HR Službeni list Europske unije 35

32003R1291



SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE 18.07.2003.

UREDBA KOMISIJE (EZ) br. 1291/2003

od 18. srpnja 2003.

o dopuni Priloga Uredbi (EZ) br. 2400/96 o upisu određenih naziva u Registar zaštićenih oznaka izvornosti i zaštićenih oznaka zemljopisnog podrijetla kako je predviđeno u Uredbi Vijeća (EEZ) br. 2081/92 o zaštiti oznaka zemljopisnog podrijetla i oznaka izvornosti za poljoprivredne i prehrambene proizvode (Pane di Altamura)

KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA,

uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice,

uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EEZ) br. 2081/92 od 14. srpnja 1992. o zaštiti oznaka zemljopisnog podrijetla i oznaka izvornosti za poljoprivredne i prehrambene proizvode (1), kako je zadnje izmijenjena Uredbom Komisije (EZ) br. 806/2003 (2), a posebno njegov članak 6. stavke 3. i 4.,

budući da:

(1) U skladu s člankom 5. Uredbe (EEZ) br. 2081/92, Italija je Komisiji podnijela zahtjev za registraciju naziva „Pane di Altamura” kao zaštićenu oznaku izvornosti.

(2) U skladu s člankom 6. stavkom 1. te Uredbe, ustanovljeno je da zahtjevi ispunjavaju sve uvjete iz te Uredbe, a posebno da sadrže sve potrebne podatke u skladu s člankom 4.

(3) Helenska Republika poslala je Komisiji izjavu odnosno prigovor, u smislu članka 7. Uredbe (EEZ) br. 2081/92 kao rezultat objave u Službenom listu Europskih zajednica (3), na glavne elemente koji se odnose na zahtjev za registraciju „Pane di Altamura”. Prigovor se odnosio na nesuglasnost s uvjetima koji su navedeni u članku 2. Uredbe. U slučaju oznake izvornosti, proizvodnja, postupak i priprema trebaju se odvijati u jednom određenom zemljopisnom području. Međutim, u slučaju „Pane di Altamura”, prema specifikaciji proizvoda, kruh je napravljen od sirovine koja se zove semolina a proizvodi se u pet različitih općina: Altamura, Gravina di Puglia, Poggiorsini, Spinazzola i Minervo Murge dok je područje za proizvodnju samog kruha bilo ograničeno na općinu Altamura.

(4) Portugalska Republika poslala je Komisiji prigovor unutar značenja članka 7. Uredbe (EEZ) br. 2081/92 kao rezultat objave u Službenom listu Europskih zajednica na glavne elemente koji se odnose na zahtjev za registraciju „Pane di Altamura”. Prigovor se odnosio na iste argumente koje je navela Helenska Republika. Istaknuto je, u dodatku, da se zahtjev za registraciju trebao odnositi na zaštićenu oznaku zemljopisnog podrijetla, a ne na zaštićenu oznaku izvornosti.

(5) Prigovori od strane Helenske Republike i Portugalske Republike bili su dopušteni u smislu članka 7. stavka 4. Uredbe. Komisija je zatražila da dotične države članice u skladu sa svojim internim postupcima postignu međusobni dogovor.

(6) U svom odgovoru na izjave prigovora Helenske Republike i Portugalske Republike, Republika Italija izjavila je da se slaže s primjedbama. Ona je također istaknula da je definiranje područja proizvodnje sirovine i mljevenja različito od područja proizvodnje kruha bilo posljedica isključivo pogreške u pisanju, te je dala preinačenu verziju paragrafa definirajući zemljopisno područje u sažetku specifikacija tako da je područje proizvodnje za „Pane di Altamura” isto kao i ono za proizvodnju sirovine.

(7) Helenska Republika je odgovorila da ona više nema nikakav prigovor na registraciju imena „Pane di Altamura”.

(8) Portugalska Republika je odgovorila da ona zadržava svoj prigovor na registraciju imena „Pane di Altamura” kao zaštićenu oznaku izvornosti. Istaknula je da se čini neodgovarajućim da se zemljopisno ime „Altamura” koristi za proizvod koji je potekao iz cijelog zemljopisnog područja koje odgovara gore spomenutim općinama (pet nabrojenih) i da postoji dokaz u izjavi u sažetku da je jedino samostalna općina Altamura bila poznata po proizvodnji tog kruha, a ne cijela regija. Iz tih razloga ime je, čini se, trebalo biti registrirano kao zaštićena oznaka zemljopisnog podrijetla.

(9) Republika Italija je poslala Komisiji zahtjev za registraciju naziva „Pane di Altamura” kao oznaku izvornosti, modificiranu u odnosu na početni zahtjev. Zemljopisno područje proizvodnje kruha pokriva pet gore spomenutih općina i stoga se podudara sa zemljopisnim područjem proizvodnje sirovine.

(10) Budući da nije postignut dogovor između Republike Italije i Portugalske Republike u roku od tri mjeseca, Komisija mora odlučiti u skladu s postupkom propisanim člankom 15.

(11) Komisija je zatražila mišljenje Znanstvenog odbora za oznake izvornosti, oznake zemljopisnog podrijetla i potvrde posebnih svojstava. Znanstveni odbor izrazio je mišljenje da „se obilježja predstavljena u zahtjevu za ‚Pane di Altamura’ odnose i na općinu Altamura i na specifična područja izvan te općine, gdje se također odvija proizvodnja, proces i priprema. Za posebno zemljopisno okruženje sa svojim svojstvenim prirodnim i ljudskim čimbenicima, kvalitetom sirovina i proizvodnjom kao i tradicijom koja doseže čak do srednjeg vijeka, moglo bi se pretpostaviti da je ostalo isto na cijelom području uključenom u zahtjev”. Znanstveni je odbor ustanovio da zahtjev ispunjava uvjete iz članka 2. stavka 2. točke (a) Uredbe (EEZ) br. 2081/92. Odbor je dodao da je korištenje zemljopisnog imena općine da bi označio zemljopisno područje za oznaku izvornosti koje je različito i definirano za tu svrhu, dosta često i zakonski prihvatljivo tamo gdje je to opravdano.

(12) Komisija je prihvatila napomenu u obliku savjetodavnog mišljenja Znanstvenog odbora. Komisija smatra objašnjenje koje je proslijedila talijanska vlast prihvatljivim. Osim toga, formalna analiza specifikacije proizvoda koja se odnosi na naziv „Pane di Altamura” nije otkrila nijednu očitu grešku procjene.

(13) Zato naziv treba upisati u „Registar zaštićenih oznaka izvornosti i zaštićenih oznaka zemljopisnog podrijetla” te ga zbog toga treba zaštititi u cijeloj Zajednici kao zaštićenu oznaku izvornosti.

(14) Prilog I. ovoj Uredbi dopunjava Prilog Uredbi Komisije (EZ) br. 2400/96 (4), kako je zadnje izmijenjena Uredbom (EZ) br. 1257/2003 (5).

(15) Mjere utvrđene u ovoj Uredbi u skladu su s mišljenjem Upravnog odbora o zaštićenim oznakama zemljopisnog podrijetla i zaštićenim oznakama izvornosti,

DONIJELA JE OVU UREDBU:

Članak 1.

Naziv iz Priloga I. dodaje se u Prilog Uredbi (EZ) br. 2400/96 i upisuje u „Registar zaštićenih oznaka izvornosti i zaštićenih oznaka zemljopisnog podrijetla” kao zaštićena oznaka izvornosti (ZOI), kako je predviđeno člankom 6. stavkom 3. Uredbe (EEZ) br. 2081/92.

Glavni elementi u specifikaciji proizvoda navedeni su u Prilogu II. Oni zamjenjuju one objavljene u Službenom listu Europskih zajednica (vidjeti bilješku broj 3).

Članak 2.

Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.

Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama. Sastavljeno u Bruxellesu 18. srpnja 2003. Za Komisiju Franz FISCHLER Član Komisije

(1) SL L 208, 24.7.1992., str. 1.

(2) SL L 122, 16.5.2003., str. 1.

(3) SL C 156, 30.5.2001., str. 10.

(4) SL L 327, 17.12.1996., str. 11.

(5) SL L 177, 16.7.2003., str. 3.

PRILOG I.

PREHRAMBENI PROIZVODI NAVEDENI U PRILOGU I. UREDBI (EEZ) br. 2081/92

Kruh, kolači, fino pecivo, slastice, keksi i ostali pekarski proizvodi

ITALIJA

Pane di Altamura (ZOI)

PRILOG II.

UREDBA VIJEĆA (EEZ) br. 2081/92

ZAHTJEV ZA REGISTRACIJU: ČLANAK 5.

ZOI (X) ZOZP ( )

Državni zahtjev br. 5/2000

1. Odgovorna uprava u državi članici

Naziv: Ministero delle Politiche Agricole e Forestali Adresa: Via XX Settembre n. 20 – I-00187 Roma Tel.: (06) 481 99 68 Faks: (06) 42 01 31 26

2. Skupina koja podnosi zahtjev

2.1. Naziv: Consorzio per la tutela del Pane di Altamura

2.2. Adresa: Corso Umberto I, n. 5 – I-70022 Altamura (BA)

2.3. Sadržaj: Pekarska obrtnička djelatnost

3. Vrsta proizvoda:

Kruh – klasa 2.4.

4. Specifikacija

(Sažetak zahtjeva pod člankom 4. stavkom 2.)

4.1. Ime

Pane di Altamura

4.2. Opis

„Pane di Altamura” je pekarski proizvod dobiven iz brašna tvrde pšenice semoline dobivene mljevenjem tvrdog zrna „appulo”, „arcangelo”, „duilio” i „simeto” različitih vrsta pšenice proizvedenih na području definiranom pravilima proizvodnje, korištenima na vlastiti način ili u kombinaciji i korištenju barem 80 % ukupnog proizvoda pod uvjetom da je proizvedeno na određenom području proizvodnje.

Proizvod je proizveden po tradicionalnoj metodi korištenjem kiselkastog kvasca, morske soli i vode.

Pri stavljanju na tržište, treba imati sljedeća obilježja:

— štruce kruha, karakteristične arome i težine ne manje od ½ kg, javljaju se u dva tradicionalna oblika; prvi tip, poznat lokalno kao „U sckuanète” (savijeni kruh), visoka je štruca oblikovana savijanjem tijesta sa svake strane prema sredini koja se peče bez da rubovi drugih štruca dođu u kontakt jedna s drugom; drugi tip ovog kruha poznat lokalno kao „cappidde de prevete” (svećenikov šešir) je niži i pri pečenju se rubovi štruca ne dodiruju.

— kora kruha ne smije biti tanja od 3 mm; tekstura kruha, koja ima boju žutu poput slame, sadrži mjehuriće jednake veličine; sastav vlažnosti ne smije preći 33 %.

4.3. Zemljopisno područje

Definirano zemljopisno područje proizvodnje žita i korištenje plodne zemlje semolina obuhvaća općine Altamura, Gravina di Puglia, Poggiorsini, Spinazzola i Minervino Murge u provinciji Bari kao što je ustanovljeno u članku 5. o pravilima proizvodnje i kao što je pokazano na priloženoj mapi.

Područje proizvodnje „Pane di Altamura” podudara se s gore određenim teritorijem u kojem je stoljećima prisutna proizvodnja proizvoda koji potječe iz 16. stoljeća iz općine Altamura. Pećnice za pečenje ovog kruha moraju koristiti drva ili plin, toplina se koristi indirektno ili direktno; izuzeci su dozvoljeni zakonom.

4.4. Dokaz o podrijetlu

Podrijetlo „Pane di Altamura” vezano je za seosko-poljodjelsku tradiciju područja proizvodnje.

Glavni proizvod prehrane stanovništva visoravni regije Murgia bio je kruh tradicionalno predstavljen u velikim štrucama kruha (U sckuanète ili savijeni kruh); tijesto je bilo uglavnom miješano i oblikovano kod kuće prije no što je bilo pripremljeno za pećnicu i pečeno u javnim pećnicama uz prisustvo društvenih i kulturnih implikacija koje su se pojavile uslijed poveznice između privatnih i javnih sfera.

Pekar je na štrucama kruha označio inicijale glave obitelji drvenim ili željeznim pečatom prije stavljanja kruha u pećnicu.

Glavna karakteristika ovog kruha, koji se koristi i danas, bila je njegova dugotrajna kvaliteta, nužan kriterij za hranu potrebnu za prehranu seljaka i pastira preko cijelog tjedna ili vrlo često dva tjedna koliko su provodili na izoliranim poljima rasutima po visoravnima regije Murgia. Njihova se prehrana skoro u potpunosti sastojala od kruha sa solju i uljem koji se umakao u uzavrelu vodu. Sve do sredine prošlog stoljeća, ulice Altamure odzvanjale su već kod prvog svjetla od povika pekara koji je obavještavao stanovnike da je miomirisan kruh upravo izašao iz peći.

Iako se on tiče regije Murgia više nego Altamure, prvo spominjanje mjesta podrijetla proizvoda nađeno je u Knjizi I., V. Horacijevih Satira. Posjetivši kraj gdje je proveo mladost u proljeće 37. pr. n. e., rimski pjesnik govorio je o kruhu „daleko najboljem od svih, tako dobrom da mudri putnik uzima zalihe tog kruha za svoje daljnje putovanje”.

Tradicionalni status pravljenja kruha u Altamuri potvrđen je u gradskim samoupravnim statutima iz 1527. godine (Statuti Municipali della citta fatti nell’anno 1527.) i u Bollettino dell’Archivio-Biblioteca-Museo-Civico (1954., od str. 5. do 49.) koji sadrže relevantne članke o „Dazio del forno” (carine za pećnice), prepisani od G. De Gemmisa.

„Le Carte di Altamura” (Codice Diplomatico Barese, 1935.) sadrži dokumente koji se odnose na oporezivanje ili izuzimanja od plaćanja poreza, prepisano od A. Giannuzzia.

Drugi dokument koji datira još iz 1420. izuzeo je svećenstvo Altamure od plaćanja poreza na kruh.

Običaj pečenja u javnim pećnicama potjecao je od zabrane građanima „bilo kojeg statusa ili stanja” (di ogni stato o condizione) da peku bilo koju vrstu kruha ili drugih pekarskih proizvoda u svojim domovima pod mogućom kaznom globe, iznos je bio jednak 1/3 cjelokupnog troška pravljenja kruha.

Tipični štruce kruha pečene tradicionalno za seljake, pastire i njihove obitelji stoga su se razvile u poljoprivrednom i ovčarskom kraju te ih još uvijek proizvode pekari Altamure: to su velike štruce proizvedene od tvrdog pšeničnog brašna, kvasca, soli i vode i uključuju proces od pet faza: miješanje i gnječenje tijesta, dizanje, oblikovanje i pečenje u pećnici na drva. Ove karakteristike odvajaju ga od svih ostalih vrsta kruha.

Mljevenje se također potpuno odvija u Altamuri gdje je barem 26 mlinova bilo u pogonu u ranom 17. stoljeću.

U zaključku, unatoč promjenama i prilagodbama koje su se dogodile, za kruh općenito pečen u Altamuri u regiji Murgia može se smatrati da potječe direktno od kruha onih seljaka i pastira pravljenog prema tradicionalnom načinu pravljenja kruha koje se nastavilo neprekidno još od srednjeg vijeka.

Podrijetlo proizvodnje zaštićenog proizvoda „Pane di Altamura” potvrđuje inspekcijsko tijelo na koje se upućuje u točki 4.7., uz poštivanje niza zahtjeva koje moraju ispuniti proizvođači tijekom ciklusa proizvodnje.

Kad je odobrena ZOI, pravila proizvodnje predviđaju:

— liste poljoprivrednika koji proizvode tvrdu pšenicu u navedenom području, koje se daju na uvid relevantnim općinama na području definiranom u točki 4.3.,

— liste mlinara, koji prerađuju zrnje od proizvođača pšenice u gore spomenutom području u semolinu i u brašno za pravljenje kruha koje se daje na uvid relevantnim općinama,

— lista pekara koji proizvode „Pane di Altamura” u skladu s pravilima proizvodnje navedenima u točki 4.5., koje se daju na uvid općini Altamura.

Gornje liste moraju biti podnesene regiji Apulia i tijelu izabranom ili ovlaštenom da izvrši inspekciju u skladu s člankom 10. Uredbe (EEZ) br. 2081/92.

Inspekcija će također osigurati da su kvasac, količine sastojaka i sastav tijesta koji su korišteni, postupak i trajanje miješenja, dizanje tijesta, oblikovanje i preoblikovanje kruha, pečenje i vađenje iz pećnica i plasiranje kruha na tržište s važnim oznakama, u skladu s pravilima istaknutima u točki 4.5.

Voda koja će se koristiti za tijesto odobrena je od strane tijela odgovornog za vodovod: ona mora biti analizirana jednom godišnje i mora zadovoljavati kriterijima navedenima u točki 4.5. a certifikati koje je izdalo poslovno vodstvo moraju biti oglašeni u gradskoj vijećnici općine Altamura.

Inspekcija je također odgovorna za osiguranje da pšenica korištena za pravljenje kruha ispunjava zahtjeve iz točke 4.5.

4.5. Metode proizvodnje

Pšenica korištena za pravljenje kruha mora udovoljavati slijedećim zahtjevima:

Zahtjevi jedinica Tvrda pšenica Elektrolitička težina ≥ 78 kg/hl Protein (tot N × 5. 70) ≥ 11 % suhe tvari Pepeo < 2,2 % suhe tvari Suhi gluten ≥ 9,0 % suhe tvari Tvrda pšenica semolina Gluten indeks < 80 Žuti indeks ≥ 20

Sirovina se sastoji od temeljne tvrde pšenice semolina, proizvedene mljevenjem pšenice vrsta „appulo”, „arcangelo”, „dullio” i „simeto” koje rastu na području definiranom u točki 4.3., korištene samostalno ili u kombinaciji, te čineći barem 80 % u cjelini, dok ostatak može biti od drugih vrsta koje se uzgajaju na tom području.

Kemijske i fizičke karakteristike zrna i semoline moraju biti potvrđene i zadovoljavati gore postavljene kriterije.

Brašno mora biti proizvedeno procesima mljevenja u potpunosti sukladnima onima koji se trenutno primijenjuju na području Altamure kao što je dolje opisano. Mlinovi koji rade na gore spomenutom području opremljeni su nizom čeličnih cilindara koji rade različitim, ali progresivno sličnim brzinama. Oni se okreću sa 300 okretaja u minuti na određenoj radnoj temperaturi ne višoj od 40 °C. Kroz svoj „udarajući” rad, drugi niz cilindara lomi većinu stanica aleuronskog sloja zrna i impregnira tvrdu pšenicu semolina s vrijednim uljem pšeničnih klica.

Mlinovi koji prerađuju semolinu smješteni su na području proizvodnje definiranom u točki 4.3.

Kruh „Pane di Altamura” proizvodi se kako slijedi:

Tijesto

1. Kvasac se pravi dodavanjem sastojaka barem tri puta kako bi se povećala fermentacija tijesta, tj. vode i pšeničnog brašna (20 % tvrdog pšeničnog brašna koje se koristi).

2. Količine i sastav mješavine: 100 kg pšeničnog brašna zahtijeva 20 kg (20 %) kvasca, 2 kg (2 %) morske soli i prosječno 60 litara (60 %) vode temperature od 18 °C.

3. Miješanje treba trajati 20 minuta, korištenjem miješalice s mehaničkim rukama.

Voda mora zadovoljiti slijedeće zahtjeve:

— bezbojna, bez okusa i mirisa,

— temperatura između 12 i 15 °C,

— ph između 7 i 8,5,

— sveukupna tvrdoća između 14,5 i 15,5 GF,

— količina kalcija (Ca ++) između 46 i 55 mg/l,

— alkalnost (CaCO3) između 130 i 160 mg/l,

— bez prisutnosti dušikovih iona,

— prisutnost natrija manje od 5 do 6 mg/l,

— kalijev karbonat između 1,5 i 2,5 mg/l,

— fekalne koliformne- enterokoki spore 0 nct/100 ml.

Dizanje (kisanje) i prva faza ostavljanja tijesta

Kad je miješenje već završeno, tijesto mora biti pokriveno pamučnom tkaninom određene debljine tako da se diže na jednolikoj temperaturi. Pokriveno tijesto mora biti ostavljeno da stoji najmanje 90 minuta.

Oblikovanje i druga faza ostavljanja tijesta

Kad je prva faza gotova, tijesto se važe i ručno oblikuje u štruce tako da može razviti prirodnu vlaknastu koru, te se ostavlja da stoji 30 minuta.

Daljnje oblikovanje i treća faza ostavljanja tijesta

Tijesto se oblikuje ponovno i onda ostavlja stajati barem 15 minuta.

Stavljanje u pećnicu i pečenje

Prije nego što je ispečen, svaka štruca (pagnotta) okrene se i ručno gurne u pećnicu. Pećnica po mogućnosti treba biti na drva ili plin i zagrijana indirektno i mora dostići temperaturu od 250 °C. Pećnice zagrijane direktno i korištene za pečenje kruha„Pane di Altamura” moraju biti zagrijane hrastovinom.

Prva faza pečenja odvija se s otvorenim vratima peći. Nakon 15 minuta vrata se zatvaraju i kruh se peče daljnjih 45 minuta.

Vađenje kruha iz pećnice

Vrata peći ostavljaju se otvorenima najmanje 5 minuta da bi para izišla tako da se kruh može sušiti i dobiti koru. Štruce se vade i smještaju na drvene daske.

4.6. Veza

Ovaj se kruh smatra jedinstvenim jer je napravljen od najbolje tvrde pšenice i proizvodi se u okolišu s posebnim zemljopisnim i regionalnim karakteristikama sjeverozapadne regije Murgia s korištenjem pitke vode koja se normalno koristi na tom području.

Odnosno područje jedini je dio Apulije gdje su strukturalne, geomorfološke i okolišne karakteristike usko povezane s izvornim obilježjima. Ovi čimbenici su slijedeći:

— područje nikad nije bilo ispod mora,

— karstični oblici i sustavi su rijetki, kako na površini tako i ispod zemlje,

— autohtona hidrografija,

— pri ulazu u podzemni sustav, prosječna temperatura vode je 12 °C,

— vlažna mezotermička mediteranska klima,

— aseptični okoliš kao posljedica značajnih oborina,

— propustljivost tla 10-5 ÷ 10-6 cm/sek,

— kemijski sastav tla.

Protežući se na više od 44 000 hektara, Altamura je najnaseljeniji i ekonomski važan centar u sjeverno-središnjoj regiji Murgia koja je vodeće područje po uzgoju žitarica u Apuliji nakon Capitanata; zajedno s ovčarstvom, uzgoj žitarica je tradicionalno glavna proizvodna aktivnost u regiji.

U gradu Altamuri, koji se diči stoljetnom tradicijom proizvodnje kruha, postoji 35 proizvođača kruha s dnevnom proizvodnjom od oko 60 tona; nakon što se 20 % stavi sa strane za lokalne potrebe, ostatak se šalje na glavna nacionalna tržišta.

Morfološki i strukturalno područje uzgoja žitarica leži na platou Apulije koja je izbjegla prekrivanje morem i uvijek bila iznad razine mora od vremena mezozoika do današnjih dana, to je svojstvenost područja, budući da je to jedini dio Apulije sa karakteristikama koje su slične izvornim strukturalnim, geomorfološkim i područnim obilježjima.

Druga posebnost okoliša potječe od činjenice da su površinski i podzemni vapnenački sustavi rijetki i prema tome nemaju, ili imaju malen utjecaj na današnju podzemnu mrežu voda.

Treća posebnost potječe iz autohtone hidrografije područja gdje se razina podzemnih voda puni samo udjelom kiše koja tu padne.

Prosječna temperatura kiše (oko 12 °C) pri ulazu u podzemni sustav voda osobita je za ovo područje.

Klimu područja karakteriziraju suha ljeta i zime s niskom vlagom i značajnim oborinama u prosjeku od 20 do 35 cm. To pomaže da se održe aseptični uvjeti okoliša.

Polovicu oborina, koje prosječno iznose 600 mm godišnje, upije podzemni sustav, dok drugu polovicu uzima površina tla.

Na račun mladih, nerazvijenih karstičkih obilježja područja, vlaga koja se formira u stjenovitom kraju i njezini izmijenjeni proizvodi vraćaju se na površinu tla putem kapilarnih pojava u razdoblju suše; ovaj je fenomen još jedno posebno obilježje ovog područja.

Geološki, hidrološki i meteorološki parametri doprinose jedinstvenosti prirodnog okoliša ovog područja.

4.7. Inspekcija

Naziv: BIOAGRICOOP – Scrl Adresa: Via Fucini, 10 – 1-40033 Casalecchio di Reno (Bologna)

4.8. Označivanje

Završni proizvod pakira se u mikroporozni termoformni materijal s oznakom koja sadrži:

1. popis sastojaka i naziv proizvođača;

2. rok trajanja;

3. oznaku proizvoda.

Alternativno, završni proizvod može biti neupakiran, s oznakom od organskog materijala koja sadrži sve gore navedeno kao i izraz „Pane di Altamura”.

Oznake na pakiranju moraju imati dodatnu oznaku popraćenu zaštićenom oznakom podrijetla.

Grafički simbol obuhvaća samnitski štit podijeljen na četiri polja, dva crvena i dva bijela, iznad kojih je kruna s tekstom „Pane DOP di Altamura” s vodoravnim linijama preko središta ovalnog polja.

Tiskana specifikacija oznake je kako slijedi:

— rezbarenje: 100 % pantone 323 cv,

— Pane DOP di Altamura: vrsta slova Arial, veličine 71,1 masno štampano, širina ovalnog ruba 0,040,

— veća os ovala 17,5 cm,

— manja os ovala 13 cm,

— logo ne smije biti manji od 10 cm × 7 cm,

— žuto: 100 % pantone žuta cv,

— ljubičasto: 100 % pantone 228 cv,

— bijelo: 100 % pantone trans. bijela cv,

— zeleno: 100 % pantone 334 cv,

— crveno: 100 % pantone topla crvena cv,

— rub ovala: 100 % pantone ljubičasta cv.

4.9. Nacionalni zahtjevi

EC br.: G/IT/00136/2000.06.22

Datum zaprimanja cjelovitog zahtjeva: 22. veljače 2001.