HR Službeni list Europske unije 3

32005L0055



SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE 28.09.2005.

DIREKTIVA 2005/55/EZ EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA

od 28. rujna 2005.

o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na mjere koje treba poduzeti protiv emisije plinovitih i krutih onečišćujućih tvari iz motora s kompresijskim paljenjem, za primjenu u vozilima i emisije plinovitih onečišćujućih tvari iz motora s vanjskim izvorom paljenja koji kao gorivo koriste prirodni plin ili ukapljeni naftni plin za primjenu u vozilima

(Tekst značajan za EGP)

EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 95.,

uzimajući u obzir prijedlog Komisije,

uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),

u skladu s postupkom utvrđenim u članku 251. Ugovora (2),

budući da:

(1) Direktiva Vijeća 88/77/EEZ od 3. prosinca 1987. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na mjere koje treba poduzeti protiv emisije plinovitih onečišćivača iz dizelskih motora za uporabu u vozilima, te emisija plinovitih onečišćivača iz motora s vanjskim izvorom paljenja, koji rabe prirodni plin ili ukapljeni naftni plin, za uporabu u vozilima (3) je jedna od zasebnih direktiva u skladu s postupkom homologacije, koji je utvrđen Direktivom Vijeća 70/156/EEZ od 6. veljače 1970. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na homologaciju tipa motornih vozila i njihovih prikolica (4). Direktiva 88/77/EEZ je znatno izmijenjena nekoliko puta da bi se postupno uvela stroža ograničenja za emisiju onečišćivača. Budući da se trebaju donijeti daljnje izmjene, treba se preinačiti u svrhu jasnoće.

(2) Direktiva Vijeća 91/542/EEZ (5), o izmjeni Direktiva 88/77/EEZ, Direktiva 1999/96/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. prosinca 1999. o usklađivanju zakonodavstava država članica koje se odnosi na mjere koje treba poduzeti protiv emisija plinovitih onečišćivača i onečišćujućih krutih čestica iz motora s kompresijskim paljenjem, za uporabu u vozilima, te emisija plinovitih onečišćivača iz motora s vanjskim izvorom paljenja koji upotrebljavaju prirodni plin ili ukapljeni naftni plin za uporabu u vozilima i izmjenjuje Direktivu Vijeća 88/77/EEZ (6) i Direktiva Komisije 2001/27/EZ (7) kojom se prilagođava tehničkom napretku Direktiva Vijeća 88/77/EEZ uveli su odredbe koje su, iako neovisne, blisko povezane sa shemom uspostavljenom u okviru Direktive 88/77/EEZ. Te neovisne odredbe trebaju se potpuno integrirati u prerađenu Direktivu 88/77/EEZ u svrhu jasnoće i pravne sigurnosti.

(3) Nužno je da sve države članice donesu iste zahtjeve, kako bi, posebno, omogućile provedbu, za svaki tip vozila, sustava EZ homologacije tipa, što je predmet Direktive 70/156/EEZ.

(4) Program Komisije za kakvoću zraka, emisije u cestovnom prometu, goriva i tehnologije za smanjenje emisija, dalje u tekstu „prvi ‚Auto-ulje’ program” pokazao je da su potrebna daljnja smanjivanja emisija onečišćivača iz teških vozila u namjeri da se postignu buduće norme za kakvoću zraka.

(5) Sniženja graničnih vrijednosti emisija koja se primjenjuju od 2000., koja odgovaraju smanjenju od 30 % u emisijama ugljičnog monoksida, ukupnih ugljikovodika, dušikovih oksida i čestica, određeni su programom ‚„Auto-ulje” kao ključne mjere za postizanje kakvoće zraka, srednjoročno. Smanjenje od 30 % u zacrnjenja dima ispuha trebao bi dodatno doprinijeti smanjenju čestica. Dodatna sniženja graničnih vrijednosti emisija koja se primjenjuju od 2005., koja odgovaraju dodatnim sniženjima od 30 % za ugljični monoksid, ukupne ugljikovodike, dušikove okside i od 80 % za čestice trebala bi uvelike doprinijeti poboljšanju kakvoće zraka, srednjoročno i dugoročno. Dodatno ograničenje za dušikove okside, primjenjivo u 2008. godini, trebalo bi rezultirati daljnjim sniženjem od 43 % granične vrijednosti emisije za taj onečišćivač.

(6) Homologacijska ispitivanja za plinovite onečišćivače i onečišćujuće čestice i zacrnjene dima primjenjuju se da bi se omogućila reprezentativnija ocjena emisija pri radu motora pod uvjetima ispitivanja koji više sliče onim uvjetima koje susreću vozila u prometu. Od 2000., uobičajeni motori s kompresijskim paljenjem i motori s kompresijskim paljenjem na koje su postavljeni određeni tipovi opreme za kontrolu emisija, ispitani su u ispitnom ciklusu s ustaljenim uvjetima i koristeći novi ciklus ispitivanja s dinamičkim opterećenjem za zacrnjenje dima. Motori s kompresijskim paljenjem na koje su postavljeni napredni sustavi za kontrolu emisija, dodatno su ispitani s novim ispitnim ciklusom s prijelaznim uvjetima. Od 2005., svi motori s kompresijskim paljenjem trebaju se ispitati u svim tim ispitnim ciklusima. Motori na plin ispituju se samo u novom ispitnom ciklusu s prijelaznim uvjetima.

(7) Pod svim nasumce izabranim uvjetima opterećenja unutar određenog radnog područja, granične vrijednosti ne smiju se prijeći za više od odgovarajućeg postotka.

(8) Postavljanjem novih normi i postupaka ispitivanja, nužno je uzeti u obzir utjecaj budućeg rasta prometa u Zajednici na kakvoću zraka. Rad koji je Komisija poduzela na ovom području pokazao je da je automobilska industrija u Zajednici napravila velike korake u usavršavanju tehnologije, omogućujući značajno smanjenje u emisiji plinovitih onečišćivača i onečišćujućih krutih čestica. Međutim, još uvijek je potrebno tražiti daljnja poboljšanja u području graničnih vrijednosti emisija i drugih tehničkih zahtjeva, u interesu zaštite okoliša i javnog zdravlja. Konačno, rezultati tekućeg istraživanja o značajkama mikročestica trebaju se uzeti u obzir u svim budućim mjerama.

(9) Nužna su daljnja poboljšanja u kakvoći motornih goriva, s ciljem učinkovitog i dugotrajnog rada sustava za kontrolu emisija u uporabi.

(10) Nove odredbe za sustav ugrađene dijagnostike (OBD) trebaju se uvesti od 2005., kako bi se omogućilo trenutačno otkrivanje oštećenja ili otkaza opreme za kontrolu emisija motora. To bi trebalo povećati mogućnost dijagnostike i popravka, značajno poboljšavajući održivost značajka emisija kod teških vozila u uporabi. Budući da je OBD za teške Dieselove motore, na svjetskoj razini, u ranom stadiju, u Zajednicu se treba uvesti u dvije faze kako bi se omogućio razvoj sustava, tako da OBD sustav ne daje pogrešne podatke. Da bi se pomoglo državama članicama u osiguravanju da vlasnici i korisnici teških vozila ispune svoju obvezu da poprave greške na koje ukazuje OBD sustav, treba se zabilježiti prijeđena udaljenost ili vrijeme koje je proteklo od trenutka kad je greška signalizirana vozaču.

(11) Motorima s kompresijskim paljenjem svojstvena je dugotrajnost i pokazali su da, uz ispravno i učinkovito održavanje, mogu održati visoku razinu radnih značajka emisija na značajno dugim udaljenostima koje provezu teška vozila tijekom komercijalnog djelovanja. Međutim, buduće norme za emisije potaknut će uvođenje kontrolnih sustava za smanjenje emisije nizvodno od motora, kao što su sustavi za uklanjanje NOx plinova, filtri za čestice iz Dieselovih motora i sustavi koji su kombinacija to oboje te, možda, drugi sustavi koji se tek trebaju definirati. Stoga je nužno odrediti zahtjev za vijek trajanja na kojemu se mogu temeljiti postupci za osiguravanje sukladnosti sustava za kontrolu emisija nekog motora za vrijeme tog referentnog razdoblja. Pri utvrđivanju takvog zahtjeva, trebaju se uzeti u obzir znatne udaljenosti koje prevoze teška vozila, potreba za uključivanjem odgovarajućeg i pravovremenog održavanja te mogućnost homologacije vozila kategorije N1, u skladu s ovom Direktivom ili Direktivom Vijeća 70/220/EEZ od 20. ožujka 1970. o usklađivanju zakonodavstava država članica o mjerama koje se poduzimaju protiv onečišćenja zraka emisijama iz motornih vozila (8).

(12) Državama članicama treba se omogućiti, pomoću poreznih poticaja, da pospješe stavljanje na tržište onih vozila koja ispunjavaju zahtjeve koji su doneseni na razini Zajednice, pod uvjetom da takvi poticaji zadovoljavaju odredbe Ugovora i zadovoljavaju određene uvjete koji su namijenjeni prevenciji narušavanja unutarnjeg tržišta. Ova Direktiva ne utječe na pravo država članica da uključe emisije onečišćivača i drugih tvari u osnovu za izračunavanje poreza na motorna vozila u cestovnom prometu.

(13) Budući da su neki od poreznih poticaja državne potpore na temelju članka 87., stavka 1. Ugovora, morali bi se prijaviti Komisiji, na temelju članka 88., stavka 3. Ugovora, u svrhu ocjene u skladu s važećim kriterijima istovrijednosti. Prijava takvih mjera, u skladu s ovom Direktivom, treba se izvršiti bez obzira na obvezu izvještavanja, na temelju članka 88., stavka 3. Ugovora.

(14) S ciljem pojednostavljenja i ubrzanja postupka, Komisiji bi se morao povjeriti zadatak donošenja mjera koje provode temeljne odredbe utvrđene u ovoj direktivi, kao i mjera za prilagođavanje priloga ovoj Direktivi znanstvenom i tehničkom napretku.

(15) Mjere koje su potrebne za provedbu ove Direktive i njezina prilagodba znanstvenom i tehničkom napretku moraju se donijeti u skladu s Odlukom Vijeća 1999/468/EZ od 28. lipnja 1999. o utvrđivanju postupaka za izvršavanje provedbenih ovlasti dodijeljenih Komisiji (9).

(16) Komisija treba preispitivati potrebe za uvođenjem ograničenja emisija za onečišćivače koji su još neregulirani, a koji se javljaju kao posljedica šire uporabe novih alternativnih goriva i novih sustava za kontrolu ispušnih emisija.

(17) Komisija treba podnositi prijedloge koje smatra prikladnima za daljnju fazu za granične vrijednosti za emisije NOx i čestica, što je prije moguće.

(18) Budući da cilj ove Direktive, to jest, uspostavljanje unutarnjeg tržišta kroz uvođenje zajedničkih tehničkih zahtjeva koji se odnose na emisije plinova i čestica za sve tipove vozila, države članice ne mogu dosegnuti na zadovoljavajući način te se stoga može, zbog opsega mjera, bolje postići na razini Zajednice, Zajednica može donijeti mjere, u skladu s načelom supsidijarnosti, kao što je utvrđeno u članku 5. Ugovora. U skladu s načelom razmjernosti, kao što je utvrđeno u tom članku, ova Direktiva ne izlazi izvan onoga što je potrebno da bi se postigao taj cilj.

(19) Obveza prenošenja ove Direktive u nacionalno zakonodavstvo morala bi se ograničiti na one odredbe koje predstavljaju znatnu promjenu u usporedbi s prijašnjim Direktivama. Obveza prenošenja odredaba koje su nepromijenjene proizlazi iz prijašnjih Direktiva.

(20) Ova Direktiva ne smije utjecati na obveze država članica u vezi vremenskih ograničenja za prenošenje u nacionalno zakonodavstvo i primjenu Direktiva navedenih u Prilogu IX., dijelu B.

DONIJELI SU OVU DIREKTIVU:

Članak 1.

Definicije

Za potrebe ove Direktive primjenjuju se sljedeće definicije:

(a) „vozilo” znači bilo koje vozilo kako je određeno člankom 2. Direktive 70/156/EEZ i koje se pokreće motorom s kompresijskim paljenjem ili motorom na plin, uz izuzeće vozila kategorije M1 čija je najveća tehnički dopuštena ukupna masa ili jednaka 3,5 tone, ili manja;

(b) „motor s kompresijskim paljenjem ili motor na plin” znači pokretni pogonski izvor vozila za koji se može dodijeliti homologacija kao zasebnoj tehničkoj jedinici, kako je određeno člankom 2. Direktive 70/156/EEZ;

(c) „ekološki izrazito prihvatljivo vozilo (EEV)” znači vozilo pokretano motorom koji zadovoljava dopuštene granične vrijednosti za emisiju utvrđene u retku C tablica u odjeljku 6.2.1. Priloga I.

Članak 2.

Obveze država članica

1. Za tipove motora s kompresijskim paljenjem ili motora na plin i tipove vozila koje pogone motori s kompresijskim paljenjem ili motori na plin, gdje nisu zadovoljeni zahtjevi utvrđeni u prilozima I. do VIII., a posebno gdje emisije plinovitih onečišćivača i onečišćujućih krutih čestica i zacrnjenje dima iz motora ne zadovoljavaju granične vrijednosti utvrđene u retku A tablica u odjeljku 6.2.1. Priloga I., države članice će:

(a) odbiti dodjeljivanje EZ homologacije tipa prema članku 4., stavku 1. Direktive 70/156/EEZ; i

(b) odbiti nacionalnu homologaciju tipa.

2. Osim u slučaju vozila i motora koji su namijenjeni izvozu u treće zemlje ili zamjenskih motora za vozila u uporabi, gdje nisu zadovoljeni zahtjevi utvrđeni u prilozima I. do VIII., a posebno gdje emisije plinovitih onečišćivača i onečišćujućih krutih čestica i zacrnjenje dima iz motora ne zadovoljavaju granične vrijednosti utvrđene u retku A tablice u odjeljku 6.2.1. Priloga I., države članice će:

(a) smatrati potvrde o sukladnosti koje prate nova vozila ili nove motore prema Direktivi 70/156/EEZ dalje nevažećim u smislu članka 7., stavka 1. te Direktive; i

(b) zabraniti registraciju, prodaju, stavljanje u uporabu ili samu uporabu novih vozila koje pogoni motor s kompresijskim paljenjem ili motorna plin te prodaju ili uporabu novih motora s kompresijskim paljenjem ili na plin.

3. Ne dovodeći u pitanje stavke 1. i 2., s učinkom od 1. listopada 2003. i osim u slučaju vozila i motora koji su namijenjeni izvozu u treće zemlje ili zamjenskih motora za vozila u uporabi, za tipove motora na plin i tipove vozila koje pogoni motor na plin koji ne zadovoljavaju zahtjeve određene u prilozima I. do VIII., države članice će:

(a) smatrati potvrde o sukladnosti koje prate nova vozila ili nove motore prema Direktivi 70/156/EEZ dalje nevažećim u smislu članka 7., stavka 1. te Direktive; i

(b) zabraniti registraciju, prodaju, stavljanje u uporabu ili samu uporabu novih vozila i prodaju ili uporabu novih motora.

4. Ako su zadovoljeni zahtjevi koji su navedeni u prilozima I. do VIII. i u člancima 3. i 4., posebno gdje emisije plinovitih onečišćivača i onečišćujućih krutih čestica i zacrnjenje dima iz motora zadovoljavaju granične vrijednosti navedene u retku B1 ili retku B2 ili dopuštene granične vrijednosti navedene u retku C tablica u odjeljku 6.2.1. Priloga I., zbog koji se odnose na plinovite onečišćivača i onečišćujućih krutih čestica i zacrnjenje dima u emisijama iz motora, nijedna država članica ne može:

(a) odbiti dodjeljivanje EZ homologacije tipa prema članku 4., stavku 1. Direktive 70/156/EEZ ili dodjeljivanje nacionalne homologacije za tip vozila koje pogoni motor s kompresijskim paljenjem ili motor na plin;

(b) zabraniti registraciju, prodaju, stavljanje u uporabu ili samu uporabu novih vozila koje pogoni motor s kompresijskim paljenjem ili motor na plin;

(c) odbiti dodjeljivanje EZ homologacije tipa za tip motora s kompresijskim paljenjem ili motora na plin;

(d) zabraniti prodaju ili uporabu novih motora s kompresijskim paljenjem ili motora na plin;

5. S učinkom od 1. listopada 2005., za tipove motora s kompresijskim paljenjem ili motora na plin i tipove vozila koje pogone motori s kompresijskim paljenjem ili motori na plin koji ne zadovoljavaju zahtjeve navedene u prilozima I. do VIII. i u člancima 3. i 4., a posebno gdje emisije plinovitih onečišćivača i onečišćujućih krutih čestica i zacrnjenje dima iz motora ne zadovoljavaju granične vrijednosti navedene u redu B1 ili redu B2 tablica u odjeljku 6.2.1. Priloga I., države članice će:

(a) odbiti dodjeljivanje EZ homologacije tipa prema članku 4., stavku 1. Direktive 70/156/EEZ; i

(b) odbiti nacionalnu homologaciju.

6. S učinkom od 1. listopada 2006. i osim u slučaju vozila i motora koji su namijenjeni izvozu u treće zemlje ili zamjenskih motora za vozila u uporabi, gdje nisu zadovoljeni zahtjevi utvrđeni u prilozima I. do VIII., a posebno gdje emisije plinovitih onečišćivača i onečišćujućih krutih čestica i zacrnjenje dima iz motora ne zadovoljavaju granične vrijednosti navedene u redu B1 tablica u odjeljku 6.2.1. Priloga I., države članice će:

(a) smatrati potvrde o sukladnosti koje prate nova vozila ili nove motore prema Direktivi 70/156/EEZ dalje nevažećim u smislu članka 7., stavka 1. te Direktive; i

(b) zabraniti registraciju, prodaju, stavljanje u uporabu ili samu uporabu novih vozila koje pogoni motor s kompresijskim paljenjem ili motor na plin i prodaju ili uporabu novih motora s kompresijskim paljenjem ili motora na plin.

7. S učinkom od 1. listopada 2008., za tipove motora s kompresijskim paljenjem ili motora na plin i tipove vozila koje pogoni motor s kompresijskim paljenjem ili motor na plin koji ne zadovoljavaju zahtjeve navedene u prilozima I. do VIII. i u člancima 3. i 4., a posebno gdje emisije plinovitih onečišćivača i onečišćujućih krutih čestica i zacrnjenje dima iz motora ne zadovoljavaju granične vrijednosti navedene u retku B2 tablica u odjeljku 6.2.1. Priloga I., države članice će:

(a) odbiti dodjeljivanje EZ homologacije tipa prema članku 4., stavku 1. Direktive 70/156/EEZ; i

(b) odbiti nacionalnu homologaciju tipa.

8. S učinkom od 1. listopada 2009. i osim u slučaju vozila i motora koji su namijenjeni izvozu u treće zemlje ili zamjenskih motora za vozila u uporabi, gdje nisu zadovoljeni zahtjevi navedeni u prilozima I. do VIII. i u člancima 3. i 4., a posebno gdje emisije plinovitih onečišćivača i onečišćujućih krutih čestica i zacrnjenje dima iz motora ne zadovoljavaju granične vrijednosti navedene u retku B2 tablica u odjeljku 6.2.1. Priloga I., države članice će:

(a) smatrati potvrde o sukladnosti koje prate uz nova vozila ili nove motore prema Direktivi 70/156/EEZ dalje nevažećim za potrebe članka 7., stavka 1. te Direktive; i

(b) zabraniti registraciju, prodaju, stavljanje u uporabu ili samu uporabu novih vozila koje pogoni motor s kompresijskim paljenjem ili motor na plin i prodaju ili uporabu novih motora s kompresijskim paljenjem ili motora na plin.

9. U skladu sa stavkom 4., motor koji zadovoljava zahtjeve navedene u prilozima I. do VIII., i posebno, zadovoljava granične vrijednosti navedene u retku C tablica u odjeljku 6.2.1. Priloga I., smatra se da zadovoljava zahtjeve navedene u stavcima 1., 2. i 3.

U skladu sa stavkom 4., motor koji zadovoljava zahtjeve navedene u prilozima I. do VIII. i u člancima 3. i 4., i posebno, zadovoljava granične vrijednosti navedene u retku C tablica u odjeljku 6.2.1. Priloga I., smatra se da zadovoljava zahtjeve navedene u stavcima 1. do 3. i 5. do 8.

10. Za motore s kompresijskim paljenjem ili motore na plin koji moraju zadovoljavati granične vrijednosti navedene u odjeljku 6.2.1. Priloga I. prema sustavu homologacije tipa, vrijedi sljedeće:

pod svim nasumce izabranim uvjetima opterećenja, koja pripadaju određenom području ispitivanja, a s izuzetkom određenih uvjeta rada motora koji nisu podložni takvoj odredbi, emisije koje su uzorkovane tijekom vremenskog trajanja kratkog poput 30 sekundi ne smiju prekoračiti za više od 100 % granične vrijednosti koje su navedene u recima B2 i C, tablica u odjeljku 6.2.1. Priloga I. Područje ispitivanja za koje vrijedi postotak koji se ne smije prekoračiti, izuzeti uvjeti rada motora i drugi odgovarajući uvjeti moraju se odrediti u skladu s postupkom navedenim u članku 7., stavku 1.

Članak 3.

Trajnost sustava za kontrolu emisija

1. Od 1. listopada 2005., za nove homologacije tipa, i od 1. listopada 2006., za sve homologacije tipa, proizvođač mora dokazati da motor s kompresijskim paljenjem ili motor na plin koji je homologiran pozivanjem na granične vrijednosti navedene u retku B1 ili B2 ili retku C tablica u odjeljku 6.2.1. Priloga I. treba zadovoljavati one granične vrijednosti za vijek trajanja od:

(a) 100 000 km ili pet godina, što god je prije, u slučaju motora koji se ugrađuju na vozila kategorije N1 i M2;

(b) 200 000 km ili šest godina, što god je prije, u slučaju motora koji se ugrađuju na vozila kategorije N2, N3 s najvećom tehnički dopuštenom masom koja ne prelazi 16 tona i M3 razreda I, razreda II i razreda A, i razreda B s najvećom tehnički dopuštenom masom koja ne prelazi 7,5 tona;

(c) 500 000 km ili sedam godina, što god je prije, u slučaju motora koji se ugrađuju na vozila kategorije N3 s najvećom tehnički dopuštenom masom koja prelazi 16 tona i M3, razreda III i razreda B s najvećom tehnički dopuštenom masom koja prelazi 7,5 tona;

Od 1. listopada 2005., za nove tipove, i od 1. listopada 2006., za sve tipove, homologacije koje se dodjeljuju vozilima također će zahtijevati potvrđivanje ispravnog rada uređaja za kontrolu emisija tijekom uobičajenog vijeka vozila u normalnim uvjetima korištenja (sukladnost vozila u uporabi koja su ispravno održavana i korištena).

2. Mjere za provedbu stavka 1. moraju se donijeti najkasnije do 28. prosinca 2005.

Članak 4.

Sustavi ugrađene dijagnostike

1. Od 1. listopada 2005. za nove homologacije vozila i od 1. listopada 2006. za sve homologacije, na motor s kompresijskim paljenjem koji je homologiran prema graničnim vrijednostima za emisije, navedene u retku B1 ili retku C tablica u odjeljku 6.2.1. Priloga I. ili na vozilo koje pogoni takav motor, mora se ugraditi sustav ugrađene dijagnostike (OBD) koji signalizira prisutnost greške vozaču ako su prekoračene OBD granične vrijednosti, navedene u retku B1 ili retku C tablice u stavku 3.

U slučaju sustava za naknadnu obradu (pročišćavanje) ispušnih plinova, OBD sustav može pratiti svako značajno funkcionalno oštećenje bilo kojeg od sljedećeg:

(a) katalizatora, kada je ugrađen kao zasebna jedinica, bez obzira je li ili nije dio sustava za smanjivanje emisije NOx ili dizelskog odvajača čestica;

(b) sustava za smanjivanje emisije NOx kada je ugrađen;

(c) dizelskog odvajača čestica, kada je ugrađen;

(d) kombiniranog sustava za smanjivanje emisije NOx i dizelskog odvajača čestica.

2. Od 1. listopada 2008. za nove homologacije i od 1. listopada 2009. za sve homologacije, na motor s kompresijskim paljenjem ili motor na plin koji je homologiran prema graničnim vrijednostima za emisije navedenima u redu B2 ili redu C tablica u odjeljku 6.2.1. Priloga I., ili na vozilo koje je pokretano takvim motorom, mora se ugraditi OBD sustav koji signalizira prisutnost greške vozaču ako su prekoračene OBD granične vrijednosti, navedene u retku B2 ili retku C tablice u stavku 3.

OBD sustav također uključuje vezni sklop između elektroničke upravljačke jedinice motora (EECU) i bilo kojeg drugog motora ili električnih ili elektroničkih sustava vozila koji omogućavaju unos podataka u EECU ili primaju izlazne podatke od EECU i koji utječu na ispravno funkcioniranje sustava za kontrolu emisije, kao što je vezni sklop između EECU i elektroničke upravljačke jedinice prijenosnika snage.

3. OBD granične vrijednosti su sljedeće:

Redak Motori s kompresijskim paljenjem Masa dušikovih oksida (NOx) g/kWh Masa čestica (PT) g/kWh B1 (2005) 7,0 0,1 B2 (2008) 7,0 0,1 C (EEV) 7,0 0,1

4. Potpun i stalan pristup OBD podacima mora se omogućiti u svrhu ispitivanja, dijagnoze, servisiranja i popravka, u skladu s odgovarajućim odredbama Direktive 70/220/EEZ i odredbama u vezi sa zamjenskm dijelovima, pazeći na kompatibilnost s OBD sustavima.

5. Mjere za provedbu stavaka 1., 2. i 3. moraju se donijeti najkasnije do 28. prosinca 2005.

Članak 5.

Sustavi za kontrolu emisija koji koriste potrošne reagense

U definiranju mjera koje su potrebne za provedbu članka 4., kao što je predviđeno člankom 7., stavkom 1., Komisija će, ako je prikladno, uključiti tehničke mjere, da bi bio što manji rizik da sustavi za kontrolu emisija koriste potrošive reagense koji se neodgovarajuće održavaju u upotrebi. Pored toga se, ako je prikladno, uključuju mjere da bi se osiguralo da su emisije amonijaka zbog uporabe potrošnih reagensa svedene na najmanju moguću mjeru.

Članak 6.

Porezni poticaji

1. Države članice mogu omogućiti porezne poticaje samo s obzirom na vozila koja zadovoljavaju ovu Direktivu. Takvi poticaji zadovoljavaju odredbe Ugovora te ili stavak 2. ili stavak 3. ovog članka.

2. Poticaji se odnose na sva nova vozila koja se nude na prodaju na tržištu države članice, koja unaprijed zadovoljavaju granične vrijednosti navedene u retku B1 ili B2 tablica u odjeljku 6.2.1. Priloga I.

Oni prestaju vrijediti počevši od obavezne primjene graničnih vrijednosti u retku B1, kao što je utvrđeno člankom 2., stavkom 6. ili od obavezne primjene graničnih vrijednosti u retku B2, kao što je utvrđeno člankom 2., stavkom 8.

3. Poticaji se odnose na sva nova vozila koja se nude na prodaju na tržištu države članice, koja zadovoljavaju dopuštene granične vrijednosti navedene u retku C tablica u odjeljku 6.2.1. Priloga I.

4. Pored uvjeta navedenih u stavku 1., za svaki tip vozila, poticaji ne prekoračuju dodatni trošak tehničkih rješenja koja su uvedena da bi se osiguralo zadovoljavanje graničnih vrijednosti navedenih u retku B1 ili retku B2 ili dopuštenih graničnih vrijednosti navedenih u retku C tablice u odjeljku 6.2.1. Priloga I., te trošak njihove ugradnje na vozilo.

5. Države članice obavješćuju Komisiju o planovima za pokretanje ili promjenu poreznih poticaja koji su navedeni u ovom članku, tako da joj se ostavi dovoljno vremena da može dostaviti svoje primjedbe.

Članak 7.

Mjere za provedbu i izmjene

1. Mjere koje su potrebne za provedbu članka 2. stavka 10., članaka 3. i 4. ove Direktive, donosi Komisija, uz pomoć Odbora koji je utemeljen člankom 13., stavkom 1. Direktive 70/156/EEZ, u skladu s postupkom navedenim u članku 13., stavku 3. iste Direktive.

2. Izmjene ove Direktive, koje su nužne za prilagođavanje znanstvenom i tehničkom napretku, donosi Komisija, uz pomoć odbora koji je utemeljen člankom 13., stavkom 1. Direktive 70/156/EEZ, u skladu s postupkom navedenim u članku 13., stavku 3. iste Direktive.

Članak 8.

Preispitivanje i izvješća

1. Komisija preispituje potrebu za uvođenjem novih granica za emisije koja se primjenjuju na teška vozila i motore, u odnosu na onečišćivače koji još nisu regulirani. Preispitivanje se mora temeljiti na širem tržišnom uvođenju novih alternativnih goriva i uvođenju novih sustava osposobljenih za aditive za kontrolu emisija da bi se zadovoljile buduće norme utvrđene ovom Direktivom. Prema potrebi, Komisija podnosi prijedlog Europskom parlamentu i Vijeću.

2. Komisija treba podnijeti Europskom parlamentu i Vijeću zakonodavne prijedloge o daljnjim ograničenjima za NOx i emisije čestica za teška vozila.

Prema potrebi, ona treba istražiti je li nužno postavljanje dodatnog ograničenja za broj i veličinu čestica, i, ako jest, uključiti to u prijedloge.

3. Komisija izvješćuje Europski parlament i Vijeće o napretku u pregovorima za svjetski usklađeni radni ciklus (WHDC).

4. Komisija podnosi izvješće Europskom parlamentu i Vijeću o zahtjevima za djelovanje ugrađenog mjernog sustava (OBM). Na temelju tog izvješća, Komisija, prema potrebi, podnosi prijedlog za mjere za obuhvaćanje tehničkih specifikacija i odgovarajućih priloga, da bi se omogućila homologacija za OBM sustave koji osiguravaju barem istovrijedne razine nadzora kao i OBD sustavi i koji su s njima usklađeni.

Članak 9.

Prenošenje

1. Države članice donose i objavljuju zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom najkasnije do 9. studenoga 2006.. Ako je donošenje provedbenih mjera navedenih u članku 7. odgođeno iza 28. prosinca 2005., države članice zadovoljavaju ovu obvezu datumom za prenošenje koji je predviđen u direktivi koja sadrži te provedbene mjere. One Komisiji odmah dostavljaju tekst tih odredaba i korelacijsku tablicu između tih odredaba i ove Direktive.

One primjenjuju ove odredbe od 9. studenoga 2006. ili, ako je donošenje provedbenih mjera navedenih u članku 7. odgođeno iza 28. prosinca 2005., od datuma za prenošenje koji je određen u direktivi koja sadrži te provedbene mjere.

Kad države članice donose ove odredbe, te odredbe prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Također uključuju i izjavu da se u postojećim zakonima i drugim propisima upućivanje na direktivu koja se stavlja izvan snage ovom Direktivom smatra upućivanjem na ovu Direktivu. Načine tog upućivanja kao i formulaciju navedene izjave određuju države članice.

2. Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba nacionalnog zakonodavstva donesenih u području na koje se odnosi ova Direktiva.

Članak 10.

Stavljanje izvan snage

Direktive navedene u Prilogu IX., dijelu A, stavljaju se izvan snage s učinkom od 9. studenoga 2006., bez obzira na obveze država članica s obzirom na vremenska ograničenja za prenošenje u nacionalno zakonodavstvo i primjenu direktiva navedenih u prilogu IX., dijelu B.

Upućivanja na direktive stavljene izvan snage smatraju se upućivanjima na ovu Direktivu i čitaju se u skladu s korelacijskom tablicom u Prilogu X.

Članak 11.

Stupanje na snagu

Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.

Članak 12.

Adresati

Ova je Direktiva upućena državama članicama.

Sastavljeno u Strasbourgu 28. rujna 2005. Za Europski parlament Predsjednik J. BORRELL FONTELLES Za Vijeće Predsjednik D. ALEXANDER

(1) SL C 108, 30.4.2004., str. 32.

(2) Mišljenje Europskog parlamenta od 9. ožujka 2004. (SL C 102 E, 28.4.2004., str. 272.) i Odluka Vijeća od 19.9.2005.

(3) SL L 36, 9.2.1988., str. 33. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Aktom o pristupanju iz 2003.

(4) SL L 42, 23.2.1970., str. 1. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom Komisije 2005/49/EZ (SL L 194, 26.7.2005., str. 12.).

(5) SL L 295, 25.10.1991., str. 1.

(6) SL L 44, 16.2.2000., str. 1.

(7) SL L 107, 18.4.2001., str. 10.

(8) SL L 76, 6.4.1970., str. 1. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom Komisije 2003/76/EZ (SL L 206, 15.8.2003., str. 29.).

(9) SL L 184, 17.7.1999., str. 23.

PRILOG I.

PODRUČJE PRIMJENE, DEFINICIJE I KRATICE, ZAHTJEV ZA EZ HOMOLOGACIJU TIPA, SPECIFIKACIJE I ISPITIVANJA I SUKLADNOST PROIZVODNJE

1. PODRUČJE PRIMJENE

Ova Direktiva primjenjuje se na plinovite onečišćivače i onečišćujućih krutih čestica iz svih motornih vozila koja su opremljena motorima s kompresijskim paljenjem i na plinovite onečišćivače iz svih motornih vozila koja su opremljena motorima s vanjskim izvorom paljenja koja kao gorivo koriste prirodni plin ili ukapljeni naftni plin, te na motore s kompresijskim paljenjem i motore s vanjskim izvorom paljenja kako je navedeno u članku 1., uz iznimku onih vozila kategorije N1, N2 i M2 kojima je dodijeljena homologacija tipa u skladu s Direktivom Vijeća 70/220/EEZ od 20. ožujka 1970. o usklađivanju zakonodavstava država članica o mjerama koje se poduzimaju protiv onečišćenja zraka emisijama iz motornih vozila (1).

2. DEFINICIJE I KRATICE

Za potrebe ove Direktive:

2.1. „ciklus ispitivanja” znači slijed ispitnih točaka, svake s definiranom brzinom vrtnje i zakretnim momentom motora koje motor mora proći u ustaljenim uvjetima rada (ESC ispitivanje) ili prijelaznim radnim uvjetima (ETC i ELR ispitivanje);

2.2. „homologacija motora (porodice motora)” znači homologacija tipa motora (porodice motora) s obzirom na razinu emisije plinovitih onečišćivača i onečišćujućih krutih čestica;

2.3. „Dieselov motor” znači motor koji radi na principu kompresijskog paljenja:

2.4. „motor na plin” znači motor koji kao gorivo upotrebljava prirodni plin (PP) ili ukapljeni naftni plin (UNP);

2.5. „tip motora” znači kategorija motora koji se bitno ne razlikuju u bitnim obilježjima kao što su značajke motora definirane u Prilogu II. ovoj Direktivi;

2.6. „porodica motora” znači proizvođačevo grupiranje motora koji po svojoj konstrukciji kako je definirano u Prilogu II., dodatku 2. ove Direktive, imaju slične značajke emisije ispuha; svi članovi te porodice moraju zadovoljavati primjenjive granične vrijednosti za emisiju;

2.7. „osnovni motor” znači motor izabran iz određene porodice motora tako da njegove značajke emisije budu reprezentativne za cijelu tu porodicu motora;

2.8. „plinoviti onečišćivači” su ugljični monoksid, ugljikovodici (uz pretpostavku omjera CH1,85 za dizelsko gorivo, CH2,525 za UNP i CH2,93 za prirodni plin (NMHC) te pretpostavljenu molekulu CH3O0,5 za Dieselove motore na etanol), metan (uz pretpostavku omjera CH4 za prirodni plin) i dušikove okside, a potonji je izražen u ekvivalentu dušikovog dioksida (NO2);

2.9. „onečišćujuće čestice“ znači sav materijal sakupljen na određenom filtru nakon razrjeđivanja ispušnih plinova čistim filtriranim zrakom tako da temperatura ne prijeđe 325 K (52 °C);

2.10. „dimljenje” znači čestice koje se zadržavaju u ispušnom struji ispušnih plinova Dieselovog motora i koje apsorbiraju, reflektiraju ili prelamaju svjetlost;

2.11. „netosnaga” znači snaga u EZ kW dobivena na ispitnom stolu na kraju koljenastog vratila ili njezin ekvivalent, izmjerenu u skladu s EZ metodom mjerenja snage, kako je određeno u Direktivi Vijeća 80/1269/EEZ od 16. prosinca 1980. o usklađivanju zakonodavstva država članica koje se odnosi na snagu motora motornih vozila (2).

2.12. „deklarirana najveća snaga (Pmax)” znači najveća snaga u EZ kW (netosnagu) kako je naveo proizvođač u svom zahtjevu za homologaciju tipa;

2.13. „postotak opterećenja” znači udio najvećeg raspoloživog zakretnog momenta pri nekoj brzini vrtnje motora;

2.14. „ESC ispitivanje” znači ciklus ispitivanja koji se sastoji od 13 ustaljenih faza koje je potrebno primijeniti u skladu s odjeljkom 6.2. ovog Priloga;

2.15. „ELR ispitivanje” znači ciklus ispitivanja koji se sastoji od slijeda stupnjevanih promjena opterećenja uz stalne brzine vrtnje motora koje je potrebno primijeniti u skladu s odjeljkom 6.2. ovog Priloga;

2.16. „ETC ispitivanje” znači ciklus ispitivanja koji se sastoji od 1 800 svake sekunde prijelaznih faza koje je potrebno primijeniti s skladu s odjeljkom 6.2. ovog Priloga;

2.17. „područje brzine vrtnje rada motora” znači područje brzine vrtnje motora koje se najčešće upotrebljava za vrijeme uobičajenog rada motora, a koje se nalazi između niskih i visokih brzina, kako je određeno u Prilogu III. ovoj Direktivi;

2.18. „niska brzina (nlo)” znači najniža brzina motora pri kojoj se postiže 50 % od najveće deklarirane snage motora;

2.19. „visoka brzina (nhi)” znači najviša brzina motora pri kojoj se postiže 70 % od najveće deklarirane snage motora;

2.20. „brzine vrtnje motora A, B i C” znači brzine vrtnje za ispitivanje koje se nalaze unutar radnog područja brzine vrtnje motora i koje se koriste za ESC ispitivanje i ELR ispitivanje, kako je određeno u Prilogu III., dodatku 1. ovoj Direktivi;

2.21. „područje ispitivanja” znači područje između brzina vrtnje motora A i C i između 25 % i 100 % opterećenja;

2.22. „referentna brzina vrtnje (nref)” znači100 % vrijednosti brzine koju je potrebno upotrijebiti kako bi se denormalizirale vrijednosti relativne brzine ETC ispitivanja, kako je određeno u Prilogu III., dodatku 2. ovoj Direktivi;

2.23. „mjerilo zacrnjenja” je uređaj namijenjen za mjerenje zacrnjenja dima česticama pomoću načela slabljenja svjetlosti;

2.24. „tip prirodnog plina (PP)” znači jedan od tipova plina H ili L, kako su definirani u europskoj normi EN 437, iz studenoga 1993;

2.25. „samoprilagodljivost” znači bilo koji motor koji omogućava održavanje konstantnog omjera goriva i zraka;

2.26. „ponovno umjeravanje” znači fino podešavanje motora na prirodni plin kako bi se ostvarile iste radne značajke (snaga i potrošnja goriva) u različitim tipovima prirodnog plina;

2.27. „Wobbeov indeks (donji Wl; ili gornji Wu)” znači omjer odgovarajuće ogrjevne vrijednosti plina po jedinici obujma i kvadratnog korijena njegove relativne gustoće pri istim referentnim uvjetima:

2.28. „faktor λ-pomaka (Sλ)” znači izraz koji opisuje potrebnu fleksibilnost sustava upravljanja motorom koja se odnosi na promjenu omjera viška zraka λ ako se motor pogoni plinom čiji je sastav različit od čistog metana (vidjeti PRILOG VII. za izračunavanje Sλ);

2.29. „poremećajni uređaj” znači uređaj koji mjeri, ustanovljava i reagira na radne varijable (npr. brzinu vozila, brzinu vrtnje motora, upotrijebljeni stupanj prijenosa, temperaturu, tlak u usisnom vodu ili neki drugi parametar) za potrebe aktiviranja, modulacije, usporavanja i deaktiviranja funkcije nekog sastavnog dijela ili funkcije u sustavu za smanjenje emisije pri čemu se učinkovitost sustava za smanjene emisije smanjuje, u uvjetima koji mogu nastupiti pri uobičajenoj upotrebi vozila, osim ako upotreba takvog uređaja nije bitno uključena u primijenjene postupke homologacijskih ispitivanja emisije;

Slika 1.

Specifične definicije ciklusa ispitivanja

2.30. „pomoćni upravljački uređaj” znači sustav, funkcija ili strategija upravljanja koja je ugrađena u motoru ili vozilu i služi za zaštitu motora i/ili njegove pomoćne opreme od radnih uvjeta koji bi mogli rezultirati oštećenjem ili kvarom, ili se koristi radi lakšeg pokretanja motora. Pomoćni upravljački uređaj može isto tako biti i strategija ili mjera za koju je na zadovoljavajući način dokazano da nije poremećajni uređaj;

2.31. „iracionalna strategija za smanjene emisije” znači svaka strategija ili mjera koja, pri radu vozila u normalnim uvjetima uporabe, smanjuje učinkovitost sustava za smanjene emisije do razine niže od one koja je očekivana u primijenjenim postupcima ispitivanja emisije.

2.32. Oznake i kratice

2.32.1 Oznake za ispitne parametre

Oznaka Jedinica Značenje AP m2 Površina poprečnog presjeka izokinetičke sonde za uzimanje uzoraka AT m2 Površina poprečnog presjeka ispušne cijevi CEE — Osjetljivost na etan CEM — Osjetljivost na metan C1 — Ugljik 1 ekvivalent ugljikovodiku conc ppm/vol. % Donji indeks koji označava koncentraciju D0 m3/s Odsječak na ordinati funkcije za umjeravanje PDP DF — Faktor razrjeđivanja D — Konstanta Besselove funkcije E — Konstanta Besselove funkcije EZ g/kWh Interpolirana emisija NOX u kontrolnoj točki fa — Atmosferski faktor laboratorija fc s-1 Granična frekvencija Besselovog filtra FFH — Poseban faktor goriva za izračunavanje vlažne koncentracije za suhu koncentraciju FS — Stehiometrijski faktor GAIRW kg/h Maseni protok ulaznog zraka na vlažnoj osnovi GAIRD kg/h Maseni protok ulaznog zraka na suhoj osnovi GDILW kg/h Maseni protok razrijeđeni protok zraka na vlažnoj osnovi GEDFW kg/h Ekvivalent masenog protoka razrijeđenog ispušnog plina na vlažnoj osnovi GEXHW kg/h Maseni protok ispušnog plina na vlažnoj osnovi GFUEL kg/h Maseni protok goriva GTOTW kg/h Maseni protok razrijeđenog ispušnog plina na vlažnoj osnovi H MJ/m3 Ogrjevna vrijednost HREF g/kg Referentna vrijednost apsolutne vlažnosti (10,71 g/kg) Ha g/kg Apsolutna vlažnost usisnog zraka Hd g/kg Apsolutna vlažnost zraka za razrjeđivanje HTCRAT mol/mol Omjer vodika prema ugljiku i — Donji indeks koji označava pojedinu fazu K — Besselova konstanta k m-1 Koeficijent apsorpcije svjetlosti KH,D — Faktor korekcije vlažnosti za NOX kod Dieselovih motore KH,G — Faktor korekcije vlažnosti za NOX za motore na plin KV — Funkcija umjeravanja CFV KW,a — Faktor korekcije suhog na vlažno stanje za zrak na usisu KW,d — Faktor korekcije sa suhog na vlažno stanje zraka za razrjeđivanje KW,e — Faktor korekcije sa suhog na vlažno stanje razrijeđenog ispušnog plina KW,r — Faktor korekcije sa suhog na vlažno stanje nerazrijeđenog ispušnog plina L % Postotak zakretnog momenta u odnosu na najveći zakretni moment ispitivanog motor La m Efektivna optička duljina puta m Nagib funkcije za umjeravanje PDP-a mass g/h ili g Donji indeks koji označava maseni protok emisija MDIL kg Masa uzorka zraka za razrjeđivanje koji je prošao kroz filtre za uzorkovanje čestica Md mg Masa uzorka čestica sakupljena iz zraka za razrjeđivanje Mf mg Sakupljena masa uzorka čestica Mf,p mg Masa uzoraka čestica sakupljena na primarnom filtru Mf,b mg Masa uzoraka čestica sakupljena na sekundarnom filtru MSAM kg Masa uzorka razrijeđenog ispušnog plina koji je prošao kroz filtre za uzimanje uzoraka čestica MSEC kg Masa sekundarnog zraka za razrjeđivanje MTOTW kg Ukupna masa CVS tijekom ciklusa na vlažnoj osnovi MTOTW,i kg Trenutačna masa CVS na vlažnoj osnovi N % Zacrnjenje NP — Ukupan broj okretaja PDP-a tijekom ciklusa NP,i — Ukupan broj okretaja PDP-a u vremenskom razmaku n min-1 Brzina vrtnje motora np s-1 Brzina vrtnje PDP-a nhi min-1 Visoka brzina vrtnje motora nlo min-1 Niska brzina motora nref min-1 Referentna brzine vrtnje motora za ETC ispitivanje Pa kPa Parcijalni tlak zasićene pare zraka na usisu motora PA kPa Apsolutni tlak PB kPa Ukupan atmosferski tlak Pd kPa Parcijalni tlak zasićene pare zraka za razrjeđivanje Ps kPa Suhi atmosferski tlak P1 kPa Podtlak na ulazu u pumpu P(a) kW Snaga koju troše pomoćni uređaji koji se ugrađuju za potrebe ispitivanja P(b) kW Snaga koju troše pomoćni uređaji koje je potrebno ukloniti za potrebe ispitivanja P(n) kW Neispravljena netosnaga P(m) kW Snaga izmjerena na ispitnom stolu Ω — Besselova konstanta Qs m3/s Obujamski protok CVS-a q — Omjer razrjeđivanja r — Omjer površina poprečnog presjeka izokinetičke sonde i ispušne cijevi Ra % Relativna vlažnost zraka na usisu Rd % Relativna vlažnost zraka za razrjeđivanje Rf — Faktor odaziva FID-a ρ kg/m3 Gustoća S kW Postavke dinamometra Si m-1 Trenutačna vrijednost dimljenja Sλ Faktor λ-pomaka T K Apsolutna temperatura Ta K Apsolutna temperatura zraka na usisu t s Vrijeme mjerenja te s Vrijeme električnog odaziva tF s Vrijeme odziva filtra za Besselovu funkciju tp s Vrijeme fizičkog odziva Δt s Vremenski interval između uzastopnih podataka o dimljenju (= 1/brzina uzorkovanja) Δti s Vremenski interval za trenutačni CFV protok τ % Prozirnost dimljenja V0 m3/rev Obujamski protok PDP-a pri stvarnim uvjetima W — Wobbeov indeks Wact kWh Stvarni rad ciklusa ETC-a Wref kWh Referentni rad ciklusa ETC-a WF — Težinski faktor WFE — Efektivni težinski faktor X0 m3/rev Funkcija umjeravanja obujamskog protoka PDP-a Yi m-1 1 s srednja vrijednost Besselove vrijednosti dimljenja

2.32.2. Oznake za kemijske spojeve

CH4 metan C2H6 etan C2H5OH etanol C3H8 propan CO ugljični monoksid DOP dioktilftalat CO2 ugljični dioksid HC ugljikovodici NMHC ne-metanski ugljikovodici NOx dušikovi oksidi NO dušikov oksid NO2 dušikov dioksid PT čestice

2.32.3. Kratice

CFV Venturijeva cijev s kritičnim protokom CLD Kemiluminescentni detektor ELR Europski ispitni ciklus s dinamičkim opterećenjem ESC Europski ispitni ciklus s ustaljenim uvjetima ETC Europski ispitni ciklus s prijelaznim uvjetima FID Plamenoionizacijski detektor GC Plinski kromatograf HCLD Grijani kemiluminescentni detektor HFID Grijani plamenoionizacijski detektor u UNP Ukapljeni naftni plin NDIR Nedisperzivni infracrveni analizator PP Prirodni plin NMC Filtar propustan samo za metan

3. ZAHTJEV ZA EZ HOMOLOGACIJU TIPA

3.1. Zahtjev za homologaciju tipa motora ili porodice motora kao zasebne tehničke jedinice

3.1.1. Zahtjev za homologaciju tipa motora ili porodice motora s obzirom na razinu emisije plinovitih onečišćivača i onečišćujućih krutih čestica za Dieselove motore i s obzirom na razinu emisije plinovitih onečišćivača za motore na plin podnosi proizvođač motora ili valjano ovlašteni predstavnik.

3.1.2. Zahtjevu se prilažu niže navedeni dokumenti u tri primjerka i sljedeće pojedinosti:

3.1.2.1. Opis tipa motora ili porodice motora koji, prema potrebi, obuhvaća pojedinosti koje se navode u Prilogu II. ovoj Direktivi, koji je u skladu sa zahtjevima članaka 3. i 4. Direktive 70/156/EEZ od 6. veljače 1970. o usklađivanju zakonodavstva država članica u odnosu na homologaciju tipa motornih vozila i njihovih prikolica (3).

3.1.3. Motor čije značajke, opisane u Prilogu II., odgovaraju „tipu motora” ili „porodici motora”, dostavlja se tehničkoj službi odgovornoj za provođenje homologacijskih ispitivanja koja su definirana u odjeljku 6.

3.2. Zahtjev za EZ homologaciju tipa za tip vozila s obzirom na njegov motor

3.2.1. Zahtjev za homologaciju vozila s obzirom na emisiju plinovitih onečišćivača i onečišćujućih krutih čestica iz njegovog Dieselovog motora ili porodice motora i s obzirom na razinu emisije plinovitih onečišćivača iz njegovog motora na plin ili porodice motora, podnosi proizvođač vozila ili valjano ovlašteni predstavnik.

3.2.2. Zahtjevu se prilažu niže navedeni dokumenti u tri primjerka i sljedeće pojedinosti:

3.2.2.1. Opis tipa vozila, dijelova vozila koji su povezani s motorom i tipa motora ili porodice motora, prema potrebi, koji sadrži pojedinosti koje se navode u Prilogu II., zajedno s potrebnom dokumentacijom potrebnom pri primjeni članku 3. Direktive 70/156/EEZ.

3.3. Zahtjev za EZ homologaciju tipa za tip vozila s homologiranim motorom

3.3.1. Zahtjev za homologaciju vozila s obzirom na emisiju plinovitih onečišćivača i onečišćujućih krutih čestica iz njegovog homologiranog Dieselovog motora ili porodice motora i s obzirom na razinu emisije plinovitih onečišćivača iz njegovog homologiranog motora na plin ili porodice motora, mora podnijeti proizvođač vozila ili valjano ovlašteni predstavnik.

3.3.2. Zahtjevu se moraju priložiti niže navedeni dokumenti u tri primjerka i sljedeće pojedinosti:

3.3.2.1. Opis tipa vozila i dijelova vozila koji su povezani s motorom, koji sadrži pojedinosti navedene u Prilogu II., prema potrebi, i presliku certifikata o EZ homologaciji tipa (Prilog VI.) za motor ili porodicu motora, prema potrebi, kao zasebnu tehničku jedinicu koja je ugrađena u taj tip vozila, zajedno s dokumentacijom navedenom u članku 3. Direktive 70/156/EEZ.

4. EZ HOMOLOGACIJA TIPA

4.1. Dodjeljivanje EZ homologacije tipa za različite tipove goriva

EZ homologacija tipa za različite tipove goriva dodjeljuje se pod uvjetom ispunjavanja sljedećih zahtjeva.

4.1.1. U slučaju dizelskog goriva, osnoni motor zadovoljava zahtjeve ove Direktive za referentno gorivo koje je specificirano u Prilogu IV.

4.1.2. U slučaju prirodnog plina, osnovni motor treba pokazati sposobnost prilagodbe bilo kojem sastavu goriva koje se može pojaviti na tržištu. U slučaju prirodnog plina, općenito postoje dva tipa goriva, visokokalorično gorivo (H-plin) i nisko kalorično gorivo (L-plin), ali uz značajne razlike unutar oba tipa; značajno se razlikuju u sadržaju energije izraženom s Wobbeovim indeksom i njihovim faktorom λ-pomaka (Sλ). Formule za izračunavanje Wobbeovog indeksa i Sλ navedene su u odjeljcima 2.27. i 2.28. Za prirodne plinove s faktorom λ-pomaka između 0,89 i 1,08 (0,89 ≤ Sλ ≤ 1,08) smatra se da pripadaju H-rasponu, dok se za prirodne plinove s faktorom λ-pomaka između 1,08 i 1,19 (1,08 ≤ Sλ ≤ 1,19) smatra da pripadaju L-rasponu. Sastav referentnih goriva odražava se na velike promjene Sλ.

Osnovni motor treba zadovoljavati zahtjeve ove Direktive za referentna goriva GR (gorivo 1) i G25 (gorivo 2), koja se specificirana u Prilogu IV., bez ikakve prilagodbe goriva između dva ispitivanja. Međutim, dopušteno je radi prilagođavanja izvršiti jedan ETC ciklus bez mjerenja nakon promjene goriva. Prije ispitivanja osnovni motor mora se hodati po postupku navedenom u Prilogu III., dodatku 2., odjeljku 3.

4.1.2.1. Na zahtjev proizvođača motor se može ispitati s trećim gorivom (gorivo 3), ako je faktor λ-pomaka (Sλ) između 0,89 (npr. u donjem području GR) i 1,19 (npr. u gornjem području G25), na primjer kada je gorivo 3 tržišno gorivo. Rezultati ovog ispitivanja mogu biti upotrijebljeni kao uporište za ocjenu sukladnosti proizvodnje.

4.1.3. U slučaju da motor kao gorivo upotrebljava prirodni plin koji se sam podešava za H-tip plinova s jedne strane i L-tip plinova s druge i koji je prebacuje s H-tipa i L-tipa pomoću prekidača, osnovni motor mora se ispitati na odgovarajuće gorivo kako je specificirano u dodatku IV za svaki tip i u oba položaja prekidača. Goriva su GR (gorivo 1) i G23 (gorivo 3) za H-tip plinova G25 (gorivo 2) i G23 (gorivo 3) za L-tip plinova. Osnovni motor treba ispunjavati zahtjeve ove Direktive u oba položaja prekidača bez ikakvih podešavanja dovoda goriva između dva ispitivanja u oba položaju prekidača. Međutim, dopušteno je radi podešavanja izvršiti jedan ciklus ETC bez mjerenja nakon promjene goriva. Prije ispitivanja osnovni motor mora se uhodati po postupku navedenom u Prilogu III., dodatku 2., odjeljku 3.

4.1.3.1. Na zahtjev proizvođača motor se može ispitati i s trećim gorivom (gorivo 3), ako je faktor λ-pomaka (Sλ) između 0,89 (tj. u donjem području GR) i 1,19 (tj. u gornjem području G25), na primjer kada je gorivo 3 tržišno gorivo. Rezultati ovog ispitivanja mogu biti upotrijebljeni kao uporište za ocjenu sukladnosti proizvodnje.

4.1.4. U slučaju motora na prirodni plin, omjer rezultata emisije „r” mora se odrediti za svaki onečišćivač kako slijedi:

ili

i

4.1.5. U slučaju UNP-a, osnovni motor treba pokazati sposobnost prilagodbe bilo kojem sastavu goriva koje se može pojaviti na tržištu. U slučaju UNP-a postoje promjene u sastavu C3/C4. Te promjene odražavaju se u referentnim gorivima. Osnovni motor treba udovoljiti zahtjevima emisija sa referentnim gorivima A i B, kako su specificirana u Prilogu IV., bez ikakvih prilagođavanja goriva između dva ispitivanja. Međutim, dopušteno je radi podešavanja izvršiti jedan ciklus ETC bez mjerenja nakon promjene goriva. Prije ispitivanja osnovni motor mora se uhodati po postupku navedenom u Prilogu III., dodatku 2., odjeljku 3.

4.1.5.1. Omjer rezultata emisije „r” mora se odrediti za svaki onečišćivač kako slijedi:

4.2. Dodjeljivanje EZ homologacije tipa ograničene rasponom goriva

EZ homologacija tipa ograničena rasponom goriva dodjeljuje se pod sljedećim uvjetima:

4.2.1. Homologacija emisije ispušnih emisije motora koji koristi prirodni plin i prilagođen je radu s H-tipom plinova ili s L-tipom plinova.

Osnovni motor mora biti ispitan na odgovarajuće referentno gorivo, kako je specificirano u Prilogu IV., za odgovarajući tip. Goriva su GR (gorivo 1) i G23 (gorivo 3 za H-tip plinova i G25 (gorivo 2) i G23 (gorivo 3) za L-tip plinova. Osnovni motor treba zadovoljavati zahtjeve ove Direktive u oba položaja prekidača bez ikakvih prilagodbi dovoda između dva ispitivanja u svakom položaju prekidača. Međutim, dopušteno je radi podešavanja izvršiti jedan ciklus ETC ispitivanja bez mjerenja nakon promjene goriva. Prije ispitivanja osnovni motor mora se uhodati po postupku navedenom u Prilogu III., dodatku 2., odjeljku 3.

4.2.1.1. Na zahtjev proizvođača motor se može ispitati i s trećim gorivom (gorivo 3), ako je faktor λ-pomaka (Sλ) između 0,89 (tj. u donjem rasponu GR) i 1,19 (tj. gornjem području G25), na primjer kada je gorivo 3 tržišno gorivo. Rezultati ovog ispitivanja mogu se upotrijebiti kao uporište za evaluaciju sukladnosti proizvodnje.

4.2.1.2. Omjer rezultata emisije „r” mora se odrediti za svaki onečišćivač kako slijedi:

ili

i

4.2.1.3. Pri isporuci kupcu na motoru mora na sebi imati oznaku (vidjeti odjeljak 5.1.5.) na kojoj će biti označeno na koji tip plinova je homologiran motor.

4.2.2. Homologacija ispušnih emisija motora koji koristi prirodni plin ili UNP i prilagođen je radu s jednim određenim sastavom goriva.

4.2.2.1. Osnovni motor treba zadovoljavati zahtjeve za emisije pri pogonu s referentnim gorivima GR i G25 u slučaju prirodnog plina, ili s referentnim gorivima A i B u slučaju ukapljenog naftnog plina, kako je specificirano u Prilogu IV. Između ispitivanja dopušteno je fino podešavanje sustava dovoda goriva. To fino podešavanje sastojat će se od ponovnog umjeravanja baze podataka dovoda goriva, bez ikakve promjene bilo osnovne strategije upravljanja ili osnovne strukture baze podataka. U slučaju potrebe, dopuštena je promjena dijelova koji izravno utječu na protoka goriva (kao što su sapnice brizgalice).

4.2.2.2. Na zahtjev proizvođača motor se može ispitati s referentnim gorivima GR i G23, ili s referentnim gorivima G25 i G23, a u tom slučaju je homologacija tipa jedino važeća za H-tip ili za L-tip plinova. Prilikom dostavljanja motora kupcu motor na sebi treba imati oznaku (vidjeti odjeljak 5.1.5.) koja označava na koji sastav plina je motor umjerem.

4.2.2.3. Prilikom isporuke kupcu motor na sebi treba imati naljepnicu (vidjeti odjeljak 5.1.5.) koja označava na koji sastav plina je motor umjerem.

4.3. Homologacija ispušnih emisija člana porodice

4.3.1. Uz iznimku slučaja spomenutog u odjeljku 4.3.2., homologacija osnovnog motora proširit će se na sve članove porodice bez daljnjeg ispitivanja, za bilo koji sastav goriva unutar tipa za koji je osnovni motor homologiran (u slučaju motora opisanih u odjeljku 4.2.2.) ili za isti tip goriva (u slučaju motora opisanih u odjeljku 4.1. ili odjeljku 4.2.) za koji je osnovni motor homologiran.

4.3.2. Sekundarni ispitivani motor

U slučaju zahtjeva za homologaciju tipa motora, ili vozila s obzirom na njegov motor, a taj motor pripada porodici motora, ako tehnička služba utvrdi da, s obzirom na odabrani osnovni motor, predani zahtjev ne predstavlja u potpunosti porodicu motora definiranu u Prilogu I, dodatku 1., ta tehnička služba može odabrati i ispitati alternativni i ako je potrebno dodatni referentni ispitni motor.

4.4. Certifikat o homologaciji

Certifikat u skladu s obrascem navedenim u Prilogu VI., mora se izdati za homologaciju koja se navodi u odjeljcima 3.1., 3.2. i 3.3.

5. OZNAČIVANJE MOTORA

5.1. Motor homologiran kao tehnička jedinica mora na sebi imati:

5.1.1. zaštitni znak ili trgovački naziv proizvođača motora;

5.1.2. trgovačku oznaku proizvođača;

5.1.3. broj EZ homologacije tipa ispred kojeg se nalazi razlikovno slovo (slova) ili broj (brojevi) države u kojoj je dodijeljena EZ homologacija tipa (4);

5.1.4. u slučaju motora na prirodni plin, jedna od sljedećih oznaka treba se postaviti iza broja EZ homologacije tipa:

— H u slučaju da je motor homologiran i umjeren za H- tip plinova

— L u slučaju da je motor homologiran i umjeren za L- tip plinova

— HL u slučaju da je motor homologiran i umjeren za H- tip i L- tip plinova

— Ht u slučaju da je motor homologiran i umjeren za specifični sastav plinova u H-tipu plinova i moguće ga je finim podešavanjem dovoda goriva u motor preinačiti za H-raspon plinova;

— LTL u slučaju da je motor homologiran i umjeren za specifični sastav plinova u L-tipu plinova i moguće ga je finim podešavanjem dovoda goriva u motor preinačiti za H- tip plinova;

— HLt u slučaju da je motor homologiran i umjeren za specifični sastav plinova bilo u H-tipu plinova ili u L-tipu plinova i moguće ga je finim podešavanjem dovoda goriva u motor preinačiti za H- tip plinova ili L- tip plinova.

5.1.5. Natpisi

U slučaju motora koji koriste kao gorivo PP i UNP s homologacijom ograničenom na tip goriva primjenjuju se sljedeće natpisi:

5.1.5.1. Sadržaj

Moraju biti navedene sljedeće informacije:

U slučaju iz odjeljka 4.2.1.3., na naljepnici će pisati

„SAMO ZA UPOTREBU S PRIRODNIM PLINOM H-tipa.” Ako je primjenjivo, „H” se zamjenjuje s „L”.

U slučaju iz odjeljka 4.2.2.3., na oznaci će pisati

„UPOTREBLJAVATI SAMO S PRIRODNIM PLINOM SPECIFIKACIJE …” ili „UPOTREBLJAVATI SAMO S UKAPLJENIM NAFTNIM PLINOM SPECIFIKACIJE …”, ako je primjenjivo. Svi podatci iz odgovarajuće tablice (tablica) u Prilogu IV. moraju biti dani zajedno s pojedinim sastavnim elementima i ograničenjima koje je odredio proizvođač motora.

Slova i brojke moraju biti visoke najmanje 4 mm.

Napomena:

U slučaju da nedostatak prostora ne dozvoljava takvo označivanje, moguće je koristiti pojednostavljeni kod. U tom slučaju, napomene s objašnjenjima koje će sadržavati sve gore navedene podatke moraju biti lako dostupne svakoj osobi koja ili puni spremnik goriva ili obavlja održavanje ili popravke na motoru i njegovim priključnim uređajima, kao i odgovarajućim mjerodavnim institucijama. Položaj i sadržaj tih napomena s objašnjenjima dogovorom će odrediti proizvođač i tijelo za homologaciju.

5.1.5.2. Svojstva

Naljepnice moraju biti trajne za vrijeme cijelog životnog vijeka motora. Naljepnice moraju biti jasno čitljive i njihova slova i brojke moraju biti neizbrisivi. Uz to, naljepnice moraju biti pričvršćene na takav način da traju za vrijeme cijelog životnog vijeka motora i ih je nemoguće odstraniti, a da ih se ne uništi ili izbriše.

5.1.5.3. Postavljanje

Naljepnice moraju biti pričvršćene na dio motora koji je nužan za uobičajeni rad motora i koji se u pravilu ne mijenja tijekom životnog vijeka motora. Uz to, naljepnice moraju biti postavljene tako da ih prosječna osoba može lako uočiti nakon što je motor opremljen sa svim pomoćnim uređajima potrebnim za rad motora.

5.2. U slučaju zahtjeva za EZ homologaciju tipa za tip vozila s obzirom na njegov motor, oznaka određena u odjeljku 5.1.5 također se mora postaviti u blizini otvora za točenje goriva.

5.3. U slučaju zahtjeva za EZ homologaciju tipa za tip vozila s obzirom na motor, oznaka određena u odjeljku 5.1.5 će također biti smještena u blizini otvora za punjenje goriva.

6. SPECIFIKACIJE I ISPITIVANJA

6.1. Opće odredbe

6.1.1. Oprema za smanjenje emisije

6.1.1.1. Sastavni dijelovi koji bi mogli utjecati na emisiju plinovitih onečišćivača i onečišćujućih krutih čestica iz Dieselovih motora i emisiju plinovitih onečišćivača iz motora na plin moraju biti konstruirani, izrađeni, sastavljeni i ugrađeni tako da omoguće motoru da prilikom normalne upotrebe udovoljava odredbama ove Direktive.

6.1.2. Funkcije opreme za kontrolu emisije

6.1.2.1. Upotreba poremećajnog uređaja i/ili neracionalne strategije kontrole emisije je zabranjena.

6.1.2.2. Pomoćni upravljački uređaj može biti ugrađen u motor, ili u vozilo, po uvjetom da uređaj:

— djeluje samo izvan uvjeta određenih u odjeljku 6.1.2.4., ili

— se uključuje samo privremeno pod uvjetima određenim u odjeljku 6.1.2.4. u svrhe kao što su zaštita motora od oštećenja, zaštita uređaja za regulaciju dotoka zraka, upravljanje dimljenjem, pokretanje hladnog motora ili zagrijavanje, ili

— se uključuje samo ugrađenom signalizacijom u svrhu kao što je siguran rad i pogon u nuždi.

6.1.2.3. Uređaj, funkcija, sustav ili mjera za kontrolu motora koji djeluju pod uvjetima navedenim u odjeljku 6.1.2.4. i koji dovode da primjene drukčije ili izmijenjene strategije upravljanja motorom od one koja se normalno upotrebljava za vrijeme primijenjenog ciklusa ispitivanja emisije, dopušteni su ako se u potpunosti pokaže, u skladu s odjeljcima 6.1.3. i/ili 6.1.4., da dotična mjera ne smanjuje učinkovitost sustava kontrole emisije. U svim ostalim slučajevima, takvi uređaji će se smatrati poremećajnim uređajem.

6.1.2.4. Za svrhe odjeljka 6.1.2.2., definirani uvjeti upotrebe u ustaljenom stanju i prijelaznim uvjetima su sljedeći:

— nadmorska visina koja ne prelazi 1 000 metara (ili istovjetni atmosferski tlak od 90 kPa),

— okolna temperatura unutar raspona od 283 do 303 K (10 do 30 °C),

— temperatura tekućine za hlađenje motora unutar raspona od 343 do 368 K (70 do 95 °C).

6.1.3. Posebni uvjeti za elektroničke sustave za smanjenje emisije

6.1.3.1. Potrebna dokumentacija

Proizvođač treba osigurati opisnu dokumentaciju koja omogućuje uvid u osnovnu koncepciju sustava i način na koji on kontrolira svoje izlazne veličine, bilo izravno ili neizravno.

Dokumentacija se mora sastojati od dva dijela:

(a) formalne opisne dokumentacije, koja se mora dostaviti tehničkoj službi pri podnošenju zahtjeva za homologaciju i treba uključivati potpuni opis sustava. Ta dokumentacija može biti sažeta pod uvjetom da podastire dokaze da su uzete u obzir sve izlazne veličine koje se mogu dobiti iz svake moguće kombinacije upravljanja različitih ulaznih veličina. Ti podaci moraju biti priloženi dokumentaciji koja se zahtijeva u Prilogu I, odjeljku 3.;

(b) dodatne dokumentacije koja pokazuje koje je parametre izmijenio bilo koji pomoćni uređaj i granične uvjete pod kojima uređaj radi. Dodatna dokumentacija treba uključivati opis logike sustava upravljanja sustavom goriva, strategije upravljanja točkom paljenja i točke početka ubrizgavanja u svim fazama rada. Dodatna dokumentacija treba također uključivati opravdanje za upotrebu bilo kojeg pomoćnog uređaja i uključivati dodatne podatke i rezultate ispitivanja kako bi se pokazao učinak bilo kojeg pomoćnog uređaja ugrađenog u motor ili u vozilo na emisije ispušnih plinova. Ta dodatna dokumentacija treba se smatrati strogo povjerljivom i ostaje kod proizvođača, no mora biti dostupna za pregled u vrijeme homologacije tipa ili bilo kada za vrijeme valjanosti homologacije.

6.1.4. Kako bi se provjerilo treba li neku strategiju ili mjeru smatrati poremećajnim uređajem ili iracionalnom strategijom za smanjenje emisije prema definicijama iz odjeljaka 2.29. i 2.31., tijelo za homologaciju i/ili tehnička služba mogu dodatno zatražiti ispitivanje za NOx koristeći ETC koje može biti proveden u kombinaciji s bilo homologacijskim ispitivanjem ili postupcima za provjeru sukladnosti proizvodnje.

6.1.4.1. Kao alternativa zahtjevima iz dodatka 4., Priloga III., za vrijeme ETC provjernog ispitivanja za određivanje emisija NOx može se upotrijebiti uzorak nerazrijeđenog ispušnog plina, pritom se pridržavajući tehničkih odredbi SO DIS 16183, od 15. listopada 2000.

6.1.4.2. Kod provjera treba li se neka strategija ili mjera smatrati poremećajnim uređajem ili neracionalnom strategijom za smanjenje emisije, prema definicijama danim u odjeljcima 2.29. i 2.31. mora se prihvatiti dodatno odstupanje od 10 % u odnosu na odgovarajuću graničnu vrijednost NOx.

6.1.5. Prijelazne odredbe za proširenje homologacije tipa

6.1.5.1. Ovaj se odjeljak primjenjuje samo na nove motore s kompresijskim paljenjem i na nova vozila pogonjena motorom s kompresijskim paljenjem koji su homologirani prema zahtjevima u retku A tablice u odjeljku 6.2.1.

6.1.5.2. Kao alternativu odjeljcima 6.1.3. i 6.1.4., proizvođač može tehničkoj službi priložiti rezultate provjernog ispitivanja NOx pomoću ETC-a na motoru koji odgovara značajkama osnovnog motora opisanog u Prilogu II. i uzimajući u obzir odredbe odjeljaka 6.1.4.1. i 6.1.4.2. Proizvođač će također dostaviti i pisanu izjavu da motor ne koristi nikakav poremećajni uređaj ili neracionalnu strategiju kontrole emisije, kako je definirano u odjeljku 2. ovog Priloga.

6.1.5.3. Proizvođač također treba priložiti i pisanu izjavu da su rezultati provjernog ispitivanja NOx i deklaracija za osnovni motora, kako je propisano u odjeljku 6.1.4., također primjenjivi na sve tipove motora unutar porodice motora opisane u Prilogu II.

6.2 Specifikacije za emisiju plinovitih i onečišćujućih krutih čestica i za dimljenja

Za homologaciju tipa u skladu s retkom A tablica u odjeljku 6.2.1., emisije se moraju biti određene ESC i ELR ispitivanjima konvencionalnih Dieselovih motora uključujući i one opremljene opremom za elektroničko ubrizgavanje goriva, vraćanjem dijela (recirkulacijom) ispušnih plinova (EGR) i/ili oksidacijskim katalizatorima. Dieselovi motori opremljeni naprednim sustavima naknadne obrade ispušnih plinova, uključujući NOx katalizatore i/ili odvajač čestica, moraju biti dodatno ispitani ETC ispitivanjem.

Za homologacijsko ispitivanje u skladu s retkom B1 ili B2 ili retku C tablice u odjeljku 6.2.1., emisije moraju biti određene ESC, ELR i ETC ispitivanjem.

Emisija plinova motora na plin mora biti određena ETC ispitivanjem.

Postupci ESC i ELR ispitivanja opisane su u Prilogu III., dodatku 1., a postupci ETC ispitivanja u Prilogu III., dodacima 2. i 3.

Emisije plinovitih onečišćivača i ako je primjenjivo, onečišćujućih krutih čestica, te ako je primjenjivo, dimljenja motora koji je predan na ispitivanje moraju biti izmjerene metodama opisanim u Prilogu III., dodatku 4. Prilog V. opisuje preporučene analitičke sustave za plinovite onečišćivače, preporučene sustave za uzimanje uzoraka čestica i preporučeni sustav mjerenja dimljenja.

Tehnička služba može odobriti druge sustave i analizatore, ako se dokaže da oni daju istovrijedne rezultate pri odgovarajućim ciklusima ispitivanja. Utvrđivanje istovrijednosti sustava mora se temeljiti na studiji korelacije između 7 (ili više) parova uzoraka iz razmatranog sustava i referentnog sustava iz ove Direktive. Za emisije čestica priznaje se jedino sustav razrjeđivanja s punim protokom kao referentni sustav. „Rezultati” odnosi se na vrijednost emisija točno određenog ciklusa. Korelacijsko ispitivanje mora se provesti u istom laboratoriju, na istom ispitnom stolu i na istom motoru i poželjno je da se provede istodobno. Kriterij istovrijednosti definiran je kao podudaranje srednjih vrijednosti parova uzoraka od ± 5 %. Za uvođenje novog sustava u Direktivu, utvrđivanje istovrijednosti mora se temeljiti na izračunu ponovljivosti i obnovljivosti, kako je opisano u normi ISO 5725.

6.2.1. Granične vrijednosti

Specifična masa ugljičnog monoksida, ukupnih ugljikovodika, dušikovih oksida i čestica, koje su određene ESC ispitivanjem, i zacrnjenje dimljenja, koje je utvrđeno ELR ispitivanjem, ne smije prijeći vrijednosti prikazane u Tablici 1.

Tablica 1.

Granične vrijednosti – ESC i ELR ispitivanja

Redak Masa ugljičnog monoksida (CO) g/kWh Masa ugljikovodika (HC) g/kWh Masa dušikovih oksida (NOx) g/kWh Masa čestica (PT) g/kWh Dimljenje m-1 A (2000) 2,1 0,66 5,0 0,10 0,13 (5) 0,8 B1 (2005) 1,5 0,46 3,5 0,02 0,5 B2 (2008) 1,5 0,46 2,0 0,02 0,5 C (EEV) 1,5 0,25 2,0 0,02 0,15

Za Dieselove motore dodatno ispitane ETC ispitivanjem, i posebno za motore na plin, specifične mase ugljičnog monoksida, ugljikovodika bez metana (gdje je primjenjivo), dušikovih oksida i čestica (gdje je primjenjivo) ne smiju prijeći vrijednosti prikazane u tablici 2.

Tablica 2.

Granične vrijednosti – ETC ispitivanja

Redak Masa ugljičnog monoksida (CO) g/kWh Masa ne- ugljikovodika bez metana (NMHC) g/kWh Masa metana (CH4) (6) g/kWh Masa dušikovih oksida (NOx) g/kWh Masa čestica (PT) (7) g/kWh A (2000) 5,45 0,78 1,6 5,0 0,16 0,21 (8) (2005) 4,0 0,55 1,1 3,5 0,03 B2 (2008) 4,0 0,55 1,1 2,0 0,03 C (EEV) 3,0 0,40 0,65 2,0 0,02

6.2.2. Mjerenje ugljikovodika za Dieselove motore i motore na plin

6.2.2.1. Proizvođač može odabrati mjerenje mase ukupnih ugljikovodika bez metana (THC) pri ETC ispitivanju umjesto mjerenja mase ne-metanskih ugljikovodika. U tom slučaju je granica mase ukupnih ugljikovodika jednaka vrijednosti prikazanoj u tablici 2. za masu ugljikovodika bez metana.

6.2.3. Specifični zahtjevi za Dieselove motore

6.2.3.1. Specifične mase dušikovih oksida mjerene u nasumičnim kontrolnim točkama unutar područja ESC ispitivanja ne smiju za više od 10 % prijeći vrijednosti interpolirane pomoću susjednih faza ispitivanja (vidjeti Prilog III., dodatak 1., odjeljke 4.6.2. i 4.6.3.).

6.2.3.2. Vrijednost dimljenja pri nasumično odabranoj ispitnoj brzini vrtnje ELR-a ne smije prijeći veću vrijednost dimljenja od dvije susjedne ispitne brzine vrtnje za više od 20 % ili za više od 5 % graničnu vrijednost, ovisno koja je veća.

7. UGRADNJA U VOZILO

7.1. Ugradnja motora u vozilo treba zadovoljavati sljedeće značajke u odnosu na homologaciju tipa motora:

7.1.1. podtlak u usisnoj cijevi ne smije biti veći od vrijednosti navedene za homologirani motor u Prilogu VI.:

7.1.2. protutlak u ispušnoj cijevi ne smije prijeći vrijednost navedenu za homologirani motor u Prilogu VI.:

7.1.3. obujam ispušnog sustava smije odstupati za najviše 40 % od navedenoga za homologirani motor u Prilogu VI.:

7.1.4. snaga koju troše pomoćni uređaji potrebni za rad motora ne može prelaziti navedenu za homologirani motor u Prilogu VI.:

8. PORODICA MOTORA

8.1. Parametri koji određuju porodicu motora

Porodica motora koju utvrđuje proizvođač može biti definirana osnovnim značajkama koje moraju biti zajedničke motorima unutar porodice. U nekim slučajevima može doći do interakcije parametara. Ti učinci moraju se uzeti u obzir kako bi se osiguralo da su samo motori sa sličnim značajkama ispušne emisije uključeni u porodicu motora.

U svrhu utvrđivanja pripadnosti istoj porodici motora, motori moraju imati zajednički sljedeći popis osnovnih parametara:

8.1.1. Način rada:

— dvotaktni

— četverotaktni

8.1.2. Medij za hlađenje:

— Zrak

— Voda

— Ulje

8.1.3. Za motore na plin i motore s naknadnom obradom ispušnih plinova:

— Broj cilindara

(drugi Dieselovi motori s manje cilindara od osnovnog motora mogu se smatrati pripadnicima iste porodice motora u slučaju da sustav dovoda goriva mjeri gorivo za svaki cilindar posebno)

8.1.4. Radni obujam pojedinog cilindra

— Motori moraju biti unutar raspona od 15 %

8.1.5. Način usisavanja zraka:

— slobodni usis

— s nabijanem zraka

— s nabijanem i hlađenjem nabijenog zraka

8.1.6. Tip/konstrukcija prostora za izgaranje:

— pretkomora

— vrtložna komora

— izravno ubrizgavanje

8.1.7. Ventil i kanali - raspored, veličina i broj:

— glava cilindra

— stijenka cilindra

— kućište koljenastog vratila

8.1.8. Sustav ubrizgavanja goriva (Dieselovi motori):

— ubrizgavanje pomoću zajedničkog voda

— redna pumpa

— razdjelna pumpa

— pojedinačni element

— sustav pumpa-brizgaljka

8.1.9. Sustav dovoda goriva (motori na plin):

— jedinica za miješanje

— dovođenje/ubrizgavanje plina (centralno-u jednoj točki, pojedinačno-u više točaka)

— ubrizgavanje tekućine (centralno-u jednoj točki, pojedinačno-u više točaka)

8.1.10 Sustav paljenja (motori na plin):

8.1.11. Razne značajke:

— vraćanje dijela ispušnih plinova

— ubrizgavanje vode/emulzije

— ubrizgavanje sekundarnog zraka

— sustav hlađenja nabijenog zraka

8.1.12. Naknadna obrada ispušnih plinova:

— katalizator trostrukog djelovanja

— oksidacijski katalizator

— redukcijski katalizator

— toplinski reaktor

— odvajač čestica

8.2. Izbor osnovnog motora

8.2.1. Dieselovi motori

Osnovni motor porodice mora se izabrati primjenom primarnih kriterija o najvećoj količini dovedenog goriva po jednom taktu pri deklariranoj brzini vrtnje pri najvećem zakretnom momentu. U slučaju da dva ili više motora dijele ovaj primarni kriterij, osnovni motor mora se izabrati primjenom sekundarnog kriterija o najvećoj količini dovedenog goriva po jednom taktu pri nazivnoj brzini vrtnje. Pod određenim uvjetima tijelo za homologaciju može zaključiti kako se najnepovoljniji slučaj emisije porodice može najbolje odrediti ispitivanjem drugog motora. Zbog toga tijelo za homologaciju može izabrati dodatni motor za ispitivanje na temelju značajka koje upućuju da on može imati najveću emisiju od svih motora u toj porodici.

Ako motori unutar porodice sadrže neke druge promjenjive značajke za koje bi se moglo smatrati da utječu na emisiju ispušnih plinova, te se značajke također moraju identificirati i uzeti u obzir prilikom izbora osnovnog motora.

8.2.2. Motori na plin

Osnovni motor porodice mora se izabrati korištenjem primarnog kriterija o najvećem obujmu. U slučaju da dva ili više motora dijele taj primarni kriterij, osnovni motor mora se izabrati uz pomoć sekundarnih kriterija sljedećim redoslijedom:

— najveća količina dovedenog goriva po jednom taktu pri brzini vrtnje deklarirane nazivne snage,

— najveće predpaljenje,

— najniži stupanj EGR-a,

— bez pumpe za zrak ili s pumpom s najmanjim radnim protokom zraka.

Pod određenim uvjetima tijelo za homologaciju može zaključiti kako se najnepovoljniji slučaj emisije porodice može najbolje odrediti ispitivanjem drugog motora. Zbog toga tijelo za homologaciju može izabrati dodatni motor za ispitivanje na temelju značajka koje upućuju da on može imati najveću emisiju od svih motora u toj porodici.

9. SUKLADNOST PROIZVODNJE

9.1. Mjere osiguranja sukladnosti proizvodnje poduzimaju se u skladu s odredbama u članku 10. Direktive 70/156/EEZ. Sukladnost proizvodnje provjerava se na temelju opisa u certifikatima o homologaciji navedenima u Prilogu VI. ovoj Direktivi.

Odjeljci 2.4.2. i 2.4.3. Priloga X. Direktivi 70/156/EEZ primjenjive su kada mjerodavna tijela nisu zadovoljna proizvođačevim postupkom audita.

9.1.1. Ako je potrebno izmjeriti emisije onečišćivača motora čija je homologacija tipa imala jedno ili više proširenja, ispitivanje se mora provesti na motoru (motorima) koji je (su) opisan (opisani) u opisnoj dokumentaciji koja se odnosi se na odgovarajuće proširenje.

9.1.1.1. Sukladnost motora koji je podvrgnut ispitivanju onečišćivača:

Nakon što je motor predan mjerodavnom tijelu, proizvođač ne smije vršiti nikakve prilagodbe na izabranom motor.

9.1.1.1.1. Tri nasumično izabrana motora uzimaju se iz serije. Motori koji su podvrgnuti samo ESC i ELR ispitivanjima ili samo ETC ispitivanju za homologaciju tipa u skladu s retkom A tablica u odjeljku 6.2.1. trebaju se podvrgnuti tim primijenjenim ispitivanjima za provjeru sukladnosti proizvodnje. Uz suglasnost mjerodavnog tijela, svi drugi tipovi motora koji su homologirani u skladu s retkom A, B1 ili B2, ili C tablica u odjeljku 6.2.1. trebaju se podvrgnuti ispitivanju ili s ESC i ELR ciklusom ili s ECT ciklusom kako bi se provjerila sukladnost proizvodnje. Granične vrijednosti dane su u odjeljku 6.2.1. ovog Priloga.

9.1.1.1.2. Ispitivanja se provode u skladu s dodatkom 1. ovog Priloga ako je mjerodavno tijelo zadovoljno standardnim odstupanjem proizvodnje koju je dao proizvođač, u skladu s Prilogom X. Direktive 70/165/EEZ koja se odnosi na motorna vozila i njihove prikolice.

Ispitivanja se provode u skladu s dodatkom 2. ovog Priloga ako mjerodavno tijelo nije zadovoljno standardnim odstupanjem proizvodnje koje je dao proizvođač, u skladu s Prilogom X. Direktivi 70/165/EEZ koja se odnosi na motorna vozila i njihove prikolice

Na zahtjev proizvođača ispitivanja se mogu provesti u skladu s dodatkom 3. ovom Prilogu.

9.1.1.1.3. Na temelju ispitivanja nasumično odabranih motora, proizvodnja serije smatra se sukladnom ako je donesena pozitivna odluka (prihvaćanje) za sve onečišćivače ili nesukladna ako je donesena negativna odluka (odbijanje) za jednog onečišćivača, u skladu s primijenjenim kriterijima ispitivanja iz odgovarajućeg dodatka.

Kad je donesena pozitivna odluka (prihvaćanje) za jedan onečišćivač, ta odluka ne smije biti promijenjena nikakvim dodatnim ispitivanjima koja bi bila provedena kako bi se donijela odluka za druge onečišćivače.

Ako nije donesena odluka, proizvođač može u svakom trenutku odlučiti o prestanku ispitivanja. U tom slučaju se bilježi negativna odluka.

9.1.1.2. Ispitivanja će se provoditi na novoproizvedenim motorima. Motori na plin moraju se uhodati po proceduri određenom u odjeljku 3. dodatka 2. Prilogu III.

9.1.1.2.1. Međutim, na zahtjev proizvođača ispitivanja se mogu provoditi na Dieselovim ili motorima na plin koji su bili uhodani u duljem razdoblju nego što je definirano u odjeljku 9.1.1.2., do najviše 100 sati. U tom slučaju će postupak uhodavanja treba provesti proizvođač koji se treba obvezati da neće izvoditi nikakve prilagodbe na tim motorima.

9.1.1.2.2. Kad proizvođač zatraži da on provodi postupak uhodavanja u skladu s odjeljkom 9.1.1.2.1., on može biti proveden na:

— svim ispitivanim motorima, ili

— prvom ispitivanom motoru, s utvrđivanjem koeficijenta razvoja kako slijedi: — emisije onečišćivača bit će mjerene pri nula i pri „x” sati na prvom ispitivanom motoru — koeficijent razvoja emisija od nula do „x” sati bit će izračunan za svaki onečišćivač: — emisije kod „x” sati/emisije kod nula sati — On može biti manje od jedan.

Sljedeći ispitivani motori neće se podvrgnuti postupku uhodavanja, nego će se njegove emisije pri nula sati izmijeniti koeficijentom razvoja.

U tom slučaju, vrijednosti koje se uzimaju u obzir će biti:

— vrijednosti pri „x” sati prvog motora

— vrijednosti pri nula sati pomnožene s koeficijentom razvoja za druge motore.

9.1.1.2.3. Za Dieselove motore i motore na UNP sva ova ispitivanja mogu se provesti s komercijalnim gorivom. Međutim, na zahtjev proizvođača, mogu se upotrijebiti referentna goriva opisana u Prilogu IV. To podrazumijeva ispitivanja, kako je opisano u odjeljku 4. ovog Priloga, s najmanje dva referentna goriva za svaki motor na plin.

9.1.1.2.4. Za motore na prirodni plin (PP) sva ova ispitivanja mogu se provesti s komercijalnim gorivom na sljedeći način:

— za motore s oznakom H, s komercijalnim gorivom H-tipa (0,89 ≤ Sλ ≤ 1,00),

— za motore s oznakom L, s komercijalnim gorivom L-tipa (1,00 ≤ Sλ ≤ 1,19),

— za motore s oznakom HL, s komercijalnim gorivom unutar krajnjih vrijednosti raspona λ–pomaka (0,89 ≤ Sλ ≤ 1,19).

Međutim, na zahtjev proizvođača mogu se upotrijebiti referentna goriva opisana u Prilogu IV. To podrazumijeva ispitivanja, kakva su opisana u odjeljku 4. ovog Priloga.

9.1.1.2.5. U slučaju spora uzrokovanog nesukladnošću motora na plin pri korištenju komercijalnog goriva, ispitivanja se moraju provesti s referentnim gorivom s kojim je ispitan osnovni motor ili s mogućim dodatnim gorivom 3, kako je opisano u odjeljcima 4.1.3.1. i 4.2.1.1. s kojim je mogao biti ispitan osnovni motor. Zatim se rezultat mora pretvoriti pomoću izračuna koji primjenjuje odgovarajuće faktore „r”, „ra” ili „rb”, kako je opisano u odjeljcima 4.1.4., 4.1.5.1. i 4.2.1.2. Ako su r, ra ili rb manji od 1, nikakva se korekcija ne primjenjuje. Izmjereni rezultati i izračunati rezultati moraju pokazati da motor zadovoljava granične vrijednosti s svim odgovarajućim gorivima (goriva 1, 2 i, ako je primjenjivo, gorivo 3 u slučaju motora na prirodni plin te goriva A i B u slučaju motora na UNP).

9.1.1.2.6. Ispitivanja sukladnosti proizvodnje motora na plin koji je namijenjen za rad s jednim specifičnim sastavom goriva provest će se s gorivom za koje je motor umjeren.

Slika 2.

Shema ispitivanja sukladnosti proizvodnje

(1) SL L 76, 6.4.1970., str. 1. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom Komisije 2003/76/EZ (SL L 206, 15.8.2003., str. 29.).

(2) SL L 375, 31.12.1980., str. 46. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom Komisije 1999/99/EZ (SL L 334, 28.12.1999., str. 32.).

(3) SL L 42, 23.2.1970., str. 1. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom Komisije 2004/104/EZ (SL L 337, 13.11.2004., str. 13.).

(4) 1 = Njemačka, 2 = Francuska, 3 = Italija, 4 = Nizozemska, 5 = Švedska, 6 = Belgija, 7 = Mađarska, 8 = Češka, 9 = Španjolska, 11 = Ujedinjena Kraljevina, 12 = Austrija, 13 = Luksemburg, 17 = Finska, 18 = Danska, 20 = Poljska, 21 = Portugal, 23 = Grčka, 24 = Irska, 26 = Slovenija, 27 = Slovačka, 29 = Estonija, 32 = Latvija, 36 = Litva, 49 = Cipar, 50 = Malta.

(5) Za motore s radnim obujmom manjim od 0,75 dm3 po cilindru i brzinom vrtnje pri nazivnoj snazi većom od 3 000 min-1

(6) Samo za motore na prirodni plin.

(7) Nije primjenjivo za motore na plin u stupnju A i stupnjevima B1 i B2

(8) Za motore s radnim obujmom manjim od 0,75 dm3 po cilindru i brzinom vrtnje pri nazivnoj snazi većom od 3 000 min-1

Dodatak 1.

POSTUPAK ZA ISPITIVANJE SUKLADNOSTI PROIZVODNJE KAD JE STANDARDNO ODSTUPANJE ZADOVOLJAVAJUĆE

1. Ovaj dodatak opisuje postupak koji je potrebno koristiti kako bi se provjerila sukladnost proizvodnje u odnosu na emisiju onečišćivača kada je standardno odstupanje proizvodnje proizvođača zadovoljavajuće.

2. S najmanjom veličinom uzorka od tri motora, postupak uzimanja uzoraka postavljen je tako da je vjerojatnost da serija s 40 % neispravnih motora prođe ispitivanje 0,95 (rizik proizvođača = 5 %) dok je vjerojatnost da serija s 65 % neispravnih motora bude prihvaćena 0,10 (rizik potrošača = 10 %).

3. Sljedeći postupak se koristi za svaki od onečišćivača koji su navedeni u odjeljku 6.2.1. Priloga I. (vidjeti sliku 2.): Neka je: L = prirodni logaritam granične vrijednosti za onečišćivač; xi = prirodni logaritam rezultata mjerenja za i-ti motor uzorka; s = procjena standardne devijacije proizvodnje (nakon uzimanja prirodnog logaritma rezultata mjerenja); n = trenutačni broj uzorka.

4. Za svaki uzorak izračunava se zbroj standardnih odstupanja od granične vrijednosti koristeći sljedeću formulu:

5. Nakon toga: — ako je statički rezultat ispitivanja veći od broja prihvaćanja za veličinu uzorka navedene u Tablici 3., donosi se odluka o prihvaćanju za onečišćivač, — ako je statički rezultat ispitivanja manji od broja odbijanja za veličinu uzorka navedene u Tablici 3., donosi se odluka o odbijanju za onečišćivač, — u suprotnom, ispituje se dodatni motor u skladu s odjeljkom 9.1.1.1. Priloga I. i primjenjuje se postupak izračunavanja na uzorku uvećanom za jednu jedinicu.

Tablica 3.

Brojevi prihvaćanja ili odbijanja prema planu uzorkovanja iz dodatka 1.

Najmanja veličina uzoraka: 3

Kumulativni broj ispitanih motora (broj uzoraka) Broj prihvaćanja An Broj odbijanja Bn 3 3,327 –4,724 4 3,261 –4,790 5 3,195 –4,856 6 3,129 –4,922 7 3,063 –4,988 8 2,997 –5,054 9 2,931 –5,120 10 2,865 –5,185 11 2,799 –5,251 12 2,733 –5,317 13 2,667 –5,383 14 2,601 –5,449 15 2,535 –5,515 16 2,469 –5,581 17 2,403 –5,647 18 2,337 –5,713 19 2,271 –5,779 20 2,205 –5,845 21 2,139 –5,911 22 2,073 –5,977 23 2,007 –6,043 24 1,941 –6,109 25 1,875 –6,175 26 1,809 –6,241 27 1,743 –6,307 28 1,677 –6,373 29 1,611 –6,439 30 1,545 –6,505 31 1,479 –6,571 32 –2,112 –2,112

Dodatak 2.

POSTUPAK ZA ISPITIVANJE SUKLADNOSTI PROIZVODNJE KAD STANDARDNO ODSTUPANJE NIJE ZADOVOLJAVAJUĆE ILI NIJE DOSTUPNO

1. Ovaj dodatak opisuje proceduru koju je potrebno koristiti kako bi se provjerila sukladnost proizvodnje u odnosu na emisiju onečišćivača kad proizvođačevo standardno odstupanje proizvodnje nije zadovoljavajuće ili nije dostupno.

2. S najmanjom veličinom uzorka od tri motora, postupak uzimanja uzoraka postavljen je tako da je vjerojatnost da serija s 40 % neispravnim motora prođe ispitivanje bude 0,95 (rizik proizvođača = 5 %) dok je vjerojatnost da serija s 65 % neispravnih motora bude prihvaćena 0,10 (rizik potrošača = 10 %).

3. Vrijednosti onečišćivača dane u odjeljku 6.2.1. Priloga I. smatra se imaju normalnu logaritamsku razdiobu i treba ih pretvoriti s pomoću njihovih prirodnih logaritama. Neka m0 i m označavaju najveću odnosno najmanju veličinu uzorka (m0 = 3 i m = 32) i neka n označava trenutačnu veličinu uzorka.

4. Ako su prirodni logaritmi niza izmjerenih vrijednosti χ1, χ2, … χi i L prirodni logaritam granične vrijednosti onečišćivača, tada vrijedi: i

5. U tablici 4. pokazni su brojevi prihvaćanja (A n ) i odbijanja (B n ) prema trenutačnoj veličini uzorka. Statistika rezultat ispitivanja je omjer: i mora koristiti da se donese odluka o prolaznosti ili neprolaznosti niza, kako slijedi: za m0 ≤ n < m: — serija prolazi ako je , — serija ne prolazi ako je , — ako je , treba ponoviti mjerenje.

6. Primjedbe Sljedeće rekurzivne formule koriste se za izračunavanje uzastopnih vrijednosti statistike ispitivanja:

Tablica 4.

Brojevi prihvaćanja ili odbijanje prema planu uzorkovanja iz dodatka 2.

Najmanja veličina uzoraka: 3

Kumulativni broj ispitanih motora (broj uzoraka) Broj za prihvaćanje An Broj odbijanja Bn 3 –0,80381 16,64743 4 –0,76339 7,68627 5 –0,72982 4,67136 6 –0,69962 3,25573 7 –0,67129 2,45431 8 –0,64406 1,94369 9 –0,61750 1,59105 10 –0,59135 1,33295 11 –0,56542 1,13566 12 –0,53960 0,97970 13 –0,51379 0,85307 14 –0,48791 0,74801 15 –0,46191 0,65928 16 –0,43573 0,58321 17 –0,40933 0,51718 18 –0,38266 0,45922 19 –0,35570 0,40788 20 –0,32840 0,36203 21 –0,30072 0,32078 22 –0,27263 0,28343 23 –0,24410 0,24943 24 –0,21509 0,21831 25 –0,18557 0,18970 26 –0,15550 0,16328 27 –0,12483 0,13880 28 –0,09354 0,11603 29 –0,06159 0,09480 30 –0,02892 0,07493 31 –0,00449 0,05629 32 –0,03876 0,03876

Dodatak 3.

POSTUPAK ZA ISPITIVANJE SUKLADNOSTI PROIZVODNJE NA ZAHTJEV PROIZVOĐAČA

1. Ovaj dodatak opisuje potreban postupak kako bi se, na zahtjev proizvođača, provjerila sukladnost proizvodnje u odnosu na emisije onečišćivača.

2. S najmanjom veličinom uzorka od tri motora, postupak uzimanja uzoraka postavljen je tako da je vjerojatnost da serija s 30 % neispravnim motora prođe ispitivanje bude 0.90 (rizik proizvođača = 10 %), dok je vjerojatnost da serija s 65 % neispravnim motora bude prihvaćena 0,10 (rizik potrošača = 10 %)

3. Za svaki od onečišćivača opisanih u odjeljku 6.2.1. Priloga I. (vidjeti sliku 2) koristi se sljedeći postupak: Neka je: L = granična vrijednost za onečišćivač, xi = rezultat mjerenja i-tog motora iz uzorka, n = trenutačna broj uzorka.

4. Potrebno je za uzorak izračunati statistiku ispitivanja kojom se određuje broja nesukladnih motora, tj. xi ≥ L.

5. Nakon toga: — ako je statički rezultat ispitivanja veći od broja prihvaćanja za veličinu uzorka navedene u Tablici 5., donosi se odluka o prihvaćanju za onečišćivač; — ako je statički rezultat ispitivanja manji od broja odbijana za veličinu uzorka navedene u Tablici 5., donosi se odluka o odbijanju za onečišćivač; — u suprotnom, ispituje se dodatni motor u skladu s odjeljkom 9.1.1.1. Priloga I. i primjenjuje se postupak izračunavanja na uzorku uvećanom za jednu jedinicu. U tablici 5. su brojevi prihvaćanja i odbijanju izračunati na temelju međunarodne norme ISO 8422/1991.

Tablica 5.

Brojevi prihvaćanja ili odbijanja prema planu uzorkovanja iz dodatka 3.

Najmanja veličina uzoraka: 3

Kumulativni broj ispitanih motora (broj uzoraka) Broj za prihvaćanje An Broj za odbijanje Bn 3 — 3 4 0 4 5 0 4 6 1 5 7 1 5 8 2 6 9 2 6 10 3 7 11 3 7 12 4 8 13 4 8 14 5 9 15 5 9 16 6 10 17 6 10 18 7 11 19 8 9

PRILOG II.

Dodatak 1.

Dodatak 2.

OSNOVNE ZNAČAJKE PORODICE MOTORA

Dodatak 3.

Dodatak 4.

ZAČAJKE DIJELOVA VOZILA POVEZANIH S MOTOROM

PRILOG III.

POSTUPAK ISPITIVANJA

1. UVOD

1.1. Ovaj prilog opisuje metode određivanja emisija plinovitih komponenti, čestica i dimljenja iz motora koji će se ispitati. Opisana su tri ispitna ciklusa koji se moraju primijeniti prema odredbama Priloga I., odjeljka 6.2.: — ESC ciklus koji se sastoji od 13 ustaljenih faza, — ELR ciklus koji se sastoji od prijelaznih stupnjeva opterećenja pri različitim brzinama vrtnje, što su sastavni dijelovi jednog postupka ispitivanja i provode se istodobno, — ETC ciklus koji se sastoji niza prijelaznih stanja svake sekunde

1.2. Ispitivanje se mora provoditi na motoru koji je postavljen na ispitno postolje i spojen na dinamometar.

1.3. Princip mjerenja

Emisije iz ispuha motora koja treba mjeriti uključuju plinovite komponente (ugljični monoksid, ukupne ugljikovodike za Dieselove motore samo kod ESC ispitivanja, ugljikovodike bez metana za Dieselove motore i motore na plin samo kod ETC ispitivanja, metan za motore na plin samo kod ETC ispitivanja i dušikove okside), čestice (samo za Dieselove motore), i dimljenje (Dieselovi motori samo kod ELR ispitivanja). Nadalje, ugljični dioksid se često koristi kao plin za praćenje kod određivanja omjera razrjeđivanja u sustavima razrjeđivanja s djelomičnim i potpunim protokom. U skladu s dobrom inženjerskom praksom preporučuje se općenito mjerenje ugljičnog dioksida kao izvrstan način otkrivanja problema kod mjerenja za vrijeme provođenja ispitivanja.

1.3.1. ESC ispitivanje

Za vrijeme propisanog niza uvjeta rada motora zagrijanog na radnu temperaturu količine gore navedenih emisija ispušnih plinova neprekidno se moraju mjeriti uzimanjem uzorka nerazrijeđenog ispušnog plina. Ciklus ispitivanja sastoji se od više različitih brzina vrtnje i snage, koji pokrivaju tipično radno područje Dieselovih motora. Tijekom svakog postupka mora se odrediti koncentracija svakog plinovitog onečišćivača, protok ispušnih plinova i izlazne snage, a izmjerene vrijednosti vrednovati. Uzorak čestice mora se razrijediti kondicioniranim okolnim zrakom. Za vrijeme cijelog postupka ispitivanja mora se uzeti jedan uzorak koji će biti sakupljen na odgovarajućim filtrima. Količina u gramima svakog onečišćivača koja je emitirana po kilovat satu mora se izračunati kako je opisano u dodatku I. ovog Priloga. Nadalje, NOx mora se izmjeriti u tri ispitne točke unutar upravljanog područja koje je odabrala tehnička služba (1), a vrijednosti mjerenja usporediti s vrijednostima izračunatim pomoću onih faza ciklusa ispitivanja koje okružuju odabrane ispitne točke. Kontrolno provjeravanje NOx osigurava djelotvornost smanjenja emisija motora unutar tipičnog radnog područja motora.

1.3.2. ELR ispitivanje

Za vrijeme propisanog ispitivanja s odzivom na opterećenje, mora se odrediti dimljenje zagrijanog motora s pomoću mjerila zacrnjenja. Ispitivanje se sastoji od opterećenja motora pri stalnoj brzini vrtnje s 10 % na 100 % opterećenja pri tri različite brzine vrtnje motora. Nadalje, mora se provesti i četvrta promjena opterećenja koju je odabrala tehnička služba, a dobivena vrijednost usporediti s vrijednostima prethodnih promjena opterećenja. Najviša vrijednost dimljenja mora se odrediti korištenjem uobičajenog algoritma uprosječivanja, kako je opisano u dodatku I. ovog Priloga.

1.3.3. ETC ispitivanje

Za vrijeme propisanog prijelaznog ciklusa u radnim uvjetima (kroz neustaljene radne točke) zagrijanog motora, koji se usko temelji na režimima vožnje teškim motorima ugrađenim u kamione i autobuse, specifičnima za cestu, gore navedeni onečišćivači moraju se odrediti nakon razrjeđivanja ukpnog ispušnog plina kondicioniranim okolnim zrakom. Uz korištenje odzivnih signala dinamometra motora o zakretnom momentu i brzini vrtnje, snaga se mora integrirati s obzirom na,vrijeme ciklusa te će se na taj način izračunati rad motora proizveden za vrijeme ciklusa. Koncentracija NOx i HC za vrijeme ciklusa mora se odrediti integriracijom signala analizatora. Koncentracija CO, CO2 i NMHC može se odrediti integriranjem signala analizatora ili uzimanje uzorakam u vrećama. Kod čestica, proporcionalni uzorak mora se sakupiti na odgovarajućim filtrima. Vrijednost protoka razrijeđenog ispušnog plina mora se odrediti za vrijeme ciklusa kako bi se izračunale masene vrijednosti emisije onečišćivača. Masene vrijednosti emisije moraju se povezati s radom motora kako bi se dobiti grami emisije svakog onečišćivača po kilovat satu, kao što je opisano u dodatku 2. ovog Priloga.

2. UVJETI ISPITIVANJA

2.1. Uvjeti ispitivanja motora

2.1.1. Mora se izmjeriti apsolutna temperatura (Ta) zraka kod usisa u motor izražena u Kelvinima, i atmosferski tlak suhog zraka (Ps) izražen u kPa, a parametar F mora se odrediti prema sljedećim odredbama: (a) za Dieselove motore: Motori sa slobodnim usisom i s mehanički pogonjenim kompresorom: Motori s turbopunjačem s ili bez hlađenja usisavanog zraka: (b) za motore na plin:

2.1.2. Valjanost ispitivanja

Kako bi ispitivanje bilo prihvaćeno kao valjano, parametar F mora biti takav da je:

2.2. Motori s hlađenjem komprimiranog zraka

Temperatura komprimiranog zraka mora se bilježiti i ona, pri brzini vrtnje deklarirane za najveću snagu i pri punom opterećenju, mora biti unutar ± 5 K od najveće temperature komprimiranog zraka, navedene u Prilogu II., dodatku 1., odjeljku 1.16.3. Temperatura rashladnog sredstva treba biti najmanje 293 K (20 °C).

Ako se koristi sustav koji je dio ispitnog laboratorija ili vanjsko puhalo, temperatura komprimiranog zraka mora biti unutar ± 5 K od najveće temperature komprimiranog zraka navedene u Prilogu II., dodatku 1., odjeljku 1.16.3. pri brzini vrtnje deklariranoj za najveću snagu i pri punom opterećenju. Položaj regulacije hladnjaka komprimiranog zraka kako bi se ispunili gornji uvjeti mora se koristiti za vrijeme cjelokupnog ciklusa ispitivanja.

2.3. Usisni sustav motora

Mora se koristiti takav usisni sustav koji će ostvariti otpor na usisu koji unutar ± 100 Pa od gornje granice pri radu motora s brzinom vrtnje deklariranom za najveću snagu najveće snage i pri punom opterećenju.

2.4. Ispušni sustav motora

Mora se koristiti takav ispušni sustav koji će ostvariti protutlak ispuha unutar ± 1 000 Pa od gornje granice motora koji radi pri brzini vrtnje deklariranom za najveću snagu motora i pri punom opterećenju i čiji je obujam unutar ± 40 % od onoga kojega je naveo proizvođač. Može se koristiti sustav koji je dio ispitnog laboratorija pod uvjetom da on predstavlja stvarne radne uvjete motora. Ispušni sustav mora odgovarati zahtjevima za uzimanje uzoraka ispušnih plinova, kao što je određeno u Prilogu III., dodatku 4., odjeljku 3.4. te u Prilogu V., odjeljku 2.2.1., EP i odjeljku 2.3.1., EP.

Ako je motor opremljen uređajem za naknadno pročišćavanje ispušnih plinova, ispušna cijev mora imati isti promjer koji je pronađen pri uporabi na mjestu koje se nalazi za najmanje 4 promjera udaljeno uvodno od ulaza u početak ekspanzijskog dijela koji sadrži uređaj za naknadno pročišćavanje. Udaljenost od prirubnice ispušnog kolektora ili izlaza iz turbopunjača do uređaja za naknadno pročišćavanje ispušnih plinova mora biti ista kao kod konfiguracije vozila ili unutar proizvođačevih specifikacija za udaljenost. Protutlak odnosno otpor ispušnog sustava mora slijediti gornje kriterije i može se podešavati ventilom. Dio koji sadrži uređaj za naknadno pročišćavanje može se ukloniti za vrijeme probnih ispitivanja i za vrijeme određivanja karakterističnog dijagrama motora i zamijeniti istovrijednim dijelom koji ima neaktivni nosač katalizatora.

2.5. Sustav hlađenja

Mora se koristiti sustav hlađenja motora s kapacitetom dovoljnim da održava motor pri normalnim radnim temperaturama propisanim od strane proizvođača.

2.6. Ulje za podmazivanje

Tehničke značajke ulja za podmazivanje koje se koristi pri ispitivanju moraju se zabilježiti i navesti uz rezultate ispitivanja, kao što je određeno u Prilogu II., dodatku 1., odjeljku 7.1.

2.7. Gorivo

Gorivo mora biti referentno gorivo određeno u Prilogu IV.

Temperatura goriva i točka mjerenja moraju biti specificirani od proizvođača, unutar granica postavljenih u Prilogu II., dodatku 1., odjeljku 1.16.5. Temperatura goriva ne smije biti niža od 306 K (33 °C). Ako nije određena, treba biti 311 K ± 5 K (38 °C ± 5 °C) na ulazu u sustav napajanja goriva.

Kod motora na prirodni plin i ukapljeni naftni plin, temperatura goriva i točka mjerenja moraju biti unutar granica postavljenih u Prilogu II., dodatku 1., odjeljku 1.16.5. ili Prilogu II., dodatku 3., odjeljku 1.16.5., u slučajevima gdje motor nije osnovni motor.

2.8. Ispitivanje uređaja za naknadno pročišćavanje ispušnog sustava

Ako je motor opremljen sustavom za naknadno pročišćavanje ispušnih plinova, emisije izmjerene u ciklusu (ciklusima) ispitivanja moraju predstavljati emisije pri uporabi. Ako se to ne može postići s jednim ispitnim ciklusom (npr. kod filtara čestica s periodičnim obnavljanjem), mora se provesti nekoliko ciklusa ispitivanja, a rezultati ispitivanja uprosječiti ili vrednovati. Točni postupak moraju dogovoriti proizvođač motora i tehnička služba na temelju dobre inženjerske prosudbe.

(1) Točke ispitivanja moraju se odrediti korištenjem odobrenih statističkih metoda slučajnog odabira.

Dodatak 1.

ESC I ELR CIKLUSI ISPITIVANJA

1. POSTAVKE MOTORA I DINAMOMETRA

1.1. Određivanje brzine vrtnje motora A, B i C

Brzine vrtnje A, B i C mora navesti proizvođač u skladu sa sljedećim odredbama:

Visoka brzina vrtnje nhi mora se odrediti izračunavanjem 70 % od navedene najveće neto snage P(n), kako je određeno u Prilogu II., dodatku 1., odjeljku 8.2. Najveća brzina vrtnje motora pri kojoj se vrijednost te snage pojavljuje na krivulji snage definira se kao nhi.

Niska brzina vrtnje nlo mora se odrediti izračunavanjem 50 % od navedene najveće neto snage P(n), kako je određeno u Prilogu II., dodatku 1., odjeljku 8.2. Najmanja brzina vrtnje motora pri kojoj se vrijednost te snage pojavljuje na krivulji snage definira se kao nlo.

Brzine vrtnje motora A, B i C izračunavaju se na sljedeći način:

Brzine vrtnje motora A, B i C mogu se provjeriti pomoću jedne od sljedećih metoda:

(a) tijekom homologacije motora s obzirom na snagu prema Direktivi 80/1269/EEZ mjerenja se moraju vršiti pri dodatnim ispitnim točkama za točno određivanje nhi i nlo. Najveća snaga, nhi i nlo, mora se odrediti iz krivulje snage, a brzine vrtnje motora A, B i C moraju se izračunati prema gornjim odredbama;

(b) mora se odrediti karakteristični dijagram motora duž krivulje punog opterećenja, od najveće brzine vrtnje pri kojem je opterećenje nula do brzine vrtnje praznog hoda, uz korištenje najmanje 5 točaka mjerenja s međusobnim razmakom od 1 000 m-1 i točaka mjerenja unutar ± 50 m-1 od brzine vrtnje pri deklariranoj najvećoj snazi. Najveća snaga, nhi i nlo, mora se odrediti iz krivulje tog dijagrama, a brzine vrtnje motora A, B i C izračunati se prema gornjim odredbama.

Ako su izmjerene brzine vrtnje motora A, B i C unutar ± 3 % od brzina vrtnje koje je odredio proizvođač, navedene brzine vrtnje motora moraju se koristiti za ispitivanje emisija. Ako je dopušteno odstupanje za bilo koju od brzina vrtnje motora premašeno, ta se izmjerene brzine vrtnje motora moraju koristiti za ispitivanje emisija.

1.2. Određivanje postavki dinamometra

Krivulja zakretnog momenta pri punom opterećenju mora se odrediti ispitivanjem da bi se izračunale vrijednosti zakretnog momenta kod određenih faza ispitivanja pri neto uvjetima, kako je određeno u Prilogu II., dodatku 1., odjeljku 8.2. Snaga koju pomoćni uređaji pogonjeni motorom troše, prema potrebi, mora se uzeti u obzir. Postavka dinamometra za svaku fazu ispitivanja mora se izračunati uz korištenje formule:

ako se ispituje pod neto uvjetima

ako se ne ispituje u neto uvjetima,

gdje je:

s = postavka dinamometra, kW P(n) = neto snaga motora, kako je istaknuto u Prilogu II., dodatku 1., odjeljku 8.2., kW L = postotak opterećenja, kako je istaknuto u odjeljku 2.7.1., % P(a) = snaga koju troše pomoćni uređaji koji se moraju ugraditi kako je istaknuto u Prilogu II., dodatku 1., odjeljku 6.1. P(b) = snaga koju troše pomoćni uređaji, koji moraju biti uklonjeni kako je istaknuto u Prilogu II., dodatku 1., odjeljku 6.2.

2. ESC ISPITNI POKUS

Na zahtjev proizvođača može se prije ciklusa mjerenja provesti jedno prividno ispitivanje za kondicioniranje motora i ispušnog sustava.

2.1. Priprema filtra za uzimanje uzoraka

Najmanje jedan sat prije ispitivanja, svaki filtar (par) mora se umetnuti u zatvorenu, ali ne zabrtvljenu Petrijevu zdjelicu i postaviti u komoru za vaganje radi stabilizacije. Na kraju perioda stabilizacije, svaki filtar (par) mora se izvagati, a njegova tara težina zabilježiti. Nakon toga, filtar (par) mora biti pohranjen u zatvorenu Petrijevu zdjelicu ili zabrtvljeni držač filtra, sve dok ga ne bude potrebno ispitati. Ako filtar (par) ne upotrijebi unutar osam sati od njegova vađenja iz komore za vaganje, mora se prije uporabe kondicionirati i ponovno izvagati.

2.2. Postavljanje opreme za mjerenje

Instrumenti i sonde za uzimanje uzoraka postavljaju se u sladu sa zahtjevima. Pri korištenju sustava razrjeđivanja s punim protokom, za razrjeđivanje ispušnih plinova kraj ispusna cijevi mora se spojiti na sustav.

2.3. Pokretanje sustava razrjeđivanja i motora

Sustav razrjeđivanja i motor moraju se pokrenuti i zagrijavati sve dok se sve temperature i tlakovi ne stabiliziraju pri najvećoj snazi, u skladu preporukom proizvođača i dobrom inženjerskom praksom.

2.4. Pokretanje sustava ispitivanja čestica

Sustav za uzimanje uzoraka čestica mora se pustiti u pogon i raditi u obilaznom vodu. Pozadinska razina čestica u zraku za razrjeđivanje može se odrediti propuštanjem zraka za razrjeđivanje kroz filtre za čestice. Ako se koristi pročišćeni zrak za razrjeđivanje, jedno mjerenje može se izvršiti prije ili poslije ispitivanja. Ako zrak za razrjeđivanje nije pročišćen, mjerenja se mogu izvršiti na početku i na kraju ciklusa te se izračuna srednja vrijednost.

2.5. Prilagođavanje omjera razrjeđivanja

Zrak za razrjeđivanje mora se namjestiti tako da temperatura razrijeđenoga ispušnog plina izmjerena odmah ispred primarnog filtra ne prelazi 325 K (52 °C) u bilo kojoj fazi. Omjer razrjeđivanja (q) ne smije biti manji od 4.

Za sustave koji koriste CO2 i NOx mjerenje koncentracije za regulaciju omjera razrjeđivanja, sadržaj CO2 i NOx u zraku za razrjeđivanje mora se izmjeriti na početku i na kraju svakog ispitivanja. Razlike izmjerenih vrijednosti koncentracija pozadine CO2 i NOx u zraku za razrjeđivanje prije i nakon ispitivanja moraju jedna od druge biti unutar 100 ppm (za CO2) odnosno 5 ppm (za NOx).

2.6. Provjera analizatora

Na analizatorima emisije moraju se namjestiti nula i raspon.

2.7. Ciklus ispitivanja

2.7.1. Sljedeći ciklus od 13 faza mora se provesti kad se dinamometar spoji na ispitni motor:

Broj faze Brzina vrtnje motora Postotak opterećenja Težinski faktor Trajanje faze 1 prazan hod — 0,15 4 minute 2 A 100 0,08 2 minute 3 B 50 0,10 2 minute 4 B 75 0,10 2 minute 5 A 50 0,05 2 minute 6 A 75 0,05 2 minute 7 A 25 0,05 2 minute 8 B 100 0,09 2 minute 9 B 25 0,10 2 minute 10 C 100 0,08 2 minute 11 C 25 0,05 2 minute 12 C 75 0,05 2 minute 13 C 50 0,05 2 minute

2.7.2. Slijed ispitivanja

Slijed ispitivanja mora se pokrenuti. Ispitivanje se mora provoditi prema redoslijedu brojeva faza, kako je prikazano u odjeljku 2.7.1.

Motor mora u svakoj fazi raditi propisano vrijeme, pri čemu se promjene brzine vrtnje i opterećenja moraju završiti unutar prvih 20 sekundi. Propisana brzina vrtnj