HR Službeni list Europske unije L 83/38

ODLUKA KOMISIJE (EU) 2017/502

оd 21. listopada 2015.

o državnoj potpori SA.38374 (2014/C, ex 2014/NN) koju je Nizozemska provela u korist Starbucksa

(priopćeno pod brojem dokumenta C(2015) 7143)

(Vjerodostojan je samo tekst na nizozemskom jeziku)

(Tekst značajan za EGP)

EUROPSKA KOMISIJA,

uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 108. stavak 2. prvi podstavak,

uzimajući u obzir Sporazum o Europskom gospodarskom prostoru, a posebno njegov članak 62. stavak 1. točku (a),

nakon što je pozvala zainteresirane strane da dostave svoje primjedbe u skladu s prethodno navedenim odredbama (1) te uzimajući u obzir njihove primjedbe,

budući da:

1. POSTUPAK

(1) Komisija je dopisom od 30. srpnja 2013. zatražila od nizozemskih nadležnih tijela da dostave informacije o praksi poreznih mišljenja u Nizozemskoj te o svim presudama koje se odnose na društvo Starbucks Coffee EMEA BV (dalje u tekstu: „društvo Starbucks Coffee BV”) i društvo Starbucks Manufacturing EMEA BV (dalje u tekstu: „SMBV”), oba trgovačka društva pod neizravnom kontrolom korporacije Starbucks Corporation. Za Starbucks Corporation i sva trgovačka društva koja ova korporacija kontrolira dalje u tekstu koriste se zajednički nazivi „društvo Starbucks” ili „grupacija Starbucks”.

(2) Nizozemska nadležna tijela su dopisom od 2. listopada 2013. dostavila tražene informacije Komisiji uključujući sporazum o transfernoj cijeni (dalje u tekstu „STC”) (2) koji su 2008. sklopili nizozemska porezna uprava i društvo Starbucks Coffee BV (dalje u tekstu: „Starbucks Coffee BV STC”), STC koji su 2008. sklopili nizozemska porezna uprava i SMBV (dalje u tekstu: „SMBV STC”) te popratne dokumente. Navedeni dokumenti obuhvaćaju, pogotovo, izvješće o transfernoj cijeni kojim se podupire zahtjev za dva prethodno spomenuta STC-a (dalje u tekstu: „izvješće o transfernoj cijeni”) i ostalu komunikaciju između nizozemske porezne uprave i poreznog savjetnika korporacije Starbucks Corporation, [porezni savjetnik] (*1), (dalje u tekstu: „porezni savjetnik”) u ime društva Starbucks Coffee BV i SMBV-a (3).

(3) Komisija je 9. siječnja 2014. u sklopu pripreme za sastanak zakazan za 15. siječnja 2014. poslala poruku elektroničke pošte nizozemskim nadležnim tijelima s nizom pitanja u vezi s, među ostalim, dogovorom o transfernoj cijeni koji je postignut Starbucks Coffee BV STC-om i SMBV STC-om sklopljenima s nizozemskom poreznom upravom.

(4) Sastanak službi Komisije i predstavnika nizozemske porezne uprave održan je 15. siječnja 2014. Komisija je na tom sastanku zatražila, među ostalim, daljnja pojašnjenja u pogledu prilagodba troškovne baze u izvješću o transfernoj cijeni u vezi s SMBV STC-om te promjenjivih tantijema koje je plaćao SMBV.

(5) Kao odgovor na pitanja postavljena na sastanku održanom 15. siječnja 2014., nizozemska nadležna tijela su dopisom od 28. siječnja 2014. dostavila informacije o prilagodbama za usporedivost, odabiru usporedivih trgovačkih društava i promjenjivim tantijemama. Daljnje informacije o dostavljenim dokumentima navedene su u uvodnim izjavama 59. do 62. Odluke o pokretanju postupka, kako je navedeno u uvodnoj izjavi 9.

(6) Komisija je dopisom od 7. ožujka 2014. (4) obavijestila nizozemska nadležna tijela da razmatra bi li se STC-i u korist društva Starbucks Coffee BV i SMBV-a mogli smatrati državnom potporom u smislu članka 107. stavka 1. Ugovora te je pozvala nizozemska nadležna tijela da komentiraju spojivost potpore. Komisija je pozvala nizozemska nadležna tijela da dostave sve dodatne informacije u vezi s Starbucks Coffee BV i SMBV STC-ima, kao i prijave poreza društva Starbucks Coffee BV i SMBV-a te drugih društava koja su povezana s navedenim društvima u Nizozemskoj.

(7) Nizozemska nadležna tijela su dopisom od 21. ožujka 2014. odgovorila na dopis od 7. ožujka 2014. te dostavila tražene prijave poreza. Nizozemska nadležna tijela također su potvrdila da su Komisiji već dostavljeni svi relevantni dokumenti u vezi s STC-ima prethodno dostavljenima Komisiji.

(8) Sastanak službi Komisije i predstavnika nizozemske porezne uprave održan je 6. svibnja 2014.

(9) Komisija je 11. lipnja 2014. donijela odluku o pokretanju službenog istražnog postupka u skladu s člankom 108. stavkom 2. Ugovora čiji je predmet SMBV STC zbog mogućnosti da STC predstavlja državnu potporu u smislu članka 107. stavka 1. Ugovora (dalje u tekstu „Odluka o pokretanju postupka”) (5).

(10) Nizozemska nadležna tijela su dopisom od 16. srpnja 2014. dostavila svoje primjedbe na Odluku o pokretanju postupka. Dostavljena dokumentacija obuhvaćala je, među ostalim, Ugovor o prženju kave sklopljen između društva Alki Limited Partnership (dalje u tekstu: „društvo Alki LP”) i SMBV-a te Ugovor o kupoprodaji zelene kave sklopljen između SMBV-a i društva Starbucks Coffee Trading Company SARL (dalje u tekstu: „SCTC”).

(11) Komisija je dopisom od 25. studenog 2014. zatražila od nizozemskih nadležnih tijela da dostave informacije zatražene u Odluci o pokretanju postupka koje su nizozemska nadležna tijela samo djelomično dostavila 16. srpnja 2014. te da dostave dodatne informacije potrebne za analizu SMBV STC-a.

(12) Nizozemska nadležna tijela su dopisom od 19. prosinca 2014. odgovorila na dopis od 25. studenog 2014. navodeći da nizozemska nadležna tijela ne posjeduju dio zatraženih informacija.

(13) Odluka o pokretanju postupka objavljena je u Službenom listu Europske unije 19. prosinca 2014. Komisija je pozvala zainteresirane strane da podnesu svoje primjedbe na mjeru.

(14) Društvo Starbucks je dopisom od 16. siječnja 2015. dostavilo svoja opažanja na Odluku o pokretanju postupka. Primjedbe na Odluku o pokretanju postupka također su podnijeli Nizozemska udruga poreznih savjetnika (niz. De Nederlandse Orde van Belastingadviseurs, dalje u tekstu: „NOB”), Konfederacija nizozemskih poslodavaca i industrije (niz. Verbond van Nederlandse Ondernemingen & Nederlands Christelijk Werkgeversverbond, dalje u tekstu: „VNO-NCW”), ATOZ Tax Advisers Luxembourg, Oxfam International i Austrijska trgovačka komora (njem. Bundesarbeitskammer Österreich, dalje u tekstu: „BAK”).

(15) Kao odgovor na dopis Komisije od 25. studenog 2014. nizozemska nadležna tijela su dopisom od 8. siječnja 2015. dostavila ugovor o osnivanju komanditnog društva Alki LP.

(16) Komisija je 12. veljače 2015. obavijestila Nizozemsku da je u skladu s člankom 6a. Uredbe Vijeća (EZ) br. 659/1999 (6) utvrdila da je službeni istražni postupak o SMBV STC-u do tog trenutka neučinkovit (7). Komisija je dopisom od 6. veljače 2015. te u skladu s člankom 6a. stavkom 2. točkom (b) Uredbe (EZ) br. 659/1999 zatražila pristanak nizozemskih nadležnih tijela da izravno kontaktira društvo Starbucks kako bi pribavila informacije koje nedostaju.

(17) Komisija je dopisom od 18. veljače 2015. obavijestila nizozemska nadležna tijela da je zaprimila opažanja koja je dostavio jedan konkurent o dodanoj vrijednosti postupka prženja zrna zelene kave te je pozvala nizozemska nadležna tijela da daju primjedbe na ovo opažanje. Nizozemska nadležna tijela dostavila su svoje primjedbe na navedena opažanja dopisom od 11. ožujka 2015.

(18) Kao svoj odgovor na dopis Komisije od 6. veljače 2015. Nizozemska je dopisom od 12. ožujka 2015. dala svoj pristanak da se društvo Starbucks izravno kontaktira. Postupajući prema navedenom odobrenju, Komisija je dopisom od 16. ožujka 2015. zatražila na temelju članka 6a. stavka 6. Uredbe (EZ) br. 659/1999 od društva Starbucks da dostavi informacije o pravnoj strukturi, poslovnom modelu u pogledu Starbucks trgovina i sirovina koje SMBV upotrebljava, to jest zrna zelene kave (dalje u tekstu: „zahtjev društvu Starbucks za dostavu informacija koje nedostaju”).

(19) Nizozemska nadležna tijela su dopisima od 20. i 26. ožujka 2015. dostavila svoja opažanja na primjedbe trećih strana na Odluku o pokretanju postupka.

(20) Nakon donošenja odluke od 12. veljače 2015. te u skladu s člankom 6a. stavkom 6. Uredbe (EZ) br. 659/1999 Komisija je 7. travnja 2015. kontaktirala četiri konkurenta društva Starbucks kako bi dostavili tržišne informacije o svom poslovnom modelu i svojim djelatnostima kojima stvaraju vrijednost kako bi Komisija mogla završiti procjenu predmeta (dalje u tekstu: „zahtjev konkurentima za dostavu informacija koje nedostaju”). Navedena četiri konkurenta su Društvo Y, Alois Dallmayr Kaffee oHG (dalje u tekstu: „Dallmayr”), Nestlé S.A. (dalje u tekstu: „Nestlé”) i Melitta Europa GmbH & Co. KG (dalje u tekstu: „Melitta”). Komisija je istodobno obavijestila nizozemska nadležna tijela da je poslala zahtjeve za informacijama konkurentima društva Starbucks.

(21) Društvo Starbucks je 13. travnja 2015. dostavio informacije zatražene dopisom Komisije od 16. ožujka 2015.

(22) Društvo Dallmayr i Društvo Y su dopisima od 27. travnja 2015. odgovorili na zahtjev Komisije za dostavu tržišnih informacija od 7. travnja 2015.

(23) Sastanak službi Komisije i društva Starbucks održan je 29. travnja 2015. Službe Komisije su na navedenom sastanku pojasnile kako bi se u kontekstu istražnog postupka trebala shvatiti određena pitanja iz zahtjeva društvu Starbucks za dostavu informacija koje nedostaju.

(24) Nadovezujući se na odgovor društva Starbucks od 13. travnja 2015. Komisija je dopisom od 6. svibnja 2015. zatražila od društva Starbucks da dostavi dodatne informacije.

(25) Komisija je dopisom od 11. svibnja 2015. zatražila od Društva Y da dostavi dodatna pojašnjenja dostavljenih tržišnih informacija. Društvo Y dostavilo je tražena pojašnjenja dopisom od 21. svibnja 2015.

(26) Društva Nestlé i Melitta su dopisima od 20. svibnja 2015. i 26. svibnja 2015. odgovorila na Komisijin zahtjev konkurentima za dostavu informacija koje nedostaju od 7. travnja 2015.

(27) Nizozemska nadležna tijela su dopisom od 27. svibnja 2015. dostavila svoje primjedbe na informacije koje su dostavili Društvo Y i društvo Dallmayr.

(28) Društvo Starbucks je dopisom od 29. svibnja 2015. dostavilo svoje odgovore na zahtjev Komisije od 6. svibnja 2015.

(29) Nizozemska nadležna tijela su dopisom od 19. lipnja 2015. dostavila svoje primjedbe na informacije koje je društvo Starbucks dostavilo 13. travnja 2015. i 29. svibnja 2015.

(30) Nizozemska nadležna tijela su dopisom od 26. lipnja 2015. dostavila svoje primjedbe na tržišne informacije koje su dostavila društva Nestlé i Melitta te pojašnjenja koje je dostavilo Društvo Y.

(31) Uz informacije dostavljene 13. travnja 2015. i 29. svibnja 2015. društvo Starbucks je 29. lipnja 2015. dostavilo daljnje informacije koje podupiru navodnu usklađenost transfernih cijena koje je SCTC primjenjivao za nabavu zrna zelene kave s načelom transakcije po tržišnim uvjetima.

(32) Društvo Starbucks je dopisom od 24. srpnja 2015. spontano dostavilo dodatne informacije o funkcijama koje obavljaju SCTC, SMBV i društvo Starbucks US (8), kao i nove podatke u vezi s društvom Alki LP.

(33) Komisija je dopisom od 5. kolovoza 2015. zatražila od društva Starbucks pojašnjenja i dodatne dokumente u vezi s podneskom od 24. srpnja 2015. kako bi bila u mogućnosti u potpunosti analizirati nove informacije.

(34) Društvo Starbucks je dopisom od 24. kolovoza 2015. i porukom elektroničke pošte od 26. kolovoza 2015. djelomično dostavilo informacije koje je Komisija zatražila u svom dopisu od 5. kolovoza 2015. Komisija je ove informacije proslijedila nizozemskim nadležnim tijelima 28. kolovoza 2015.

(35) Društvo Starbucks je dopisom od 10. rujna 2015. i porukom elektroničke pošte od 11. rujna 2015. Komisiji dostavilo preostale informacije. Društvo Starbucks je dopisom od 23. rujna 2015. nadopunilo informacije dostavljene Komisiji 10. i 11. rujna 2015.

(36) Nizozemska nadležna tijela su dopisom od 25. rujna 2015. i 7. listopada 2015. dostavila svoje primjedbe na informacije koje je društvo Starbucks dostavilo 10., 11. i 23. rujna 2015.

2. OPIS OSPORAVANIH MJERA

2.1. Opis korisnika

(37) Korisnik mjera je SMBV. SMBV je društvo kći grupacije Starbucks osnovano u Nizozemskoj. Grupaciju Starbucks čine korporacija Starbucks Corporation i sva trgovačka društva koje ta korporacija kontrolira. Sjedište korporacije Starbucks Corporation je u Seattleu, Sjedinjene Američke Države (dalje u tekstu: „SAD”). Korporativna struktura društva Starbucks detaljnije je objašnjena u uvodnoj izjavi 27. i na slici 1 Odluke o pokretanju postupka.

(38) Društvo Starbucks se bavi prženjem, stavljanjem na tržište i maloprodajom vrhunske kave te ima podružnice u 65 zemalja. Kupuje i prži kavu koja se prodaje zajedno s ručno pripravljenom kavom, čajem i drugim napitcima te svježom hranom u trgovinama kojima društvo upravlja. Također prodaje niz proizvoda od kave ili čaja te daje licencije za svoj žig putem drugih kanala kao što su licencirane trgovine, trgovine prehrambenim namirnicama i nacionalni ponuditelji usluga u prehrambenoj industriji (9). Grupacija Starbucks ostvarila je 2014. na svjetskoj razini neto prihode od 16 448 milijuna USD te dobit nakon oporezivanja u iznosu od 2 067 milijuna USD (10).

(39) SMBV je jedini subjekt izvan SAD-a u potpunoj kontroli grupacije Starbucks koji prži kavu.

2.2. Osporavana mjera

(40) Ova Odluka odnosi se na SMBV STC, sporazum o transfernoj cijeni koji je nizozemska porezna uprava sklopila s SMBV-om 28. travnja 2008. (niz. Vaststellingsovereenkomst APA). SMBV STC obvezujuć je 10 godina, od 1. listopada 2007. do 31. prosinca 2017. (11)

(41) STC je sporazum između porezne uprave i poreznog obveznika o primjeni poreznog zakona u vezi s (budućim) transakcijama, to jest njime se određuje iznos dobiti koji porezni obveznik ostvaruje svojim djelatnostima koje se uzimaju u obzir u toj poreznoj nadležnosti. STC-om se prije unutargrupnih transakcija utvrđuje prikladni skup kriterija (npr. metoda, usporedive vrijednosti i odgovarajuće prilagodbe, kritičke pretpostavke budućih događaja) za određivanje cijena po tržišnim uvjetima navedenih transakcija unutar fiksnog vremenskog razdoblja. Zahtjev za sklapanje STC-a službeno pokreće porezni obveznik.

2.2.1. SMBV STC

(42) Sklapanjem SMBV STC-a nizozemska porezna uprava prihvatila je da naknada koju je odredio porezni savjetnik društva Starbucks u izvješću o transfernoj cijeni za funkcije koje SMBV obavlja u Nizozemskoj (uključujući preuzete rizike i korištenu imovinu) predstavlja naknadu po tržišnim uvjetima (12).

(43) Navedenu naknadu čini dodatak od [9–12] % relevantne troškovne baze. Relevantna troškovna baza korištena za izračun naknade obuhvaća troškove svog osoblja uključenog u proizvodne djelatnosti i djelatnosti opskrbnog lanca, troškove proizvodne opreme (to jest amortizaciju) te fiksne troškove postrojenja. Ne obuhvaća troškove Starbucks šalica, papirnatih ubrusa itd., troškove zrna zelene kave (trošak sirovina), troškove logistike i distribucije za usluge trećih strana, naknadu za djelatnosti koje su treće strane pružile prema tzv. „ugovoru o špediciji i proizvodnji” te isplate tantijema društvu Alki LP.

(44) Prema SMBV STC-u nizozemska porezna uprava nadalje je prihvatila da će se razina isplate tantijema SMBV-a društvu Alki LP određivati na kraju svake godine kao razlika između ostvarene operativne dobiti prije troškova tantijema i prethodno spomenutog dodatka od [9–12] % na operativne izdatke. U SMBV STC-u dalje se navodi da je „ova isplata tantijema porezna olakšica u svrhe oporezivanja dobiti te nije podložna nizozemskom porezu na izvoru” (13).

(45) SMBV STC-om se tako podupire raspodjela dobiti SMBV-u unutar grupacije Starbucks koja mu omogućava da odredi obvezu plaćanja poreza na dobit Nizozemskoj na godišnjoj osnovi za idućih 10 godina. Budući da je STC stupio na snagu 1. listopada 2007., ovom se Odlukom analizira SMBV STC prema Pravilima o državnoj potpori od tog datuma.

2.2.2. Izvješće o transfernoj cijeni

(46) Naknada koju je nizozemska porezna uprava prihvatila SMBV STC-om temelji se na analizi transferne cijene koju je pripremio porezni savjetnik društva Starbucks u izvješću o transfernoj cijeni koje čini sastavni dio navedenog STC-a.

(47) Izvješće o transfernoj cijeni izrađuje se kako bi se potkrijepilo da se predložena raspodjela dobiti SMBV-u unutar grupacije temelji na cijenama po tržišnim uvjetima unutargrupnih transakcija. Izvješće o transfernoj cijeni sastoji se od opisa društva, funkcijske analize i odabira metoda određivanja transferne cijene. Izvješće sadrži sljedeće relevantne informacije o društvu Starbucks Coffee BV i SMBV-u (14).

2.2.2.1. Starbucks Coffee BV

(48) Društvo Starbucks Coffee BV djeluje kao sjedište grupacije Starbucks za regiju Europe, Bliskog Istoka i Afrike („EMEA”) te kao podrška poslovanju grupacije u regiji EMEA. Društvo Starbucks Coffee BV pruža podršku pri pronalaženju investitora koji bi razvijali i vodili maloprodajne trgovine društva Starbucks u zemljama EMEA regije. Društvo Starbucks Coffee BV, kao sjedište, daje licencije za određene žigove Starbucks, tehnologije te znanje i iskustvo (engl. know-how) (15) svog dioničara, društva Alki LP, u zamjenu za isplatu tantijema. Društvo Starbucks Coffee BV sklapa takozvani „Sporazum o razvoju i vođenju područja” (dalje u tekstu: „SORVP”) s povezanim i nepovezanim subjektima koji vode trgovine društva Starbucks u regiji EMEA. Ti se subjekti nazivaju Investitorima, a u daljnjem tekstu se upotrebljava i naziv „Trgovine”. Društvo Starbucks Coffee BV daje podlicencije za prava intelektualnog vlasništva (dalje u tekstu: „IV”) Investitorima kako bi bili u mogućnosti razvijati i voditi svoje trgovine kao Trgovine društva Starbucks. Investitor za upotrebu IV-a plaća tantijemu i druge naknade društvu Starbucks Coffee BV određene prema postotku prometa. Prema podnesku Nizozemske od 2. listopada 2013. povezani i nepovezani Investitori plaćaju isti postotak prometa kao tantijemu društvu Starbucks Coffee BV. Porezni savjetnik društva Starbucks stoga smatra da se treba slijediti metoda usporedive nenadzirane cijene (16) za određivanje cijene po tržišnim uvjetima isplate unutargrupnih tantijema sjedištu društva Starbucks Coffee BV za regiju EMEA (17).

2.2.2.2. SMBV

(49) Porezni savjetnik društva Starbucks se prilikom izlaganja najvažnijih transakcija i tokova unutar društva za SMBV u izvješću o transfernoj cijeni (18) ograničio na opis kako SMBV prvenstveno prerađuje zelenu kavu i prodaje prženu kavu povezanim i nepovezanim stranama. Također objašnjava kako zrna zelene kave koje SMBV nabavlja dolaze od povezanog društva kćeri društva Starbucks u Švicarskoj (SCTC). Nadalje, objašnjava kako SMBV posluje kao posrednik pri distribuciji razne robe nevezane uz kavu. Porezni savjetnik dalje objašnjava da uz to što djeluje kao opskrbni lanac za svoje vlastite proizvodne djelatnosti, SMBV također pruža određenu podršku za opskrbni lanac na određenim tržištima. Porezni savjetnik ne objašnjava sporazum o licenciji za IV u vezi s prženjem prema kojem SMBV isplaćuje tantijeme društvu Alki LP za licencirano IV među najvažnijim transakcijama i tokovima unutar društva, već navedeno samo prikazuje u grafikonu i objašnjava u zasebnom odjeljku u izvješću o transfernoj cijeni u kojem se opisuje tržište regije EMEA i poslovanje u Nizozemskoj (19).

(50) Prema funkcijskoj analizi iz izvješća o transfernoj cijeni (20), fokus SMBV-ovih djelatnosti je njegova pržionica kave u Amsterdamu. Glavna sirovina tog procesa prženja su zrna zelene kave. Proces prženja za određenu mješavinu kave ovisi o određenoj vrsti zrna zelene kave koja se upotrebljava u receptu i željenom profilu okusa. SMBV je odgovoran za provođenje u djelo prognoza prženja koje dostavlja društvo Starbucks US i osigurava da dobiveni proizvod ispunjava standarde kvalitete društva Starbucks US. SMBV kupuje zrna zelene kave od SCTC-a koji je imenovani opskrbljivač (21). SMBV u Nizozemskoj prži i pakira zrna za tržište regije EMEA.

(51) SMBV dobiva licenciju za jedan dio IV-a od društva Alki LP, što se ne spominje u funkcijskoj analizi već se opisuje u zasebnom odjeljku o tržištu regije EMEA i poslovanju u Nizozemskoj kao „nužno za proizvodni postupak prženja kave i pravo za nabavu kave za [I]nvestitore. [SMBV] zauzvrat isplaćuje tantijemu društvu Alki LP za licencirano IV” (22). IV u vezi s prženjem kave obuhvaća, pogotovo, krivulje prženje kojima se prema izvješću o transfernoj cijeni određuju temperaturu i vrijeme potrebno za dovršenje procesa prženja.

(52) Prema izvješću o transfernoj cijeni, SMBV zapošljava [40–60] ljudi od kojih njih [20–30] obavljaju aktivnosti u vezi s lancem nabave koje uključuju nabavu, planiranje, logistiku i planiranje distribucije (23). SMBV ima distribucijski centar u Ujedinjenoj Kraljevini (dalje u tekstu: „UK”) kojim prema ugovoru upravlja treća strana (24). SMBV ima ugovor o nabavi i logistici s trećom stranom u Nizozemskoj, pri čemu treća strana kupuje zalihe za preprodaju investitorima po dogovorenim cijenama (25). SMBV je također angažirao još jednu treću stranu za otvaranje distribucijskog centra u Njemačkoj tijekom 2006.

(53) SMBV je također u odnosu s proizvođačem izvoznikom, [nepovezano proizvodno društvo 1]. [Nepovezano proizvodno društvo 1] uglavnom proizvodi [proizvod od kave registriran pod žigom] prah za [proizvod od kave registriran pod žigom] društva Starbucks. SMBV je odgovoran (26) za upravljanje ovim odnosom s pružateljem usluga proizvodnje (27) te SMBV prodaje većinu proizvoda koji je proizvelo [nepovezano proizvodno društvo 1] subjektima društva Starbucks koja su rezidenti SAD-a.

(54) Slika 1. temelji se na opisu iz izvješća o transfernoj cijeni kojim se prikazuje dio strukture društva Starbucks važan za ovu Odluku (28). Slika 1. Struktura društva Starbucks prema opisu u izvješću o transfernoj cijeni

(55) Prema izvješću o transfernoj cijeni, porezni savjetnik odabrao je metodu transakcijske neto marže (dalje u tekstu: „TNMM” (29)) kako bi procijenio naknadu po tržišnim uvjetima koja se treba plaćati SMBV-u, smatrajući je prikladnijom u odnosu na druge metode određivanja transferne cijene jer „s obzirom na specifičan sklop okolnosti društva Starbucks, neto marža manje je pod utjecajem transakcijskih razlika i funkcijskih razlika nego u slučaju mjera koje se primjenjuju u standardnim tradicionalnim metodama” (30). Detaljniji opis odabira metode i analize nezavisnih stručnjaka u izvješću o transfernoj cijeni navodi se u uvodnim izjavama 40. do 58. Odluke o pokretanju postupka.

(56) Primjenjujući metodu TNMM na djelatnosti prženja SMBV-a, porezni savjetnik smatrao je da su troškovi usluga koje je SMBV pružio relevantna osnova (31) za indikator neto dobiti, u skladu s metodom trošak plus, što se smatra prikladnom metodologijom za usluge opskrbnog lanca i proizvodnje. Međutim, dodatak se primjenjuje samo na one troškove kojima, prema poreznom savjetniku, SMBV dodaje vrijednost. U izvješću o transfernoj cijeni ti se troškovi navode kao glavni operativni troškovi, kao što su troškovi osoblja i amortizacija, isključujući trošak prodane robe (engl. COGS – Cost of Goods Sold).

(57) Kako bi se utvrdio prikladan raspon profitabilnosti po tržišnim uvjetima za djelatnosti SMBV-a, porezni savjetnik proveo je istraživanje kako bi pronašao društva sa sličnim funkcijama i rizicima koja posluju u Europi. Pretraga za usporedivim društvima u bazi podataka Amadeus (32) uz upotrebu primarne oznake 1586 NACE-a Rev. 1.1. – Prerada čaja i kave kako bi se pronašla društva koja se bave trgovinom kave (kupoprodaja kave koju to isto društvo ne prerađuje nije se smatrala usporedivom), zatim eliminacija upotrebom dodatnih financijskih kriterija odabira i ručni pregled koji je proveo porezni savjetnik (33), čime se dobilo 20 društava koja su bila potencijalno usporediva (34).

(58) Indikator neto dobiti izračunan za svako društvo je dodatak na ukupne troškove, što se definira kao operativna dobit podijeljena s ukupnim operativnim troškovima. Srednja vrijednost neprilagođenog dodatka na ukupne troškove navedenih društava od 2001. do 2005. procijenjena je na 7,8 %.

(59) Međutim, prema poreznom savjetniku, skup usporedivih društava obuhvaća potpune proizvođače koji uglavnom obavljaju više funkcija i snose rizike za svoje sirovine. Kako bi se ispravila ova razlika i navodno povećala pouzdanost usporedbe, porezni savjetnik proveo je prvu prilagodbu kako bi se uzela u obzir činjenica da predložena primjena dodatka na troškovnu bazu SMBV-a ne uključuje komponentu troška za zrna zelene kave.

(60) Nadalje, povrati usporedivih društava bi, prema poreznom savjetniku, odražavali povrat na troškovnu bazu koja obuhvaća takve sirovine. Stoga je porezni savjetnik primijenio prilagodbu troška sirovina kako bi izmijenio dodatak na ukupni trošak (35) dobivenu iz skupa usporedivih društava. Porezni savjetnik navodi da je ova prilagodba u vezi s onim što porezni savjetnik naziva „uzimanjem prava vlasništva nad sirovinama”. Konkretno rečeno, porezni savjetnik oduzeo je od dobiti svakog društva u skupu njihovu procijenjenu cijenu sirovina pomnoženu s 12-mjesečnim EURIBOR-om uvećanim za 50 baznih bodova.

(61) Kombinacijom ove dvije prilagodbe procijenjena naknada smanjena je sa srednje vrijednosti od 7,8 % na ukupne troškove na procijenjenu srednju vrijednost od 9,9 % na operativne troškove (36). Na temelju navedenog smatralo se da (zaokruženi) dodatak od [9–12] % na operativne troškove odražava dodatak po tržišnim uvjetima za pružanje usluga prženja i povezane djelatnosti opskrbnog lanca koje je SMBV pružao za svoje unutargrupne transakcije.

2.3. Opis smjernica OECD-a o transfernoj cijeni

(62) Organizacija za ekonomsku suradnju i razvoj (dalje u tekstu: „OECD”) daje svojim državama članicama smjernice za oporezivanje. Smjernice OECD-a o transfernoj cijeni navode se u Smjernicama o transfernim cijenama (dalje u tekstu „Smjernice OECD-a o TC”) koje predstavljaju neobvezujući pravni instrument kojim se daju smjernice za određivanje transfernih cijena.

(63) Transferne cijene odnose se na cijene koje se naplaćuju za trgovačke transakcije između različitih dijelova iste korporativne grupacije. Multinacionalna društva imaju u financijskom smislu poticaj za raspodjelu što je manje dobiti moguće na područja nadležnosti u kojima je dobit podložna većim porezima. Navedeno bi moglo dovesti do prekomjerno visokih transfernih cijena što se ne bi smjelo prihvatiti kao osnova za izračun oporezivog prihoda. Kako bi se ovaj problem izbjegao, porezne uprave trebale bi prihvaćati samo one transferne cijene između unutargrupnih društava za koje se plaća naknada jednaka onoj koja bi se plaćala da su cijene dogovorene između nezavisnih društava u usporedivim okolnostima po tržišnim uvjetima (37). To se naziva „načelom transakcije po tržišnim uvjetima”.

(64) Mjerodavna izjava načela transakcije po tržišnim uvjetima koja predstavlja temelj za bilateralne porezne ugovore među državama članicama OECD-a, kao i za sve veći broj država koje nisu članice, sadržana je u stavku 1. članku 9. Modela porezne konvencije OECD-a. Člankom 9. predviđeno je sljedeće: „[Kada] dogovoreni ili definirani uvjeti između dva [povezana] poduzeća u njihovim trgovačkim ili financijskim odnosima odstupaju od onih koji bi bili dogovoreni među nezavisnim poduzećima, tada se bilo koja dobit koju bi, da nema navedenih uvjeta, jedno od poduzeća ostvarilo, no zbog navedenih uvjeta nije je ostvarilo, može uračunati u dobit tog poduzeća i sukladno tome oporezivati.”

(65) Odbor OECD-a za fiskalne poslove donio je 27. lipnja 1995. smjernice o transfernim cijenama (dalje u tekstu: „Smjernice OECD-a o TC iz 1995.” (38)) koje su bile predmet Preporuke Vijeća OECD-a (39). Najnovija verzija Smjernica OECD-a o TC donesena je u lipnju 2010. (dalje u tekstu „Smjernice OECD-a o TC iz 2010.”) (40).

(66) Budući da su neobvezujuće prirode, porezne uprave država članica OECD-a samo se potiče da slijede Smjernice. Međutim, Smjernice OECD-a o TC općenito imaju ključnu ulogu i jasan utjecaj na porezne prakse članica, pa čak i država koje nisu članice OECD-a. Štoviše, u brojnim državama članicama OECD-a ovim Smjernicama je dana snaga zakona ili služe kao referenca u svrhu tumačenja nacionalnog poreznog zakona. U mjeri u kojoj Komisija citira Smjernice OECD-a o TC u ovoj Odluci, Komisija to čini zato jer su navedene smjernice postojeći priručnik za područje transfernih cijena koji je rezultat stručnih rasprava u kontekstu OECD-a te nude razradu tehnika kojima je cilj rješavanje zajedničkih izazova u primjeni načela transakcije po tržišnim uvjetima na konkretne situacije. Smjernicama OECD-a o TC stoga se pružaju korisne smjernice poreznim upravama i multinacionalnim poduzećima u pogledu primjene načela transakcije po tržišnim uvjetima. Također odražavaju međunarodni koncenzus po pitanju transfernih cijena.

2.3.1. Metode određivanja transferne cijene

(67) U obje verzije Smjernica OECD-a o TC, iz 1995. i 2010., opisuje se pet metoda kojima se može procijeniti cijena po tržišnim uvjetima za transakcije i raspodjela dobiti između društava iste korporativne grupacije: i. metoda usporedive nenadzirane cijene (dalje u tekstu: „CUP”); ii. metoda trošak plus; iii. metoda preprodajne cijene; iv. metoda TNMM i v. metoda transakcijske podjele dobiti. U obje verzije Smjernica također se pravi razlika između tradicionalnih transakcijskih metoda (prve tri metode) i metoda transakcijske dobiti (zadnje dvije metode). U obje se verzije Smjernica nadalje objašnjava da multinacionalne korporacije zadržavaju slobodu da za određivanje transfernih cijena primjenjuju metode koje nisu opisane u Smjernicama, uz uvjet da su te cijene u skladu s načelom transakcije po tržišnim uvjetima.

(68) U Smjernicama OECD-a o TC iz 1995. daje se izričita prednost tradicionalnim transakcijskih metodama kao što je metoda CUP, u odnosu na transakcijske metode kao što je metoda TNMM, u svrhu određivanja je li transferna cijena u skladu s načelom transakcije po tržišnim uvjetima. U stavku 3.49. Smjernica OECD-a o TC iz 1995. navodi se sljedeće: „Treba se dati prednost tradicionalnim transakcijskim metodama u odnosu na metode transakcijske dobiti u svrhu određivanja je li transferna cijena u skladu s načelom transakcije po tržišnim uvjetima, to jest postoji li poseban uvjet koji utječe na razinu dobiti među povezanim poduzećima. Praktično iskustvo je do sada pokazalo da je u većini slučajeva moguće primijeniti tradicionalne transakcijske metode.”

(69) U tom pogledu, u stavku 2.3. Smjernica OECD-a o TC iz 2010. navodi se sljedeće: „Slijedom navedenog, uzimajući u obzir kriterije opisane u stavku 2.2., ako se bilo koja tradicionalna transakcijska metoda može primijeniti s jednakom pouzdanošću kao i metoda transakcijske dobiti, tradicionalnoj transakcijskoj metodi daje se prednost u odnosu na metodu transakcijske dobiti.”

(70) Metode CUP i TNMM relevantne su za ovu Odluku te su stoga detaljnije opisane u uvodnim izjavama 71. do 75.

(71) Metodom CUP uspoređuje se cijena naplaćena za prijenos vlasništva ili usluga u nadziranoj transakciji (to jest transakciji između dva poduzeća koja su međusobno povezana) s cijenom naplaćenom za prijenos vlasništva ili usluga u usporedivoj nenadziranoj transakciji (to jest transakciji između poduzeća koja su međusobno nezavisna), a koja je provedena u usporedivim okolnostima.

(72) Metoda TNMM jedna je od „neizravnih metoda” kojima se može procijeniti cijena po tržišnim uvjetima za transakcije i raspodjela dobiti među društvima iste korporativne grupacije. Ovom se metodom procjenjuje koliko bi iznosila dobit po tržišnim uvjetima za čitavu djelatnost, a ne za utvrđene transakcije. Njome se ne pokušava utvrditi cijena prodane robe već se procjenjuje dobit koju bi se očekivalo da nezavisna društva ostvare od određene djelatnosti, kao što je na primjer djelatnost prodaje robe. To se čini na način da se odredi prikladna osnova („pokazatelj razine dobiti”), kao što su troškovi, promet ili fiksno ulaganje, te na tu osnovu primijeni omjer dobiti koji odražava omjer zabilježen u usporedivoj nenadziranoj transakciji.

(73) Budući da se metodom TNMM ne određuju cijena za pojedinačne transakcije, oporeziva dobit subjekta izračunata metodom TNMM ne mora imati izravan utjecaj na oporezivu dobit drugog pravnog subjekta iste korporativne grupacije. Metoda se dakle razlikuje od, primjerice, metode CUP, prema kojoj se transfernom cijenom određuje cijena određene robe ili usluge koja se zatim bilježi u oporezivu dobit u istom iznosu za društvo koje je dio grupacije koje kupuje i društvo koje je dio grupacije koje prodaje određenu robu ili uslugu.

(74) Upotreba metode TNMM često se vezuje uz stavak 3.18. Smjernica OECD-a o TC iz 2010. prema kojem bi „analizirana strana”, to jest strana u transakciji za koju se analizira financijski pokazatelj (dodatak na troškove, bruto marža ili pokazatelj neto dobiti), trebala u načelu biti društvo s manje složenom funkcijom. Detaljnije rečeno, u stavku 3.18. Smjernica OECD-a o TC iz 2010. daje se sljedeća preporuka: „Kada se primjenjuje metoda trošak plus, metoda preprodajne cijene ili metoda transakcijske neto marže kao što je opisano u poglavlju II., potrebno je odabrati stranu koja sudjeluje u transakciji za koju se analizira financijski pokazatelj (dodatak na troškove, bruto marža, indikator neto dobiti). Odabir analizirane strane trebao bi biti u skladu s funkcijskom analizom transakcije. Općenito je pravilo da je analizirana strana ona na koju se metoda određivanja transferne cijene može primijeniti na najpouzdaniji način i za koju se mogu pronaći najpouzdanija usporediva društva, to jest, to će najčešće biti strana čija je funkcijska analiza manje složena” (41).

(75) Porezni savjetnici često tumače taj stavak Smjernica OECD-a o TC iz 2010. u slučajevima transakcija između dva povezana društva na način da se njime dozvoljava procjena profitabilnosti po tržišnim uvjetima za samo jedno društvo, to jest za ono manje složeno, dok se bilo koje druga dobit navedena u izvješćima pripisuje drugom društvu, koje se smatra složenijim. To se radi bez obzira na to zarađuje li društvo koje se smatra složenijim naknadu po tržišnim uvjetima kao rezultat transakcije između tog i manje složenog društva te bez obzira na činjenicu da Smjernicama OECD-a o TC iz 2010. nije ukinut zahtjev prema kojem se cijena u transakcijama koje proizlaze iz navedenog treba odrediti po tržišnim uvjetima ako se oslanja na stavak 3.18. Smjernica OECD-a o TC iz 2010.

2.3.2. Raspon po tržišnim uvjetima

(76) Prema smjernicama OECD-a o TC, kao prihvatljiv rezultat po tržišnim uvjetima navodi se raspon rezultata, a ne jedan određeni rezultat (42). U praksi ono što porezni savjetnici nazivaju „rasponom” je interkvartilni raspon. U nizu podataka kvartili su tri točke prema kojima se brojke u nizu svrstavaju od najmanjih do najvećih u tri skupine jednake veličine, to jest 25 % podataka je u 25. percentilu (koji se još naziva i donji kvartil), 50 % podataka je ispod ili jednako drugom kvartilu koji predstavlja srednju vrijednost niza, a 75 % podataka je ispod ili jednako 75. percentilu (koji se još naziva i gornjim kvartilom). Navedeni interkvartilni raspon spominje se u stavku 3.57. Smjernica OECD-a o TC iz 2010. za situacije u kojima se problemi usporedivosti ne mogu u potpunosti riješiti. Prema Smjernicama OECD-a o TC iz 2010. u takvim slučajevima, ako raspon sadrži značajan broj opažanja, statistički alati kojima se u obzir uzima središnja tendencija sužavanja raspona (npr. interkvartilnog raspona ili drugih percentila) mogli bi pomoći u poboljšavanju pouzdanosti analize. U praksi porezni savjetnici često smatraju da je bilo koji rezultat unutar interkvartilnog raspona prihvatljiv i jednako točan.

(77) Nadalje, kad se vrše prilagodbe cijena poreznog obveznika koji je izvan ispravnog raspona, porezna uprava bi se u slučaju postojanja problema usporedivosti prema stavku 3.62. Smjernica OECD-a o TC iz 2010. (43) trebala osloniti na mjere središnje tendencije (na primjer, srednju vrijednost, srednje ili ponderirane prosjeke itd.) u svrhu određivanja prikladne točke u rasponu.

2.4. Opis najvažnijih računovodstvenih i financijskih pojmova korištenih u analizi transferne cijene

(78) Analiza transferne cijene u izvješću o transfernoj cijeni koja je sastavni dio zahtjeva za SMBV STC-om sadrži niz računovodstvenih pojmova i financijskih pokazatelja dobiti. U nastavku slijede kratak pregled i objašnjenje financijskih pokazatelja i računovodstvenih pojmova koji se često upotrebljavaju u procjenama transfernih cijena, a koji su relevantni za ovaj slučaj.

2.4.1. Najvažniji računovodstveni termini u vezi s dobiti i gubitkom (nefinancijsko društvo)

(79) U tipičnom računu dobiti i gubitka prvo se navodi prihod koji društvo ostvaruje od svojih uobičajenih poslovnih djelatnosti, uglavnom od prodaje robe i usluga kupcima. Ova računovodstvena stavka naziva se „prihodi od prodaje”, „promet” ili „prihodi”.

(80) Trošak prodane robe (dalje u tekstu: „COGS”; engl. Cost of Goods Sold) uglavnom predstavlja vrijednost materijala korištenih za proizvodnju robe (sirovine) ili kupovnu cijenu robe koja se preprodaje ako društvo ne prerađuje prodanu robu. Za izračun bruto dobiti vrijednost COGS-a oduzima se od prihoda od prodaje.

(81) Operativni izdaci u načelu pokrivaju izdatke za plaće (44), izdatke za opskrbu energijom te druge administrativne izdatke i izdatke za prodaju. U slučaju SMBV-a, tantijema koja se isplaćuje društvu Alki LP klasificirana je kao operativni izdatak, no nije uvrštena među operativne izdatke korištene za izračun oporezivog prihoda prema SMBV STC-u (45).

(82) U tablici 1. naveden je pojednostavljen pregled računa dobiti i gubitka (46). Tablica 1. Pojednostavljeni račun dobiti i gubitka Prihodi od prodaje (ili promet ili prihodi) — Trošak prodane robe (COGS) Bruto dobit — operativni izdaci (OpEx) Operativna dobit (EBITDA) — kamate i otpis Oporezivi prihod (EBT) — Porez Neto dobit

2.4.2. Profitne marže

(83) Učinak i profitabilnost često se mjere upotrebom omjera koji se nazivaju „marže” ili „dodaci”. Marže se također upotrebljavaju u usporedbama sa sličnim društvima pri određivanju transferne cijene.

(84) Neke vrste marži definirane su konvencionalno. Takav primjer su bruto marže koje se u načelu definiraju kao bruto dobit podijeljena s prihodom od prodaje te neto marže koje se u načelu definiraju kao neto dobit podijeljena s prihodom od prodaje. Za neto profitne marže koje se upotrebljavaju u analizi određivanja transferne cijene često će se kao polazište (nazivnik razlomka) uzeti oporezivi prihod umjesto neto dobiti, posebno pri upotrebi metode TNMM koja služi za procjenu oporezivog prihoda analizirane strane.

2.5. Opis nizozemskih pravila za određivanje cijena po tržišnim uvjetima

2.5.1. Članak 8b. zakona o porezu na dobit iz 1969.

(85) SMBV STC sklopljen je na temelju članka 8b. stavka 1. Nizozemskog zakona o porezu na dobit 1969. (niz. Wet op de Vennootschapsbelasting 1969) (dalje u tekstu: „ZPD”).

(86) Člankom 8b. stavkom 1. ZPD-a koji je dodan tekstu ZPD-a 2002. utvrđuje se načelo transakcije po tržišnim uvjetima u nizozemskom nacionalnom poreznom zakonu kako slijedi: „Ako subjekt sudjeluje, bilo izravno ili neizravno, u upravljanju, kontroli ili kapitalu drugog poslovnog subjekta te su između ovih subjekata određeni ili nametnuti uvjeti za međusobne trgovačke i financijske odnose (transferne cijene) koji se razlikuju od uvjeta koji bi se odredili između nezavisnih strana, dobit navedenih subjekata odredit će se kao da su određeni zadnje spomenuti uvjeti.”

2.5.2. Odluka Nizozemske o određivanju transferne cijene iz 2001.

(87) Smjernice o tome kako nizozemska porezna uprava tumači načelo transakcije po tržišnim uvjetima iz članka 8b. stavka 1. ZPD-a dane su u Nizozemskoj odluci o određivanju transferne cijene od 30. ožujka 2001. (dalje u tekstu „Odluka Nizozemske”) (47). U preambuli Odluke Nizozemske navodi se sljedeće: „[…] Politika Nizozemske o načelu transakcije po tržišnim uvjetima u području međunarodnog poreznog zakona jest da ovo načelo čini sastavni dio nizozemskog sustava poreznog zakona što je rezultat njegovog dodavanja u široku definiciju ostvarene dobiti u odjeljku 3.8. Zakona o porezu na dobit iz 2001.” (48). To u načelu znači da se Smjernice OECD-a primjenjuju izravno na Nizozemsku prema odjeljku 3.8. Zakona o porezu na dobit iz 2001. Postoji niz područja u kojima se Smjernicama OECD-a omogućava državama članicama prostor za pojedinačna tumačenja. U brojnim drugim područjima se kroz praktično iskustvo utvrdilo da je Smjernica OECD-a potrebno pojasniti. Ovom se Odlukom objašnjava stav Nizozemske u pogledu ovih točaka te se pokušava ukloniti nedoumice u što većoj mogućoj mjeri.

(88) U pogledu upotrebe raspona, poglavljem 1.2. Odluke Nizozemske utvrđuje se sljedeće: „U određenim slučajevima bit će moguće primijeniti načelo transakcije po tržišnim uvjetima i dobiti samo jednu brojku koja je najpouzdanija za odrediti jesu li transferne cijene u skladu s načelom transakcije po tržišnim uvjetima. Međutim, budući da određivanje transferne cijene nije egzaktna znanost, metodom određivanja transferne cijene često će se dobiti raspon brojki od kojih su sve jednako pouzdane.”

(89) U pogledu metoda određivanja transferne cijene, u poglavlju 2. Odluke Nizozemske navodi se sljedeće: „U poglavlju II. Smjernica OECD-a razmatraju se tri tradicionalne transakcijske metode prvi put spomenute u stavcima 1.68. do 1.70. (to jest metoda usporedive nenadzirane cijene, metoda preprodajne cijene i metoda trošak plus), dok se u poglavlju III. analiziraju metode koje se nazivaju metodama transakcijske dobiti (to jest metoda podjele dobiti i metoda transakcijske neto marže ili TNMM). Ovisno o okolnostima, potrebno je odabrati jednu od ovih pet prihvaćenih metoda. Metode se mogu međusobno nadopunjavati. Smjernice OECD-a temelje se na određenoj hijerarhiji metoda prema kojoj se prednost daje tradicionalnim transakcijskim metodama. S jedne strane, metode transakcijske dobiti smatraju se, manje-više, metodama koje se primjenjuju kad nema drugog izbora. S druge strane, u Smjernicama OECD-a navodi se da porezna tijela trebaju započeti reviziju transferne cijene iz perspektive metode koju je odabrao porezni obveznik (vidjeti stavak 4.9. Smjernica OECD-a). U skladu sa stavkom 4.9. Smjernica OECD-a, nizozemska porezna uprava trebala bi započeti svaku reviziju transferne cijene iz perspektive metode koju je primijenio porezni obveznik u trenutku transakcije. Navedeno je u skladu sa stavkom 1.68. Smjernica OECD-a. Time se implicira da porezni obveznik u načelu može samostalno odabrati metodu određivanja transferne cijene, uz uvjet da se primijenjenom metodom za odgovarajuću transakciju dobije rezultat koji je u skladu s načelom transakcije po tržišnim uvjetima. Međutim, u nekim će se situacijama određenim metodama dobiti bolji rezultati nego drugim metodama. Premda se od poreznih obveznika očekuje da temelje svoj odabir metode određivanja transferne cijene na pouzdanosti metode u određenoj situaciji, od poreznih obveznika se nikako ne očekuje da odvažu prednosti i nedostatke svih različitih metoda te da zatim objasne zašto se metodom koju su na kraju primijenili dobivaju najbolji rezultati u postojećim uvjetima (to jest pravilo najbolje metode). U nekim situacijama je kombiniranje metoda najbolje rješenje. Istodobno, porezni obveznici nisu obvezni primjenjivati više od jedne metode. Jedina obveza poreznog obveznika je objasniti zašto je odlučeno primijeniti baš tu primijenjenu metodu.”

(90) Metoda CUP opisana je u poglavlju 2.1. Odluke Nizozemske. U pogledu davanja prednosti ovoj metodi u Odluci Nizozemske se navodi sljedeće: „[…] Ako je usporediva cijena dostupna, metoda usporedive nenadzirane cijene (opće poznata kao metoda CUP) bit će u načelu najizravnija i najpouzdanija metoda za određivanje transferne cijene te stoga ovoj metodi treba dati prednost u odnosu na druge metode.”

2.6. Dodatne informacije primljene od društva Starbucks i Nizozemske nakon pokretanja službenog istražnog postupka

(91) Nizozemska i društvo Starbucks dostavili su dodatne informacije i podatke u vezi s SMBV-om, društvom Alki LP, Starbucks Trgovinama i SCTC-om.

2.6.1. Informacije o djelatnostima i rizicima SMBV-a

(92) U izvješću o transfernoj cijeni SMBV je predstavljen kao niskorizični proizvođač. Komisija je zatražila informacije kako bi provjerila je li glavna djelatnost SMBV-a uistinu niskorizična proizvodnja, u ovom slučaju prženje kave. Komisija je također zatražila informacije o strukturi SMBV-ovih troškova kako bi provjerila može li temeljnim djelatnostima kojima se stvaraju ti troškovi potvrditi da su aktivnosti koje SMBV obavlja uistinu rutinske provedbene aktivnosti bez ikakvog stupnja složenosti, što bi bilo u skladu s pretpostavkama iz izvješća o transfernoj cijeni. Informacije o stupnju poslovnog rizika koji SMBV preuzima sadržane su u drugim odjeljcima u kojima su opisani ugovori.

(93) Kako bi se analiziralo na kojim proizvodima SMBV ostvaruje najviše prihoda od prodaje te potvrdilo je li prženje kave uistinu glavna gospodarska djelatnost SMBV-a, Komisija je zatražila analizu SMBV-ovih prihoda od prodaje prema proizvodima. Društvo Starbucks dostavilo je informacije o iznosima zaprimljenima od Trgovina za zrna kave (istaknuto u tablici 2.) te zasebno iznose bilo kojih drugih plaćanja Trgovina za druge djelatnosti kao što su prodaja šalica, kako je prikazano u tablici 2. Tablica 2. Prihodi SMBV-a prema kategoriji prodanih proizvoda Opis FG07 FG08 FG09 FG10 FG11 FG12 FG13 FG14 PRI. FINO PECIVO, PEKARSKI PROIZVOD — — [700–800 tisuća] [1–10 milijuna] [1–10 milijuna] [20–30 milijuna] [20–30 milijuna] [20–30 milijuna] PRI. PRIPREMLJENA HRANA — — — — [1–10 milijuna] [10–20 milijuna] [10–20 milijuna] [20–30 milijuna] PRI. SPREMNO ZA KONZUMACIJU [1–10 milijuna] [1–10 milijuna] [1–10 milijuna] [1–10 milijuna] [1–10 milijuna] [1–10 milijuna] [10–20 milijuna] [10–20 milijuna] PRI. PAKIRANA HRANA [10–20 milijuna] [10–20 milijuna] [1–10 milijuna] [1–10 milijuna] [1–10 milijuna] [20–30 milijuna] [20–30 milijuna] [20–30 milijuna] PRI. PAKIRANA KAVA [20–30 milijuna] [20–30 milijuna] [20–30 milijuna] [20–30 milijuna] [40–50 milijuna] [50–60 milijuna] [50–60 milijuna] [60–70 milijuna] PRI. JEDNOKRATNE DOZE-KAVA — — — — — [1–10 milijuna] — ([1–10 tisuća]) PRI. JEDNOKRATNE DOZE-VERISMO — — — — — [1–10 milijuna] [10–20 milijuna] [10–20 milijuna] PRI. INSTANT KAVA — — [200–300 tisuća] [1–10 milijuna] [1–10 milijuna] [1–10 milijuna] [10–20 milijuna] [10–20 milijuna] PRI. PAKIRANI ČAJ [1–10 milijuna] [1–10 milijuna] [1–10 milijuna] [1–10 milijuna] [1–10 milijuna] [1–10 milijuna] [1–10 milijuna] [1–10 milijuna] PRI. PRIBOR ZA POSLUŽIVANJE [1–10 milijuna] [1–10 milijuna] [1–10 milijuna] [1–10 milijuna] [1–10 milijuna] [1–10 milijuna] [10–20 milijuna] [10–20 milijuna] PRI. OPREMA ZA KUHANJE [900 tisuća–1 milijun] [1–10 milijuna] [700–800 tisuća] [500–600 tisuća] [600–700 tisuća] [700–800 tisuća] [800–900 tisuća] [600–700 tisuća] PRI. OPREMA ZA KUHANJE-VERISMO — — — — — [20–30 tisuća] [1–10 milijuna] [800–900 tisuća] PRI. MATERIJALNA SREDSTVA ([1–10 tisuća]) [300–400 tisuća] [200–300 tisuća] [80–90 tisuća] [100–200 tisuća] [100–200 tisuća] [1–10 tisuća] — PRI. DAROVNI PAKETI [100–200 tisuća] [100–200 tisuća] [50–60 tisuća] [1–10 tisuća] — — — — PRI. IGRE I IGRAČKE — — [200–300 tisuća] [300–400 tisuća] [100–200 tisuća] [100–200 tisuća] [100–200 tisuća] [30–40 tisuća] PRI. RAZNA ROBA — — ([100–200]) [400–500] [1–10 tisuća] [30–40 tisuća] [500–600 tisuća] [500–600 tisuća] PRI. SIROVINE — — [100–200 tisuća] [1–10 milijuna] [100–200 tisuća] [200–300 tisuća] [1–10 tisuća] [30–40 tisuća] PRI. PAPIRNATA PAKIRANJA [10–20 milijuna] [10–20 milijuna] [10–20 milijuna] [10–20 milijuna] [20–30 milijuna] [20–30 milijuna] [20–30 milijuna] [20–30 milijuna] PRI. MIKS MIJEŠANIH NAPITAKA [40–50 milijuna] [40–50 milijuna] [50–60 milijuna] [50–60 milijuna] [40–50 milijuna] [50–60 milijuna] [50–60 milijuna] [60–70 milijuna] PRI. OSNOVA ZA FRAPE KAVU — — — — [20–30 milijuna] [30–40 milijuna] [20–30 milijuna] [20–30 milijuna] PRI. EKSTRAKT — — — — [1–10 milijuna] [10–20 milijuna] [10–20 milijuna] [10–20 milijuna] PRI. OPREMA [1–10 milijuna] [1–10 milijuna] [1–10 milijuna] [1–10 milijuna] [1–10 milijuna] [1–10 milijuna] [10–20 milijuna] [20–30 milijuna] PRI. ŠPEDICIJA [40–50 tisuća] [30–40 tisuća] [70–80 tisuća] [300–400 tisuća] [300–400 tisuća] [200–300 tisuća] [1–10 milijuna] [1–10 milijuna] PRI. TANTIJEME — — — — — — — — PRI. NAKNADA ZA USLUGU UPRAVLJANJA [1–10 milijuna] [1–10 milijuna] [1–10 milijuna] [800–900 tisuća] [900 tisuća–1 milijun] [600–700 tisuća] — — PRI. DRUGI PRIHODI [1–10 milijuna] [1–10 milijuna] [1–10 milijuna] [1–10 milijuna] [1–10 milijuna] [1–10 milijuna] [1–10 milijuna] [1–10 milijuna] PRODAJA POPUST ([100–200 tisuća]) [80–90 tisuća] ([1–10 tisuća]) ([200–300 tisuća]) ([500–600 tisuća]) ([600–700 tisuća]) ([1–10 milijuna]) ([100–200 tisuća]) TRGOVINSKI POPUSTI-DIREKTNO ZA TRŽIŠTE — — — — — ([30–40 tisuća]) ([10–20 tisuća]) ([1–10 milijuna]) KUPONI ZA POPUSTE DIREKTNO ZA TRŽIŠTE — — — — — — — ([20–30 tisuća]) TROŠKOVI POZICIONIRANJA ROBE DIREKTNO ZA TRŽIŠTE — — — — — — ([20–30 tisuća]) ([200–300 tisuća]) POVRATI I NAKNADE ZA NEKURENTNU ROBU — — — — — — — ([20–30 tisuća]) POVRATI I NAKNADE ZA PRODAJU — — — — — ([1–10 tisuća]) ([10–20 tisuća]) ([90–100 tisuća]) Zaokruživanje 0 (0) (0) 0 (0) 0 (0) (0) Prihodi prema zakonskim izvješćima [100–200 milijuna] [100–200 milijuna] [100–200 milijuna] [100–200 milijuna] [100–200 milijuna] [200–300 milijuna] [300–400 milijuna] [300–400 milijuna]

(94) Društvo Starbucks navelo je da su prihodi pod opisom „PRI. PAKIRANA KAVA” u tablici 2. u vezi s SMBV-ovom funkcijom prženja i pakiranja. Prema društvu Starbucks, ostatak prihoda odnosi se na SMBV-ovu funkciju administrativne i logističke podrške. Mali dio kave pržene u Nizozemskoj dalje obrađuju nepovezani proizvođači. Riječ je o: „PRI. JEDNOKRATNE DOZE-KAVA”, „PRI. JEDNOKRATNE DOZE-VERISMO”, „PRI. INSTANT KAVA”, „PRI. OSNOVA ZA FRAPE KAVU” i „PRI. EKSTRAKT”. Te prihode trebalo bi također klasificirati kao prihode od administrativne i logističke podrške jer temeljni prihodi za koje se Investitorima izdaje račun predstavljaju vrijednost koju su stvorile treće strane, a ne SMBV. U svakom slučaju, prema društvu Starbucks ti prihodi čine samo mali dio ukupnih količina prženja SMBV-a.

(95) U pogledu cijena proizvoda, društvo Starbucks dostavilo je primjere […] cjenika za različita tromjesečja 2013. i 2014. koji sadrže cijene za proizvode od kave i proizvode koji nisu od kave koje društvo Starbucks prodaje. Kako navodi društvo Starbucks, […].

(96) U pogledu cijena proizvoda od kave, cijene se računaju na temelju formula koje se odnose na troškove te se razlikuju od proizvoda do proizvoda. Društvo Starbucks je kao primjer dostavilo formulu za izračun troška za stavku „[program certifikacije proizvod od kave e]”, što je najveća stavka koju SMBV prodaje. Cijene kave koje je SMBV naplaćivao Trgovinama izračunavaju se na temelju troškove koje SCTC plaća za zrna zelene kave kojima se dodaje trošak […] nabave kave i kave […]. Ovom se iznosu dodaju „[…]” troškovi za […], kao i […], što zajedno čini cijenu pržene kave. Naposljetku, trećoj strani plaća se naknada za licenciju u vezi s oznakom [program certifikacije] (49).

(97) U pogledu cijena proizvoda koji nisu od kave koje SMBV prodaje Trgovinama, društvo Starbucks navelo je da se cijene proizvoda koji nisu od kave, a koje SMBV isporučuje Trgovinama, određuju dodavanjem takozvane [marže za povrat troškova] kupovnoj cijeni proizvoda koji nisu od kave. SMBV naplaćuje navedenu [maržu za povrat troškova] kako bi vratio […] izdatke. Međutim, ne samo da pokriva […] izdatke SMBV-a, nego i sve relevantne […] troškove […]. Zapravo, budući da se konačne cijene za proizvode koji nisu od kave koje SMBV naplaćuje Trgovinama izračunavaju primjenom [marže za povrat troškova] na troškove proizvoda, dobit koju SMBV bilježi od proizvoda koji nisu od kave odgovara navedenoj [marži za povrat troškova].

(98) Najvažnija stavka izdataka SMBV-a su izdaci za plaće koji su činili [1–10 milijuna] EUR 2014. od ukupnih operativnih izdataka koji su iznosili 16 124 000 EUR te iste godine. Druge velike stavke operativnih izdataka SMBV-a 2014. bili su izdaci u vezi s plaćama, porezom na plaće, najmom nekretnina, isplatama za najam, amortizacijom opreme i amortizacijom nematerijalne imovine. Premda SMBV nije prije 2013. imao izdatke za amortizaciju nematerijalne imovine, to je bila jedna od najvećih stavki operativnih izdataka 2014. u iznosu od 628 000 EUR, čime je te godine predstavljala veći izdatak nego popravci i održavanje opreme, opskrba električnom energijom, loš dug, uredski i računalni pribor i drugo (primjerice izdaci za softverske licencije koji se bilježe kao zasebna stavka). Čini se da se izdatak za amortizaciju nematerijalne imovine odnosi na pravo IV-a prvi put zabilježeno u financijskim izvješćima 2012., koje je navodno kupljeno za više od 4 milijuna EUR. Osim toga, 2014. je velika stavka operativnih izdataka bila „istraživanje tržišta”, koja je te godine iznosila [100–200 tisuća] EUR.

2.6.2. Isplata tantijema

(99) Oporeziva dobit SMBV-a u Nizozemskoj koja se određuje na temelju SMBV STC-a u odnosu na operativni trošak društva, umanjena je za tantijeme isplaćene društvu Alki LP. Komisija je od Nizozemske i društva Starbucks zatražila dodatne informacije o iznosu isplata tantijema i točnom izračunu porezne osnovice.

(100) U tablici 3. prikazan je SMBV-ov račun dobiti i gubitka iz financijskih izvješća društva. Tablica 3. SMBV-om račun dobiti i gubitka 2001.–2014. (EUR) 2001./2002. 2002./2003. 2003./2004. 2004./2005. 2005./2006. 2006./2007. 2007./2008. 2008./2009. 2009./2010. 2010./2011. 2011./2012. 2012./2013. 2013./2014. Prihodi od prodaje 14 067 934 51 700 060 63 950 312 83 240 391 108 855 325 118 663 171 128 784 681 135 677 607 142 627 243 184 159 097 286 217 379 327 632 453 350 538 852 Izravni troškovi prodaje (15 398 686 ) (41 799 345 ) (50 148 768 ) (68 349 376 ) (85 467 406 ) (98 615 765 ) (108 107 101 ) (115 352 332 ) (120 020 824 ) (153 275 834 ) (252 500 829 ) (286 969 488 ) (305 831 016 ) od toga zelena zrna (*2) [0 – 10 milijuna] [10 – 20 milijuna] [10 – 20 milijuna] [10 – 20 milijuna] [10 – 20 milijuna] [20 – 30 milijuna] [20 – 30 milijuna] [20 – 30 milijuna] [30 – 40 milijuna] [40 – 50 milijuna] [60 – 70 milijuna] [60 – 70 milijuna] [60 – 70 milijuna] Bruto marža (1 330 752 ) 9 900 715 13 801 544 14 891 015 23 387 919 20 047 406 20 677 580 20 325 275 22 606 419 30 883 263 33 716 550 40 662 965 44 707 836 Opći i administrativni izdaci (3 150 256 ) (8 474 279 ) (8 997 548 ) (5 086 145 ) (7 303 608 ) (10 158 687 ) (15 221 123 ) (16 742 108 ) (16 835 153 ) (14 303 059 ) (17 469 758 ) (16 626 967 ) (16 124 052 ) Razmjena deviza 219 905 33 743 5 102 24 784 (388 855 ) (166 915 ) (467 072 ) 1 849 067 (2 266 492 ) (2 089 448 ) (8 162 650 ) 709 539 (2 272 582 ) Drugi izdaci (vidjeti bilješku) 4 744 084 526 555 (2 165 152 ) (6 336 360 ) (11 594 191 ) (4 699 336 ) (1 698 150 ) (2 470 449 ) (1 079 817 ) (12 352 838 ) (5 786 211 ) (22 812 962 ) (24 285 088 ) EBIT 482 981 1 986 734 2 643 946 3 493 294 4 101 265 5 022 468 3 291 235 2 961 785 2 424 957 2 137 918 2 297 931 1 932 575 2 026 114 Kamatni prihodi 17 328 34 576 27 668 51 766 167 195 248 997 304 939 86 995 45 402 30 073 18 763 14 200 76 209 Kamatni izdaci 0 (803 856 ) (1 263 915 ) (1 272 114 ) (817 041 ) (2 356 989 ) (2 097 056 ) (1 345 779 ) (817 041 ) (737 371 ) (735 233 ) (411 315 ) (434 454 ) Rezultat prije oporezivanja 500 309 1 217 454 1 407 699 2 272 946 2 763 349 2 914 476 1 499 118 1 703 001 1 653 318 1 430 620 1 581 461 1 535 460 1 667 869 Porez na dobit (171 805 ) (418 774 ) (484 408 ) (733 370 ) (783 194 ) (844 309 ) (383 909 ) (427 159 ) (428 611 ) (337 599 ) (395 365 ) (391 220 ) (575 812 ) Neto rezultat za godinu 328 504 798 680 923 291 1 539 576 1 980 155 2 070 167 1 115 209 1 275 842 1 224 707 1 093 021 1 186 096 1 144 240 1 092 057

(101) U bilješkama u financijskim izvješćima stavka „Ostali izdaci” u tablici 3. definira se kako slijedi: „Ostali izdaci odnose se na ugovor o tantijemama sklopljen s povezanim društvom [CV 1] koji je pripisan društvu Alki LP 13. prosinca 2006. te koji se temelji na poreznom mišljenju nizozemskih poreznih tijela.” STC na koji se ova bilješka odnosi je SMBV STC što stoga ukazuje na to da je SMBV-ov revizor tumačio SMBV STC na način da se njime određuju isplate tantijema SMBV-a društvu Alki LP.

(102) Tantijeme se izračunavaju kao ostatak u računu dobiti i gubitka. Pri izradi računa dobiti i gubitka SMBV-a smatralo se ili se polazilo od pretpostavke da su sve ulazne brojke osim tantijema cijene u skladu s načelom transakcije po tržišnim uvjetima. Na temelju cijena dogovorenih SMBV STC-om, oporeziva dobit (stavka „Rezultat prije oporezivanja” na Slika 2) izračunava se na oko [9–12] % SMBV-ovih operativnih izdataka (stavka „Opći i administrativni izdaci” na Slika 2). Međutim, budući da stavka „Prihodi od prodaje” na Slika 2 umanjena za sve računovodstvene troškove prije isplate tantijema (50) nije u skladu sa spomenutom oporezivom dobiti na temelju SMBV STC-a, višak dobiti iznad tog dodatka od [9–12] % SMBV isplaćuje se društvu Alki LP u obliku tantijema koje se odbijaju od poreza za IV u vezi s prženjem kave (stavka „Ostali izdaci” na Slika 2). Na temelju izvješća SMBV-a, isplata tantijema vrši se dakle prema odredbama SMBV STC-a koji je izdala nizozemska porezna uprava. Slika 2.

(103) Budući da porezna osnovica u izvješćima SMBV-a za razdoblje primjene SMBV STC-a iznosi približno, no ne točno [9–12] % „Općih i administrativnih izdataka” za svaku godinu, Komisija je zatražila od društva Starbucks da dostavi stvarne troškove korištene za izračun porezne osnovice za svaku godinu. Društvo Starbucks dostavilo je informacije o iznosu operativnih izdataka korištenih za izračun oporezivog prihoda za svaku godinu na temelju SMBV STC-a te također za prethodna računovodstvena razdoblja (od 2001.) tijekom kojih je na snazi bio prethodni STC. Za svako razdoblje primjene SMBV STC-a troškovi koji su uzeti u obzir za izračun porezne osnovice su niži, no blizu iznosima koji su navedeni u izvješću kao „Opći i administrativni izdaci”. Primjerice, za razdoblje 2012./2013. ti troškovi iznosili su 15 694 137 EUR, a za razdoblje 2007./2008. 15 055 253 EUR. U razdobljima koja su prethodila primjeni SMBV STC-a troškovi koji su uzimani u obzir za izračun porezne osnovice mnogo su viši, jer bi, kako navodi društvo Starbucks, trebali također obuhvaćati troškove koje je naplatilo [nepovezano proizvodno društvo 1]. Primjerice, za razdoblje 2006./2007. troškovi korišteni za izračun porezne osnovice iznosili su [30–40 milijuna] EUR. To objašnjava zašto se obveza plaćanja poreza na dobit smanjila za više od pola kad je SMBV STC stupio na snagu (51), to jest s 844 309 EUR 2006./2007. na 383 909 EUR 2007./2008., kako je prikazano u tablici 3.

2.6.3. Informacije o društvu Alki LP

(104) Nizozemska je kao odgovor na pitanja iz Odluke o pokretanju postupka dostavila opis prava u vezi s licencijama u vlasništvu društva Alki LP za korištenje i podlicenciranje prava IV-a za koje SMBV plaća tantijeme društvu Alki LP. U vezi s navedenim, Nizozemska je objasnila da prava IV-a obuhvaćaju tri kategorije: i. prava u vezi sa žigovima (52); ii. prava u vezi sa sustavom Starbucks (53); i iii. prava u vezi s kavom (54). Nizozemska je nadalje objasnila da znanje i informacije u vezi s kavom obuhvaćaju upotrebu i primjenu povjerljivih informacija, tehnologije i specifičnog znanja u vezi s receptima za miješanje zrna zelene kave, postupkom prženja zrna zelene kave i proizvodnjom drugih proizvoda dobivenih od kave (55).

(105) Nizozemska je nadalje objasnila da u skladu s Ugovorom o prženju koji je detaljnije opisan u uvodnoj izjavi 142., Alki LP djeluje kao naručitelj koje snosi sve rizike i obavlja sve povezane djelatnosti (56). Prema Nizozemskoj tantijeme stoga ne predstavljaju samo naknadu za prava IV-a, nego i za ulogu društva Alki LP kao naručitelja.

(106) Društvo Starbucks je u pogledu društva Alki LP navelo da ono nema zaposlenike na platnoj listi koji bi obavljali poslove u skladu s njegovom ulogom naručitelja prema Ugovoru o prženju te da ni njegovi partneri nemaju zaposlenike na platnoj listi koji bi obavljali poslove u skladu s tom ulogom. Prema društvu Starbucks, društvo Alki LP obavlja ovu ulogu kroz vodstvo, stručnost i potrebne funkcije koje pružaju pravni subjekti društva Starbucks u SAD-u u skladu s [Ugovorom o podjeli troškova] (dalje u tekstu: „UPT”) (57). Prema društvu Starbucks te kako je dokazano ugovorom o osnivanju komanditnog društva Alki LP, društva SCI UK I, Inc. (58) i Starbucks Coffee International, Inc (59).partneri su društva Alki LP.

(107) Društvo Starbucks pojasnilo je da je društvo Alki LP dodano u strukturu grupacije u prosincu 2006. u sklopu proširenja UPT-a kako bi se pokrila cijela regija EMEA dodavanjem tržišta UK-a. Dodavanjem društva Alki LP u strukturu, društvo Starbucks izbjeglo je izravnu integraciju prihoda od tantijema koje društvo Alki LP prima u prihode partnera društva Alki LP prema poreznom zakonu SAD-a.

2.6.4. Isplate društva Alki LP korporaciji Starbucks Corporation prema Ugovoru o podjeli troškova

(108) Budući da ni društvo Alki LP ni njegovi partneri nemaju zaposlenika (60) te da društvo Starbucks tvrdi da je društvo Alki LP u stanju obavljati svoju ulogu naručitelja preko UPT-a, Komisija je zatražila informacije o isplatama prema UPT-u i uslugama na koje se te isplate odnose, kao i načinu na koji društvo Alki LP financira te isplate. Društvo Starbucks je dostavilo sljedeći pregled isplata društva Alki LP društvu Starbucks US podijeljen na različite vrste isplata.

(109) Prema UPT-u, društvo Alki LP vrši isplate tantijema društvu Starbucks US za tri kategorije IV-a za koje društvo Starbucks US daje licencije društvu Alki LP. Te isplate tantijema obuhvaćaju i. tantijeme za ulaz u ugovor dodijeljene za prava na robnu marku/žig; ii. tantijeme za ulaz u ugovor dodijeljene za prava poslovnog formata; i iii. trajne tantijeme dodijeljene za znanje u vezi s kavom.

(110) Iznos isplate tantijema izračunava se na temelju formule čije je polazište iznos rezidualne dobiti. Iznos rezidualne dobiti je zbroj tantijema koje su SMBV i društvo Starbucks Coffee BV platili društvu Alki LP (61) i prihoda koje društvo Alki LP prima od korporacije Starbucks Corporation (62). Od tog se iznosa oduzima povrat po tržišnim uvjetima za rutinske funkcije koje društvo Alki LP obavlja (63). […]. U ovom se pogledu razlikuju prava IV-a za robnu marku/žig i poslovni format s jedne strane te znanje u vezi s kavom s druge strane. Ta se razlika objašnjava činjenicom da društvo Alki LP ima stvarno vlasništvo nad nematerijalnom imovinom u vezi s poslovnim formatom i robnom markom/žigom za regiju EMEA, dok društvo Starbucks US ima pravno i stvarno vlasništvo nad pravom na znanje u vezi s kavom.

(111) Stvarno vlasništvo nad nematerijalnom imovinom u vezi s poslovnim formatom i žigom/robnom markom za regiju EMEA preneseno je 2002. s korporacije Starbucks Corporation na društvo [CV 1] i dodijeljeno društvu Alki LP 2006. Društvo [CV 1] i društvo Alki LP su za stvarno vlasništvo isplatili tantijeme za ulaz u ugovor pri čemu su se postoci SAD udjela u trošku koje je društvo Alki LP trebalo platiti društvu Starbucks US nesrazmjerno smanjivali s [65–70] % 2002. na [0,5–1] % 2010. i dalje za žig te s [70–75] % 2002. na [0–0,5] % 2010. i dalje za IV u vezi s poslovnim formatom. S ovim isplatama za ulaz u ugovor smatra se da je društvo Alki LP isplatilo prava stvarnog vlasništva za ove dvije kategorije IV-a za regiju EMEA. U pogledu IV-a za znanje u vezi s kavom društvo Alki LP plaća trajne tantijeme u iznosu od [70–75] % rezidualne dobiti dodijeljene za ovu kategoriju IV-a društvu Starbucks US.

(112) Društvo Starbucks podnijelo je pregled isplata trajnih tantijema i tantijema za ulaz u ugovor društava [CV 1] i Alki LP za razdoblje od 2005. do 2014. U pogledu isplata za ulaz u ugovor, društvo [CV 1] je ukupno platilo [1–10] milijuna EUR kao isplate za ulaz u ugovor za žig i IV u vezi s poslovnim formatom korporaciji Starbucks Corporation (64) (65). Društvo [CV 1] je u prosincu 2006. dodijelilo UPT društvu Alki LP. U razdoblju od 2007. do 2014. društvo Alki LP platilo je [1–10] milijuna EUR za žig i [20–30] milijuna EUR za IV u vezi s poslovnim formatom (66). To znači da je ukupno plaćeno [10–20] milijuna EUR kao isplate za ulaz u ugovor za žig te [20–30] milijuna EUR za IV u vezi s poslovnim formatom. Društvo Alki LP je 2014. prenijelo stvarno vlasništvo nad pravima IV-a društvu Starbucks EMEA Ltd, za što je zabilježilo dobit od [1–1,5] milijardi EUR kao ostali operativni prihod u svoj račun dobiti i gubitka. U pogledu trajnih tantijema, društvo Alki LP plaćalo je u prosjeku [1–10] milijuna EUR godišnje ([70–80] milijuna EUR ukupno) u razdoblju od 2005. do 2014. korporaciji Starbucks Corporation za IV za znanje u vezi s kavom (67).

(113) Osim tantijema za ulaz u ugovor i trajnih tantijema društvo Alki LP plaća naknade za usluge koje pruža korporacija Starbucks Corporation i isplate za podjelu troškova za razvoj određene nematerijalne imovine. (68) U razdoblju od 2008. do 2014. društvo Alki LP plaćalo je u prosjeku [1–10] milijuna EUR godišnje u isplatama za podjelu troškova te [1–10] milijuna EUR godišnje za naknade za usluge.

2.6.5. Informacije o SCTC-u i cijenama zrna zelene kave koje SMBV plaća

(114) Budući da SMBV nabavlja zrna zelene kave transakcijama unutar grupacije, točnije rečeno kupuje ih od SCTC-a, Komisija je zatražila informacije o tome kako se određuju cijene za ovu unutargrupnu transakciju te o cijeni određenoj za svaku godinu tijekom primjene SMBV STC-a.

(115) Društvo Starbucks dostavilo je bilancu i račune dobiti i gubitka za SCTC počevši od 2005. U tablici 4. navode se informacije iz navedenih računa. Komisija je za potrebe ove Odluke dodala izračun dodatka na troškove zrna zelene kave (COGS) koji je SCTC primijenio. Prema dostupnim računovodstvenim informacijama koje se odnose na razdoblje od 2005., prosječni dodatak na troškove zrna zelene kave iznosio je [oko 3 %] za razdoblje od 2005. do 2010. u usporedbi s prosječnim dodatkom od [oko 18 %] tijekom razdoblja od 2011. do 2014.

(116) Društvo Starbucks navelo je da je nakon 2011. prilagodilo politiku određivanja transferne cijene primjenjivanu na prodaju zrna zelene kave kako bi se povećao dodatak na troškove proizvoda s obzirom na rastuću važnost poslovanja SCTC-a, a pogotovo zbog povećane stručnosti u nabavi kave i, još važnije, njegovog vlasništva nad i upravljanja rastućim Programom praksi C.A.F.E.

(117) Program praksi C.A.F.E. pokrenut je 2004. zajedno s otvaranjem SCTC-ovog centra za podršku poljoprivrednicima u Kostarici kako bi se pokrenuo rastući program koji bi poljoprivrednicima, izvoznicima i kupcima omogućio otvorenu komunikaciju s ciljevima i. poboljšanja kvalitete kave; ii. osiguranja gospodarske odgovornosti za isplate na svih razinama opskrbnog lanca; iii. poticanja društvene odgovornostima u područjima radnih uvjeta, zaštite prava radnika i odgovarajućih uvjeta za život; te iv. poticanje ekološki osviještenog pristupa uzgoju i preradi zrna zelene kave.

(118) Kako bi se utvrdilo postoji li dokaz za rastuće poslovne aktivnosti kojima društvo Starbucks objašnjava povećani dodatak u izvješćima, u tablici 4. se također navodi imovina SCTC-a. Premda se ukupna imovina uistinu znatno povećala od 2010., razlog tome je najvećim dijelom povećano držanje gotovine. Poslovna imovina umanjena za novac povećala se za manje od trećine u četverogodišnjem razdoblju od 2010. do 2014.

(119) U godišnjim izvješćima SCTC-a koje je dostavilo društvo Starbucks također se ne opisuju, u popratnim bilješkama, nikakve razlike u rizicima, funkcijama ili imovini između 2010. i 2011. Djelatnosti i rizici opisani su tijekom ovog razdoblja na identičan način, to jest glavna djelatnost SCTC-a je prema oba godišnja izvješća kupoprodaja visokokvalitetnih zrna zelene kave i povezane djelatnosti osiguranja kvalitete i upravljanja (logistika, skladištenje, miješanje, uklanjanje kofeina itd.). Tablica 4. Financijski podaci SCTC-a (CHF) 2005. 2006. 2007. 2008. 2009. 2010. 2011. 2012. 2013. 2014. Prihodi SCTC-a od prodaje [500–600 milijuna] [600–700 milijuna] [600–700 milijuna] [600–700 milijuna] [600–700 milijuna] [500–600 milijuna] [900–1 000 milijuna] [1,5–2 milijarde] [1–1,5 milijardi] [900–1 000 milijuna] COGS SCTC-a [500–600 milijuna] [500–600 milijuna] [600–700 milijuna] [600–700 milijuna] [600–700 milijuna] [400–500 milijuna] [800–900 milijuna] [1–1,5 milijardi] [800–900 milijuna] [700–800 milijuna] bruto marža (Prihodi od prodaje–COGS) [20–30 milijuna] [30–40 milijuna] [40–50 milijuna] [30–40 milijuna] [40–50 milijuna] [30–40 milijuna] [100–200 milijuna] [200–300 milijuna] [100–200 milijuna] [100–200 milijuna] bruto marža na COGS [4,5–7,5] % [4,5–7,5] % [4,5–7,5] % [4,5–7,5] % [4,5–7,5] % [4,5–7,5] % [16,5–19,5] % [16,5–19,5] % [19,5–22,5] % [16,5–19,5] % OpEx (isklj. pričuve) [1–10 milijuna] [1–10 milijuna] [1–10 milijuna] [1–10 milijuna] [1–10 milijuna] [1–10 milijuna] [1–10 milijuna] [1–10 milijuna] [1–10 milijuna] [1–10 milijuna] dobit prije oporezivanja [10–20 milijuna] [20–30 milijuna] [20–30 milijuna] [20–30 milijuna] [30–40 milijuna] [20–30 milijuna] [100–200 milijuna] [200–300 milijuna] [100–200 milijuna] [100–200 milijuna] Porez [1–10 milijuna] [1–10 milijuna] [1–10 milijuna] [1–10 milijuna] [1–10 milijuna] [1–10 milijuna] [10–20 milijuna] [10–20 milijuna] [10–20 milijuna] [10–20 milijuna] neto dobit [10–20 milijuna] [20–30 milijuna] (*3) [20–30 milijuna] (*3) [20–30 milijuna] [20–30 milijuna] [10–20 milijuna] [100–200 milijuna] [100–200 milijuna] [100–200 milijuna] [100–200 milijuna] Ukupna imovina [200–300 milijuna] [200–300 milijuna] [200–300 milijuna] [200–300 milijuna] [200–300 milijuna] [100–200 milijuna] [300–400 milijuna] [500–600 milijuna] [600–700 milijuna] [700–800 milijuna] Ukupna imovina umanjena za novac i novčane ekvivalente (uklj. utržive vrijednosne papire) [100–200 milijuna] [100–200 milijuna] [100–200 milijuna] [100–200 milijuna] [100–200 milijuna] [100–200 milijuna] [300–400 milijuna] [100–200 milijuna] [100–200 milijuna] [100–200 milijuna]

(%) 2005. 2006. 2007. 2008. 2009. 2010. 2011. 2012. 2013. 2014. dodatak na COGS [1,5–4,5] [1,5–4,5] [1,5–4,5] [1,5–4,5] [4,5–7,5] [1,5–4,5] [16,5–19,5] [13,5–16,5] [19,5–22,5] [16,5–19,5]

(120) Budući da je društvo Starbucks navelo Program praksi C.A.F.E. kao objašnjenje za povećanje marže koju je naplaćivao SCTC, Komisija je zatražila od društva Starbucks da dostavi informacije o troškovima navedenog programa i troškovima Centara za podršku poljoprivrednicima. Društvo Starbucks dostavilo je procjene godišnjih troškova i. Programa praksi C.A.F.E.; i ii. Centara za podršku poljoprivrednicima te su oni prikazani u tablici 5. Tablica 5. Izravni i neizravni troškovi Programa praksi C.A.F.E. i Centara za podršku poljoprivrednicima (USD) FG04 FG05 FG06 FG07 FG08 FG09 FG10 FG11 FG12 FG13 FG14 1. Dodijeljeni izdaci za prakse C.A.F.E. nije dostupno nije dostupno nije dostupno nije dostupno nije dostupno nije dostupno [500 000 –600 000 ] [100 000 –200 000 ] [1 000 000 –10 000 000 ] [1 000 000 –10 000 000 ] [1 000 000 –10 000 000 ] 2. Troškovi Centara za podršku poljoprivrednicima [800 000 –900 000 ] [1 000 000 –10 000 000 ] [1 000 000 –10 000 000 ] [1 000 000 –10 000 000 ] [1 000 000 –10 000 000 ] [1 000 000 –10 000 000 ] [1 000 000 –10 000 000 ] [1 000 000 –10 000 000 ] [1 000 000 –10 000 000 ] [1 000 000 –10 000 000 ] [1 000 000 –10 000 000 ] 3. Drugi troškovi u vezi s Praksama C.A.F.E. nije dostupno nije dostupno [60 000 –70 000 ] [1 000 000 –10 000 000 ] [1 000 000 –10 000 000 ] [200 000 –300 000 ] [700 000 –800 000 ] [400 000 –500 000 ] [60 000 –70 000 ] [200 000 –300 000 ] [1 000 000 –10 000 000 ] Ukupno [800 000 –900 000 ] [1 000 000 –10 000 000 ] [1 000 000 –10 000 000 ] [1 000 000 –10 000 000 ] [1 000 000 –10 000 000 ] [1 000 000 –10 000 000 ] [1 000 000 –10 000 000 ] [1 000 000 –10 000 000 ] [1 000 000 –10 000 000 ] [1 000 000 –10 000 000 ] [1 000 000 –10 000 000 ]

(121) U razdoblju od 2011. do 2014. zajednički troškovi Programa praksi C.A.F.E. i Centara za podršku poljoprivrednicima činili su najviše [0,5–1] % vrijednosti zrna zelene kave koje je SCTC kupio (69).

(122) Društvo Starbucks odgovorilo je da bi se Program praksi C.A.F.E. trebao smatrati IV čija vrijednost nije povezana s temeljnim troškovima.

(123) Komisija je od društva Starbucks zatražila da dostavi izvješće o transfernoj cijeni koje obuhvaća cijene zrna zelene kave koje je SCTC prodavao SMBV-u. Prema društvu Starbucks dosad nije izrađena nikakva dokumentacija u vezi s transfernom cijenom kojom bi se obuhvatio odnos između SCTC-a i SMBV-a. Kako bi odgovorilo na zahtjev Komisije, društvo Starbucks dostavilo je Komisiji 13. travnja 2015.ad hoc izvješće o transfernim cijenama SCTC-a.

(124) Prema dostavljenom ad hoc izvješću o transfernoj cijeni, SCTC određuje cijene prema svojim povezanim društvima tako da primjenjuje dodatak na troškove proizvodnje koji su u vezi s zrnima zelene kave koje SCTC nabavlja.

(125) Nadalje, u svrhu određivanja trenutnog dodatka po tržišnim uvjetima na troškove proizvoda koje SCTC snosi za nabavu zrna zelene kave, utvrđene su tri zasebne komponente: — Intelektualno vlasništvo – Program praksi C.A.F.E.: SCTC upravlja Programom praksi C.A.F.E. i upotrebljava vrijedno znanje i iskustvo koje, uključeno u poslovne aktivnosti društva Starbucks, osigurava dosljednu opskrbu i pruža podršku održivosti robne marke Starbucks. Društvo Starbucks analiziralo je tu transakciju upotrebom usporedivih ugovora o licenciji u vezi s prehrambenim i poljoprivrednim tehnologijama. — Nabava: SCTC obavlja funkcije nabave zrna zelene kave. Društvo Starbucks analiziralo je tu transakciju upotrebom usporedivih ugovora o nabavi između trećih strana. — Financiranje: SCTC bi trebao ostvariti povrat za troškove financiranje koje snosi za skladištenje neprodanih zaliha i neto potraživanja za zrna zelene kave. Društvo Starbucks analiziralo je odgovarajući povrat za financiranje koji bi SCTC trebao ostvariti.

(126) Kombiniranjem rezultata za svaku zasebnu komponentu koju je SCTC analizirao dobio bi se zajednički ukupni rezultat za zrna zelene kave od 2005. do 2014. kako je prikazano u tablici 6.: Tablica 6. Dodatak na troškove proizvoda (%) Komponenta Dodatak na troškove proizvoda Donji kvartil Dodatak na troškove proizvoda Srednja vrijednost Dodatak na troškove proizvoda Gornji kvartil Intelektualno vlasništvo –Program praksi C.A.F.E. 1,4 4,2 9,9 Nabava 4,7 6,0 8,0 Financiranje [1,5 – 4,5] [1,5 – 4,5] [1,5 – 4,5] Ukupni postotak dodatka na troškove proizvoda [7,5 – 10,5] [10,5 – 13,5] [19,5 – 22,5]

(127) Zajednički raspon po tržišnim uvjetima za ukupnog dodatka na troškove proizvoda koju naplaćuje SCTC za kavu prodanu SMBV-u je prema ad hoc izvješću o transfernoj cijeni između donjeg kvartila od [oko 9 %] i gornjeg kvartila od [oko 21 %], uz srednju vrijednost od [oko 12 %] za čitavo razdoblje od 2005. do 2014.

(128) Prema društvu Starbucks stvarna realizirana bruto marža (70) SCTC-a točno je u rasponu po tržišnim uvjetima. Dokaz tome bi bila činjenica da je bruto marža na prihode SCTC-a od prodaje na temelju ponderiranog prosjeka iznosila [oko 12 %] za razdoblje od 2005. do 2014. godine.

(129) Komisija je od društva Starbucks zatražila da dostavi podatke i komponente dodatka korištenog za utvrđivanje kvartila i srednje vrijednosti za razdoblje od 2005. do 2014. koji su dostavljeni Komisiji. Društvo Starbucks navelo je da ovi podaci nisu dostupni.

(130) Društvo Starbucks dostavilo je 29. lipnja 2015. podatke kojima potkrepljuje cijene zrna zelene kave u dostavljenom ad hoc izvješću o transfernoj cijeni te posebice brojke iz tablice 6. za koje je Komisija zatražila podatke na kojima se temelje.

(131) U suprotnosti s navedenim u tablici koju je društvo Starbucks dostavilo 13. travnja 2015., vrijednosti u tablici u vezi s Programom praksi C.A.F.E. 1,4 % i 9,9 % nisu u donjem kvartilu (25. kvartil) i gornjem kvartilu (75. kvartil). One su zapravo ekstremne vrijednosti, to jest najmanja i najveća vrijednost u usporedbi s ugovorima o licenciji. Društvo Starbucks svojim je podneskom od 29. lipnja 2015. navelo jedanaest ugovora o licenciji u vezi s licenciranjem tehnologije koje je smatralo usporedivima s C.A.F.E. Ti ugovori odnose se na proizvode u vezi s hranom i pićem. Raspon postotaka koji je društvo Starbucks dobilo prikazan je u tablici 7. Društvo Starbucks objasnilo je da se „Postotni dodatak na troškove proizvoda” u tablici 7 „izračunava prema prosjeku svakog pojedinačnog opažanja podijeljenom s jedan umanjenim za prosjek opažanja”, premda nije dano objašnjenje zašto je poduzet ovaj korak za izračun dodatka na troškove proizvoda, a uz potpuni izostanak informacija ili uzimanja u obzir troškova društava potpisnika navedenih ugovora. Tablica 7. Objašnjenje društva Starbucks o prethodno dostavljenim podacima o interkvartilnom rasponu cijena Programa praksi C.A.F.E. od 1,4 % do 9,9 % Average Observation Percentage Markup on Product Cost Highest Observed Value 9,0 % 9,9 % Upper Quartile 6,0 % 6,4 % Median 4,0 % 4,2 % Lower Quartile 2,7 % 2,8 % Lowest Observed Value 1,4 % 1,4 % Observations 11 11

(132) Društvo Starbucks u svom je podnesku od 29. lipnja 2015. također dostavilo cijene SCTC-ove funkcije nabave procijenjene upotrebom usporedivih transakcija koje je društvo Starbucks pronašlo u bazama podataka PowerK i LIVEDGAR. Trinaest ugovora prema kojima se usluge agencije za prodaju pružaju agentu za prodaju treće stane smatraju se usporedivima s uslugama nabave koje je SCTC pružao SMBV-u.

(133) Rezultati analiza prikazani su kao postotci troškova proizvoda „franko brod” što je trošak naplaćen klijentu za dostavljene proizvode. Srednja vrijednost prikazanih opažanja je 6 %. Društvo Starbucks prikazalo je rezultate kao interkvartilni raspon troškova proizvod od 4,7 % do 8,0 %.

(134) Detaljnije rečeno, korištena opažanja odnose se na ugovore sa sljedećim naručiteljima i provizijama iskazanima kao postoci stopa „franko brod” kao što je prikazano u zagradama: Aeropostale, Inc (5 %); Ateca Production International, Inc. (7 %); BELL SPORTS CORP. (6 %), COLUMBIA SPORTSWEAR CO (1,5 %); Designs Apparel Inc. (5 %); F.I.S. Inc (10 %); He-Ro Industries Incorporated (10 %); JONES APPAREL GROUP INC/NINE WEST GROUP INC. (10 %); Mannesmann Pipe&Steel Corporation (2 %), Skin Shoes LLC (8 %); Skin Inc. (6 %); TI Sportswear Inc. (4,7 %) i WW Mexicana (1 %). Interkvartilni raspon za ova opažanja iznosi 4 % do 8,5 %. Kao i u slučaju s cijenama Programa praksi C.A.F.E., društvo Starbucks navelo je da je „postotak prihoda od prodaje izračunan kao postotak FOB podijeljen s jedan uvećan za postotak FOB stope” (71). Ova izmjena brojki u odnosu na komparativne analize nije objašnjena, niti je u skladu s bilo kakvih uobičajenim financijskim prilagodbama.

(135) Naposljetku, društvo Starbucks izračunava cijenu za ono što se prikazuje kao funkcija financiranja i što bi SCTC prema društvu Starbucks trebao dobiti kao povrat za „skladištenje zelene kave i financiranje neto potraživanja na svoj vlastiti rizik i račun”. Ovaj povrat društvo Starbucks izračunava primjenjujući ponderirani prosječni trošak kapitala („WACC”, engl. Weighted Average Cost of Capital) na potraživanja i zalihe SCTC-a za 2014. te je na temelju navedenog izračun utvrđen na [oko 3 %].

(136) Naposljetku, kako bi izračunala dobit koju je SMBV ostvario prženjem zrna zelene kave koja je kupio od SCTC-a, Komisija je zatražila od društva Starbucks informacije o cijenu koju je SMBV platio SCTC-u. Društvo Starbucks dostavilo je pregled prosječne cijene (po funti) koje je SCTC naplatio SMBV-u i iznose koje je SMBV platio SCTC-u prikazane u tablici 8. SMBV nije vršio nikakva druga plaćanja u korist SCTC-a. Tablica 8. Iznosi koje je SMBV platio SCTC-u za kupovinu zrna zelene kave Kupovina od SCTC-a

FG Kupovna vrijednost u EUR Kupovni volumen u funtama Jedinična cijena u EUR/lbs 2002. — — 2003. [10 000 000 –20 000 000 ] [10 000 000 –20 000 000 ] [1,0000–1,5000] 2004. [10 000 000 –20 000 000 ] [10 000 000 –20 000 000 ] [1,0000–1,5000] 2005. [10 000 000 –20 000 000 ] [1 000 000 –10 000 000 ] [1,0000–1,5000] 2006. [10 000 000 –20 000 000 ] [10 000 000 –20 000 000 ] [1,0000–1,5000] 2007. [20 000 000 –30 000 000 ] [20 000 000 –30 000 000 ] [1,0000–1,5000] 2008. [20 000 000 –30 000 000 ] [10 000 000 –20 000 000 ] [1,0000–1,5000] 2009. [20 000 000 –30 000 000 ] [10 000 000 –20 000 000 ] [1,0000–1,5000] 2010. [30 000 000 –40 000 000 ] [20 000 000 –30 000 000 ] [1,0000–1,5000] 2011. [40 000 000 –50 000 000 ] [20 000 000 –30 000 000 ] [2,0000–2,5000] 2012. [60 000 000 –70 000 000 ] [20 000 000 –30 000 000 ] [2,0000–2,5000] 2013. [60 000 000 –70 000 000 ] [30 000 000 –40 000 000 ] [1,5000–2,0000] 2014. [60 000 000 –70 000 000 ] [40 000 000 –50 000 000 ] [1,5000–2,0000]

2.6.6. Informacije i brojke u vezi sa Starbucks Trgovinama

(137) Proizvodi koje SMBV distribuira, bilo da ih SMBV proizvodi ili kupuje od drugih dobavljača, prodaju se Trgovinama. Dio Trgovina je nezavisan, a dio je u vlasništvu društva Starbucks. Komisija je zatražila informacije kako bi provjerila postoje li razlike u trgovačkim uvjetima koji se primjenjuju na Trgovine u vlasništvu grupacije i na nezavisne Trgovine.

(138) U pogledu Starbucks Trgovina društvo Starbucks dostavilo je informacije o različitim programima za korisnike licencije i kriterijima prihvatljivosti za razvoj Starbucks Trgovina u regiji EMEA, pregled trgovina u regiji EMEA i podatke u vezi s prometom Trgovina i licencijskim naknadama koje su navedene Trgovine 2012. platile društvu Starbucks Coffee BV. Prema tim informacijama, postotak licencijskih naknada u odnosu na promet plaćenih u okviru tri različite vrste licencijskih programa (nezavisni korisnici licencije vezani uz određeno zemljopisno područje, korisnici licencije u vlasništvu društva vezani uz određeno zemljopisno područje i korisnici licencije za određene kanale – tri različite vrste licencijskih programa) razlikuju se među zemljama te iznose od [5 do 10] %.

2.6.7. Informacije o profitabilnosti drugih pržionica kojima upravlja društvo Starbucks

(139) Komisija je od društva Starbucks zatražila financijske informacije o profitabilnosti bilo kojih drugih pržionica kojima upravlja grupacija, posebice korporacija Starbucks Manufacturing Corporation (dalje u tekstu „SMC”) za koju se prema javno dostupnim informacijama utvrdilo da je dio grupacije Starbucks. Komisija je zatražila navedene informacije jer se prema Smjernicama OECD-a o TC iz 2010. preporučuju upotreba internih podataka za provjeru je li raspodjela dobiti u skladu s načelom transakcije po tržišnim uvjetima (72). Društvo Starbucks navelo je da je SMC jedina pržionica kojom grupacija upravlja uz SMBV. Budući da izvješća SMC-a nisu revidirana, društvo Starbucks dostavilo je pro-forma izvješća koja se temelje na internom izvješćivanju društva.

(140) U tablici 9. navedeni su podaci koje je ustupilo društvo Starbucks. Omjere dobiti i prihoda od prodaje te dobiti i operativnih izdataka (73) dodala je Komisija za potrebe ove Odluke, uzimajući u obzir da je SMBV STC-om dogovoreno da je omjer od [9–12] % dobiti iznad operativnih izdataka naknada po tržišnim uvjetima SMBV-a. Za SMC ovaj je omjer iznosio oko 500 % tijekom prethodna četiri računovodstvena razdoblja. Tablica 9. Financijski podaci o proizvodnom društvu iz SAD-a Starbucks Manufacturing Corporation 2011. 2012. 2013. 2014. Prihodi korporacije Starbucks Manufacturing Corporation od prodaje [700 000 000 – 800 000 000 ] [1 000 000 000 – 1 500 000 000 ] [1 000 000 000 – 1 500 000 000 ] [1 000 000 000 – 1 500 000 000 ] Trošak prodane robe [(500 000 000 ) – (600 000 000 )] [(800 000 000 ) – (900 000 000 )] [(800 000 000 ) – (900 000 000 )] [(700 000 000 ) – (800 000 000 )] Drugi prihodi i dobit [100 000 – 200 000 ] [600 000 – 700 000 ] [300 000 – 400 000 ] [1 000 000 – 10 000 000 ] Odbici [(40 000 000 ) – (50 000 000 )] [(60 000 000 ) – (70 000 000 )] [(70 000 000 ) – (80 000 000 )] [(80 000 000 ) – (90 000 000 )] Od toga plaće i nadnice [(10 000 000 ) – (20 000 000 )] [(20 000 000 ) – (30 000 000 )] [(20 000 000 ) – (30 000 000 )] [(30 000 000 ) – (40 000 000 )] Od toga amortizacija [(10 000 000 ) – (20 000 000 )] [(10 000 000 ) – (20 000 000 )] [(10 000 000 ) – (20 000 000 )] [(10 000 000 ) – (20 000 000 )] Ukupni prihodi [100 000 000 – 200 000 000 ] [400 000 000 – 500 000 000 ] [300 000 000 – 400 000 000 ] [500 000 000 – 600 000 000 ] Profitna marža (prihodi/prihodi od prodaje) [20 % – 25 %] [30 % – 35 %] [30 % – 35 %] [35 % – 40 %] Dobit na operativni trošak (prihod/odbici) [400 % – 450 %] [650 % – 700 %] [500 % – 550 %] [550 % – 600 %]

2.7. Opis raznih ugovora kojima su utvrđene uloge i odgovornosti SMBV-a

(141) Nakon osnutka u Nizozemskoj, SMBV je sklopio razne ugovore kojima su se utvrdile ugovorne podjele uloga i odgovornosti SMBV-a i drugih ugovornih strana. Tri ugovora od važnosti za ovu Odluku jesu Ugovor o prženju sklopljen između SMBV-a i društva Alki LP, Ugovor o kupoprodaji zelene kave sklopljen između SMBV-a i SCTC-a te Ugovor o opskrbi sklopljen između SMBV-a i Trgovina.

(142) Ugovorom o prženju koji je stupio na snagu 1. siječnja 2002. uređuje se proizvodni postupak. Prema Ugovoru o prženju Alki LP djeluje kao naručitelj, a SMBV kao vlasnik pržionice. SMBV plaća licenciju društvu Alki LP koje zauzvrat daje SMBV-u pristup pravima IV-a i preuzima poduzetničke rizike u poslovanju SMBV-a kao što su prekoračenje troškova i prodaja proizvoda. SMBV se obvezuje pržiti zrna zelene kave te stavljati na raspolaganje Trgovinama prženu kavu i druge proizvode od kave (prema Ugovoru o opskrbi o kojem je riječ u nastavku i SORVP-u (74)). SMBV je kao vlasnik pržionice dužan osigurati da se upotrebljava ispravna oprema, da se provode ispravni postupci te da je proizvedena roba u skladu sa specifikacijama koje je ustupilo društvo Alki LP. SMBV će biti vlasnik kupljenih proizvoda koje mora kupiti od dobavljača koje je imenovalo i/ili odobrilo društvo Alki LP. SMBV mora osigurati da su proizvodi u trenutku isporuke u skladu sa specifikacijama društva Alki LP za proizvode te je SMBV obvezan odmah zamijeniti bilo koju količinu neispravnih ili loših proizvoda o vlastitom trošku. Međutim, društvo Alki LP snosi rizike u vezi s gubicima koji mogu nastati kao posljedica proizvodnje, prodaje, transporta, skladištenja, obrade ili druge upotrebe proizvoda te je obvezno obeštetiti SMBV za bilo kakve zahtjeve za naknadu.

(143) Ugovor o kupoprodaji zelene kave stupio je na snagu 22. travnja 2002. te se njime utvrđuju uvjeti za prodaju zelene kave cjelovitog zrna društva SCTC društvu SMBV. SCTC se obvezuje prodavati zrna SMBV-u po cijenama određenima cjenikom koji je izdao SCTC. SMBV se obvezuje izdati narudžbenicu za kavu na temelju prognoza kupnje. SCTC se obvezuje dostaviti zrna […].

(144) Ugovorom o opskrbi utvrđuju se odgovornosti za opskrbu neophodnom robom Starbucks između SMBV-a i Trgovina. Trgovine se obvezuju kupovati svu prženu kavu koja nosi robnu marku i druge neophodne proizvode u vezi s kavom kako je definirano tim ugovorom isključivo od SMBV-a ili od odobrenog dobavljača po cijenama koje su ili određene formulom koja je priložena tom ugovoru (za kavu i proizvode u vezi s kavom) ili u skladu s cjenikom […] (za drugu robu). Trgovine moraju SMBV-u dostaviti [periodičnu] prognozu kupnje (75) pri čemu SMBV jamči Trgovinama da su kava i druga roba u trenutku izlaska iz skladišta SMBV-a ispravni, a ako to nije slučaj, SMBV će besplatno zamijeniti neispravne proizvode ili odobriti kredit Trgovinama (76).

2.8. Ugovor o podjeli troškova

(145) UPT-om sklopljenim između društva Alki LP i korporacije Starbucks Corporation 1. kolovoza 2006. utvrđuju se izravna prava društva Alki LP za izdavanje licencija i podlicencija trećim strana i pravo na: i. […] upravljanje Starbucks trgovinama […]; ii. […] upravljanje „[…]”; i iii. proizvodnju i/ili distribuciju proizvoda za koje se upotrebljava žig i tehnologija te znanje i iskustvo.

(146) Prema UPT-u društvo Alki LP se obvezuje plaćati korporaciji Starbucks Corporation tantijeme, naknade za usluge koje pruža korporacija Starbucks Corporation i isplate za podjelu troškova za razvoj određene nematerijalne imovine. Isplate za tantijeme obuhvaćaju: i. tantijeme za ulaz u ugovor dodijeljene za žig te IV u vezi s poslovnim formatom; i ii. trajne tantijema dodijeljene za znanje u vezi s kavom. Isplate prema ovom Ugovoru detaljno su opisane u uvodnim izjavama 112. i 113.

2.9. Ugovori između društva Starbucks i trećih strana u vezi s proizvodnjom i prodajom kave

(147) Kako bi se usporedili trgovački uvjeti ugovoreni između SMBV-a i grupacije Starbucks, a pogotovo isplata tantijema za IV u vezi s prženjem s jedne strane i trgovački uvjeti ugovoreni između grupacije Starbucks i trećih strana s druge strane, Komisija je od društva Starbucks zatražila sve ugovore kojima je društvo Starbucks dalo licencije za svoje IV te sve ugovore kojima je društvo Starbucks izdvojilo djelatnost prženja kave. Komisija je također zatražila informacije o trgovačkim uvjetima koji su se primjenjivali na odnos između korporacije Starbucks Corporation i trgovačkog društva u SAD-u koje se bavi prženjem i koje je dio grupacije.

(148) Kao odgovor na zahtjev Komisije društvo Starbucks dostavilo je ugovore s: — [nepovezanim proizvodnim društvom 2], („[nepovezano proizvodno društvo 2]”), […]. Društvo Starbucks sklopilo je dvije vrste ugovora s [nepovezanim proizvodnim društvom 2] za podugovaranje prženja kave koji su bili izmijenjeni u nekoliko navrata. U ugovoru o licenciranju tehnologije sklopljenom [prije 2008.], povezano društvo […] društva Starbucks dodjeljuje neisključivu licenciju [nepovezanom proizvodnom društvu 2] za upotrebu, među ostalim, tehnologije te znanja i iskustva društva Starbucks za proizvodnju i prodaju pržene kave odabranim trećim stranama s kojima je Starbucks sklopio ugovore o opskrbi, kao što su [nepovezano proizvodno društvo 5] […]. [Nepovezano proizvodno društvo 2] obvezalo se obavljati usluge na način da pržena kava bude visoke kvaliteta, što je zahtijevalo da se [nepovezano proizvodno društvo 2] obveže, među ostalim, poštivati određene standardne osiguranja kvaliteta koje je donijelo društvo Starbucks. Ugovorom o licenciranju tehnologije utvrđeno je da [nepovezano proizvodno društvo 2] ne mora platiti nikakvu naknadu za licenciju (77). Ugovorom o opskrbi zelenom kavom utvrđeno je da [nepovezano proizvodno društvo 2] ima obvezu kupovanja zrna zelene kave isključivo od društva Starbucks za fiksnu naknadu [za određenu količinu]. — [nepovezanim proizvodnim društvom 3], („[nepovezano proizvodno društvo 3]”), […]. Prema ugovoru o licenciranju prženja sklopljenom [poslije 2008.], [nepovezano proizvodno društvo 3] pruža usluge prženja kave koju prodaje društvu Starbucks i zajedničkom pothvatu [nepovezanog proizvodnog društva 3] i društva Starbucks koje se naziva [zajednički pothvat nepovezanog proizvodnog društva 3 i društva Starbucks] te koje upravlja trgovinama kavom društva Starbucks u [određenoj zemlji]. [Nepovezano proizvodno društvo 3] plaća naknadu za prženje društvu Starbucks […] u iznosu od […] USD [za određenu količinu] zelene kave proizvedene i prodane [zajedničkom pothvatu nepovezanog proizvodnog društva 3 i društva Starbucks]. — [nepovezanim proizvodnim društvom 4], („[nepovezano proizvodno društvo 4]”), […]. Kako bi podugovorilo prženje kave, [nepovezano proizvodno društvo 4] sklopilo je tri vrste ugovora od kojih je dostavljen samo […] ugovor o kupoprodaji sklopljen [nakon 2008.]. Društvo Starbucks u skladu s time imenuje [nepovezano proizvodno društvo 4] za proizvodnju, pakiranje, izradu i opskrbu proizvoda od kave. Ugovorom nije određena nikakva naknada ili tantijema koja se isplaćuje društvu Starbucks. Proizvodnja se mora odvijati prema određenim specifikacijama i standardima proizvoda koje ustupa društvo Starbucks. Ugovorom je utvrđeno da je [nepovezano proizvodno društvo 4] obvezno prodavati proizvod društvu Starbucks i njegovim povezanim društvima po cijeni utvrđenoj na razini zrna zelene kave (prema društvu Starbucks, zrna zelene kave stoga su samo prefakturirani trošak za [nepovezano proizvodno društvo 4]) i troška opskrbe kojem se dodaje naknada za pretvaranje. Naknada za pretvaranje uključuje naknade za prženje […]. Formula za određivanje cijena potom se pretvara u prodajnu cijenu [za određenu količinu] pržene kave. Društvo Starbucks tvrdi da se time dobije dodatak od [5–10] % na ukupne troškove pretvaranja, bez daljnjih naznaka o tome kako se došlo do tog navodnog dodatka. — [nepovezanim proizvodnim društvom 5], („[nepovezano proizvodno društvo 5]”), […]. Društvo Starbucks sklopilo je tri vrste ugovora s [nepovezanim proizvodnim društvom 5] [prije 2008.]. Prema ugovoru o opskrbi društvo Starbucks preuzima obvezu opskrbe [nepovezanog proizvodnog društva 5] prženim zrnima kave, koncentratom i drugim sastojcima kave po cijeni temeljnoj na formuli koja se upotrebljava za određivanje cijena sastojaka kave za maloprodajno poslovanje u segmentu kafića [društva Starbucks], […]. […] ugovorom, koji predstavlja ugovor o proizvodnji i distribuciji, [nepovezanom proizvodnom društvu 5] dodjeljuje se pravo na isključivu distribuciju određenih prethodno zapakiranih napitaka spremnih za trenutačnu konzumaciju pod žigom Starbucks na određenom teritoriju. Proizvodnja se mora odvijati prema određenim specifikacijama i standardima proizvoda koje ustupa društvo Starbucks. […] ugovorom nije određena nikakva naknada ili tantijema koju [nepovezano proizvodno društvo 5] isplaćuje društvu Starbucks. Ugovorom o licenciranju žiga i tehnologije [nepovezanom proizvodnom društvu 5] dozvoljena je upotreba žiga društva Starbucks, kao i tehnologije te znanja i iskustva za potrebe proizvodnje ugovorenih proizvoda. [Nepovezano proizvodno društvo 5] plaća licencijsku naknadu u iznosu od [10–15] % neto prodaje na što se primjenjuje mehanizam prilagodbe, čime se prema društvu Starbucks dobije naknada u iznosu od oko [10–15] % na neto prodaju pića spremnih za trenutačnu pripremu (78). — [nepovezanim proizvodnim društvom 6], („[nepovezano proizvodno društvo 6]”), […]. Društvo Starbucks sklopilo je tri vrste ugovora s [nepovezanim proizvodnim društvom 6] [prije 2008.] koji su naknadno bili izmijenjeni. Prema ugovoru o opskrbi društvo Starbucks preuzima obvezu opskrbe [nepovezanog proizvodnog društva 6] prženim zrnima kave, koncentratom i drugim sastojcima kave po cijeni temeljnoj na formuli koja se upotrebljava za određivanje cijena sastojaka kave za maloprodajno poslovanje u segmentu kafića […] društva Starbucks, […]. Ugovorom o proizvodnji i distribuciji [nepovezanom proizvodnom poduzeću 6] dodjeljuje se pravo na isključivu distribuciju određenih prethodno zapakiranih napitaka spremnih za trenutačnu konzumaciju pod žigom Starbucks u [određenoj zemlji]. Proizvodnja se mora odvijati prema određenim specifikacijama i standardima proizvoda koje ustupa društvo Starbucks. Ugovorom o proizvodnji i distribuciji nije određena nikakva naknada ili tantijema koju [nepovezano proizvodno društvo 6] isplaćuje društvu Starbucks. Ugovorom o licenciranju žiga i tehnologije [nepovezanom proizvodnom društvu 6] dozvoljena je upotreba žiga društva Starbucks, kao i tehnologije te znanja i iskustva za potrebe proizvodnje ugovorenih proizvoda. [Nepovezano proizvodno društvo 6] plaća licencijsku naknadu ovisno o proizvodu. Prema društvu Starbucks ta naknada iznosi između [5 i 10] % neto prodaje pića spremnih za trenutačnu pripremu (79). — [nepovezanim proizvodnim društvom 7], („[nepovezano proizvodno društvo 7]”), […]. Društvo Starbucks sklopilo je tri vrste ugovora s [nepovezanim proizvodnim društvom 7] [poslije 2008.] koji su naknadno bili izmijenjeni. Prema ugovoru o opskrbi društvo Starbucks preuzima obvezu opskrbe [nepovezanog proizvodnog društva 7] sastojcima za kavu, […], za cijenu određenu [za određenu količinu]. Ugovorom o proizvodnji i distribuciji [nepovezanom proizvodnom društvu 7] dodjeljuje se pravo na isključivu distribuciju određenih prethodno zapakiranih napitaka spremnih za trenutačnu konzumaciju pod žigom Starbucks na određenom teritoriju. Proizvodnja se mora odvijati prema određenim specifikacijama i standardima proizvoda koje ustupa društvo Starbucks. Ugovorom o proizvodnji i distribuciji nije određena nikakva naknada ili tantijema koju [nepovezano proizvodno društvo 7] isplaćuje društvu Starbucks. Ugovorom o licenciranju žiga i tehnologije [nepovezanom proizvodnom društvu 7] dozvoljena je upotreba žiga društva Starbucks, kao i tehnologije te znanja i iskustva za potrebe proizvodnje ugovorenih proizvoda. [Nepovezano proizvodno društvo 7] plaća licencijsku naknadu ovisno o teritoriju u iznosu između [10 i 20] % neto prodaje.

(149) Prethodno navedeni ugovori društva Starbucks s [nepovezanim proizvodnim društvom 5], [nepovezanim proizvodnim društvom 6] i [nepovezanim proizvodnim društvom 7] klasificirani su u tri kategorije: i. ugovori o opskrbi, slični Ugovoru o opskrbi između SMBV-a i Investitora koji je opisan u uvodnoj izjavi 144.; ii. ugovori o proizvodnji i distribuciji, slični ugovoru između SMBV-a i društva Alki LP; i iii. ugovori o licenciji za žig i tehnologije, slični SORVP-u između društva Starbucks Coffee BV i Trgovina koji je opisan u uvodnoj izjavi 48. Od te tri vrste ugovora između društva Starbucks i [nepovezanog proizvodnog društva 5], [nepovezanog proizvodnog društva 6] i [nepovezanog proizvodnog društva 7], druga ugovorna strana društva Starbucks samo je prema zadnjoj kategoriji ugovora obvezna plaćati tantijeme.

(150) Osim toga, društvo Starbucks dostavilo je Komisiji četiri druga ugovora o prženju sklopljena s [nepovezanim proizvodnim društvom 8], [nepovezanim proizvodnim društvom 1], [nepovezanim proizvodnim društvom 9] i [nepovezanim proizvodnim društvom 10]. — Ugovor o proizvodnji i opskrbi s [nepovezanim proizvodnim društvom 8] datira od [poslije 2008.] te je njima utvrđeno da je [nepovezano proizvodno društvo 8] obvezno proizvoditi kavu s okusom za društvo Starbucks po određenoj cijeni (80). […] se utvrđuje da se [nepovezano proizvodno društvo 8] mora strogo pridržavati tehničkih uputa u vezu s, među ostalim, proizvodnjom proizvoda. […] se utvrđuje da društvo Starbucks [nepovezanom proizvodnom društvu 8] dodjeljuje besplatnu licenciju za korištenje znanja i iskustva u vezi s proizvodnim postupkom. — Ugovor o proizvodnji i opskrbi s [nepovezanim proizvodnim društvom 1] datira od [poslije 2008.] te je njima utvrđeno da [nepovezano proizvodno društvo 1] ima obvezu proizvoditi određene proizvode od kave za društvo Starbucks po određenoj cijeni (81). […] se utvrđuje da se [nepovezano proizvodno društvo 1] mora strogo pridržavati tehničkih uputa u vezu s, među ostalim, proizvodnjom proizvoda. Ugovorom nije određena nikakva naknada ili tantijema koju [nepovezano proizvodno društvo 1] isplaćuje društvu Starbucks. — Ugovor o proizvodnji i opskrbi s [nepovezanim proizvodnim društvom 9] datira od [poslije 2008.] te je njima utvrđeno da [nepovezano proizvodno društvo 9] ima obvezu proizvoditi kavu s okusom za društvo Starbucks po određenoj cijeni (82). […] se utvrđuje da se [nepovezano proizvodno društvo 9] mora strogo pridržavati tehničkih uputa u vezu s, među ostalim, proizvodnjom proizvoda. [Ugovorom o proizvodnji i opskrbi] nije određena nikakva naknada ili tantijema koju [nepovezano proizvodno društvo 9] isplaćuje društvu Starbucks. U ugovoru se također poziva na ugovor o licenciranju tehnologije i žiga koji, međutim, nije dostavljen. — Ugovor o proizvodnji s [nepovezanim proizvodnim društvom 10] datira od [poslije 2008.] te se odnosi na usluge proizvodnje i prženja zrna zelene kave koj