugovora o koncesiji ili su dodatni.

(127) Grčka nadležna tijela i društvo PCT tvrde da se u svjetlu članaka 34. i 33. stavka 4. Zakona o PDV-u koji se odnose na „sredstvo rada”, predmetna odredba sastoji samo od pojašnjenja opće primjenjivih pravila kako bi se spriječilo da porezna tijela neispravno primjenjuju pravila o povratu PDV-a s obzirom na posebnosti i velike iznose uključene u velike infrastrukturne projekte. Oni smatraju da je, u svjetlu posebnih značajki ugovora o koncesiji, svrha predmetne mjere da se svaki element troška ulaganja smatra jedinstvenom poslovnom jedinicom u svrhe PDV-a. Budući da su u svakom slučaju s računovodstvenog stajališta svi troškovi povezani s projektom ulaganja uključeni u sredstvo rada, ovom se odredbom pojašnjava ono što je već primjenjivo. Društvo PCT izvršilo je znatna ulaganja koja bi uključivala zasebne radnje i faze i vrste izdataka za robu i usluge i kada bi se ti troškovi promatrali zasebno, prema društvu PCT postupalo bi se drugačije u svrhe primjene sustava PDV-a nego prema bilo kojem drugom poduzetniku koji ulaže u svrhu bavljenja određenom gospodarskom djelatnošću.

(128) Grčka nadležna tijela podupiru svoje argumente sudskom praksom u predmetu INZO (107), u skladu s kojom se gospodarske djelatnosti u svrhe Direktive o PDV-u „…mogu sastojati od nekoliko uzastopnih transakcija i pripremnih radnji…” (108) na temelju kojih se može dobiti odgovarajući povrat pretplaćenog PDV-a u razdoblju gradnje. Nadalje, ističu da je na temelju iste logike 2011. (109) izmijenjen zakon o javno-privatnim partnerstvima kako bi se predvidjelo da javno-privatna partnerstva imaju pravo tražiti povrat preplaćenog PDV-a svake godine nakon podnošenja porezne prijave, bez potrebe za prenošenjem pretplaćenog iznosa u sljedeće računovodstveno razdoblje.

(129) Naposljetku, tvrde da čak i ako se nije smatralo da je ulaganje unutar područja primjene definicije „sredstva rada”, društvo PCT imalo bi pravo tražiti povrat i. svake godine ako bi moglo dokazati da ne bi moglo prebiti preplaćeni PDV s izlaznim PDV-om u razdoblju od tri godine i ii. po isteku trogodišnjeg razdoblja.

(130) Komisija napominje da predmetna odredba uključuje posebnu definiciju pojma „sredstava rada” koji je širi za društvo PCT nego za druga trgovačka društva koja se nalaze u istoj pravnoj i činjeničnoj situaciji. U praksi je posljedica te definicije da društvo PCT ima pravo na povrat pretplaćenog PDV-a za sve radove, usluge i robu povezane s predmetom gradnje, iako bi u skladu s opće primjenjivim pravilima ta mogućnost postojala samo u odnosu na opipljivu robu, a ne za troškove usluga, radova, popravaka i održavanja. Budući da bi u skladu s opće primjenjivim pravilima društvo PCT imalo pravo na povrat pretplaćenog PDV-a na godišnjoj osnovi ako dokaže da ne bi moglo prebiti preplaćeni PDV s izlaznim PDV-om u razdoblju od tri godine i nakon isteka tog trogodišnjeg razdoblja, posljedica šire definicije sredstva rada u svrhe ugovora o koncesiji u praksi znači da društvo PCT ima pravo na dodatna sredstva na ime pretplaćenog PDV-a koji bi u uobičajenim okolnostima bio vraćen kasnije (110).

(131) Zahvaljujući toj odredbi, društvo PCT može dobiti povrat poreza ne samo za opipljivu robu već i za troškove povezane s uslugama, radovima, popravkom i održavanjem, dok bi druga trgovačka društva za takve troškove mogla samo poravnati ulazni s izlaznim PDV-om ili čekati 3 godine da dobiju povrat. Prema tome, prednost koju uživa društvo PCT zahvaljujući toj odredbi jednaka je dospjelim kamatama za vraćeni PDV za sve troškove, osim za opipljivu robu (koja je povezana sa sredstvima rada), od trenutka kada je društvo PCT moglo dobiti povrat do trenutka kada bi imalo pravo na takav povrat, odnosno, 3 godine kasnije, ili do trenutka kada bi društvo PCT moglo poravnati svoj preplaćeni PDV (koji se odnosi na te izdatke) s izlaznim PDV-om.

(132) Činjenica da bi porezna tijela, da nema ove definicije, mogla na drugačiji način primjenjivati pravila o povratu pretplaćenog PDV-a pokazuje da ta definicija donosi selektivnu prednost društvu PCT koju ne uživaju sva trgovačka društva. Nadalje, činjenica da je zakon o javno-privatnim partnerstvima koji se uglavnom primjenjuje na infrastrukturne projekte izmijenjen kako bi se predvidjelo pravo javno-privatnih partnerstava da traže povrat i izbjegnu prijenos pretplaćenog PDV-a na sljedeću godinu isto dokazuje da se, u skladu s opće primjenjivim pravilima, svi troškovi povezani s infrastrukturnim projektom neće smatrati „jedinstvenim sredstvom rada” u svrhe primjene pravila o povratu pretplaćenog PDV-a. Iz dopisa Ministarstva pomorske trgovine Ministarstvu gospodarstva (111) u kojem se traži uvođenje posebnih mehanizama povrata pretplaćenog PDV-a za društvo (112) PCT i tadašnjeg uspješnog ponuditelja u luci Solun, očito je da opće primjenjiva pravila koja se odnose na povrat ne bi bila ista. Naposljetku, činjenica da nakon Ministarske odluke iz 2013. nema razlike u pogledu pravila o povratu bez obzira na definiciju sredstva rada isto pokazuje da je ta definicija u trenutku kada je donesena činila selektivnu prednost u korist društva PCT.

(133) Komisija isto primjećuje da se u spomenutoj sudskoj praksi u predmetu INZO spominje pravo na odbitak PDV-a za transakcije podložne plaćanju PDV-a koje se odnose na gospodarsku djelatnost poreznog obveznika, a ne na pravo na povrat.

— O izračunu kamata od 1. dana nakon isteka roka od 60 dana

(134) Predmetnom odredbom društvu PCT daje se pravo na kamate od pretplaćenog PDV-a koje plaća država i koje nastaje automatski po isteku roka od 60 dana pri čemu nije potrebno ispuniti postupovne ili vremenske zahtjeve utvrđene u opće primjenjivom okviru za povrat pretplaćenog PDV-a, odnosno ranije nego za druga trgovačka društva i bez potrebe za provođenjem upravnog sudskog postupka. Time se stoga osigurava društvu PCT dodatna selektivna prednost.

(135) Ta se prednost sastoji od kamata koje društvo PCT može tražiti (u skladu s ovom odredbom) od grčke države nakon isteka roka od 60 dana od trenutka podnošenja porezne prijave (u kojoj traži povrat PDV-a), dok druga trgovačka društva u sličnoj situaciji ne bi imala prava na kamate u istom vremenskom razdoblju.

(136) Grčka nadležna tijela ostaju pri svojim tvrdnjama koje podržava društvo PCT upućujući na sudsku praksu EU-a o PDV-u (113) u kojoj je navedeno da povrat pretplaćenog PDV-a predstavlja povrat sredstava poreznog obveznika, a ne državnih sredstava. Dalje tvrde da je rok od 60 dana u skladu s načelom neutralnosti i jednakosti koje proizlazi iz sudske prakse EU-a o PDV-u (114). Ako država odgodi povrat pretplaćenog PDV-a nakon razdoblja koje se smatra „razumnim razdobljem”, ona bi trebala plaćati zatezne kamate kao nadoknadu poreznom obvezniku koji traži taj povrat. Stoga plaćanje takve vrste zateznih kamata na iznos pretplaćenog PDV-a ne čini državna sredstva.

(137) Komisija smatra da izračun kamata na zakašnjelo plaćanje povrata PDV-a podrazumijeva državna sredstva zbog dodatnih kamata koja će država morati platiti društvu PCT zbog te odredbe. U praksi će zbog te odredbe država automatski plaćati kamate od sljedećeg dana nakon isteka razdoblja od 60 dana, a ne od datuma kad bi društvo PCT podnijelo žalbu u tome pogledu, što bi bio slučaj u skladu s primjenjivim pravilima. Budući da društvo PCT automatski ostvaruje to pravo koje je inače moguće i općenito, ali samo nakon podnošenja žalbe, odredbom društvo PCT ostvaruje selektivnu prednost.

(138) Grčka nadležna tijela i društvo PCT tvrde da se ovom odredbom samo osigurava da država ne ostvaruje financijske koristi na štetu društva PCT. U slučaju ugovora o koncesiji ovakva bi vrsta velikog kašnjenja s povratom pretplaćenog PDV-a predstavljala veliki trošak i time bi se društvo PCT stavljalo u ozbiljni strukturni nepovoljni položaj. Nadalje, mogućnošću plaćanja manjih iznosa zateznih kamata drugim poduzetnicima ne smanjuje se trošak koji bi društvo PCT uobičajeno snosilo obavljajući svoju poslovnu djelatnost. Stoga društvo PCT ne ostvaruje konkurentnu prednost i prema njemu se ne postupa drugačije nego prema drugim trgovačkim društvima.

(139) Komisija ne smatra da je društvo PCT u drugačijoj situaciji od drugih društava čime bi se moglo opravdati drugačije postupanje. Kao što je već navedeno, činjenica da društvo PCT izvršava veliko ulaganje nije argument u vezi s pojmom selektivnosti. Nadalje, automatskim plaćanjem kamata društvu PCT smanjuju se uobičajeni troškovi trgovačkog društva i društvo PCT ostvaruje prednost u odnosu na druga trgovačka društva.

Opravdanost prema logici poreznog sustava

(140) Grčka nadležna tijela i društvo PCT tvrde da čak i da je u odredbama koje se odnose na povrat pretplaćenog PDV-a postojao element selektivnosti, to bi bilo opravdano na temelju osnovnih ili vodećih načela sustava PDV-a, što su potvrdili EU i grčki sudovi.

(141) Komisija napominje da u ovom slučaju mjere u korist društva PCT upućuju da je društvu PCT osiguran povlašteni tretman u pogledu povrata PDV-a u odnosu na druga trgovačka društva koja provode ulaganja i odbijaju PDV i to se ne može smatrati opravdanim na temelju načela neutralnosti ili čak jednakosti sustava PDV-a.

(142) Posebno u odnosu na povrat preplaćenog PDV-a bez obzira na fazu u kojoj se nalazi provedba predmeta ugovora, čak i ako bi se moglo prihvatiti da je odstupanje moguće zbog dužeg razdoblja gradnje, koje se može predvidjeti u slučaju većih projekata, ne može se smatrati da se beskonačnim trajanjem tog odstupanja poštuje načelo jednakosti ili neutralnosti sustava PDV-a. Budući da je društvo PCT u skladu s odredbama ugovora o koncesiji imalo obvezu završiti pristanište II do 30. travnja 2014., a pristanište III najkasnije do 31. listopada 2015., navedenom fleksibilnošću na neodređeno vremensko razdoblje ne može se objasniti kako je usporediva i zakonska činjenična situacija društva PCT drugačija od situacije drugih poduzetnika koji izvršavaju ulaganja i ostvaruju povrat preplaćenog PDV-a. S obzirom na načela sustava PDV-a u skladu s kojima se mora osigurati da trgovačka društva ne ostvaruju neopravdanu korist od uspostavljenog sustava PDV-a, takvo posebno postupanje ne može se smatrati opravdanim samom logikom sustava.

(143) U pogledu široke definicije sredstva rada, Komisija napominje da je direktivom o PDV-u državama članicama omogućeno da same odlučuju mogu li trgovačka društva dobiti povrat pretplaćenog PDV-a ili će pretplaćeni PDV prenositi na sljedeću godinu te da same odluče kako će u svrhe PDV-a definirati pojam „sredstva rada”. Prema tome, grčka država imala je slobodu utvrditi pravila koja će se primjenjivati u tome pogledu i navesti u kojim slučajevima će se moći tražiti povrat i na kojoj osnovi. Međutim, široka definicija pojma sredstva rada kojom se društvu PCT olakšao i omogućio raniji povrat pretplaćenog PDV-a ne može se smatrati opravdanom logikom poreznog sustava jer bi to bilo protivno načelu jednakosti koje bi se trebalo primjenjivati na sva trgovačka društva koja provode ulaganja, a ne samo na društvo PCT.

(144) U vezi s izračunom kamata nakon roka od 60 mjeseci, Komisija smatra da se ni on ne može opravdati logikom grčkog sustava PDV-a. Općenito se načelom neutralnosti PDV-a može opravdati naplaćivanje kamata u slučaju kašnjenja s povratom PDV-a kako bi se spriječilo da država prenosi teret sustava PDV-a na poreznog obveznika. Grčke odredbe u tome smislu grčki su sudovi tumačili na takav način da niti jedan porezni obveznik ne mora trpjeti posljedice mogućeg nedjelovanja države. To tumačenje neovisno je o iznosima koje je država dužna vratiti poreznom obvezniku. Stoga se prednost koju društvo PCT ostvaruje na temelju predmetnih odredbi kojima bi se trebao na grčku državu izvršiti dodatni pritisak u slučaju da ne izvrši povrat PDV-a na vrijeme ne može smatrati opravdanom zbog velikih izdataka povezanih s ovim ulaganjem.

(145) Komisija stoga smatra da se navedenim mjerama koje se odnose na uvjete povrata PDV-a ostvaruje selektivna prednost u korist društva PCT.

5.3.3. Prenošenje gubitka bez vremenskog ograničenja – Porez na dobit (članak 2. stavak 5. Zakona 3755/2009)

Referentni sustav

(146) U skladu s opće primjenjivim okvirom (115), u svrhe izračuna poreza na dobit, gubici u jednoj godini po osnovi poslovnih djelatnosti i djelatnosti slobodnih zanimanja mogu se prenositi naviše 5 godina. GITC-om nisu predviđena izuzeća od primjene tog pravila.

Odstupanje od referentnog sustava

(147) U skladu s člankom 2. stavkom 5. Zakona 3755/2009, društvo PCT može prenositi svoje gubitke bez vremenskog ograničenja. Ovom se mjerom društvu PCT odobrava jasna selektivna prednost jer odstupa od opće primjenjivog pravila od kojeg nema izuzeća u GITC-u. Zbog te odredbe, društvo PCT moći će prenositi svoje gubitke do bilo kojeg trenutka u vremenu kada će mu to biti povoljnije zbog kamata, drugim riječima, do trenutka kada će se promijeniti ravnoteža između troškova ulaganja i oporezivih prihoda, odnosno, kada će imati visoku dobit, kako bi izbjegao plaćanje poreza koje bi obično plaćao da nema tog izuzeća.

(148) Prema tome, ovom se odredbom društvu PCT osigurava prednost koja je jednaka razlici između poreza na dobit koji stvarno plaća i kojeg bi platio da nema mogućnosti prijenosa gubitaka duže od 5 godina od njihovog nastanka.

(149) Grčka nadležna tijela i društvo PCT tvrdi da se pravo na prijenos gubitaka za vrijeme trajanja koncesije u ovom slučaju smatralo primjerenim kao primjena načela usklađivanja prihoda i troškova. Grčka nadležna tijela i društvo PCT tvrde da je to jedno od osnovnih načela GITC-a u tom pogledu i da se kao takvo primjenjivalo u općem sustavu čiji je dio članak 2. stavak 5., za koji smatraju da bi se trebao primjenjivati kao referentni sustav.

(150) Nadalje, oni tvrde da u slučaju dugoročnih koncesija za izgradnju javne infrastrukture i njezino upravljanje postoji istaknuta neravnoteža između početnog razdoblja gradnje infrastrukture i naknadnih razdoblja upravljanja infrastrukturom u kojima se očekuje da će infrastruktura biti dovoljno profitabilna da može pokriti početne gubitke. Budući da ulaganja koja je potrebno izvršiti unaprijed uzrokuju znatne gubitke u trajanju dužem od 5 godina koji se mogu pokriti tek u kasnijoj fazi trajanja koncesije, petogodišnjim rokom koncesionar bi se lišio koristi pravila o prijenosu poreznog gubitka. U tom će smislu poduzetnici odgovorni za velike infrastrukturne projekte biti u drugačijoj situaciji od običnih trgovačkih društava.

(151) Komisija smatra da se ne može smatrati da je to odstupanje od općeg pravila svojstveno logici grčkog poreznog sustava. Budući da je pravilo o prijenosu poreznog gubitka u razdoblju od 5 godina općenito i primjenjuje se jednako na sve, prijenos gubitaka u neodređenom vremenskom razdoblju ne može se smatrati opravdanim za javne infrastrukturne projekte. Desetogodišnjim rok koji se sada primjenjuje na javno-privatna partnerstva potvrđuje se zaključak da se neograničenim vremenskim razdobljem koje je predviđeno isključivo za društvo PCT tome društvu osigurava jasna selektivna prednost. Naposljetku, Komisija smatra da se, s obzirom na ciljeve Općeg zakona o porezu na dobit, svi poduzetnici koji provode ulaganja koja bi mogla trajati nekoliko godina nalaze u istoj pravnoj i činjeničnoj situaciji kao i PCT i drugi koncesionari u Grčkoj Budući da u grčkom poreznom sustavu nisu dopuštene razlike ovisno o trajanju ulaganja poduzetnika već je utvrđeni opći rok od 5 godina za sve, ne može se smatrati da je društvo PCT drugačije od drugih trgovačkih društava u odnosu na to pravilo. Kako je navedeno u točki 107., mjera primjenjiva na sve poduzetnike odgovorne za velike infrastrukturne projekte selektivna jer se primjenjuje samo na ograničenu kategoriju poduzetnika.

Opravdanost prema logici poreznog sustava

(152) Grčka nadležna tijela i društvo PCT tvrde da bi a) „cilj koji se ostvaruje” ovom mjerom trebao biti isti cilju koji se ostvaruje odredbom o odstupanjima, b) cilj je te odredbe primijeniti opće načelo usklađivanja prihoda i izdataka poreznog sustava na posebne značajke koncesija, c) primjenom tog načela na te projekte ne uklanja se rizik koji snose koncesionari već je cilj osigurati jednako postupanje i uklanjanje „strukturne nepovoljnosti” tih projekata, d) ova se odredba dosljedno primjenjivala na sve velike javne infrastrukturne projekte u Grčkoj, c) mogućnost prenošenja gubitaka za cijelo razdoblje trajanja koncesije primjereni je mehanizam u odnosu na posebne značajke koncesija i objekt i predstavlja objektivnu razliku između koncesionara i drugih trgovačkih društava.

(153) Komisija napominje da se cilj poreznog sustava mora utvrditi na razini referentnog sustava, a ne na razini mjere koja predstavlja izuzeće (116). Kada bi sama mjera činila referentni sustav, niti jedna porezna mjera ne bi se mogla smatrati državnom potporom bez obzira koliko je iznimna. Cilj je sustava poreza na dobit stvarati prihode za državni proračun i on bi bio ugrožen kada bi se određenim trgovačkim društvima dopustilo da smanje oporezivu dobit u skladu sa svojim financijskim interesima. Nadalje, ulaganje visokih iznosa u velike infrastrukturne projekte ne znači da su trgovačka društva koja provode ta ulaganja u strukturno nepovoljnom položaju koji treba ispraviti sustavom poreza na dobit. Sva trgovačka društva koja provode ulaganja ostvaruju gubitke u prvoj godini ulaganja i možda neće ostvarivati dobit u razdoblju od 5 godina predviđenom GITC-om. Takvo opravdanje ni u kom slučaju ne bi proizlazilo iz načela grčkog sustava poreza na dobit. Nadalje, činjenica da je slična odredba primijenjena na određene velike infrastrukturne projekte u Grčkoj ne znači da je mjera primijenjena na društvo PCT bila opravdana. Naposljetku, navodne posebne značajke velikih koncesija ne mogu se prihvatiti kao valjani cilj općih pravila koja se primjenjuju na prijenos gubitka, kako je prethodno objašnjeno u uvodnim izjavama 98. do 100. Prema tome, grčka nadležna tijela i društvo PCT nisu dokazali da razlika u korist društva PCT može biti opravdana s obzirom na načela grčkog sustava poreza na dobit.

(154) Nadalje, Komisija smatra da se predmetna selektivna mjera ne može opravdati prethodno opisanom logikom grčkog poreznog referentnog sustava.

5.3.4. Izbor između tri metode amortizacije

Referentni sustav

(155) U GITC-u predviđeno je da je opće pravilo za amortizaciju imovine „linearna metoda” amortizacije (117) (118). U skladu s člankom 1. stavkom 2. Uredbe 299/2003 (119), trgovačka društva dužna su izvršiti obračun amortizacije nepokretne imovine svake godine po stopi amortizacije utvrđenoj u toj odluci bez obzira na to ostvaruju li dobit ili gubitke u razdoblju amortizacije. Stoga, ako se obračun amortizacije izvršava po stopama koje su više od stopa predviđenih u uredbi, te se stope ne uzimaju u obzir u porezne svrhe.

(156) Posebno u slučaju ugovora o koncesiji, rezerve za povrat imovine koja će biti vraćena državi ili trećim stranaka (120) nakon određenog vremena na temelju ugovora mogu se odbiti od bruto prihoda (121). Prema odluci Vlade 100/2005 (122), rezerve za povrat imovine koja će biti vraćena državi ili trećim strankama bez naknade oblikuju se svake godine i toliko godina koliko traju radovi na temelju koncesije. Rezerva se oduzima od bruto prihoda i ne izračunava se na temelju dobiti trgovačkog društva. Trgovačko društvo nema pravo izračunati amortizaciju na temelju odluke Vlade 299/2003, koja je opće primjenjiva, zbog ove posebne odredbe, ali i zbog činjenice da objekt koji je izgradilo trgovačko društvo ne pripada tome trgovačkom društvu već državi ili trećoj stranci. Predmetni odbitak izračunava se neovisno o tome postoji li dobit.

(157) Naposljetku, troškovi povezani s unaprjeđenjem i dodacima na iznajmljenoj nepokretnoj imovini amortiziraju se u jednakim tranšama tijekom razdoblja trajanja zajma, pod uvjetom da primjenjiva stopa amortizacije nije niža od stope utvrđene u uredbi 299/2003 (123).

(158) Prema tome, opći referentni sustav u pogledu ove mjere sastoji se od metode linearne amortizacije koja je opće primjenjiva u cijelom razdoblju trajanja koncesije, a to je vremensko razdoblje utvrđeno za ugovore u skladu s kojima će amortizirana imovina biti vraćena državi ili trećoj stranci.

(159) Grčka nadležna tijela i društvo PCT tvrde da se odredbama koje se odnose na amortizaciju omogućuje fleksibilnost izbora između alternativnih metoda amortizacije i stopa amortizacije kako bi se omogućio odgovarajući tretman različitih okolnosti. U tom pogledu upućuju na mogućnost koja se nudi poduzećima u sektorima industrije, rudarstva, vađenja kamena i miješanim poduzećima da se odluče između linearne metode ili degresivne metode amortizacije. Oni tvrde da porezni obveznici mogu sami izabrati metodu amortizacije i stope amortizacije. U skladu s te dvije metode i odražavajući načelo fleksibilnosti u tome pogledu, oni upućuju na mogućnost javno-privatnih partnerstava da izaberu između linearne metode koja se primjenjuje za cijelo vrijeme trajanja projekta i desetogodišnja linearna metoda uz mogućnost odabira dužeg razdoblja amortizacije u roku od mjesec dana od okončanja projekta (124). Na kraju ponavljaju argumentaciju dostavljenu prije odluke o pokretanju postupka navodeći da se fleksibilnost ovog sustava vidjeti i iz činjenice da druga trgovačka društva kojima su dodijeljene koncesije za velike javne infrastrukturne projekte u Grčkoj moru birati između različitih metoda amortizacije.

(160) Komisija napominje da se mogućnost odabira između dvije vrste metoda amortizacije koja se nudi poduzećima u sektorima industrije, rudarstva, vađenja kamena i miješanim poduzećima ne bi primjenjivala na društvo PCT jer tom mogućnošću nisu obuhvaćeni ugovori putem kojih se imovina vraća državi ili trećoj stranci na kraju ugovora.

(161) Nadalje, činjenica da su druga trgovačka društva uživala iste prednosti ne znači da takve prednosti mogu služiti kao referentni sustav. Činjenica da druga trgovačka društva kojima su dodijeljene koncesije za javne infrastrukturne projekte u Grčkoj mogu birati između različitih metoda amortizacije samo pokazuje da je ta mogućnost ograničena na kategoriju trgovačkih društva koja provode velike javne infrastrukturne projekte.

(162) Komisija stoga smatra da je referentni sustav za tu mjeru prethodno utvrđeni sustav u uvodnim izjavama 155. do 156.

Odstupanje od referentnog sustava

(163) Člankom 2. stavkom 6. predmetnog Zakona, društvu PCT omogućuje se izbor između tri različite metode amortizacije: (a) linearna metoda amortizacije za cijelo vrijeme trajanja koncesije; (b) amortizacija troškova izgradnje u roku od 10 godina od trenutka dovršetka radova u jednakim godišnjim iznosima (125). Ako društvo PCT želi amortizirati te troškove u dužem razdoblju, ono to može učiniti, ali tada će morati o tome obavijestiti poreznu upravu u roku od mjesec dana od kraja fiskalne godine tijekom koje su dovršeni radovi; (c) amortizacija bilo kojeg iznosa do 100 % troškova gradnje u roku od 5 godina od puštanja objekta u promet (126). U svim godinama nakon toga može amortizirati do 50 % neamortiziranih troškova gradnje dovršenog objekta bez obzira na vrijeme dovršetka. Ako društvo PCT želi primijeniti tu metodu, mora svoju namjeru prijaviti nadležnoj poreznoj upravi u bilo kojem trenutku u roku od 6 godina od početka koncesije.

(164) Društvu PCT ponuđena je mogućnost izbora između linearne metode koja je opće primjenjiva metoda amortizacije i druge dvije metode amortizacije koje su dostupne za neke velike infrastrukturne projekte u Grčkoj. Odredbom se društvu PCT daje pravo odabira metoda amortizacije koje mogu podrazumijevati prednost u usporedbi s općim sustavom. Ako, primjerice, društvo PCT odabere jednu od dvije metode ubrzane amortizacije, ono će moći smanjiti svoju poreznu osnovu više i u ranijoj fazi nego što bi moglo primjenom standardne linearne metode. Nadalje, ponuđena mogućnost da izabere 3. metodu amortizacije u roku od 6 godina od početka koncesije u praksi znači da društvo PCT može odabrati način i razinu do koje će smanjiti svoju oporezivu poreznu osnovicu u kasnijoj fazi kada će moći preciznije izračunati oporezivi prihod. Prema tome, ovisno o prihodima u tom trenutku možda će moći iskoristiti prednost smanjenja oporezive dobiti i platiti manje poreza nego što bi platilo da je amortiziralo svu imovinu u skladu s opće primjenjivim pravilima.

(165) Grčka nadležna tijela i društvo PCT tvrde da odabir metode amortizacije ne može predstavljati prednost jer su korist porezne olakšice cjelokupni troškovi amortizacije i samo će biti drugačiji broj godina na koje će se raširiti.

(166) Komisija u tom pogledu napominje da potpuna amortizacija imovine u kraćem ili duljem razdoblju može dovesti do različitog financijskog rezultata trgovačkog društva i oporezive situacije u određenom trenutku i tako će ono ostvariti korist. Ako trgovačko društvo primjerice amortizira ukupnu vrijednost imovine u razdoblju od 10 godina umjesto 35 godina, ono će moći smanjiti svoju oporezivu osnovu u ranijoj fazi. Vrijednost amortiziranih troškova koja će se uzeti u obzir u prvom slučaju bit će veća od vrijednosti istih amortiziranih troškova u dužem vremenskom razdoblju. Komisija stoga smatra da je potpuni trošak amortizacije porezna olakšica, ali načinom na koji se trošak amortizacije upotrebljava u porezne svrhe može se ostvariti dodatna prednost društvo PCT koju druga trgovačka društva nemaju.

(167) Grčka nadležna tijela i društvo PCT spomenuli su da bi fleksibilnošću povezanom s pravilima amortizacije u Grčkoj trebao biti obuhvaćen cijeli niz mogućnosti kako bi se omogućilo primjereno postupanje s različitim okolnostima javnih infrastrukturnih projekata uz osiguranje potpune amortizacije troškova imovine.

(168) Međutim, opće primjenjivo pravilo linearne metode ugovora o koncesiji, odnosno, ono se primjenjuje na trgovačka društva koja su u istoj pravnoj i činjeničnoj situaciji, jasno je predviđeno zakonom i „fleksibilnost” povezana sa stopama amortizacije nije opće primjenjiva na troškove ugovora o koncesiji već na druge vrste troškova ulaganja.

(169) Grčka nadležna tijela isto tvrde da je Komisija u svojoj odluci o pokretanju postupka krivo protumačila dodatnu fleksibilnost dodijeljenu društvu PCT koja ne znači nužno i automatski određenu prednost. Primjena svake dostupne metode amortizacije i posebno raspon stopa amortizacije u svakoj metodi u vezi s određenim okolnostima (127) znači, u načelu, da nije isključeno da se primjenom alternativnih metoda može ostvariti drugačiji ishod. Nadalje, sama činjenica da trgovačko društvo ima više mogućnosti od drugoga ne znači automatski da mu je osigurana prednost. Postojanje konkurentske prednosti ne može se utvrditi samo na temelju procjene konkurentnih uvjeta i različitih ishoda koji bi mogli nastati u posebnim okolnostima primjenom alternativnih metoda amortizacije koje su dostupne svakom konkurentu.

(170) Komisija smatra je njezino obrazloženje u odluci o pokretanju postupka (128) u tom pogledu u biti potvrđeno navedenim argumentima. Budući da svaka metoda amortizacije uključuje različite parametre koje treba preispitati u cilju odabira najpovoljnije metode, zbog te odredbe društvo PCT ima slobodu izračuna i može između različitih metoda amortizacije izabrati onu koja najbolje odgovara njegovim interesima. Posebno s obzirom na činjenicu da u razdoblju od 6 godina od početka provedbe projekta još uvijek može odlučiti promijeniti primjenjivu metodu amortizacije, njegova je sloboda veća od slobode običnog operatora (129). Nadalje, budući da društvo PCT može izabrati metodu amortizacije koju smatra primjerenom, za razliku od drugih poduzetnika koji mogu primjenjivati samo uobičajena pravila amortizacije za koncesije, ono uživa selektivnu prednost u usporedbi s tim trgovačkim društvima. U ovom pogledu nije relevantno razmotriti konkurentne uvjete i različite ishode koji bi za različite konkurente mogli nastati u posebnim okolnostima jer to nije cilj u odnosu na koji treba usporediti sličnu pravnu i činjeničnu situaciju društva PCT.

(171) Nadalje, grčka nadležna tijela ostaju pri izvornim tvrdnjama o pravilima amortizacije koja se primjenjuju na javno-privatna partnerstva i luku Solun (130), druge dvije velike luke u Grčkoj, i ustraju na svoje mišljenju da se predmetnom odredbom osigurava da se prema društvu PCT ne postupa manje povoljno nego prema druga dva subjekta.

(172) Komisija napominje da činjenica da su na javno-privatna partnerstva i luku Solun u tom trenutku mogle biti primjenjive posebne stope amortizacije ne znači da je društvo PCT moglo imati pravo na posebno postupanje niti da je takvo posebno postupanje opravdano. Zato Komisija smatra da se predmetnom odredbom osigurava selektivna prednost društvu PCT.

(173) Ova se prednost sastoji od mogućnosti društva PCT da izabere između 3 metode amortizacije i odgovara razlici između poreza na dobit koju bi društvo PCT moralo platiti da je primijenjena linearna metoda amortizacije i poreza na dobit koju je platilo na temelju primjene različite metode amortizacije.

Opravdanost prema logici poreznog sustava

(174) Grčka nadležna tijela i društvo PCT tvrde sljedeće: a) izbor alternativnih metoda amortizacije dio je općeg sustava koji se primjenjuje na sve poduzetnike kojima su povjereni javni infrastrukturni projekti u svim sektorima gospodarstva; b) nema diskriminacije jer su koncesionari velikih infrastrukturnih projekata u drugačijoj pravnoj i činjeničnoj situaciji od drugih djelatnosti; c) odredba je u skladu s tim ciljem i dostupna je takvim trgovačkim društvima; d) u općem sustavu amortizacije imovine važno je uzeti u obzir cilj koji se nastoji ostvariti, odabrani mehanizam i načelo fleksibilnosti; e) da nema ove odredbe postojala bi pravne nesigurnost jer postoje vrste imovine za koje nisu dostupne stope amortizacije; f) bit je odredbe omogućiti veću fleksibilnost amortizacije imovine koja nije obuhvaćena uobičajenim stopama zbog posebnost koncesija za javnu infrastrukturu; g) budući da se ovaj mehanizam sustavno primjenjuje na sve koncesije za javne infrastrukture u svim sektorima, on je u skladu s mjerodavnim načelom fleksibilnosti sustava amortizacije; h) ovaj je mehanizam odgovarajući i primjeren jer primjenjuje načelo fleksibilnosti i ne postoji primjerenija alternativa za osiguranje takve fleksibilnosti u amortizaciji jer okolnosti s kojima će se suočavati poduzetnik u trenutku odabira metode amortizacije ne mogu biti poznate unaprijed, i) društvo PCT nema posebne slobode osim one koja je opravdana u skladu s općim načelom fleksibilnosti.

(175) Komisija prvo podsjeća da bi, u skladu s uobičajenom sudskom praksom, država članica morala dati opravdanje selektivnih mjera (131). Na temelju argumenata koje su dostavila grčka nadležna tijela i korisnik ne može se zaključiti kako se mjera kojom se korisniku daje sloboda odabira može smatrati opravdanom na temelju logike poreznog sustava. Stoga ona zadržava svoje preliminarne zaključke iz odluke o pokretanju postupka da ova mjera ne može biti opravdana prirodom i općom strukturom sustava.

(176) Nadalje, napominje da se fleksibilnost kojom se korisniku daje potpuna sloboda amortizacije imovine ne može smatrati načelom u osnovi poreznog sustava kojom se može opravdati mjera. Uslijed toga sama bi se mjera počela smatrati općim sustavom i njezina mehanika bila bi cilj u odnosu na koji se mjera može opravdati. Da je ovo obrazloženje primjenjivo, diskrecijska fiskalna mjera ne bi se mogla smatrati državnom potporom. Nadalje, mjera se ne može smatrati opravdanom tvrdnjama da se slična pravila primjenjuju na druge ugovore o koncesiji za javnu infrastrukturu u Grčkoj (132). Ta mjera stoga predstavlja selektivnu prednost koja ne može biti opravdana logikom ili općom strukturom sustava.

5.3.5. Oslobođenje od plaćanja administrativne pristojbe za ugovore o zajmovima i sve dodatne ugovore u vezi s financiranjem ulagačkog projekta (članak 2. stavak 8.)

Referentni sustav

(177) U skladu s opće primjenjivim zakonodavstvom, administrativne pristojbe stavljaju se na nekoliko pisanih akata građanskog i trgovačkog prava, uključujući na ugovore o zajmovima, kreditima i na dodatne ugovore. U skladu s Uredbom o administrativnim pristojbama, (133), admi