PRILOG II.

18. svibnja 2021.

Njegova Ekscelencija Didier Reynders, povjerenik Europske komisije za pravosuđe

Vaša Ekscelencijo,

pozdravljam konstruktivne razgovore između Koreje i Europske komisije čiji je cilj stvaranje okvira za prijenos osobnih podataka iz EU-a u Koreju.

Na zahtjev Europske komisije upućen vladi Koreje, dostavljam Vam priloženi dokument u kojem se daje pregled pravnog okvira u vezi s pristupom korejske vlade informacijama.

Dokument se odnosi na brojna ministarstva i agencije vlade Koreje, a kad je riječ o sadržaju dokumenta, relevantna ministarstva i agencije (Povjerenstvo za zaštitu osobnih informacija, Ministarstvo pravosuđa, Nacionalna obavještajna služba, Korejsko nacionalno povjerenstvo za ljudska prava, Nacionalni centar za borbu protiv terorizma, Korejska financijsko-obavještajna jedinica) odgovorni su za dijelove u okviru njihovih nadležnosti. U nastavku su navedena relevantna ministarstva i agencije s priloženim potpisima.

Povjerenstvo za zaštitu osobnih informacija prihvaća sve upite povezane s ovim dokumentom te će koordinirati potrebne odgovore među relevantnim ministarstvima i agencijama.

Nadam se da će ovaj dokument pomoći u donošenju odluka Europske komisije.

Cijenim Vaš izniman doprinos u vezi s ovim pitanjem.

S poštovanjem,

L0442022HR110120211217HR0001.00036919022Pravni okvir za prikupljanje i upotrebu osobnih podataka koje vrše korejska javna tijela u svrhu kaznenog progona i nacionalne sigurnostiU sljedećem se dokumentu daje pregled pravnog okvira za prikupljanje i upotrebu osobnih podataka koje vrše korejska javna tijela u svrhu kaznenog progona i nacionalne sigurnosti (dalje u tekstu pristup vlade), posebno u pogledu dostupnih pravnih osnova, primjenjivih uvjeta (ograničenja) i zaštitnih mjera, kao i neovisnih mogućnosti nadzora i pojedinačnih mogućnosti pravne zaštite.1.OPĆA PRAVNA NAČELA RELEVANTNA ZA PRISTUP VLADE1.1.Ustavni okvirU Ustavu Republike Koreje općenito se utvrđuje pravo na privatnost (članak 17.), a posebice pravo na privatnost korespondencije (članak 18.). Država je dužna zajamčiti ta temeljna pravaČlanak 10. Ustava Republike Koreje, proglašenog 17. srpnja 1948. (dalje u tekstu Ustav).. U Ustavu se nadalje propisuje da se prava i slobode građana mogu ograničiti samo zakonom i ako je to potrebno radi nacionalne sigurnosti ili održavanja javnog poretka za dobrobit građanaČlanak 37. stavak 2. Ustava.. Čak i ako se nametnu takva ograničenja, njima se ne smije narušiti bit slobode ili pravaČlanak 37. stavak 2. Ustava.. Korejski sudovi primjenjivali su te odredbe u predmetima koji su se odnosili na zadiranje vlade u privatnost. Primjerice, Vrhovni sud utvrdio je da se praćenjem građana krši temeljno pravo na privatnost i istaknuo je da građani imaju pravo na samoodređenje u pogledu osobnih informacijaOdluka Vrhovnog suda Koreje br. 96DA42789, 24. srpnja 1998.. U drugom je predmetu Ustavni sud presudio da je privatnost temeljno pravo kojim se pruža zaštita od državne intervencije i praćenja u privatnom životu građanaOdluka Ustavnog suda br. 2002Hun-Ma51, 30. listopada 2003. Slično tome, u odlukama br. 99Hun-Ma513 i 2004Hun-Ma190 (konsolidirane) od 26. svibnja 2005. Ustavni sud pojasnio je da je pravo na upravljanje vlastitim osobnim informacijama pravo osobe na koju se informacije odnose da sama odluči o tome kad će se njezine informacije otkrivati ili upotrebljavati, tko će to činiti ili kome će se otkrivati te u kojoj mjeri. Iako nije navedeno u Ustavu, to je osnovno pravo koje postoji kako bi se osobna sloboda odlučivanja zaštitila od rizika uzorkovanog proširenjem državnih funkcija i informacijsko-komunikacijskim tehnologijama..Ustavom Koreje jamči se i da se nijednu osobu neće uhititi, zadržati, pretražiti, ispitivati ili da se njezino vlasništvo neće zaplijeniti osim kako je predviđeno zakonomČlanak 12. stavak 1. prva rečenica Ustava.. Nadalje, pretrage i zapljene mogu se vršiti samo na temelju naloga koji izdaje sudac na zahtjev tužitelja u skladu s odgovarajućim postupkomČlanak 16. i članak 12. stavak 3. Ustava.. U iznimnim okolnostima, tj. ako je osumnjičenik za kazneno djelo uhićen pri počinjenju kaznenog djela (flagrante delicto) ili ako postoji rizik da bi osoba osumnjičena za kazneno djelo kažnjivo zatvorom u trajanju od tri godine ili više mogla pobjeći ili uništiti dokaze, istražna tijela mogu izvršiti pretragu ili zapljenu bez naloga, a u tom slučaju moraju naknadno zatražiti nalogČlanak 12. stavak 3. Ustava.. Ta su opća načela dodatno objašnjena u posebnim zakonima koji se odnose na kazneni postupak i zaštitu komunikacija (vidjeti detaljan pregled u nastavku).Kad je riječ o stranim državljanima, Ustavom se propisuje da je njihov status zajamčen kako je utvrđeno međunarodnim pravom i ugovorimaČlanak 6. stavak 2. Ustava.. Koreja je potpisnica više međunarodnih sporazuma kojima se jamče prava na privatnost, kao što su Međunarodni pakt o građanskim i političkim pravima (članak 17.), Konvencija o pravima osoba s invaliditetom (članak 22.) i Konvencija o pravima djeteta (članak 16.). Osim toga, iako se Ustav u načelu odnosi na prava građana, Ustavni sud presudio je da i strani državljani imaju osnovna pravaOdluka Ustavnog suda br. 93Hun-MA120, 29. prosinca 1994. Vidjeti i primjerice Odluku Ustavnog suda br. 2014Hun-Ma346 (31. svibnja 2018.), u kojoj je Sud utvrdio da je sudanskom državljaninu koji je zadržan u zračnoj luci povrijeđeno ustavno pravo na primanje pomoći pravnog zastupnika. U drugom je predmetu Ustavni sud utvrdio da je sloboda odabira zakonskog radnog mjesta blisko povezana s pravom na ostvarivanje sreće, ljudsko dostojanstvo i vrijednost te stoga nije rezervirana samo za građane, već se može zajamčiti i stranim državljanima koji su zakonito zaposleni u Republici Koreji (Odluka Ustavnog suda br. 2007Hun-Ma1083, 29. rujna 2011.).. Sud je konkretno utvrdio da su zaštita dostojanstva i vrijednosti osobe kao ljudskog bića te pravo na težnju sreći prava bilo kojeg ljudskog bića, a ne samo građanaOdluka Ustavnog suda br. 99HeonMa494, 29. studenoga 2001.. Sud je pojasnio i da se pravo na upravljanje vlastitim informacijama smatra osnovnim pravom, utemeljenim na pravu na dostojanstvo i ostvarivanje sreće te pravu na privatni životVidjeti primjerice Odluku Ustavnog suda br. 99HunMa513.. Stoga se, iako se sudska praksa dosad nije izričito bavila pravom na privatnost stranih državljana, stručnjaci općenito slažu da se člancima od 12. do 22. Ustava (koji uključuju pravo na privatnost i osobnu slobodu) utvrđuju prava ljudskih bića.U konačnici, Ustavom je predviđeno i pravo na zahtijevanje poštene naknade od javnih tijelaČlanak 29. stavak 1. Ustava.. Nadalje, na temelju Zakona o Ustavnom sudu svaka osoba čija se temeljna prava zajamčena Ustavom povrijede izvršavanjem državnih ovlasti (ne uključujući sudske presude) može uložiti ustavnu žalbu pri Ustavnom suduČlanak 68. stavak 1. Zakona o Ustavnom sudu..1.2.Opća pravila o zaštiti podatakaOpći zakon o zaštiti podataka u Republici Koreji, Zakon o zaštiti osobnih informacija (dalje u tekstu PIPA), primjenjuje se i na privatni i na javni sektor. Kad je riječ o javnim tijelima, u PIPA-i se izričito upućuje na obvezu osmišljavanja politika kako bi se spriječila zlouporaba i pogrešna upotreba osobnih informacija, neselektivan nadzor i praćenje itd. te da bi se unaprijedilo dostojanstvo ljudskih bića i privatnost pojedinaca.Članak 5. stavak 1. PIPA-e.Obrada osobnih podataka u svrhu kaznenog progona podliježe svim zahtjevima iz PIPA-e. To primjerice znači da tijela kaznenog progona moraju postupati u skladu s obvezama zakonite obrade, tj. moraju se oslanjati na jednu od pravnih osnova navedenih u PIPA-i za prikupljanje, upotrebu ili pružanje osobnih informacija (članci od 15. do 18. PIPA-e), kao i na načela ograničavanja svrhe (članak 3. stavci 1. i 2. PIPA-e), proporcionalnosti/smanjenja količine podataka (članak 3. stavci 1. i 6. PIPA-e), ograničene pohrane podataka (članak 21. PIPA-e), sigurnosti podataka, uključujući izvješćivanje o povredi osobnih podataka (članak 3. stavak 4. te članci 29. i 34. PIPA-e) i transparentnosti (članak 3. stavci 1. i 5. te članci 20., 30. i 32. PIPA-e). Za osjetljive informacije primjenjuju se posebne zaštitne mjere (članak 23. PIPA-e). Štoviše, u skladu s člankom 3. stavkom 5. i člankom 4. PIPA-e, kao i njezinim člancima od 35. do 39-2., pojedinci mogu ostvariti svoja prava na pristup, ispravak, brisanje i suspenziju u pogledu tijelâ kaznenog progona.Iako se PIPA stoga u potpunosti primjenjuje na obradu osobnih podataka u svrhu kaznenog progona, u njoj se nalazi i izuzeće ako se osobni podaci obrađuju u svrhu nacionalne sigurnosti. U skladu s člankom 58. stavkom 1. točkom 2. PIPA-e, članci od 15. do 50. tog zakona ne primjenjuju se na osobne informacije prikupljene ili zatražene radi analize informacija povezanih s nacionalnom sigurnošćuČlanak 58. stavak 1. točka 2. PIPA-e.. Međutim, poglavlje I. (Opće odredbe), poglavlje II. (Uspostava politika o zaštiti osobnih informacija i drugo), poglavlje VIII. (Zajednička tužba u vezi s povredom podataka), poglavlje IX. (Dopunske odredbe) i poglavlje X. (Odredbe o sankcijama) PIPA-e i dalje se primjenjuju. To uključuje opća načela zaštite podataka utvrđena u članku 3. (Načela za zaštitu osobnih informacija) i pojedinačna prava zajamčena člankom 4. PIPA-e (Prava ispitanika). To znači da su i u tom području zajamčena glavna načela i prava. Usto, člankom 58. stavkom 4. PIPA-e propisuje se da se takve informacije moraju obrađivati u najmanjoj mjeri koja je potrebna za predviđenu svrhu i tijekom minimalnog razdoblja; od voditelja obrade osobnih informacija zahtijeva se i da uvede potrebne mjere za osiguranje sigurnog upravljanja podacima i prikladne obrade, kao što su tehničke, upravljačke i fizičke zaštitne mjere te mjere za prikladno rješavanje pojedinačnih pritužbi.U Obavijesti br. 2021-1 o dopunskim pravilima za tumačenje i primjenu Zakona o zaštiti osobnih informacija, Povjerenstvo za zaštitu osobnih informacija (dalje u tekstu PIPC) dodatno je razjasnilo kako se PIPA primjenjuje na obradu osobnih podataka u svrhu nacionalne sigurnosti u kontekstu tog djelomičnog izuzećaObavijest PIPC-a br. 2021-1 o dopunskim pravilima za tumačenje i primjenu Zakona o zaštiti osobnih informacija, odjeljak III., dio 6.. To naročito uključuje prava pojedinaca (pristup, ispravak, suspenzija i brisanje) te osnovu i ograničenja za moguće ograničavanje tih prava. U skladu s Obavijesti, primjena temeljnih načela, prava i obveza PIPA-e na obradu osobnih podataka u svrhu nacionalne sigurnosti odražava jamstva predviđena Ustavom za zaštitu prava pojedinca da upravlja vlastitim osobnim informacijama. Svako ograničenje tog prava, primjerice ako je to potrebno za zaštitu nacionalne sigurnosti, zahtijeva uravnoteženje prava i interesa pojedinca i relevantnog javnog interesa te ne smije utjecati na bit tog prava (članak 37. stavak 2. Ustava).2.PRISTUP VLADE U SVRHU KAZNENOG PROGONA2.1.Nadležna javna tijela u području kaznenog progonaNa temelju Zakona o kaznenom postupku (dalje u tekstu CPA), Zakona o zaštiti privatnosti komunikacija (dalje u tekstu CPPA) i Zakona o telekomunikacijama (dalje u tekstu TBA) policija, tužitelji i sudovi mogu prikupljati osobne podatke u svrhu kaznenog progona. U mjeri u kojoj se Zakonom o Nacionalnoj obavještajnoj službi takve ovlasti dodjeljuju i Nacionalnoj obavještajnoj službi (dalje u tekstu NIS), ona mora postupati u skladu s navedenim zakonimaVidjeti članak 3. Zakona o NIS-u (Zakon br. 12948), koji se odnosi na kaznene istrage određenih kaznenih djela, kao što su pobuna, ustanak i kaznena djela povezana s nacionalnom sigurnošću (npr. špijunaža). U takvim bi se slučajevima primjenjivali postupci iz CPA-a povezani s pretragama i zapljenama, a CPPA-om bi se uređivalo prikupljanje podataka o komunikaciji (vidjeti dio 3. o odredbama koje se odnose na pristup komunikacijama u svrhu nacionalne sigurnosti).. Na kraju, Zakon o prijavljivanju i upotrebi određenih informacija o financijskim transakcijama (dalje u tekstu ARUSFTI) financijskim institucijama pruža pravnu osnovu za otkrivanje informacija Korejskoj financijsko-obavještajnoj jedinici (dalje u tekstu KOFIU) u svrhu sprečavanja pranja novca i financiranja terorizma. Ta specijalizirana agencija može pružiti takve informacije tijelima kaznenog progona. Međutim, te se obveze otkrivanja primjenjuju samo na voditelje obrade podataka koji obrađuju osobne kreditne informacije u skladu sa Zakonom o kreditnim informacijama i podliježu nadzoru Povjerenstva za financijske usluge. Budući da je obrada osobnih kreditnih informacija od strane takvih voditelja isključena iz područja primjene odluke o primjerenosti, ograničenja i zaštitne mjere koji se primjenjuju na temelju ARUSFTI-ja nisu detaljnije opisani u ovom dokumentu.2.2.Pravna osnova i ograničenjaCPA (vidjeti odjeljak 2.2.1.), CPPA (vidjeti odjeljak 2.2.2.) i Zakon o telekomunikacijama (vidjeti odjeljak 2.2.3.) pružaju pravnu osnovu za prikupljanje osobnih informacija u svrhu kaznenog progona i njima se utvrđuju primjenjiva ograničenja i zaštitne mjere.2.2.1.Pretrage i zapljene2.2.1.1.Pravna osnovaTužitelji i viši službenici pravosudne policije mogu pregledavati predmete, pretraživati osobe ili zapljenjivati predmete samo 1. ako se osoba sumnjiči za kazneno djelo (osumnjičenik za kazneno djelo), 2. ako je to potrebno za istragu i 3. ako se smatra da su predmeti koje je potrebno pregledati, osobe koje je potrebno pretražiti i bilo koji zaplijenjeni predmeti povezani sa slučajemČlanak 215. stavci 1. i 2. CPA-a.. Isto tako, sudovi mogu provoditi pretrage i zaplijeniti sve predmete koji se trebaju upotrijebiti kao dokazi ili oduzeti dokle se god takvi predmeti ili osobe smatraju povezanima s određenim slučajemČlanak 106. stavak 1. te članci 107. i 109. CPA-a..2.2.1.2.Ograničenja i zaštitne mjereTužitelji i službenici pravosudne policije općenito moraju poštovati ljudska prava osumnjičenika za kazneno djelo i svake druge uključene osobeČlanak 198. stavak 2. CPA-a.. Usto, prisilne mjere za ostvarenje svrhe istrage mogu se poduzeti samo ako je to izričito navedeno u CPA-u i u najmanjoj potrebnoj mjeriČlanak 199. stavak 1. CPA-a..Pretrage, inspekcijski pregledi ili zapljene koje provode policijski službenici ili tužitelji u sklopu kaznene istrage mogu se vršiti samo na temelju sudskog nalogaČlanak 215. stavci 1. i 2. CPA-a.. Tijelo koje zahtijeva nalog mora podnijeti materijale kojima se dokazuje da postoji osnova za sumnju da je pojedinac počinio kazneno djelo, da je pretraga, inspekcijski pregled ili zapljena potrebna i da predmeti koje je potrebno zaplijeniti postojeČlanak 108. stavak 1. Uredbe o kaznenom postupku.. Kad je riječ o nalogu, on među ostalim elementima mora uključivati imena osumnjičenika i kazneno djelo; mjesto, osobu ili predmete koje je potrebno pretražiti ili zaplijeniti; datum izdavanja i razdoblje valjanostiČlanak 114. stavak 1. CPA-a u vezi s člankom 219. CPA-a.. Slično tome, ako se u sklopu sudskih postupaka u tijeku provode pretrage i zapljene koje nisu u okviru javne rasprave, potrebno je prethodno ishoditi sudski nalogČlanak 113. CPA-a.. Predmetni pojedinac i njegovo vijeće za obranu unaprijed se obavještavaju o pretrazi ili zapljeni te mogu biti prisutni pri izvršavanju nalogaČlanci 121. i 122. CPA-a..Pri provedbi pretraga ili zapljena te ako je predmet koji je potrebno pretražiti računalni disk ili drugi medij za pohranu podataka, u načelu se zapljenjuju samo podaci (kopirani ili ispisani) umjesto cijelog medijaČlanak 106. stavak 3. CPA-a.. Sam medij za pohranu podataka može se zaplijeniti samo ako se smatra gotovo nemogućim ispisati ili zasebno kopirati potrebne podatke ili ako se smatra da je gotovo neizvedivo na drugi način ostvariti svrhu pretrageČlanak 106. stavak 3. CPA-a.. Predmetni pojedinac mora se bez odgode obavijestiti o zapljeniČlanak 219. CPA-a u vezi s člankom 106. stavkom 4. CPA-a.. U CPA-u se ne predviđaju iznimke od tog zahtjeva za obavješćivanje.Pretrage, inspekcijski pregledi i zapljene bez naloga mogu se provoditi samo u ograničenim situacijama. Prvo, to je slučaj ako je nemoguće ishoditi nalog zbog hitnosti na mjestu počinjenja kaznenog djelaČlanak 216. stavak 3. CPA-a.. Međutim, zatim se mora bez odgode ishoditi nalogČlanak 216. stavak 3. CPA-a.. Drugo, pretrage i inspekcijski pregledi bez naloga mogu se odvijati na licu mjesta ako je osumnjičenik uhićen ili zadržanČlanak 216. stavci 1. i 2. CPA-a.. Na kraju, tužitelj ili viši službenik pravosudne policije može zaplijeniti predmet bez naloga ako je osumnjičenik za kazneno djelo ili treća osoba odbacila predmet ili ako je dobrovoljno predanČlanak 218. CPA-a. Kad je riječ osobnim informacijama, to obuhvaća samo situaciju u kojoj predmetni pojedinac sam dobrovoljno preda predmet, a ne voditelj obrade osobnih informacija koji posjeduje takve informacije (što bi zahtijevalo posebnu pravnu osnovu na temelju Zakona o zaštiti osobnih informacija). Dobrovoljno predani predmeti mogu se prihvatiti kao dokaz u sudskim postupcima samo ako ne postoji opravdana sumnja u vezi s dobrovoljnom prirodom otkrivanja, što treba dokazati tužitelj. Vidjeti Odluku Vrhovnog suda br. 2013Do11233, 10. ožujka 2016..Dokazi koji se prikupe suprotno odredbama CPA-a neće se smatrati dopustivimaČlanak 308-2. CPA-a.. Štoviše, u Kaznenom zakonu propisano je da su nezakonite pretrage osoba ili njihovih boravišta, čuvanih zgrada, konstrukcija, automobila, brodova, zrakoplova ili soba kažnjive kaznom zatvora u trajanju od najviše tri godineČlanak 321. Kaznenog zakona.. Stoga se ta odredba primjenjuje i na predmete, kao što su uređaji za pohranu podataka, koji se zaplijene za vrijeme nezakonite pretrage.2.2.2.Prikupljanje informacija o komunikaciji2.2.2.1.Pravna osnovaPrikupljanje informacija o komunikaciji uređeno je posebnim zakonom, tj. CPPA-om. CPPA-om se posebice za svakoga propisuje zabrana cenzure bilo kakve pošte, prisluškivanja bilo kakvih telekomunikacija, pružanja podataka o potvrdi komunikacije ili snimanja ili slušanja bilo kojeg razgovora među drugima koji nije javan, osim na temelju CPA-a, CPPA-a ili Zakona o vojnim sudovimaČlanak 3. CPPA-a. Zakonom o vojnim sudovima u pravilu se uređuje prikupljanje informacija o vojnom osoblju i može se primijeniti na civile samo u ograničenom broju slučajeva (npr. ako vojno osoblje i civili zajedno čine kazneno djelo ili ako pojedinac počini kazneno djelo protiv vojske, postupak se može pokrenuti pri vojnom sudu, vidjeti članak 2. Zakona o vojnim sudovima). Opće odredbe kojima se uređuju pretrage i zapljene slične su CPA-u, vidjeti npr. članke od 146. do 149. i članke od 153. do 156. Zakona o vojnim sudovima. Primjerice, obična pošta može se prikupljati samo ako je to potrebno za istragu i na temelju naloga Vojnog suda. Ako se prikupljaju elektroničke komunikacije, primjenjuju se ograničenja i zaštitne mjere iz CPPA-a.. Pojam komunikacija u značenju CPPA-a obuhvaća i običnu poštu i telekomunikacijeČlanak 2. stavak 1. CPPA-a, tj. prijenos ili prijam svih vrsta zvukova, riječi, simbola ili slika telegrafom, bežično, kabelima od optičkih vlakana ili drugim elektromagnetskim sustavom, uključujući telefon, e-poštu, člansku informacijsku uslugu, telefaks i radijsko dojavljivanje.. U tom se kontekstu u CPPA-u razlikuju mjere ograničavanja komunikacijeČlanak 2. stavak 7. i članak 3. stavak 2. CPPA-a. i prikupljanje podataka o potvrdi komunikacije.Pojam mjere ograničavanja komunikacije obuhvaća cenzuru, tj. prikupljanje sadržaja tradicionalne pošte, te prisluškivanje, tj. izravno presretanje (pribavljanje ili snimanje) sadržaja telekomunikacijaCenzura se definira kao otvaranje pošte bez privole predmetne stranke ili pribavljanje informacija o njezinu sadržaju ili snimanje ili uskraćivanje njezina sadržaja na druge načine (članak 2. točka 6. CPPA-a). Prisluškivanje znači stjecanje ili snimanje sadržaja telekomunikacija slušanjem ili zajedničkim čitanjem zvukova, riječi, simbola ili slika u komunikacijama s pomoću elektroničkih ili mehaničkih uređaja bez privole predmetne stranke ili ometanje njihova prijenosa i primitka (članak 2. točka 7. CPPA-a).. Pojam podaci o potvrdi komunikacije obuhvaća podatke o evidenciji telekomunikacija, što uključuje datum telekomunikacija, njihovo vrijeme početka i završetka, broj odlaznih i dolaznih poziva te pretplatnički broj druge strane, učestalost upotrebe, zapisnike o upotrebi telekomunikacijskih usluga i informacije o lokaciji (npr. od odašiljača na kojima su primjeni signali)Članak 2. točka 11. CPPA-a..U CPPA-u se utvrđuju ograničenja i zaštitne mjere za prikupljanje obiju vrsta podataka, a nepoštovanje nekih od tih zahtjeva dovodi do kaznenih sankcijaČlanci 16. i 17. CPPA-a. To se primjenjuje primjerice na prikupljanje, nevođenje evidencije, nastavak prikupljanja ako izvanredna situacija više ne postoji ili neobavješćivanje predmetnog pojedinca..2.2.2.2.Ograničenja i zaštitne mjere koji se primjenjuju na prikupljanje sadržaja komunikacija (mjere ograničavanja komunikacije)Prikupljanje sadržaja komunikacija može se provoditi samo kao dodatno sredstvo za olakšavanje kaznene istrage (tj. krajnja mjera) i potrebno se pobrinuti da se zadiranje u komunikacijske tajne građana svede na najmanju mjeruČlanak 3. točka 2. CPPA-a.. U skladu s tim općim načelom, mjere ograničavanja komunikacije mogu se iskoristiti samo ako je teško na drugi način spriječiti počinjenje kaznenog djela, uhititi počinitelja ili prikupiti dokazeČlanak 5. točka 1. CPPA-a.. Tijela kaznenog progona koja prikupljaju sadržaj komunikacija moraju odmah prestati s prikupljanjem nakon što se daljnji pristup više ne smatra potrebnim, čime se osigurava da je povreda privatnosti komunikacija što ograničenijaČlanak 2. Dekreta o izvršavanju CPPA-a..Nadalje, mjere ograničavanja komunikacije mogu se upotrebljavati samo ako postoji opravdan razlog za sumnju da se određena teška kaznena djela navedena u CPPA-u planiraju, čine ili da su počinjena. To uključuje kaznena djela kao što su pobuna, kaznena djela povezana s drogama ili kaznena djela koja uključuju eksplozive te kaznena djela povezana s nacionalnom sigurnosti, diplomatskim odnosima ili vojnim bazama i objektimaČlanak 5. točka 1. CPPA-a.. Cilj mjere ograničavanja komunikacije mora biti određena pošta ili telekomunikacije koje osumnjičenik šalje ili prima ili pošta ili telekomunikacije koje osumnjičenik šalje ili prima u određenom razdobljuČlanak 5. točka 2. CPPA-a..Čak i ako su ti zahtjevi ispunjeni, podaci o sadržaju mogu se prikupljati samo na temelju sudskog naloga. Tužitelj naročito može zatražiti od suda dozvolu za prikupljanje podataka o sadržaju u vezi s osumnjičenikom ili osobom pod istragomČlanak 6. točka 1. CPPA-a.. Slično tome, službenik pravosudne policije može podnijeti zahtjev za ovlaštenje tužitelju, koji pak može zatražiti nalog od sudaČlanak 6. točka 2. CPPA-a.. Zahtjev za nalog mora biti u pisanom obliku i sadržavati određene elemente. U njemu se naročito moraju utvrditi 1. opravdani razlozi zbog kojih se sumnja da je jedno od navedenih kaznenih djela planirano, da se čini ili da je počinjeno te svi materijali kojima se uspostavlja predmet s jasnim dokazima sumnje, 2. mjere ograničavanja komunikacije uz njihov cilj, opseg, svrhu i razdoblje valjanosti te 3. mjesto na kojem bi se te mjere trebale izvršavati i način izvršavanjaČlanak 6. stavak 4. CPPA-a i članak 4. stavak 1. Dekreta o izvršavanju CPPA-a..Ako su pravni zahtjevi ispunjeni, sud može dati pisano dopuštenje za provedbu mjera ograničavanja komunikacije u vezi s osumnjičenikom ili osobom pod istragomČlanak 6. stavak 5. i članak 6. stavak 8. CPPA-a.. U tom se nalogu utvrđuju vrste mjera, njihov cilj, opseg, razdoblje valjanosti te mjesto i način izvršenjaČlanak 6. točka 6. CPPA-a..Mjere ograničavanja komunikacije mogu se provoditi samo dva mjesecaČlanak 6. točka 7. CPPA-a.. Ako se njihova svrha ostvari u kraćem roku, moraju se odmah obustaviti. Međutim, ako su potrebni uvjeti i dalje ispunjeni, u tom roku od dva mjeseca može se podnijeti zahtjev za produljenje razdoblja valjanosti mjera ograničavanja komunikacije. Takav zahtjev mora uključivati materijale kojima se uspostavlja predmet s jasnim dokazima za produljenje mjeraČlanak 6. točka 7. CPPA-a.. Produljeno razdoblje ne smije ukupno trajati više od godine dana ili tri godine za određena naročito teška kaznena djela (npr. kaznena djela povezana s pobunom, stranom agresijom, nacionalnom sigurnošću itd.)Članak 6. točka 8. CPPA-a..Tijela kaznenog progona mogu zahtijevati pomoć komunikacijskih operatera tako da im pruže pisano dopuštenje sudaČlanak 9. točka 2. CPPA-a.. Komunikacijski operateri moraju surađivati i čuvati primljeno dopuštenje u svojim evidencijamaČlanak 15-2. CPPA-a i članak 12. Dekreta o izvršavanju CPPA-a.. Mogu odbiti surađivati ako informacije o ciljanom pojedincu, kako su navedene u pisanom dopuštenju suda (primjerice telefonski broj pojedinca), nisu točne. Međutim, u svim im je okolnostima zabranjeno otkrivati lozinke za telekomunikacijeČlanak 9. točka 4. CPPA-a..Svatko tko izvršava mjere ograničavanja komunikacije ili od koga se zatraži suradnja mora čuvati evidencije u kojima se navode ciljevi mjera, njihovo izvršenje, datum suradnje i ciljČlanak 9. točka 3. CPPA-a.. Evidencije moraju čuvati i tijela kaznenog progona koja provode mjere ograničavanja komunikacije, a u njima se moraju navesti pojedinosti i ishodiČlanak 18. stavak 1. Dekreta o izvršavanju CPPA-a.. Službenici pravosudne policije moraju navesti te informacije u izvješću tužitelju pri zaključenju istrageČlanak 18. stavak 2. Dekreta o izvršavanju CPPA-a..Ako tužitelj podigne optužnicu u vezi s predmetom u kojem su se upotrebljavale mjere ograničavanja komunikacije ili izda odluku o nepodizanju optužnice ili neuhićenju predmetnog pojedinca (tj. nije riječ samo o prekidu kaznenog progona), tužitelj mora obavijestiti pojedinca koji je predmet mjera ograničavanja komunikacije o činjenici da su takve mjere izvršene, izvršnoj agenciji i razdoblju izvršavanja. Takva se obavijest mora pružiti u pisanom obliku u roku od 30 dana od odlukeČlanak 9-2. stavak 1. CPPA-a.. Ta se obavijest može odgoditi ako je vjerojatno da će se njome ozbiljno ugroziti nacionalna sigurnost ili narušiti javna sigurnost i red ili ako je vjerojatno da će prouzročiti znatnu štetu životima i zdravlju drugihČlanak 9-2. stavak 4. CPPA-a.. Ako se obavijest namjerava odgoditi, tužitelj ili službenik pravosudne policije mora dobiti odobrenje od čelnika ureda okružnog javnog tužiteljaČlanak 9-2. stavak 5. CPPA-a.. Nakon što osnova za odgodu prestane postojati, obavijest se mora pružiti u roku od 30 dana od tog trenutkaČlanak 9-2. stavak 6. CPPA-a..U CPPA-u se utvrđuje i poseban postupak prikupljanja sadržaja komunikacija u izvanrednim situacijama. Tijela kaznenog progona naročito mogu prikupljati sadržaj komunikacija ako je neminovno planiranje ili izvršenje organiziranog kriminala ili drugog teškog kaznenog djela koje može izravno dovesti do smrti ili ozbiljnih ozljeda, a postoji izvanredna situacija u kojoj nije moguće provesti uobičajeni postupak (kako je prethodno navedeno)Članak 8. točka 1. CPPA-a.. U takvoj izvanrednoj situaciji policijski službenik ili tužitelj može uvesti mjere ograničavanja komunikacije bez prethodnog dopuštenja suda, ali mora odmah nakon njihova izvršenja zatražiti dopuštenje suda. Ako tijelo kaznenog progona ne uspije ishoditi dopuštenje suda u roku od 36 sati od izvršenja hitnih mjera, prikupljanje se mora odmah prekinuti, a nakon toga se prikupljene informacije obično uništavajuČlanak 8. točka 2. CPPA-a.. Policijski službenici koji vrše hitan nadzor čine to pod kontrolom tužitelja ili, ako ne mogu unaprijed primiti upute tužitelja zato što je potrebno hitno djelovati, policija mora dobiti odobrenje tužitelja odmah nakon što počne s izvršenjemČlanak 8. stavak 3. CPPA-a i članak 16. stavak 3. Dekreta o izvršavanju CPPA-a.. Pravila o obavješćivanju pojedinca kako su prethodno opisana primjenjuju se i na prikupljanje sadržaja komunikacija u izvanrednim situacijama.Prikupljanje informacija u izvanrednim situacijama mora se uvijek odvijati u skladu s izjavom o hitnoj cenzuri/prisluškivanju, a tijelo koje prikuplja informacije mora voditi registar svih izvanrednih mjeraČlanak 8. točka 4. CPPA-a.. Zahtjev sudu za davanje dopuštenja za izvanredne mjere mora biti popraćen pisanim dokumentom u kojem se navode potrebne mjere ograničavanja komunikacije, cilj, predmet, opseg, razdoblje, mjesto izvršenja, metoda i objašnjenje na koji su način relevantne mjere ograničavanja komunikacije u skladu s odredbama članka 5. stavka 1. CPPA-aTo jest da postoji opravdan razlog za sumnju da se određena teška kaznena djela planiraju ili čine ili da su počinjena, a nije izvedivo na drugi način spriječiti počinjenje kaznenog djela, uhititi počinitelja ili prikupiti dokaze., zajedno s popratnim dokumentima.Ako se izvanredne mjere provedu u kratkom roku, čime dopuštenje suda postaje bespredmetno (npr. ako se osumnjičenik uhiti odmah nakon početka presretanja, koje se zbog toga i zaustavlja), čelnik nadležnog ureda javnog tužitelja dostavlja obavijest o izvanrednim mjerama nadležnom suduČlanak 8. točka 5. CPPA-a.. U obavijesti se moraju navesti svrha, cilj, opseg, razdoblje, mjesto izvršenja i metoda prikupljanja te razlozi za nepodnošenje zahtjeva za dopuštenje sudaČlanak 8. stavci 6. i 7. CPPA-a.. Ta obavijest omogućuje sudu koji je zaprima da preispita zakonitost prikupljanja i mora se unijeti u registar obavijesti o izvanrednim mjerama.Sadržaj komunikacija pribavljen mjerama ograničavanja komunikacije na temelju CPPA-a u pravilu se može upotrijebiti samo za istragu, kazneni progon ili sprečavanje određenih prethodno navedenih kaznenih djela, u stegovnim postupcima za ista kaznena djela, u zahtjevu za naknadu štete koji upućuje stranka u tim komunikacijama ili ako je to dopušteno drugim zakonodavstvomČlanak 12. CPPA-a..Ako se prikupljaju telekomunikacije koje se prenose internetom, primjenjuju se posebne zaštitne mjereČlanak 12-2. CPPA-a.. Takve se informacije mogu upotrebljavati samo za istragu teških kaznenih djela navedenih u članku 5. stavku 1. CPPA-a. Za pohranu informacija potrebno je dobiti odobrenje od suda koji je dopustio mjere ograničavanja komunikacijeTužitelj ili policijski službenik koji izvršava mjere ograničavanja komunikacije mora odabrati koje će se telekomunikacije zadržati u roku od 14 dana nakon završetka mjera i zatražiti odobrenje suda (ako je riječ o policijskom službeniku, zahtjev se mora uputiti tužitelju, koji zatim podnosi zahtjev sudu); vidjeti članak 12-2. stavke 1. i 2. CPPA-a.. Zahtjev za pohranu mora sadržavati informacije o mjerama ograničavanja komunikacije, sažetak rezultata mjera, razloge za pohranu (zajedno s popratnim materijalima) i telekomunikacije koje se trebaju pohranitiČlanak 12-2. stavak 3. CPPA-a.. Ako se ne podnese takav zahtjev, pribavljene telekomunikacije moraju se izbrisati u roku od 14 dana nakon završetka mjera ograničavanja komunikacijeČlanak 12-2. stavak 5. CPPA-a.. Ako se zahtjev odbije, telekomunikacije se moraju uništiti u roku od sedam danaČlanak 12-2. stavak 5. CPPA-a.. Ako se telekomunikacije izbrišu, potrebno je u roku od sedam dana podnijeti izvješće sudu koji je dopustio mjere ograničavanja komunikacije u kojem se navode razlozi za brisanje te pojedinosti i vrijeme kad je to učinjeno.Općenitije govoreći, ako su informacije nezakonito pribavljene s pomoću mjera ograničavanja komunikacije, neće se priznati kao dokaz u sudskim ili stegovnim postupcimaČlanak 4. CPPA-a.. Usto, CPPA-om se svakoj osobi koja provodi mjere ograničavanja komunikacije zabranjuje otkrivanje povjerljivih informacija pribavljenih za vrijeme provedbe takvih mjera i upotrebljavanje pribavljenih informacija u svrhu narušavanja ugleda osoba koje su cilj tih mjeraČlanak 11. stavak 2. Dekreta o izvršavanju CPPA-a..2.2.2.3.Ograničenja i zaštitne mjere koji se primjenjuju na prikupljanje informacija o potvrdi komunikacijeTijela kaznenog progona mogu na temelju CPPA-a zatražiti od telekomunikacijskih operatera da pruže podatke o potvrdi komunikacije ako je to potrebno za istragu ili izvršenje kazneČlanak 13. točka 1. CPPA-a.. Za razliku od prikupljanja podataka o sadržaju, mogućnost prikupljanja podataka o potvrdi komunikacije nije ograničena na određena kaznena djela. Međutim, kao i za podatke o sadržaju, prikupljanje podataka o potvrdi komunikacije zahtijeva prethodno pisano odobrenje suda, podložno istim uvjetima kakvi su prethodno opisaniČlanci 13. i 6. CPPA-a.. Ako zbog hitnosti nije moguće dobiti dopuštenje suda, podaci o potvrdi komunikacije mogu se prikupiti bez naloga, a u tom se slučaju dopuštenje mora ishoditi odmah nakon što se zatraže podaci te se o njemu mora obavijestiti pružatelj telekomunikacijskih uslugaČlanak 13. točka 2. CPPA-a. Kao i kad je riječ o hitnim mjerama ograničavanja komunikacije, potrebno je sastaviti dokument u kojem se navode pojedinosti o predmetu (osumnjičenik, mjere koje se trebaju poduzeti, kazneno djelo na koje se sumnja i hitnost). Vidjeti članak 37. stavak 5. Dekreta o izvršavanju CPPA-a.. Ako se ne dobije naknadno dopuštenje, prikupljene informacije moraju se uništitiČlanak 13. točka 3. CPPA-a..Tužitelji, službenici pravosudne policije i sudovi moraju voditi evidencije o zahtjevima za podatke o potvrdi komunikacijeČlanak 13. stavci 5. i 6. CPPA-a.. Osim toga, pružatelji telekomunikacijskih usluga moraju dvaput godišnje izvješćivati ministra znanosti i IKT-a o otkrivanju podataka o potvrdi komunikacije i moraju čuvati evidencije o tome sedam godina od datuma otkrivanja podatakaČlanak 13. točka 7. CPPA-a..Pojedinci se u načelu obavješćuju o tome da su prikupljeni podaci o potvrdi komunikacijeVidjeti članak 13-3. stavak 7. u vezi s člankom 9-2. CPPA-a.. Vrijeme takve obavijesti ovisi o okolnostima istrageČlanak 13-3. stavak 1. CPPA-a.. Nakon što se donese odluka o tome hoće li se provoditi kazneni progon, obavijest je potrebno dati u roku od 30 dana. Međutim, ako se optužnica suspendira, obavijest se mora pružiti u roku od 30 dana godinu dana nakon donošenja takve odluke. Obavijest se u svakom slučaju mora pružiti u roku od 30 dana godinu dana nakon prikupljanja informacija.Obavijest se može odgoditi ako je vjerojatno da će se njome 1. ugroziti nacionalna sigurnost, javna sigurnost i red, 2. prouzročiti smrt ili tjelesne ozljede, 3. onemogućiti pravedni sudski postupci (npr. dovesti do uništenja dokaza ili prijetnje svjedocima) ili 4. dovesti do klevete osumnjičenika, žrtve ili drugih osoba koje su povezane s predmetom ili ako će se zadirati u njihovu privatnostČlanak 13-3. stavak 2. CPPA-a.. Obavješćivanje na jednoj od navedenih osnova zahtijeva odobrenje direktora nadležnog ureda okružnog javnog tužiteljaČlanak 13-3. stavak 3. CPPA-a.. Nakon što osnova za odgodu prestane postojati, obavijest se mora pružiti u roku od 30 dana od tog trenutkaČlanak 13-3. stavak 4. CPPA-a..Obaviješteni pojedinci mogu podnijeti pisani zahtjev tužitelju ili službeniku pravosudne policije u vezi s razlozima za prikupljanje podataka o potvrdi komunikacijeČlanak 13-3. stavak 5. CPPA-a.. U tom slučaju tužitelj ili službenik pravosudne policije moraju pisanim putem pružiti te razloge u roku od 30 dana nakon zaprimanja zahtjeva, osim ako se primjenjuje jedna od navedenih osnova (izuzeća za odgodu obavijesti)Članak 13-3. stavak 6. CPPA-a..2.2.3.Dobrovoljno otkrivanje telekomunikacijskih operateraČlankom 83. stavkom 3. TBA-a telekomunikacijskim se operaterima omogućuje da dobrovoljno postupaju u skladu sa zahtjevom (koji se podnosi radi potpore u kaznenom postupku, istrazi ili izvršenju kazne) suda, tužitelja ili čelnika istražne agencije za otkrivanje podataka o komunikacijama. U kontekstu TBA-a podaci o komunikacijama obuhvaćaju ime, registracijski broj rezidenta, adresu i telefonski broj korisnika, datume kad su se korisnici pretplatili ili kad su okončali pretplatu te korisničke identifikacijske kodove (tj. kodove koji služe za identifikaciju stvarnog korisnika računalnih sustava ili komunikacijskih mreža)Članak 83. stavak 3. TBA-a.. Za potrebe TBA-a korisnicima se smatraju samo pojedinci koji izravno ugovaraju usluge kod korejskog pružatelja telekomunikacijskih uslugaČlanak 2. stavak 9. TBA-a.. Stoga će situacije u kojima će se pojedinci iz EU-a čiji su podaci preneseni u Republiku Koreju smatrati korisnicima u okviru TBA-a biti veoma ograničene s obzirom na to da takvi pojedinci obično ne sklapaju izravan ugovor s korejskim telekomunikacijskim operaterom.Zahtjevi za pružanje podataka o komunikacijama na temelju TBA-a moraju se podnijeti u pisanom obliku i u njima se moraju navesti razlozi za zahtjev, poveznica na relevantnog korisnika i opseg traženih podatakaČlanak 83. stavak 4. TBA-a.. Ako zbog hitnosti nije moguće pružiti pisani zahtjev, pisani zahtjev mora se pružiti čim nestane razlog za hitnostČlanak 83. stavak 4. TBA-a.. Telekomunikacijski operateri koji postupaju u skladu sa zahtjevima za otkrivanje podataka o komunikacijama moraju čuvati knjige s evidencijama u kojima se naznačuje da su pruženi podaci o komunikacijama, kao i povezane materijale, kao što je pisani zahtjevČlanak 83. stavak 5. TBA-a.. Nadalje, telekomunikacijski operateri moraju dvaput godišnje izvješćivati ministra znanosti i IKT-a o pružanju podataka o komunikacijamaČlanak 83. stavak 6. TBA-a..Telekomunikacijski operateri nisu obvezni postupati prema zahtjevima za otkrivanje podataka o komunikacijama na temelju TBA-a. Stoga operater treba procijeniti svaki zahtjev u skladu s primjenjivim zahtjevima za zaštitu podataka na temelju PIPA-e. Telekomunikacijski operater mora posebice uzeti u obzir interese ispitanika i ne smije otkrivati informacije ako bi se time vjerojatno nepošteno povrijedili interesi pojedinca ili treće straneČlanak 18. stavak 2. PIPA-e.. Usto, u skladu s Obavijesti br. 2021-1 o dopunskim pravilima za tumačenje i primjenu Zakona o zaštiti osobnih informacija, predmetni pojedinac mora se obavijestiti o otkrivanju. U iznimnim situacijama takva se obavijest može odgoditi, posebice ako i onoliko dugo koliko bi se njome ugrozila kaznena istraga u tijeku ili ako je vjerojatno da bi se ugrozio život ili zdravlje druge osobe čija prava ili interesi nedvojbeno imaju prednost pred pravima ispitanikaObavijest PIPC-a br. 2021-1 o dopunskim pravilima za tumačenje i primjenu Zakona o zaštiti osobnih informacija, odjeljak III., dio 2., točka iii..Vrhovni sud potvrdio je 2016. da se dobrovoljnim pružanjem podataka o komunikacijama koje vrše telekomunikacijski operateri bez naloga na temelju TBA-a ne krše prava korisnika telekomunikacijske usluge na samoodređenje u pogledu informacija. Sud je ujedno razjasnio da bi se to smatralo kršenjem ako bi bilo nedvojbeno očito da je agencija koja upućuje zahtjev zlouporabila svoju ovlast da zatraži otkrivanje podataka o komunikacijama, čime bi povrijedila interese predmetnog pojedinca ili treće straneOdluka Vrhovnog suda br. 2012Da105482 od 10. ožujka 2016.. Općenitije govoreći, svaki zahtjev za dobrovoljno otkrivanje koji uputi tijelo kaznenog progona mora biti u skladu s načelima zakonitosti, nužnosti i proporcionalnosti prema Ustavu Koreje (članak 12. stavak 1. i članak 37. stavak 2.).2.3.NadzorPostoje različiti mehanizmi za nadzor tijelâ kaznenog progona, a može se provoditi interno ili ga mogu provoditi vanjska tijela.2.3.1.SamorevizijaU skladu sa Zakonom o revizijama u javnom sektoru, javna tijela potiču se na to da uspostave unutarnje tijelo za samoreviziju, koje bi, među ostalim, bilo odgovorno za provjeru zakonitostiČlanci 3. i 5. Zakona o revizijama u javnom sektoru.. Voditeljima takvih revizijskih tijela mora se u najvećoj mogućoj mjeri zajamčiti neovisnostČlanak 7. Zakona o revizijama u javnom sektoru.. Točnije, oni se imenuju izvan relevantnog tijela (npr. bivši suci, profesori) na razdoblje od dvije do pet godina i mogu se razriješiti dužnosti samo zbog opravdanih razloga (npr. ako ne mogu izvršavati dužnosti zbog mentalnih ili fizičkih problema ili ako podliježu stegovnim mjerama)Članci od 8. do 11. Zakona o revizijama u javnom sektoru.. Usto, revizori se imenuju na temelju posebnih uvjeta utvrđenih u ZakonuČlanak 16. i dalje Zakona o revizijama u javnom sektoru.. Revizorska izvješća mogu uključivati preporuke ili zahtjeve za naknadu ili ispravak te opomene i preporuke ili zahtjeve za stegovne mjereČlanak 23. stavak 2. Zakona o revizijama u javnom sektoru.. Oni se u roku od 60 dana od završetka revizije priopćavaju čelniku javnog tijela u kojem se provodi revizija te Revizijskom i inspekcijskom odboru (vidjeti odjeljak 2.3.2.)Članak 23. stavak 1. Zakona o revizijama u javnom sektoru.. Predmetno tijelo mora provesti potrebne mjere te izvijestiti Revizijski i inspekcijski odbor o rezultatimaČlanak 23. stavak 3. Zakona o revizijama u javnom sektoru.. Osim toga, rezultati revizije obično su javno dostupniČlanak 26. Zakona o revizijama u javnom sektoru.. Odbijanje ili ometanje samorevizije podložno je upravnim novčanim kaznamaČlanak 41. Zakona o revizijama u javnom sektoru.. U području kaznenog progona, radi usklađenosti s navedenim zakonodavstvom Nacionalna policijska agencija upotrebljava sustav glavnog inspektora za provedbu unutarnjih revizija, među ostalim u vezi s mogućim povredama ljudskih pravaVidjeti osobito odjele u nadležnosti glavnog direktora za reviziju i inspekcijski pregled: https://www.police.go.kr/eng/knpa/org/org01.jsp.2.3.2.Revizijski i inspekcijski odborRevizijski i inspekcijski odbor (dalje u tekstu BAI) može provoditi inspekcijski pregled aktivnosti javnih tijela i, na osnovu takvih pregleda, izdati preporuke, zahtijevati stegovne mjere ili podnijeti kaznenu pritužbuČlanak 24. i članci od 31. do 35. Zakona o Revizijskom i inspekcijskom odboru (dalje u tekstu Zakon o BAI-ju).. BAI je uspostavio predsjednik Republike Koreje, ali zadržava neovisan status u odnosu na svoje zadaćeČlanak 2. stavak 1. Zakona o BAI-ju.. Usto, Zakonom kojim se uspostavlja BAI zahtijeva se da taj odbor bude u najvećoj mjeri neovisan u pogledu imenovanja, razrješenja i organizacije svojeg osoblja i sastavljanja svojeg proračunaČlanak 2. stavak 2. Zakona o BAI-ju.. Predsjednika BAI-ja imenuje predsjednik države uz pristanak Nacionalne skupštineČlanak 4. stavak 1. Zakona o BAI-ju.. Preostalih šest povjerenika imenuje predsjednik države na preporuku predsjednika BAI-ja na mandat od četiri godineČlanak 5. stavak 1. i članak 6. Zakona o BAI-ju.. Povjerenici (uključujući predsjednika) moraju zadovoljavati određene zakonom propisane kvalifikacijeNa primjer, najmanje deset godina obnašanja dužnosti suca, javnog tužitelja ili odvjetnika, najmanje osam godina rada kao javni službenik ili profesor ili na višem položaju u sveučilištu ili najmanje deset godina rada u poduzeću uvrštenom na burzu ili instituciji u koju ulaže država (a od toga najmanje pet godina treba biti na položaju izvršnog direktora); vidjeti članak 7. BAI-ja. i mogu se razriješiti dužnosti samo u slučaju smjene, osude na kaznu zatvora ili nemogućnosti izvršavanja zadaća zbog dugotrajnih mentalnih ili fizičkih poteškoćaČlanak 8. Zakona o BAI-ju.. Nadalje, povjerenicima je zabranjeno sudjelovati u političkim aktivnostima i istodobno obnašati dužnosti u Nacionalnoj skupštini, upravnim agencijama, organizacijama u kojima BAI provodi reviziju ili inspekcijski pregled ili biti na bilo kojoj drugoj plaćenoj dužnosti ili položajuČlanak 9. Zakona o BAI-ju..BAI svake godine provodi opću reviziju, ali može provoditi i posebne revizije o pitanjima od posebnog interesa. BAI može za vrijeme inspekcijskog pregleda zatražiti podnošenje dokumenata i prisutnost određenih osobaVidjeti npr. članak 27. Zakona o BAI-ju.. Taj odbor u sklopu revizije pregledava prihode i rashode države, ali nadzire i općenitu usklađenost sa zadaćama javnih tijela i javnih službenika kako bi se poboljšalo funkcioniranje javne upraveČlanci 20. i 24. Zakona o BAI-ju.. Stoga njegov nadzor nije ograničen na proračunske aspekte, već uključuje i provjeru zakonitosti.2.3.3.Nacionalna skupštinaNacionalna skupština može provoditi istragu i inspekcijske preglede javnih tijelaČlanak 128. Zakona o Nacionalnoj skupštini te članci 2., 3. i 15. Zakona o inspekcijskom pregledu i istrazi državne uprave. To uključuje godišnje inspekcijske preglede vladinih poslova u cjelini i istrage posebnih pitanja.. Za vrijeme istrage ili inspekcijskog pregleda Nacionalna skupština može zahtijevati otkrivanje dokumenata i zatražiti od pojedinaca da svjedočeČlanak 10. stavak 1. Zakona o inspekcijskom pregledu i istrazi državne uprave. Vidjeti i članke 128. i 129. Zakona o Nacionalnoj skupštini.. Svako lažno svjedočenje za vrijeme istrage Nacionalne skupštine podliježe kaznenim sankcijama (kazna zatvora do deset godina)Članak 14. Zakona o svjedočenju, procjeni i drugome pred Nacionalnom skupštinom.. Proces i rezultati inspekcijskih pregleda mogu se objavitiČlanak 12-2. Zakona o inspekcijskom pregledu i istrazi državne uprave.. Ako Nacionalna skupština utvrdi nezakonite ili neprikladne aktivnosti, može od predmetnog javnog tijela zatražiti da poduzme korektivne mjere, uključujući isplatu naknade, poduzimanje stegovnih mjera i poboljšanje internih postupakaČlanak 16. stavak 2. Zakona o inspekcijskom pregledu i istrazi državne uprave.. To tijelo nakon takvog zahtjeva mora djelovati bez odgode i izvijestiti Nacionalnu skupštinu o ishoduČlanak 16. stavak 3. Zakona o inspekcijskom pregledu i istrazi državne uprave..2.3.4.Povjerenstvo za zaštitu osobnih informacijaPovjerenstvo za zaštitu osobnih informacija (dalje u tekstu PIPC) nadzire obradu osobnih informacija koju vrše tijela kaznenog progona u skladu s PIPA-om. Usto, u skladu s člankom 7-8. stavcima 3. i 4. te člankom 7-9. stavkom 5. PIPA-e nadzor PIPC-a obuhvaća i moguće kršenje pravila o ograničenjima i zaštitnim mjerama u pogledu prikupljanja osobnih informacija, uključujući onih iz posebnih zakona kojima se uređuje prikupljanje (elektroničkih) dokaza u svrhe kaznenog progona (vidjeti odjeljak 2.2.). S obzirom na zahtjeve iz članka 3. stavka 1. PIPA-e za zakonito i pošteno prikupljanje osobnih informacija, svaka takva povreda ujedno je i kršenje PIPA-e, čime se PIPC-u dopušta da provodi istragu i poduzme korektivne mjereVidjeti Obavijest PIPC-a br. 2021-1 o dopunskim pravilima za tumačenje i primjenu Zakona o zaštiti osobnih informacija..PIPC pri izvršavanju svoje nadzorne funkcije ima pristup svim relevantnim informacijamaČlanak 63. PIPA-e.. Može savjetovati tijela kaznenog progona kako bi se poboljšala njihova razina zaštite osobnih informacija u okviru njihovih aktivnosti obrade, izreći korektivne mjere (npr. suspendirati obradu podataka ili poduzeti potrebne mjere za zaštitu osobnih informacija) ili savjetovati tijelo da poduzme stegovne mjereČlanak 61. stavak 2., članak 65. stavak 1., članak 65. stavak 2. i članak 64. stavak 4. PIPA-e.. Na kraju, predviđene su kaznene sankcije za određene vrste kršenja PIPA-e, kao što je nezakonita upotreba ili otkrivanje osobnih informacija trećim stranama ili nezakonita obrada osjetljivih informacijaČlanci od 70. do 74. PIPA-e.. PIPC u tom kontekstu može uputiti predmet nadležnoj istražnoj agenciji (uključujući tužitelja)Članak 65. stavak 1. PIPA-e..2.3.5.Nacionalno povjerenstvo za ljudska pravaNacionalno povjerenstvo za ljudska prava (dalje u tekstu NHRC) je neovisno tijelo zaduženo za zaštitu i promicanje temeljnih pravaČlanak 1. Zakona o Povjerenstvu za ljudska prava (dalje u tekstu Zakon o NHRC-u). te ima ovlast istraživati i ispravljati kršenja članaka od 10. do 22. Ustava, koji uključuju pravo na privatnost i privatnost korespondencije. NHRC se sastoji od 11 povjerenika, koje imenuju Nacionalna skupština (četiri), predsjednik (četiri) i predsjednik Vrhovnog suda (tri)Članak 5. stavci 1. i 2. Zakona o NHRC-u.. Kako bi bio imenovan, povjerenik mora 1. najmanje deset godina raditi na sveučilištu ili u ovlaštenom istraživačkom institutu barem kao izvanredni profesor, 2. najmanje deset godina obnašati dužnost suca, tužitelja ili odvjetnika, 3. najmanje deset godina sudjelovati u aktivnostima povezanima s ljudskim pravima (npr. u okviru neprofitne, nevladine organizacije ili međunarodne organizacije) ili 4. moraju ga preporučiti udruge civilnog društvaČlanak 5. stavak 3. Zakona o NHRC-u.. Predsjednika NHRC-a imenuje predsjednik države među povjerenicima i mora ga potvrditi Nacionalna skupštinaČlanak 5. stavak 5. Zakona o NHRC-u.. Povjerenici (uključujući predsjednika) imenuju se na mandat od tri godine s mogućnošću produljenja i mogu se razriješiti dužnosti samo ako su osuđeni na kaznu zatvora ili ako više nisu u stanju izvršavati svoje zadaće zbog dugotrajnih fizičkih ili mentalnih poteškoća (a u tom se slučaju dvije trećine povjerenika moraju složiti s razrješenjem)Članak 7. stavak 1. i članak 8. Zakona o NHRC-u.. Povjerenicima NHRC-a zabranjeno je istodobno obnašati dužnost u Nacionalnoj skupštini, lokalnim vijećima ili u bilo kojem državnom tijelu ili tijelu lokalne vlasti (kao javni službenik)Članak 10. Zakona o NHRC-u..NHRC može pokrenuti istragu na vlastitu inicijativu ili na temelju zahtjeva pojedinca. U sklopu svoje istrage može zahtijevati podnošenje relevantnih materijala, provoditi inspekcijske preglede i pozivati pojedince da svjedočeČlanak 36. Zakona o NHRC-u. U skladu s člankom 36. stavkom 7. Zakona podnošenje materijala ili predmeta može se odbiti ako bi se time dovela u pitanje državna povjerljivost koja bi mogla imati znatan učinak na državnu sigurnost ili diplomatske odnose ili bi ono činilo ozbiljnu prepreku u kaznenoj istrazi ili sudskom postupku u tijeku. U takvim slučajevima Odbor može prema potrebi zahtijevati dodatne informacije od čelnika relevantne agencije (koji mora postupati u skladu s tim u dobroj vjeri) kako bi se preispitalo je li odbijanje pružanja informacija opravdano.. Nakon istrage može izdati preporuke za poboljšanje ili ispravljanje određenih politika i praksi te ih objavitiČlanak 25. stavak 1. Zakona o NHRC-u.. Javna tijela moraju obavijestiti NHRC o planu provedbe takvih preporuka u roku od 90 dana nakon što ih zaprimeČlanak 25. stavak 3. Zakona o NHRC-u.. Međutim, ako se preporuke ne provedu, predmetno tijelo o tome mora obavijestiti OdborČlanak 25. stavak 4. Zakona o NHRC-u.. NHRC pak o tome može izvijestiti Nacionalnu skupštinu i/ili to objaviti. Javna tijela općenito poštuju preporuke NHRC-a i imaju velik poticaj za to s obzirom na to da se njihova provedba procjenjivala u sklopu opće ocjene koju je provodio Ured za koordinaciju vladinih politika pod nadležnošću ureda premijera.2.4.Pravna zaštita pojedinaca2.4.1.Mehanizmi pravne zaštite dostupni na temelju PIPA-ePojedinci mogu ostvariti svoja prava na pristup, ispravak, brisanje i suspenziju na temelju PIPA-e u odnosu na osobne informacije koje obrađuju tijela kaznenog progona. Pristup se može zatražiti izravno od relevantnog tijela ili neizravno preko PIPC-aČlanak 35. stavak 2. PIPA-e.. Nadležno tijelo može ograničiti ili odbiti pristup samo ako je to predviđeno zakonom, ako bi se time vjerojatno ugrozio život ili zdravlje treće strane ili ako bi to vjerojatno dovelo do neopravdane povrede imovine i ostalih interesa druge osobe (tj. ako bi interesi druge osobe prevagnuli nad interesima pojedinca koji upućuje zahtjev)Članak 35. stavak 4. PIPA-e.. Ako se odbije zahtjev za pristup, potrebno je obavijestiti pojedinca o razlozima za to i o načinu podnošenja žalbeČlanak 42. stavak 2. Dekreta o izvršavanju PIPA-e.. Slično tome, zahtjev za ispravljanje ili brisanje može se odbiti ako je to predviđeno drugim zakonima, a u tom se slučaju pojedinac mora obavijestiti o razlozima za to i mogućnosti podnošenja žalbeČlanak 36. stavci 1. i 2. PIPA-e i članak 43. stavak 3. Dekreta o izvršavanju PIPA-e..Kad je riječ o pravnoj zaštiti, pojedinci mogu podnijeti pritužbu PIPC-u, među ostalim preko Pozivnog centra za zaštitu privatnosti, kojim upravlja Korejska agencija za internet i sigurnostČlanak 62. PIPA-e.. Osim toga, pojedincu se može osigurati posredovanje Odbora za posredovanje u sporovima o osobnim informacijamaČlanci od 40. do 50. PIPA-e i članci od 48-2. do 57. Dekreta o izvršavanju PIPA-e.. Te su mogućnosti za pravnu zaštitu dostupne u slučaju mogućih povreda pravila iz određenih zakona u kojima se utvrđuju ograničenja i zaštitne mjere za prikupljanje osobnih informacija (odjeljak 2.2.) i PIPA-e. Usto, pojedinci mogu osporiti odluke ili nedjelovanje PIPC-a na temelju Zakona o upravnim sporovima (vidjeti odjeljak 2.4.3.).2.4.2.Pravna zaštita pri Nacionalnom povjerenstvu za ljudska pravaNHRC rješava pritužbe pojedinaca (i korejskih i stranih državljana) povezane s povredama ljudskih prava koje su počinila javna tijelaIako se u članku 4. Zakona o NHRC-u upućuje na građane i strane državljane koji borave u Republici Koreji, pojam boravka odnosi se na nadležnost umjesto na državno područje. Stoga, ako nacionalne institucije unutar Koreje povrijede temeljna prava stranog državljanina izvan Koreje, taj pojedinac može podnijeti pritužbu NHRC-u. Vidjeti primjerice pitanje o tome na stranici NHRC-a s najčešćim pitanjima, dostupnoj na https://www.humanrights.go.kr/site/program/board/basicboard/list?boardtypeid=7025&menuid=002004005001&pagesize=10¤tpage=2. To bi bio slučaj ako bi korejska javna tijela nezakonito pristupila osobnim podacima stranog državljanina koji su preneseni u Koreju.. Pojedinci ne podliježu nijednom zahtjevu da bi podnijeli pritužbu NHRC-uPritužba se u načelu mora podnijeti unutar godine dana od povrede, ali NHRC može i dalje odlučiti istražiti pritužbu koja je podnesena nakon isteka tog roka ako nije nastupila zastara na temelju kaznenog ili građanskog prava (članak 32. stavak 1. točka 4. Zakona o NHRC-u).. Stoga će NHRC obraditi pritužbu čak i ako predmetni pojedinac ne može činjenično dokazati povredu u fazi ispitivanja dopuštenosti. U kontekstu prikupljanja osobnih podataka u svrhu kaznenog progona, od pojedinca se stoga ne bi zahtijevalo da dokaže da su korejska javna tijela zbilja pristupila njegovim osobnim informacijama kako bi pritužba bila prihvatljiva pri NHRC-u. Pojedinac može i zatražiti rješavanje pritužbe posredovanjemČlanak 42. i dalje Zakona o NHRC-u..Kako bi istražio pritužbu, NHRC može iskoristiti svoje istražne ovlasti, među ostalim tako da zahtijeva podnošenje relevantnih materijala, provodi inspekcijske preglede i poziva pojedince da svjedočeČlanci 36. i 37. Zakona o NHRC-u.. Ako se u istrazi otkrije da je došlo do kršenja relevantnih zakona, NHRC može preporučiti provedbu pravnih lijekova ili ispravak ili poboljšanje bilo kojeg relevantnog propisa, institucije, politike ili prakseČlanak 44. Zakona o NHRC-u.. Predloženi pravni lijekovi mogu uključivati posredovanje, prestanak povrede ljudskih prava, nadoknadu štete i mjere za sprečavanje budućih istih ili sličnih povredaČlanak 42. stavak 4. Zakona o NHRC-u.. Mjere za popravljanje štete u slučaju nezakonitog prikupljanja osobnih informacija prema primjenjivim pravilima mogu uključivati brisanje prikupljenih osobnih informacija. Ako se smatra vrlo vjerojatnim da je povreda i dalje u tijeku te ako se smatra vjerojatnim da će se, ako se ne poduzmu mjere, uzrokovati šteta koju je teško popraviti, NHRC može donijeti hitne mjere pomoćiČlanak 48. Zakona o NHRC-u..Ako NHRC nema ovlasti nametanja obveze, njegove odluke (npr. odluka da se istraga pritužbe ne nastavi)Na primjer, ako NHRC iznimno ne može pregledati određene materijale ili objekte jer su povezani s državnim tajnama koje bi mogle imati znatne posljedice na državnu sigurnost ili diplomatske odnose ili ako bi inspekcijski pregled činio ozbiljnu prepreku u kaznenoj istrazi ili sudskom postupku u tijeku (vidjeti bilješku 166.) i ako to sprečava NHRC da provodi istragu potrebnu za procjenu utemeljenosti zaprimljenog zahtjeva, obavijestit će pojedinca o razlozima zbog kojih je pritužba odbijena u skladu s člankom 39. Zakona o NHRC-u. U tom bi slučaju pojedinac mogao osporiti odluku NHRC-a na temelju Zakona o upravnim sporovima. i preporuke mogu se osporiti pri korejskim sudovima na temelju Zakona o upravnim sporovima (vidjeti odjeljak 2.4.3.)Vidjeti npr. Odluku Visokog suda u Seoulu 2007Nu27259 od 18. travnja 2008., koja je potvrđena u Odluci Vrhovnog suda 2008Du7854 od 9. listopada 2008.; Odluku Visokog suda u Seoulu 2017Nu69382 od 2. veljače 2018.. Usto, ako nalazi NHRC-a pokažu da je javno tijelo nezakonito prikupljalo osobne podatke, pojedinac bi mogao tražiti dodatnu pravnu zaštitu pri korejskim sudovima protiv tog javnog tijela, npr. osporavanjem prikupljanja na temelju Zakona o upravnim sporovima, podnošenjem ustavne žalbe na temelju Zakona o Ustavnom sudu ili traženjem naknade štete na temelju Zakona o naknadi od države (vidjeti odjeljak 2.4.3.).2.4.3.Sudska zaštitaPojedinci se mogu pozvati na ograničenja i zaštitne mjere iz prethodnih odjeljaka kako bi na više načina primili pravnu zaštitu pri korejskim sudovima.Prvo, u skladu s CPA-om predmetni pojedinac i njegov pravni savjetnik mogu biti prisutni kad se nalog za pretragu ili zapljenu izvršava te stoga mogu uložiti prigovor u vrijeme izvršenja tog nalogaČlanci 121. i 219. CPA-a.. Usto, CPA-om se predviđa mehanizam tzv. kvazi-pritužbe, koji pojedincima omogućuje da od nadležnog suda zatraže da poništi ili izmijeni odluku koju je donio tužitelj ili policijski službenik u vezi sa zapljenomČlanak 417. CPA-a u vezi s člankom 414. stavkom 2. CPA-a. Vidjeti i Odluku Vrhovnog suda br. 97Mo66 od 29. rujna 1997.. Time se pojedincima omogućuje da ospore mjere poduzete za izvršenje naloga za zapljenu.Nadalje, pojedinci mogu pred korejskim sudovima ishoditi naknadu za štetu. Na temelju Zakona o naknadi od države pojedinci mogu podnijeti zahtjev za naknadu štete koju su nanijeli javni službenici pri izvršenju službenih dužnosti u suprotnosti sa zakonomČlanak 2. stavak 1. Zakona o naknadi od države.. Zahtjev na temelju Zakona o naknadi štete od države može se podnijeti specijaliziranom Vijeću za naknadu ili izravno korejskim sudovimaČlanci 9. i 12. Zakona o naknadi štete od države. Zakonom se uspostavljaju okružna vijeća (kojima predsjeda zamjenik tužitelja u pripadajućem uredu tužitelja), Središnje vijeće (kojim predsjeda zamjenik ministra pravosuđa) i Posebno vijeće (kojim predsjeda zamjenik ministra nacionalne obrane i koje je zaduženo za zahtjeve za naknadu štete koju je nanijelo vojno osoblje ili civilni zaposlenici vojske). Zahtjeve za naknadu u načelu obrađuju okružna vijeća, no ona u određenim okolnostima moraju proslijediti predmete Središnjem ili Posebnom vijeću, primjerice ako naknada premašuje određeni iznos ili ako pojedinac podnese zahtjev za ponovno razmatranje. Sva se vijeća sastoje od članova koje je imenovao ministar pravosuđa (npr. među javnim službenicima Ministarstva pravosuđa, pravosudnim službenicima, odvjetnicima i osobama koje imaju stručno znanje u vezi s naknadom od države) i podliježu posebnim pravilima o sukobu interesa (vidjeti članak 7. Dekreta o izvršavanju Zakona o naknadi od države).. Ako je žrtva strani državljanin, Zakon o naknadi od države primjenjuje se pod uvjetom da zemlja podrijetla tog državljanina jednako tako osigurava naknadu od države za korejske državljaneČlanak 7. Zakona o naknadi od države.. Prema sudskoj praksi taj je uvjet ispunjen ako zahtjevi za traženje naknade u drugoj državi nisu znatno neuravnoteženi između Koreje i druge države i ako nisu općenito stroži od onih koje je odredila Koreja te ako među njima nema materijalnih i sadržajnih razlikaOdluka Vrhovnog suda br. 2013Da208388 od 11. lipnja 2015.. Građanskim zakonom uređuje se odgovornost države za naknadu, a ta odgovornost stoga obuhvaća i štetu koja nije povezana s imovinom (npr. mentalna patnja)Vidjeti članak 8. Zakona o naknadi od države i članak 751. Građanskog zakona..Kad je riječ o kršenjima pravila o zaštiti podataka, PIPA-om se predviđa dodatan pravni lijek. U skladu s člankom 39. PIPA-e svaki pojedinac koji pretrpi štetu zbog kršenja PIPA-e ili gubitka, krađe, otkrivanja, krivotvorenja, izmjene ili oštećenja svojih osobnih informacija može pri sudovima ishoditi naknadu štete. Ne postoji sličan zahtjev za recipročnost kao na temelju Zakona o naknadi od države.Uz naknadu štete moguće je na temelju Zakona o upravnim sporovima dobiti i upravnu pravnu zaštitu protiv djelovanja ili propusta upravnih agencija. Svaki pojedinac može osporiti odluku (tj. izvršavanje ili odbijanje izvršavanja javne ovlasti u određenom slučaju) ili propust (ako upravna agencija dulje vrijeme ne donese određenu odluku iako je pravno obvezna učiniti to), što može dovesti do poništenja/izmjene nezakonite odluke, proglašenja ništavosti (tj. proglašenje da odluka nema pravni učinak ili da je pravno nepostojeća) ili proglašenja propusta nezakonitimČlanci 2. i 4. Zakona o upravnim sporovima.. Kako bi se upravna odluka mogla osporiti, mora izravno utjecati na građanska prava i dužnostiOdluka Vrhovnog suda 98Du18435 od 22. listopada 1999., Odluka Vrhovnog suda 99Du1113 od 8. rujna 2000. i Odluka Vrhovnog suda 2010Du3541 od 27. rujna 2012.. To uključuje mjere za prikupljanje osobnih podataka, neovisno o tome čini li se to izravno (npr. presretanjem komunikacija) ili zahtjevom za otkrivanje (npr. pružatelju usluge).Navedeni zahtjevi mogu se najprije iznijeti pred povjerenstvima za upravne žalbe uspostavljenima u okviru određenih javnih tijela (npr. NIS ili NHRC) ili pred Središnjim povjerenstvom za upravne žalbe uspostavljenim u okviru Povjerenstva za borbu protiv korupcije i civilna pravaČlanak 6. Zakona o upravnim žalbama i članak 18. stavak 1. Zakona o upravnim sporovima.. Takvom se upravnom žalbom pruža alternativna i neformalnija mogućnost za osporavanje odluke ili propusta javnog tijela. Međutim, zahtjevi se mogu iznijeti i izravno pri korejskim sudovima na temelju Zakona o upravnim sporovima.Zahtjev za poništenje/izmjenu odluke na temelju Zakona o upravnim sporovima može podnijeti bilo koja osoba koja ima pravni interes tražiti poništenje/izmjenu ili da se poništenjem/izmjenom obnove njezina prava ako odluka više nema učinakČlanak 12. Zakona o upravnim sporovima.. Slično tome, spor za potvrdu ništavosti može pokrenuti osoba u čijem je pravnom interesu takva potvrda, a spor za potvrdu nezakonitosti propusta može pokrenuti svaka osoba koja je podnijela zahtjev za odluku i u čijem je pravnom interesu tražiti potvrdu nezakonitosti takvog propustaČlanci 35. i 36. Zakona o upravnim sporovima.. U sudskoj praksi Vrhovnog suda pravni interes tumači se kao pravno zaštićeni interes, tj. izravan i konkretan interes zaštićen zakonodavstvom i propisima na kojima se temelje upravne odluke (tj. ne opći, neizravan i apstraktan interes javnosti)Odluka Vrhovnog suda br. 2006Du330 od 26. ožujka 2006.. Pojedinci stoga imaju pravni interes u slučaju svakog kršenja ograničenja i zaštitnih mjera u vezi s prikupljanjem njihovih osobnih podataka u svrhu kaznenog progona (na temelju određenih zakona ili PIPA-e). Pravomoćna presuda na temelju Zakona o upravnim sporovima obvezujuća je za strankeČlanak 30. stavak 1. Zakona o upravnim sporovima..Zahtjev za poništenje/izmjenu odluke i zahtjev za potvrdu nezakonitosti propusta moraju se podnijeti u roku od 90 dana od datuma na koji pojedinac dozna za odluku/propust, a u načelu ne više od godine dana od datuma izdavanja odluke/propusta, osim ako postoje opravdani razloziČlanak 20. Zakona o upravnim sporovima. Taj se rok primjenjuje i na zahtjev za potvrdu nezakonitosti propusta, vidjeti članak 38. stavak 2. Zakona o upravnim sporovima.. Prema sudskoj praksi Vrhovnog suda pojam opravdani razlozi treba široko tumačiti i zahtijeva procjenu toga je li društveno prihvatljivo dopustiti odgođenu pritužbu s obzirom na sve okolnosti predmetaOdluka Vrhovnog suda br. 90Nu6521, 28. lipnja 1991.. To primjerice uključuje (među ostalim) razloge za odgodu za koje se predmetna stranka ne može smatrati odgovornom (tj. situacije koje su izvan kontrole podnositelja pritužbe, na primjer ako nije bio obaviješten o prikupljanju njegovih osobnih informacija) ili višu silu (npr. prirodne katastrofe ili rat).Na kraju, pojedinci mogu podnijeti i ustavnu žalbu pri Ustavnom suduČlanak 68. stavak 1. Zakona o Ustavnom sudu.. Na temelju Zakona o Ustavnom sudu svaka osoba čija se temeljna prava zajamčena Ustavom povrijede izvršavanjem ili neizvršavanjem državnih ovlasti (ne uključujući sudske presude) može zahtijevati donošenje odluke o ustavnoj žalbi. Najprije treba iskoristiti druge pravne lijekove ako su dostupni. Prema sudskoj praksi Ustavnog suda strani državljani mogu podnijeti ustavnu tužbu ako su njihova osnovna prava priznata korejskim Ustavom (vidjeti objašnjenja u odjeljku 1.1.)Odluka Ustavnog suda br. 99HeonMa194, 29. studenoga 2001.. Ustavne tužbe moraju se podnijeti u roku od 90 dana od trenutka kad je pojedinac saznao za povredu i u roku od godine dana od njezina počinjenja. Budući da se postupak iz Zakona o upravnim sporovima primjenjuje na sporove na temelju Zakona o Ustavnom suduČlanak 40. Zakona o Ustavnom sudu., pritužba će i dalje biti prihvatljiva ako postoje opravdani razlozi prema tumačenju u skladu s prethodno opisanom sudskom praksom Vrhovnog suda.Ako se najprije moraju iskoristiti drugi pravni lijekovi, ustavna žalba mora se podnijeti u roku od 30 dana od konačne odluke o takvom pravnom lijekuČlanak 69. Zakona o Ustavnom sudu.. Ustavni sud može proglasiti nevažećim izvršavanje državnih ovlasti koje je prouzročilo povredu ili potvrditi da je određeno nečinjenje protuustavnoČlanak 75. stavak 3. Zakona o Ustavnom sudu.. U tom se slučaju od relevantnog tijela zahtijeva da poduzme mjere radi usklađivanja s odlukom Suda.3.PRISTUP VLADE U SVRHU NACIONALNE SIGURNOSTI3.1.Nadležna javna tijela u području nacionalne sigurnostiRepublika Koreja ima dvije posebne obavještajne agencije: NIS i Sigurnosno-obrambeno zapovjedništvo za podršku. Osim toga, policija i tužiteljstvo isto mogu prikupljati osobne informacije u svrhu nacionalne sigurnosti.NIS je uspostavljen na temelju Zakona o Nacionalnoj obavještajnoj službi (dalje u tekstu Zakon o NIS-u) i djeluje izravno pod nadležnošću i nadzorom predsjednikaČlanak 2. i članak 4. stavak 2. Zakona o NIS-u.. NIS posebice prikuplja, kompilira i distribuira informacije o stranim državama (i Sjevernoj Koreji)To ne obuhvaća informacije o pojedincima, već opće informacije o stranim državama (trendovi, kretanja) i aktivnostima državnih aktera trećih zemalja., obavještajne podatke povezane sa zadaćom suzbijanja špijunaže (uključujući vojnu i industrijsku špijunažu), terorizma i aktivnosti međunarodnih kriminalnih udruga, obavještajne podatke o određenim vrstama kaznenih djela usmjerenih protiv javne i nacionalne sigurnosti (npr. unutarnje pobune, strana agresija) i obavještajne podatke povezane sa zadaćom osiguranja kibersigurnosti i sprečavanja kibernapada i prijetnjiČlanak 3. stavak 1. Zakona o NIS-u.. U Zakonu o NIS-u, kojim se uspostavlja NIS i utvrđuju njegove zadaće, navode se i opća načela kojima se vode sve njegove aktivnosti. NIS u pravilu mora ostati politički neutralan te štititi slobodu i prava pojedinacaČlanak 3. stavak 1., članak 6. stavak 2. te članci 11. i 21. Vidjeti i pravila o sukobu interesa, posebice članke 10. i 12.. Predsjednik NIS-a zadužen je za sastavljanje općenitih smjernica u kojima se utvrđuju načela, opseg i postupci za izvršavanje NIS-ovih dužnosti u vezi s prikupljanjem i upotrebom informacija te o njima mora izvještavati Nacionalnu skupštinuČlanak 4. stavak 2. Zakona o NIS-u.. Nacionalna skupština (preko svojeg Obavještajnog odbora) može zatražiti ispravak ili dopunu smjernica ako smatra da su nezakonite ili nepravedne. Općenitije govoreći, pri izvršavaju svojih dužnosti direktor i osoblje NIS-a ne smiju prisiliti nijednu instituciju, organizaciju ni pojedinca da učini nešto što nije obvezan činiti niti zlouporabom svojih službenih ovlasti spriječiti ostvarenje prava nijedne osobeČlanak 13. Zakona o NIS-u.. Usto, svaka cenzura pošte, presretanje telekomunikacija, prikupljanje informacija o lokaciji, prikupljanje podataka o potvrdi komunikacije ili snimanje ili prisluškivanje privatnih komunikacija koje provodi NIS mora biti u skladu s CPPA-om, Zakonom o informacijama o lokaciji ili CPA-omČlanak 14. Zakona o NIS-u.. Svaka zlouporaba ovlasti ili prikupljanje informacija u suprotnosti s tim zakonima podliježe kaznenim sankcijamaČlanci 22. i 23. Zakona o NIS-u..Sigurnosno-obrambeno zapovjedništvo za podršku je vojna obavještajna agencija uspostavljena u sklopu Ministarstva obrane. Odgovorno je za sigurnosna pitanja u vojsci, vojne kaznene istrage (koje podliježu Zakonu o vojnim sudovima) i vojne obavještajne podatke. Sigurnosno-obrambeno zapovjedništvo za podršku općenito ne nadzire civile, osim ako je to potrebno za izvršavanje njegovih vojnih funkcija. U osobe koje mogu biti pod istragom ubrajaju se vojno osoblje, civilni zaposlenici vojske, osobe u vojnoj obuci, osobe u vojnoj pričuvi ili službi novačenja i ratni zarobljeniciČlanak 1. Zakona o vojnim sudovima.. Pri prikupljanju informacija o komunikaciji u svrhu nacionalne sigurnosti Sigurnosno-obrambeno zapovjedništvo za podršku podliježe ograničenjima i zaštitnim mjerama utvrđenima u CPPA-u i njegovu Dekretu o izvršavanju.3.2.Pravna osnova i ograničenjaCPPA, Zakon o borbi protiv terorizma radi zaštite građana i javne sigurnosti (dalje u tekstu Zakon o borbi protiv terorizma) i TBA pružaju pravnu osnovu za prikupljanje osobnih informacija u svrhu nacionalne sigurnosti i njima se utvrđuju primjenjiva ograničenja i zaštitne mjerePri istrazi kaznenih djela povezanih s nacionalnom sigurnošću policija i NIS djelovat će na temelju CPA-a, a Sigurnosno-obrambeno zapovjedništvo za podršku podliježe Zakonu o vojnim sudovima.. Tim se ograničenjima i zaštitnim mjerama, kako su opisani u sljedećim odjeljcima, osigurava da su prikupljanje i obrada informacija ograničeni na ono što je strogo nužno za ostvarenje legitimnog cilja. To isključuje svako masovno i neselektivno prikupljanje osobnih informacija u svrhu nacionalne sigurnosti.3.2.1.Prikupljanje informacija o komunikaciji3.2.1.1.Prikupljanje informacija o komunikaciji koje vrše obavještajne agencije3.2.1.1.1.Pravna osnovaCPPA-om se obavještajne agencije ovlašćuju da prikupljaju podatke o komunikaciji te se od pružatelja komunikacijskih usluga zahtijeva da postupaju u skladu sa zahtjevima tih agencijaČlanak 15-2. CPPA-a.. Kako je opisano u odjeljku 2.2.2.1., u CPPA-u se razlikuju prikupljanje sadržaja komunikacija (tj. mjere ograničavanja komunikacije kao što su mjere prisluškivanja ili cenzureČlanak 2. stavci 6. i 7. CPPA-a.) i prikupljanje podataka o potvrdi komunikacijeČlanak 2. točka 11. CPPA-a..Razlikuje se prag za prikupljanje tih dviju vrsta informacija, no primjenjivi postupci i zaštitne mjere u velikoj su mjeri identičniVidjeti i članak 13-4. stavak 2. CPPA-a i članak 37. stavak 4. Dekreta o izvršavanju CPPA-a, kojima se propisuje da se postupci primjenjivi na prikupljanje sadržaja komunikacija primjenjuju mutatis mutandis na prikupljanje podataka o potvrdi komunikacije.. Prikupljanje podataka o potvrdi komunikacije (ili metapodataka) može se vršiti za potrebe sprečavanja prijetnji nacionalnoj sigurnostiČlanak 13-4. CPPA-a.. Viši prag primjenjuje se na izvršavanje mjera ograničavanja komunikacije (tj. prikupljanja sadržaja komunikacija), koje se mogu poduzeti samo ako se očekuje da će nacionalna sigurnost biti u ozbiljnoj opasnosti, a prikupljanje obavještajnih podataka nužno je kako bi se spriječila takva opasnost (tj. ako postoji ozbiljan rizik za nacionalnu sigurnost, a prikupljanje podataka neophodno je za njegovo sprečavanje)Članak 7. točka 1. CPPA-a.. Nadalje, pristup sadržaju komunikacija može se ostvariti samo kao krajnja mjera radi osiguranja nacionalne sigurnosti, a potrebno je svesti kršenje privatnosti komunikacija na najmanju mjeruČlanak 3. točka 2. CPPA-a.. Čak i ako se ishodi prikladno odobrenje/dopuštenje, takve se mjere moraju obustaviti odmah nakon što prestanu biti nužne, čime se osigurava da je svako kršenje komunikacijskih tajni pojedinca svedeno na najmanju mjeruČlanak 2. Dekreta o izvršavanju CPPA-a..3.2.1.1.2.Ograničenja i zaštitne mjere koji se primjenjuju na prikupljanje informacija o komunikaciji koje uključuje najmanje jednog korejskog državljaninaPrikupljanje informacija o komunikaciji (sadržaj i metapodaci) u kojem su jedan ili oba pojedinca uključena u komunikaciju korejski državljani može se vršiti samo uz dopuštenje višeg predsjednika Visokog sudaČlanak 7. stavak 1. točka 1. CPPA-a. Nadležan je visoki sud koji ima nadležnost nad mjestom prebivališta ili sjedišta jedne ili obiju stranaka pod nadzorom.. Zahtjev obavještajne agencije mora se uputiti pisanim putem tužitelju ili višem državnom odvjetništvuČlanak 7. stavak 3. Dekreta o izvršavanju CPPA-a.. U njemu se moraju navesti razlozi za prikupljanje (tj. da se očekuje da će nacionalna sigurnost biti u ozbiljnoj opasnosti ili da je prikupljanje nužno kako bi se spriječile prijetnje nacionalnoj sigurnosti), zajedno s materijalima koji potkrjepljuju te razloge, uspostavom predmeta s jasnim dokazima i pojedinostima o zahtjevu (tj. svrhe, ciljani pojedinci, opseg, razdoblje valjanosti prikupljanja te način i mjesto prikupljanja)Članak 7. stavak 3. i članak 6. stavak 4. CPPA-a.. Tužitelj/više državno odvjetništvo pak zahtijeva dopuštenje od višeg predsjednika Visokog sudaČlanak 7. stavak 4. Dekreta o izvršavanju CPPA-a. U tužiteljevu zahtjevu sudu mora se utvrditi glavna osnova za sumnju i, ako se istodobno traži više dopuštenja, opravdanje za to (vidjeti članak 4. Dekreta o izvršavanju CPPA-a).. Predsjednik suda može dati pisano dopuštenje samo ako smatra zahtjev opravdanim, a odbacit će zahtjev ako smatra da je neutemeljenČlanak 7. stavak 3., članak 6. stavak 5. i članak 6. stavak 9. CPPA-a.. U nalogu se navode vrsta, svrha, cilj, opseg i razdoblje valjanosti prikupljanja te mjesto i način na koji se to može činitiČlanak 7. stavak 3. i članak 6. stavak 6. CPPA-a..Primjenjuju se posebna pravila ako je cilj mjere istraga zavjere koja čini prijetnju nacionalnoj sigurnosti i ako postoji izvanredna situacija zbog koje nije moguće provesti navedene postupkeČlanak 8. CPPA-a.. Ako su ti uvjeti ispunjeni, obavještajne agencije mogu provoditi mjere nadzora bez prethodnog odobrenja sudaČlanak 8. točka 1. CPPA-a.. Međutim, obavještajna agencija mora zatražiti dopuštenje suda odmah nakon izvršenja hitnih mjera. Ako se dopuštenje ne ishodi u roku od 36 sati nakon poduzimanja mjera, one se moraju odmah obustavitiČlanak 8. točka 2. CPPA-a.. Prikupljanje informacija u izvanrednim situacijama mora se uvijek odvijati u skladu s izjavom o hitnoj cenzuri/prisluškivanju, a obavještajna agencija koja prikuplja informacije mora voditi registar svih izvanrednih mjeraČlanak 8. točka 4. CPPA-a. Vidjeti odjeljak 2.2.2.2. za hitne mjere u kontekstu kaznenog progona..Ako se nadzor dovrši u kratkom roku, čime dopuštenje suda postaje bespredmetno, čelnik nadležnog višeg državnog odvjetništva mora čelniku nadležnog suda, koji čuva registar hitnih mjera, poslati obavijest koju je pripremila obavještajna agencijaČlanak 8. stavci 5. i 7. CPPA-a. U toj se obavijesti moraju navesti svrha, cilj, opseg, razdoblje, mjesto izvršenja i metoda nadzora te razlozi zbog kojih zahtjev nije podnesen prije poduzimanja mjere (članak 8. stavak 6. CPPA-a).. Time se sudu omogućuje da preispita zakonitost prikupljanja.3.2.1.1.3.Ograničenja i zaštitne mjere koji se primjenjuju na prikupljanje informacija o komunikaciji koje uključuje samo osobe koje nisu korejskog državljanstvaZa prikupljanje informacija o komunikacijama samo između osoba koje nisu korejskog državljanstva obavještajne agencije moraju dobiti prethodno pisano odobrenje predsjednikaČlanak 7. stavak 1. točka 2. CPPA-a.. Takve će se komunikacije prikupljati u svrhu nacionalne sigurnosti samo ako pripadaju jednoj od nekoliko navedenih kategorija, tj. komunikacije među državnim službenicima ili drugim pojedincima iz država koje su neprijatelji Republike Koreje, stranim agencijama, skupinama ili državljanima koji se sumnjiče za sudjelovanje u aktivnostima protiv KorejeTo se odnosi na aktivnosti kojima se ugrožavaju postojanje i sigurnost države, demokratski poredak ili život i sloboda građana. ili članovima skupina na Korejskom poluotoku koji ne potpadaju pod suverenitet Republike Koreje i njihovim krovnim skupinama koje se nalaze u stranim državamaUsto, ako je na jednoj strani osoba opisana u članku 7. stavku 1. točki 2. CPPA-a, a druga nije poznata ili se ne može utvrditi, primjenjuje se postupak opisan u članku 7. stavku 1. točki 2.. Međutim, ako je jedna strana u komunikaciji korejski državljanin, a druga je osoba koja nije korejskog državljanstva, bit će potrebno odobrenje suda u skladu s postupkom opisanim u odjeljku 3.2.1.1.2.Čelnik obavještajne agencije mora direktoru NIS-a podnijeti plan za mjere koje se namjeravaju poduzetiČlanak 8. stavak 1. Dekreta o izvršavanju CPPA-a. Direktora NIS-a imenuje predsjednik nakon što ga potvrdi parlament (članak 7. Zakona o NIS-u).. Direktor NIS-a provjerava je li plan prikladan i, ako je tako, podnosi ga na odobrenje predsjednikuČlanak 8. stavak 2. Dekreta o izvršavanju CPPA-a.. Informacije koje je potrebno uključiti u plan iste su kao i informacije potrebne u zahtjevu za dopuštenje suda za prikupljanje informacija korejskih državljana (kako je prethodno opisano)Članak 8. stavak 3. Dekreta o izvršavanju CPPA-a u vezi s člankom 6. stavkom 4. CPPA-a.. U njemu se moraju navesti razlozi za prikupljanje (tj. da se očekuje da će nacionalna sigurnost biti u ozbiljnoj opasnosti ili da je prikupljanje nužno kako bi se spriječile prijetnje nacionalnoj sigurnosti) te glavne osnove za sumnju, zajedno s materijalima koji potkrjepljuju te razloge, uspostavom predmeta s jasnim dokazima i pojedinostima o zahtjevu (tj. svrhe, ciljani pojedinci, opseg, razdoblje valjanosti prikupljanja te način i mjesto prikupljanja). Ako se istodobno zahtijeva nekoliko dozvola, navode se svrhe i osnova za njihČlanak 8. stavak 3. i članak 4. Dekreta o izvršavanju CPPA-a..U izvanrednim situacijamaTo jest u slučajevima u kojima je cilj mjere zavjera koja čini prijetnju nacionalnoj sigurnosti, ako nema dovoljno vremena za dobivanje odobrenja predsjednika i ako nepoduzimanje hitnih mjera može narušiti nacionalnu sigurnost (članak 8. stavak 8. CPPA-a). mora se ishoditi prethodno odobrenje ministra u čijoj se nadležnosti nalazi obavještajna agencija. Međutim, u tom slučaju obavještajna agencija mora zatražiti odobrenje predsjednika odmah nakon poduzimanja hitnih mjera. Ako obavještajna agencija ne ishodi odobrenje u roku od 36 sati nakon podnošenja zahtjeva, prikupljanje se mora odmah obustavitiČlanak 8. točka 9. CPPA-a.. U takvim će se slučajevima prikupljene informacije uvijek uništiti.3.2.1.1.4.Opća ograničenja i zaštitne mjereKad se zahtijeva suradnja privatnih subjekata, obavještajne agencije moraju im predočiti sudski nalog/dopuštenje predsjednika ili presliku naslovnice izjave o hitnoj cenzuri, što takav subjekt mora čuvati u svojim evidencijamaČlanak 9. stavak 2. CPPA-a i članak 12. Dekreta o izvršavanju CPPA-a.. Subjekti od kojih se zatraži otkrivanje informacija obavještajnim agencijama na temelju CPPA-a mogu odbiti učiniti to ako se ovlaštenje ili izjava o hitnoj cenzuri odnose na pogrešan identifikator (npr. telefonski broj koji pripada nekoj drugoj osobi, a ne utvrđenom pojedincu). Usto, lozinke upotrijebljene za komunikacije ne smiju se otkrivati ni u kojem slučajuČlanak 9. točka 4. CPPA-a..Obavještajne agencije mogu povjeriti provedbu mjera ograničavanja komunikacije ili prikupljanje informacija o potvrdi komunikacije poštanskom uredu ili pružatelju telekomunikacijskih usluga (kako je definirano Zakonom o telekomunikacijama)Članak 13. Dekreta o izvršavanju CPPA-a.. I relevantna obavještajna agencija i pružatelj usluga kojem je upućen zahtjev za suradnju moraju tri godine čuvati registre u kojima se navode svrha zahtijevanja mjera, datum izvršenja ili suradnje i predmet mjera (npr. pošta, telefon, e-pošta)Članak 9. stavak 3. CPPA-a i članak 17. stavak 2. Dekreta o izvršavanju CPPA-a. To se razdoblje ne primjenjuje na podatke o potvrdi komunikacije (vidjeti članak 39. Dekreta o izvršavanju CPPA-a).. Pružatelji telekomunikacijskih usluga koji pružaju podatke o potvrdi komunikacije moraju sedam godina čuvati informacije o učestalosti prikupljanja u svojim zapisnicima i dvaput godišnje izvješćivati ministra znanosti i IKT-aČlanak 13. stavak 7. CPPA-a i članak 39. Dekreta o izvršavanju CPPA-a..Obavještajne agencije moraju izvješćivati direktora NIS-a o informacijama koje su prikupile i ishodu aktivnosti nadzoraČlanak 18. stavak 3. Dekreta o izvršavanju CPPA-a.. Kad je riječ o prikupljanju podataka o potvrdi komunikacije, moraju se voditi evidencije o tome da je upućen zahtjev za takve podatke te o samom pisanom zahtjevu i instituciji koja se oslonila na njegaČlanak 13. stavak 5. i članak 13-4. stavak 3. CPPA-a..Prikupljanje sadržaja komunikacija i podataka o potvrdi komunikacije može trajati najviše četiri mjeseca i, ako se u međuvremenu ostvari predviđeni cilj, mora se odmah prekinutiČlanak 7. točka 2. CPPA-a.. Ako se nastave uvjeti za dopuštenje, to se razdoblje može produljiti za najviše četiri mjeseca uz dopuštenje suda ili odobrenje predsjednika. Zahtjev za dobivanje odobrenja za produljenje mjera nadzora mora se uputiti u pisanom obliku te se moraju navesti razlozi za traženje produljenja i pružiti popratni materijaliČlanak 7. stavak 2. CPPA-a i članak 5. Dekreta o izvršavanju CPPA-a..Ovisno o pravnoj osnovi za prikupljanje pojedinci se obično obavještavaju kad se prikupljaju njihove komunikacije. Točnije, neovisno o tome odnose li se prikupljene informacije na sadržaj komunikacija ili podatke o potvrdi komunikacije i neovisno o tome jesu li informacije pribavljene u okviru uobičajenog postupka ili u izvanrednoj situaciji, čelnik obavještajne agencije mora pisanim putem obavijestiti predmetnog pojedinca o mjeri nadzora u roku od 30 dana od datuma završetka nadzoraČlanak 9-2. stavak 3. CPPA-a. U skladu s člankom 13-4. CPPA-a to se primjenjuje na prikupljanje sadržaja komunikacija i podataka o potvrdi komunikacije.. Obavijest mora uključivati 1. činjenicu da su informacije prikupljene, 2. agenciju koja je izvršila prikupljanje informacija i 3. razdoblje izvršenja. Međutim, ako je vjerojatno da bi ta obavijest dovela u pitanje nacionalnu sigurnost ili ugrozila život i fizičku sigurnost građana, može se odgoditiČlanak 9-2. stavak 4. CPPA-a.. Obavijest je potrebno dati u roku od 30 dana nakon što osnova za odgodu prestane postojatiČlanak 13-4. stavak 2. i članak 9-2. stavak 6. CPPA-a..Međutim, taj se zahtjev za obavješćivanje primjenjuje samo na prikupljanje informacija u kojem je barem jedna strana korejski državljanin. Zbog tog se razloga osobe koje nisu korejskog državljanstva obavješćuju samo kad se prikupljaju njihove komunikacije s korejskim državljanima. Stoga ne postoji zahtjev za obavješćivanje kad se prikupljaju komunikacije samo između osoba koje nisu korejskog državljanstva.Sadržaj svih komunikacija i podaci o potvrdi komunikacije pribavljeni nadzorom na temelju CPPA-a mogu se upotrebljavati samo 1. za istragu, kazneni progon ili sprečavanje određenih kaznenih djela, 2. za stegovne postupke, 3. za sudske postupke u kojima se stranka koja je povezana s komunikacijom oslanja na njih pri traženju naknade štete ili 4. na temelju drugog zakonodavstvaČlanak 5. stavci 1. i 2. te članci 12. i 13-5. CPPA-a..3.2.1.2.Prikupljanje informacija o komunikaciji koje vrši policija/tužiteljstvo u svrhu nacionalne sigurnostiPolicija/tužitelj može prikupljati informacije o komunikaciji (i sadržaj komunikacija i podatke o potvrdi komunikacije) u svrhu nacionalne sigurnosti pod istim uvjetima kakvi su opisanu u odjeljku 3.2.1.1. Kad djeluju u izvanrednim situacijamaTo jest, ako je cilj mjere zavjera koja čini prijetnju nacionalnoj sigurnosti i ako postoji izvanredna situacija zbog koje nije moguće provesti uobičajeni postupak odobrenja (članak 8. stavak 1. CPPA-a)., primjenjuje se postupak koji je prethodno opisan u vezi s prikupljanjem sadržaja komunikacija u svrhu kaznenog progona u izvanrednim situacijama (tj. članak 8. CPPA-a).3.2.2.Prikupljanje informacija o osumnjičenicima za terorizam3.2.2.1.Pravna osnovaZakonom o borbi protiv terorizma direktor NIS-a ovlašćuje se za prikupljanje informacija o osumnjičenicima za terorizamČlanak 9. Zakona o borbi protiv terorizma.. Osumnjičenik za terorizam definiran je kao član terorističke skupineTeroristička skupina definirana je kao skupina terorista koju su proglasili Ujedinjeni narodi (članak 2. točka 2. Zakona o borbi protiv terorizma)., osoba koja je proširila terorističku skupinu (promicanjem i širenjem ideja ili taktika terorističke skupine), prikupila ili doprinijela sredstva za terorizamTerorizam je definiran u članku 2. točki 1. Zakona o borbi protiv terorizma kao postupanje čija je svrha narušiti izvršavanje ovlasti države, lokalne vlasti ili strane vlade (uključujući lokalne vlasti i međunarodne organizacije) ili u svrhu koja je primorava da djeluje na bilo koji način koji joj nije obvezan ili u svrhu prijetnje javnosti. To uključuje (a) ubojstvo ili predstavljanje opasnosti za nečiji život nanošenjem tjelesnih ozljeda ili uhićenjem, zatočeništvom, otmicom ili uzimanjem taoca, (b) određene vrste postupanja usmjerene na zrakoplove (npr. rušenje, protupravno oduzimanje ili nanošenje štete zrakoplovu u letu), (c) određene vrste postupanja povezane s brodovima (npr. preuzimanje broda ili morske strukture u upotrebi, uništenje broda ili morske strukture u upotrebi ili nanošenje štete brodu ili morskoj strukturi u mjeri kojom se ugrožava njezina sigurnost, uključujući nanošenje štete teretu na brodu ili morskoj strukturi u upotrebi), (d) postavljanje, detonaciju ili bilo kakvu drugu upotrebu biokemijskog, eksplozivnog ili zapaljivog oružja ili naprave s namjerom uzrokovanja smrti, ozbiljnih ozljeda ili ozbiljne materijalne štete ili koja ima takav učinak na određene vrste vozila ili objekata (npr. vlakovi, tramvaji, motorna vozila, javni parkovi i postaje, objekti za opskrbu električnom energijom, plinom i telekomunikacijama itd.), (e) određene vrste postupanja povezane s nuklearnim materijalima, radioaktivnim materijalima ili nuklearnim postrojenjima (npr. ugrožavanje ljudskih života, zdravlja ili imovine ili narušavanje javne sigurnosti na drugi način uništavanjem nuklearnog reaktora ili nepropisnom manipulacijom nuklearnim materijalima itd.). ili je sudjelovala u drugim aktivnostima pripreme, zavjere, širenja ili poticanja terorizma ili osoba za koju se na temelju valjanih razloga sumnja da se bavila takvim aktivnostimaČlanak 2. stavak 3. Zakona o borbi protiv terorizma.. Svaki javni službenik koji izvršava Zakon o borbi protiv terorizma općenito mora poštovati osnovna prava zajamčena Ustavom KorejeČlanak 3. stavak 3. Zakona o borbi protiv terorizma..Zakonom o borbi protiv terorizma ne utvrđuju se posebne ovlasti, ograničenja ni zaštitne mjere za prikupljanje informacija o osumnjičenicima za terorizam, već se u njemu upućuje na postupke u drugim propisima. Prvo, na osnovu Zakona o borbi protiv terorizma direktor NIS-a može prikupljati 1. informacije o ulasku u Republiku Koreju i odlasku iz nje, 2. informacije o financijskim transakcijama i 3. informacije o komunikacijama. Ovisno o vrsti traženih informacija relevantni postupovni zahtjevi propisani su u Zakonu o imigraciji i Carinskom zakonu, ARUSFTI-ju odnosno CPPA-uČlanak 9. stavak 1. Zakona o borbi protiv terorizma.. Kad je riječ o prikupljanju informacija o ulasku u Koreju i odlasku iz nje, Zakon o borbi protiv terorizma upućuje na postupke utvrđene u Zakonu o imigraciji i Carinskom zakonu. Međutim, tim se zakonima u ovom trenutku ne predviđaju takve ovlasti. Kad je riječ o prikupljanju informacija o komunikaciji i financijskim transakcijama, Zakon o borbi protiv terorizma upućuje na ograničenja i zaštitne mjere iz CPPA-a (koji su detaljnije opisani u nastavku) i ARUSFTI-ja (koji, kako je objašnjeno u odjeljku 2.1., nisu relevantni za potrebe ocjene odluke o primjerenosti).Nadalje, u članku 9. stavku 3. Zakona o borbi protiv terorizma navodi se da direktor NIS-a može zatražiti osobne informacije ili informacije o lokaciji osumnjičenika za terorizam od voditelja obrade osobnih informacijaKako je definiran u članku 2. PIPA-e, tj. javna institucija, pravna osoba, organizacija, pojedinac itd. koji izravno ili neizravno obrađuje osobne informacije radi upravljanja datotekama s osobnim informacijama u službene ili poslovne svrhe. ili pružatelja informacija o lokacijiKako je definiran u članku 5. Zakona o zaštiti, upotrebi i drugome u vezi s informacijama o lokaciji (dalje u tekstu Zakon o informacijama o lokaciji), tj. svatko tko je dobio dopuštenje od Korejskog povjerenstva za komunikacije za poslovanje s informacijama o lokaciji.. Ta je mogućnost ograničena na zahtjeve za dobrovoljno otkrivanje, koje voditelji obrade osobnih informacija i pružatelji informacija o lokaciji ne moraju ispuniti, a to se ionako može učiniti samo u skladu s PIPA-om i Zakonom o informacijama o lokaciji (vidjeti odjeljak 3.2.2.2.)3.2.2.2.Ograničenja i zaštitne mjere koji se primjenjuju na dobrovoljno otkrivanje na temelju PIPA-e i Zakona o informacijama o lokacijiZahtjevi za dobrovoljnu suradnju na temelju Zakona o borbi protiv terorizma moraju se ograničiti na informacije o osumnjičenicima za terorizam (vidjeti odjeljak 3.2.2.1.). Svaki takav zahtjev od NIS-a mora biti u skladu s načelima zakonitosti, nužnosti i proporcionalnosti koja proizlaze iz Ustava Koreje (članak 12. stavak 1. i članak 37. stavak 2.)Vidjeti i članak 3. stavke 2. i 3. Zakona o borbi protiv terorizma. te zahtjevima iz PIPA-e za prikupljanje osobnih informacija (članak 3. stavak 1. PIPA-e, vidjeti odjeljak 1.2.). U Zakonu o NIS-u dodatno se utvrđuje da NIS ne smije prisiliti nijednu instituciju, organizaciju ni pojedinca da učini nešto što nije obvezan činiti niti zlouporabom svojih službenih ovlasti spriječiti ostvarenje prava nijedne osobeČlanak 11. stavak 1. Zakona o NIS-u.. Kršenje te zabrane može podlijegati kaznenim sankcijamaČlanak 19. Zakona o NIS-u..Voditelji obrade osobnih informacija i pružatelji informacija o lokaciji koji primaju zahtjeve od NIS-a na temelju Zakona o borbi protiv terorizma nisu ih obvezni ispunjavati. Mogu dobrovoljno surađivati, no to je dopušteno samo u skladu s PIPA-om i Zakonom o informacijama o lokaciji.. Kad je riječ o usklađenosti s PIPA-om, voditelj obrade mora posebice uzeti u obzir interese ispitanika i ne smije otkrivati informacije ako bi se time vjerojatno nepošteno povrijedili interesi pojedinca ili treće straneČlanak 18. stavak 2. PIPA-e.. Usto, u skladu s Obavijesti br. 2021-1 o dopunskim pravilima za tumačenje i primjenu Zakona o zaštiti osobnih informacija, predmetni pojedinac mora se obavijestiti o otkrivanju. U iznimnim situacijama takva se obavijest može odgoditi, posebice ako i onoliko dugo koliko bi se njome ugrozila kaznena istraga u tijeku ili ako je vjerojatno da bi se ugrozio život ili zdravlje druge osobe čija prava ili interesi nedvojbeno imaju prednost pred pravima ispitanikaObavijest PIPC-a br. 2021-1 o dopunskim pravilima za tumačenje i primjenu Zakona o zaštiti osobnih informacija, odjeljak III., dio 2., točka iii..3.2.2.3.Ograničenja i zaštitne mjere na temelju CPPA-aObavještajne agencije mogu na temelju Zakona o borbi protiv terorizma prikupljati samo informacije o komunikaciji (i sadržaju komunikacija i podacima o potvrdi komunikacije) kad je to potrebno za aktivnosti suzbijanja terorizma, tj. aktivnosti povezane sa sprečavanjem terorizma i protuterorističkim mjerama. Postupci iz CPPA-a opisani u odjeljku 3.2.1. primjenjuju se na prikupljanje informacija o komunikaciji u svrhu borbe protiv terorizma.3.2.3.Dobrovoljno otkrivanje telekomunikacijskih operateraNa temelju TBA-a telekomunikacijski operateri mogu ispuniti zahtjev za otkrivanje podataka o komunikacijama koji upućuje obavještajna agencija koja namjerava prikupljati informacije kako bi se spriječila prijetnja nacionalnoj sigurnostiČlanak 83. stavak 3. TBA-a.. Svaki takav zahtjev mora biti u skladu s načelima zakonitosti, nužnosti i proporcionalnosti koja proizlaze iz Ustava Koreje (članak 12. stavak 1. i članak 37. stavak 2.)Vidjeti i članak 3. stavke 2. i 3. Zakona o borbi protiv terorizma. te zahtjevima iz PIPA-e za prikupljanje osobnih informacija (članak 3. stavak 1. PIPA-e, vidjeti odjeljak 1.2.). Isto tako, primjenjuju se ista ograničenja i zaštitne mjere kao i za dobrovoljna otkrivanja u svrhe kaznenog progona (vidjeti odjeljak 2.2.3.)Konkretnije, zahtjev mora biti u pisanom obliku i u njemu se moraju navesti razlozi za zahtjev, poveznica na relevantnog korisnika i opseg traženih informacija, a pružatelj telekomunikacijskih usluga mora voditi evidencije i dvaput godišnje izvješćivati ministra znanosti i IKT-a..Telekomunikacijski operateri nisu obvezni surađivati, no mogu to činiti dobrovoljno i samo u skladu s PIPA-om. U tom se pogledu na telekomunikacijske operatere primjenjuju iste obveze, uključujući u pogledu obavješćivanja pojedinca, kao i kad primaju zahtjeve od tijela kaznenog progona, kako je detaljnije objašnjeno u odjeljku 2.2.3.3.3.NadzorRazna tijela nadziru aktivnosti korejskih obavještajnih agencija. Nadzor Sigurnosno-obrambenog zapovjedništva za podršku provodi Ministarstvo nacionalne obrane na temelju Direktive o provedbi unutarnje revizije tog ministarstva. NIS nadziru direktor, Nacionalna skupština i druga neovisna tijela, kako je detaljnije objašnjeno u nastavku.3.3.1.Službenik za zaštitu ljudskih pravaKad obavještajne agencije prikupljaju informacije o osumnjičenicima za terorizam, u Zakonu o borbi protiv terorizma predviđa se nadzor koji provode Povjerenstvo za borbu protiv terorizma i Službenik za zaštitu ljudskih prava (dalje u tekstu HRPO)Članak 7. Zakona o borbi protiv terorizma..Povjerenstvo za borbu protiv terorizma među ostalim osmišljava politike o aktivnostima povezanima sa sprečavanjem terorizma i nadzire provedbu protuterorističkih mjera, kao i aktivnosti različitih nadležnih tijela u području borbe protiv terorizmaČlanak 5. stavak 3. Zakona o borbi protiv terorizma.. Tim povjerenstvom predsjedava premijer, a sastoji se od nekoliko ministara i čelnika vladinih agencija, uključujući ministra vanjskih poslova, ministra pravosuđa, ministra nacionalne obrane, ministra unutarnjih poslova i sigurnosti, direktora NIS-a, glavnog načelnika Nacionalne policijske agencije i predsjednika Povjerenstva za financijske uslugeČlanak 3. stavak 1. Dekreta o izvršavanju Zakona o borbi protiv terorizma.. Pri provedbi protuterorističkih istraga i praćenja osumnjičenika za terorizam radi prikupljanja informacija ili materijala potrebnih za aktivnosti suzbijanja terorizma direktor NIS-a mora izvješćivati predsjednika Povjerenstva za borbu protiv terorizma (tj. premijera)Članak 9. stavak 4. Zakona o borbi protiv terorizma..Zakonom o borbi protiv terorizma isto se tako uspostavlja HRPO kako bi se osnovna prava pojedinaca zaštitila od povreda uzrokovanih aktivnostima suzbijanja terorizmaČlanak 7. Zakona o borbi protiv terorizma.. HRPO-a imenuje predsjednik Povjerenstva za borbu protiv terorizma među pojedincima koji ispunjavaju kvalifikacije navedene u Dekretu o izvršavanju Zakona o borbi protiv terorizma (tj. svatko tko ima deset godina radnog iskustva kao odvjetnik ili tko ima stručno znanje u području ljudskih prava i tko najmanje deset godina radi ili je radio kao izvanredni profesor (ili više zvanje) ili tko je obnašao dužnost višeg javnog službenika u državnim agencijama ili lokalnim vlastima ili tko ima najmanje deset godina radnog iskustva u području ljudskih prava, npr. u nevladinoj organizaciji)Članak 7. stavak 1. Dekreta o izvršavanju Zakona o borbi protiv terorizma.. HRPO se imenuje na dvije godine (uz mogućnost obnavljanja mandata) i može se razriješiti dužnosti samo na određenoj i ograničenoj osnovi i zbog valjanih razloga, npr. ako je protiv njega podignuta optužnica u kaznenom predmetu povezanom s njegovim zadaćama, ako otkriva povjerljive informacije ili zbog dugotrajne mentalne ili fizičke nesposobnostiČlanak 7. stavak 3. Dekreta o izvršavanju Zakona o borbi protiv terorizma..Kad je riječ o njegovim ovlastima, HRPO može izdati preporuke za poboljšanje zaštite ljudskih prava u agencijama koje su uključene u aktivnosti suzbijanja terorizma i može obrađivati zahtjeve građana (vidjeti odjeljak 3.4.3)Članak 8. stavak 1. Dekreta o izvršavanju Zakona o borbi protiv terorizma.. Ako se razumno može utvrditi postojanje povrede ljudskih prava pri izvršavanju službenih dužnosti, HRPO može preporučiti čelniku relevantne agencije da ispravi takvo kršenjeČlanak 9. stavak 1. Dekreta o izvršavanju Zakona o borbi protiv terorizma. HRPO samostalno odlučuje o donošenju preporuka, no obvezan je o njima izvijestiti predsjednika Povjerenstva za borbu protiv terorizma.. Relevantna agencija mora zatim obavijestiti HRPO o mjerama koje su poduzete kako bi se provela takva preporukuČlanak 9. stavak 2. Dekreta o izvršavanju Zakona o borbi protiv terorizma.. Ako agencija ne provede preporuku HRPO-a, taj se slučaj prosljeđuje Povjerenstvu, uključujući njegova predsjednika, tj. premijera. Dosad nije bilo slučajeva u kojima preporuke HRPO-a nisu provedene.3.3.2.Nacionalna skupštinaKako je objašnjeno u odjeljku 2.3.2., Nacionalna skupština može provoditi istragu i inspekcijske preglede javnih tijela te u tom kontekstu zahtijevati otkrivanje dokumenata i zatražiti od pojedinaca da svjedoče. Kad je riječ o pitanjima koja potpadaju pod nadležnost NIS-a, takav parlamentarni nadzor provodi Obavještajni odbor Nacionalne skupštineČlanak 36. i članak 37. stavak 1. točka 16. Zakona o Nacionalnoj skupštini.. Direktor NIS-a, koji nadzire izvršavanje zadaća te agencije, izvješćuje Obavještajni odbor (i predsjednika)Članak 18. Zakona o NIS-u.. Sam Obavještajni odbor može isto tako zatražiti izvješće o određenom pitanju, na koje direktor NIS-a mora dogovoriti bez odgodeČlanak 15. stavak 2. Zakona o NIS-u.. On može odbiti odgovoriti Obavještajnom odboru ili svjedočiti pred njim samo kad je riječ o državnim tajnama povezanima s vojskom, diplomatskim pitanjima ili pitanjima povezanima sa Sjevernom Korejom u kojima javno znanje može imati ozbiljan učinak na sudbinu državeČlanak 17. stavak 2. Zakona o NIS-u. Državne tajne definirane su kao činjenice, dobra ili znanje klasificirano kao državne tajne, kojima se pristup dopušta samo ograničenom broju osoba i koje se ne smiju otkrivati nijednoj drugoj državi ni organizaciji kako bi se izbjegle ozbiljne negativne posljedice za nacionalnu sigurnost, vidjeti članak 13. stavak 4. Zakona o NIS-u.. U tom slučaju Obavještajni odbor mora zatražiti objašnjenje od premijera. Ako se takvo objašnjenje ne podnese u roku od sedam dana od upućivanja zahtjeva, odgovor ili svjedočenje više se neće moći odbiti.Ako Nacionalna skupština utvrdi postojanje nezakonitih ili neprikladnih aktivnosti, može od predmetnog javnog tijela zatražiti da poduzme korektivne mjere, uključujući isplatu naknade, poduzimanje stegovnih mjera i poboljšanje internih postupakaČlanak 16. stavak 2. Zakona o inspekcijskom pregledu i istrazi državne uprave.. To tijelo nakon takvog zahtjeva mora djelovati bez odgode i izvijestiti Nacionalnu skupštinu o ishodu. Postoje posebna pravila o parlamentarnom nadzoru kad je u pitanju upotreba mjera ograničavanja komunikacije (tj. prikupljanje sadržaja komunikacija) na temelju CPPA-aČlanak 15. CPPA-a.. Kad je riječ o potonjem, Nacionalna skupština može od čelnika obavještajnih agencija zatražiti izvješće o svim posebnim mjerama ograničavanja komunikacije. Isto tako, može provoditi inspekcijske preglede opreme za prisluškivanje na licu mjesta. Konačno, obavještajne agencije koje su prikupile informacije o sadržaju i operateri koji su otkrili takve informacije u svrhu nacionalne sigurnosti moraju na zahtjev Nacionalne skupštine izvješćivati o takvom otkriva