32008F0947  
L 337/102  SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE  16.12.2008.  
OKVIRNA ODLUKA VIJE ĆA 2008/947/PUP  
od 27. studenoga 2008.  
o primjeni na čela uzajamnog priznavanja na presude i probacijske odluke s ciljem nadzora 
probacijskih mjera i alternativnih sankcija  
VIJE ĆE EUROPSKE UNIJE,  
uzimaju ći u obzir Ugovor o Europskoj uniji, a posebno njegov 
članak 31. stavak 1. to čke (a) i (c) te članak 34. stavak 2. 
to čku (b),  
uzimaju ći u obzir inicijativu Savezne Republike Njema čke i 
Francuske Republike (  1 ), 
uzimaju ći u obzir mišljenje Europskog parlamenta (  2 ), 
budu ći da:  
(1) Europska unija sebi je postavila cilj razvijanja podru čja 
slobode, sigurnosti i pravde. Preduvjet tome je da postoji 
jednako razumijevanje temeljnih elemenata slobode, 
sigurnosti i pravde u svim državama članicama, koji se 
temelje na na čelima slobode, demokracije, poštovanja 
ljudskih prava i temeljnih sloboda te vladavine prava.  (2) Cilj je policijske i pravosudne suradnje u Europskoj uniji 
osigurati visoki stupanj sigurnosti svim gra đanima. Jedan 
od temelja te suradnje je na čelo uzajamnog priznavanja 
sudskih odluka, utvr đeno u zaklju čcima sastanka Europ ­
skog vije ća u Tampereu 15. i 16. listopada 1999. i potvr ­ 
đeno u Haškom programu od 4. i 5. studenoga 2004. za 
jačanje slobode, sigurnosti i pravde u Europskoj uniji (  3 ). 
U programu mjera od 29. studenoga 2000., usvojenom s 
ciljem provedbe na čela uzajamnog priznavanja odluka u 
kaznenim stvarima, Vije će je odlu čilo poduprijeti sura ­
dnju u podru čju uvjetnih osuda i uvjetnog otpusta.  
(3) Okvirna odluka Vije ća 2008/909/PUP od 27. studenoga 
2008. o primjeni na čela uzajamnog priznavanja presuda 
u kaznenim predmetima kojima se izri ču kazne zatvora 
ili mjere koje uklju čuju oduzimanje slobode s ciljem 
njihova izvršenja u Europskoj uniji (  4 ) odnosi se na 
uzajamno priznavanje i izvršenje kazni zatvora ili mjera 
koje uklju čuju oduzimanje slobode. Potrebna su dodatna 
zajedni čka pravila, posebno kada je osobi, koja u državi 
članici u kojoj je presuda donesena nema zakonito i 
uobi čajeno boravište, izre čena kazna koja nije kazna 
zatvora, a uklju čuje nadzor probacijskih mjera ili alter ­
nativnih sankcija.  
(4) Konvenciju Vije ća Europe od 30. studenoga 1964. o 
nadzoru nad uvjetno osu đenim ili uvjetno otpuštenim 
po činiteljima kaznenih djela ratificiralo je samo 12 
država članica uz, u nekim slu čajevima, brojne rezerve. 
Ova Okvirna odluka predvi đa u činkovitiji instrument jer 
se temelji na na čelu uzajamnog priznavanja te u njoj 
sudjeluju sve države članice.HR 148 Službeni list Europske unije 19/Sv. 16  
( 1 ) SL C 147, 30.6.2007., str. 1.  
( 2 ) Mišljenje od 25. listopada 2007. (još nije objavljeno u Službenom 
listu).  ( 3 ) SL C 53, 3.3.2005., str. 1.  
( 4 ) SL L 327, 5.12.2008., str. 27.
 (5) Ova Okvirna odluka poštuje temeljna prava te se 
pridržava na čela priznatih u članku 6. Ugovora o Europ ­
skoj uniji, koji su izraženi i u Povelji Europske unije o 
temeljnim pravima, posebno u njezinom poglavlju VI. 
Nijedna se odredba ove Okvirne odluke ne bi smjela 
tuma čiti kao zabrana odbijanja priznavanja presude i/ili 
nadzora probacijske mjere ili alternativne sankcije ako 
postoje objektivni razlozi za vjerovati da je probacijska 
mjera ili alternativna sankcija izre čena s ciljem kažnja ­
vanja osobe zbog njezinog spola, rase, vjere, etni čkog 
podrijetla, državljanstva, jezika, politi čkih uvjerenja ili 
spolne orijentacije, ili da bi ta osoba mogla biti u podre ­ 
đenom položaju zbog bilo kojeg od tih razloga.  
(6) Ova Okvirna odluka ne bi smjela spre čavati nijednu 
državu u primjeni njezinih ustavnih pravila u vezi s 
pravom na pravedno su đenje, slobodu udruživanja, 
slobodu tiska, slobodu izražavanja u drugim medijima i 
slobodu vjeroispovijedi.  
(7) Odredbe ove Okvirne odluke trebale bi se primjenjivati u 
skladu s pravom gra đana Unije na slobodu kretanja i 
boravka na državnom podru čju država članica, na 
temelju članka 18. Ugovora o osnivanju Europske zajed ­
nice.  
(8) Cilj je uzajamnog priznavanja i nadzora uvjetnih osuda, 
pridržaja izricanja kazne, alternativnih sankcija i odluka o 
uvjetnom otpustu poboljšanje mogu ćnosti za ponovno 
uklju čivanje osu đene osobe u društvo, tako da joj se 
omogu ći o čuvanje obiteljskih, jezi čnih, kulturnih i 
drugih veza, kao i poboljšanje pra ćenja izvršavanja 
probacijskih mjera i alternativnih sankcija s ciljem spre ­ 
čavanja ponovnog po činjenja kaznenog djela, pritom 
vode ći potrebnu brigu o zaštiti žrtava i javnosti.  
(9) Postoji nekoliko vrsta probacijskih mjera i alternativnih 
sankcija koje su zajedni čke državama članicama te koje 
su sve države članice u na čelu spremne nadzirati. Nadzor 
tih vrsta mjera i sankcija trebao bi biti obvezan, 
podložno odre đenim iznimkama predvi đenima u ovoj 
Okvirnoj odluci. Države članice mogu izjaviti da su, 
nadalje, spremne nadzirati druge vrste probacijskih 
mjera i/ili druge vrste alternativnih sankcija.  
(10) Probacijske mjere i alternativne sankcije koje se, u na čelu, 
obvezno nadziru uklju čuju, izme đu ostalog, obveze koji 
se odnose na ponašanje (kao što je obveza prestanka 
konzumiranja alkohola), boravište (kao što je obveza promjene boravišta zbog nasilja u obitelji), obrazovanje i 
osposobljavanje (kao što je obveza poha đanja te čaja 
„sigurne vožnje”), slobodne aktivnosti (kao što je 
obveza prestanka igranja ili bavljenja odre đenim spor ­
tom) te ograni čenja ili na čine obavljanja stru čnih djelat ­
nosti (kao što je obveza pronalaženja stru čne djelatnosti 
u drugom radnom okruženju; ova obveza ne uklju čuje 
nadzor poštovanja bilo koje zabrane obavljanja stru čne 
djelatnosti koja je osobi izre čena kao dio sankcije).  
(11) Prema potrebi, moglo bi se rabiti elektroni čko pra ćenje s 
ciljem nadzora probacijskih mjera ili alternativnih sank ­
cija, u skladu s nacionalnim pravom i postupcima.  
(12) Država članica u kojoj je doti čnoj osobi izre čena kazna 
može proslijediti presudu i, prema potrebi, probacijsku 
odluku državi članici u kojoj osu đena osoba ima zako ­
nito i uobi čajeno boravište s ciljem njezinog priznavanja 
i nadzora probacijskih mjera ili alternativnih sankcija koje 
ona sadrži.  
(13) Odluku o proslje đivanju presude i, prema potrebi, proba ­
cijske odluke drugoj državi članici nadležno tijelo države 
članice izdavanja trebalo bi donijeti za svaki slu čaj pose ­
bno, uzimaju ći u obzir, izme đu ostalog, izjave dane u 
skladu s člankom 5. stavkom 4., člankom 10. stavkom 
4. i člankom 14. stavkom 3.  
(14) Presuda i, prema potrebi, probacijska odluka, mogu se 
tako đer proslijediti državi članici razli čitoj od one u 
kojoj osu đena osoba ima boravište ako je nadležno 
tijelo te države izvršenja suglasno s takvim proslje điva ­
njem, uzimaju ći u obzir sve uvjete utvr đene u relevantnoj 
izjavi te države članice u skladu s ovom Okvirnom odlu ­
kom. Ta se suglasnost posebno može dati u svrhu 
društvene rehabilitacije, kada se osu đena osoba, bez 
gubitka prava na boravište, namjerava preseliti u drugu 
državu članicu jer joj je ponu đen ugovor o radu, ako je 
član obitelji osobe koja u toj državi članici ima zakonito i 
uobi čajeno boravište, ili ako namjerava studirati ili ospo ­
sobljavati se u toj državi članici, u skladu s pravom 
Zajednice.  
(15) Države članice za priznavanje presude i, prema potrebi, 
probacijske odluke trebale bi primjenjivati svoje nacio ­
nalno pravo i postupke. U slu čaju pridržaja izricanja 
kazne ili alternativne sankcije kod kojih presuda neHR 19/Sv. 16 Službeni list Europske unije 149
 
uklju čuje kaznu zatvora ili mjeru koja uklju čuje oduzi ­
manje slobode koja se treba izvršiti u slu čaju nepošto ­
vanja doti čnih obveza ili naloga, to bi moglo zna čiti da 
su države članice, koje su prilikom odlu čivanja o priz ­
navanju dale relevantnu izjavu u skladu s ovom 
Okvirnom odlukom, suglasne nadzirati doti čne proba ­
cijske mjere ili alternativne sankcije te da ne preuzimaju 
nikakvu drugu odgovornost osim za donošenje 
naknadnih odluka u vezi s izmjenom obveza ili naloga 
iz probacijske mjere ili alternativne sankcije, ili izmjenom 
trajanja probacijskog razdoblja. Slijedom navedenog, 
priznavanje u takvim slu čajevima nema drugog u činka 
osim da državi izvršenja omogu ći donošenje takvih 
naknadnih odluka.  
(16) Država članica može odbiti priznavanje presude i, prema 
potrebi, probacijske odluke, ako je doti čna presuda izre ­ 
čena osobi koja nije proglašena krivom, kao u slu čaju 
duševno bolesne osobe, te presuda ili, prema potrebi, 
probacijska odluka predvi đa medicinski/terapijski 
postupak koji država izvršenja ne može nadzirati u 
odnosu na takvu osobu na temelju svojeg nacionalnog 
prava.  
(17) Osnova za odbijanje u vezi s teritorijalnosti trebala bi se 
primjenjivati samo u iznimnim slu čajevima te s ciljem 
najbliže mogu će suradnje u skladu s odredbama ove 
Okvirne odluke, uzimaju ći pritom u obzir njezine ciljeve. 
Svaka odluka o primjeni te osnove za odbijanje trebala bi 
se temeljiti na analizi svakog pojedina čnog slu čaja te 
savjetovanjima izme đu nadležnih tijela države izdavanja 
i države izvršenja.  
(18) Ako probacijske mjere ili alternativne sankcije uklju čuju 
rad za op će dobro, tada bi država izvršenja trebala imati 
pravo odbiti priznavanje presude i, prema potrebi, proba ­
cijske odluke ako bi se rad za op će dobro u pravilu 
izvršio u manje od šest mjeseci.  
(19) Obrazac potvrde sastavlja se tako da se glavni elementi 
presude i, prema potrebi, probacijske odluke obuhvate 
potvrdom, koja bi se trebala prevesti na službeni jezik 
ili jedan od službenih jezika države izvršenja. Potvrda bi 
trebala nadležnom tijelu u državi izvršenja pomo ći u 
donošenju odluka na temelju ove Okvirne odluke, uklju ­ 
čuju ći odluke o priznavanju te preuzimanju odgovornosti 
za nadzor probacijskih mjera i alternativnih sankcija, odluke o prilagodbi probacijskih mjera i alternativnih 
sankcija te naknadne odluke posebno u slu čaju nepošto ­
vanja probacijske mjere ili alternativne sankcije.  
(20) S obzirom na na čelo uzajamnog priznavanja na kojemu 
se temelji ova Okvirna odluka, države izdavanja i 
izvršenja trebale bi promicati izravan kontakt me đu 
svojim nadležnim tijelima kod primjene ove Okvirne 
odluke.  
(21) Sve države članice trebale bi osigurati da za osu đene 
osobe, u vezi s kojima se donose odluke na temelju 
ove Okvirne odluke, vrijedi skup prava i pravnih lijekova 
u skladu s njihovim nacionalnim pravom, bez obzira na 
to jesu li nadležna tijela odre đena za donošenje odluka 
na temelju ove Okvirne odluke pravosudna tijela ili ne.  
(22) Sve naknadne odluke u vezi s uvjetnom osudom, 
pridržajem izricanja kazne ili alternativnom sankcijom, 
koje rezultiraju izricanjem kazne zatvora ili mjere koja 
uklju čuje oduzimanje slobode, trebalo bi donijeti pravo ­
sudno tijelo.  
(23) S obzirom na to da su sve države članice ratificirale 
Konvenciju Vije ća Europe od 28. sije čnja 1981. za 
zaštitu osoba glede automatizirane obrade osobnih poda ­
taka, osobni podaci koji se obra đuju prilikom provedbe 
ove Okvirne odluke trebali bi biti zašti ćeni u skladu s 
na čelima utvr đenima u toj konvenciji.  
(24) S obzirom na to da ciljeve ove Okvirne odluke, to jest 
olakšavanje društvene rehabilitacije osu đenih osoba, 
poboljšanje zaštite žrtava i javnosti te olakšavanje 
primjene odgovaraju ćih probacijskih mjera i alternativnih 
sankcija u slu čaju po činitelja kaznenih djela koji ne žive u 
državi članici u kojoj je presuda izre čena, ne mogu 
dostatno ostvariti same države članice zbog prekogra ­
ni čne naravi situacija na koje se to odnosi, nego se 
zbog opsega djelovanja oni na bolji na čin mogu ostvariti 
na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s 
na čelom supsidijarnosti utvr đenim u članku 5. Ugovora 
o osnivanju Europske zajednice, kako se primjenjuje u 
skladu s člankom 2. drugim stavkom Ugovora o Europ ­
skoj uniji. U skladu s na čelom proporcionalnosti utvr ­ 
đenim u članku 5. Ugovora o osnivanju Europske zajed ­
nice, ova Okvirna odluka ne prelazi ono što je potrebno 
za ostvarivanje tih ciljeva,HR 150 Službeni list Europske unije 19/Sv. 16
 
DONIJELO JE OVU OKVIRNU ODLUKU:  
Članak 1.  
Ciljevi i podru čje primjene  
1. Cilj je ove Okvirne odluke olakšati društvenu rehabilitaciju 
osu đenih osoba, poboljšati zaštitu žrtava i javnosti te olakšati 
primjenu odgovaraju ćih probacijskih mjera i alternativnih sank ­
cija u slu čaju po činitelja kaznenih djela koji ne žive u državi 
članici u kojoj je presuda izre čena. U svrhu ostvarivanja tih 
ciljeva, ovom Okvirnom odlukom utvr đuju se pravila prema 
kojima država članica, koja nije država članica u kojoj je 
doti čnoj osobi izre čena kazna, priznaje presude i, prema 
potrebi, probacijske odluke te nadzire probacijske mjere izre ­ 
čene na temelju presude, ili alternativne sankcije koje su sadr ­ 
žane u takvoj presudi, te donosi sve druge odluke koje se 
odnose na tu presudu, osim ako je druk čije predvi đeno u 
ovoj Okvirnoj odluci.  
2. Ova se Okvirna odluka primjenjuje samo na:  
(a) priznavanje presuda i, prema potrebi, probacijskih odluka;  
(b) prijenos odgovornosti za nadzor probacijskih mjera i alter ­
nativnih sankcija;  
(c) sve druge odluke povezane s odlukama iz to čaka (a) i (b);  
kako je opisano i predvi đeno ovom Okvirnom odlukom.  
3. Ova se Okvirna odluka ne primjenjuje na:  
(a) izvršenje presuda u kaznenim stvarima kojima se izri ču 
kazne zatvora ili mjere koje uklju čuju oduzimanje slobode 
koje su u podru čju primjene Okvirne odluke 
2008/909/PUP;  
(b) priznavanje i izvršenje nov čanih kazni i naloga za oduzi ­
manje koji su u podru čju primjene Okvirne odluke Vije ća 
2005/214/PUP od 24. velja če 2005. o primjeni na čela 
uzajamnog priznavanja na nov čane kazne (  1 ) i Okvirne 
odluke Vije ća 2006/783/PUP od 6. listopada 2006. o 
primjeni na čela me đusobnog priznavanja naloga za oduzi ­
manje (  2 ). 
4. Ovom se Okvirnom odlukom ne mijenja obveza pošto ­
vanja temeljnih prava i temeljnih pravnih na čela iz članka 6. 
Ugovora o Europskoj uniji.  Članak 2.  
Definicije  
Za potrebe ove Okvirne odluke:  
1. „presuda” zna či pravomo ćna odluka ili nalog suda države 
izdavanja kojom se utvr đuje da je fizi čka osoba po činila 
kazneno djelo te izri če: 
(a) kazna zatvora ili mjera koja uklju čuje oduzimanje 
slobode, ako je odobren uvjetni otpust na osnovi te 
presude ili naknadne probacijske odluke:  
(b) uvjetna osuda;  
(c) pridržaj izricanja kazne;  
(d) alternativna sankcija;  
2. „uvjetna osuda” zna či kazna zatvora ili mjera koja uklju čuje 
oduzimanje slobode čije je izvršenje prilikom izricanja u 
cijelosti ili djelomi čno uvjetno odgo đeno izricanjem jedne 
ili više probacijskih mjera. Takve se probacijske mjere 
mogu uklju čiti u samu presudu ili utvrditi u posebnoj proba ­
cijskoj odluci koju donosi nadležno tijelo;  
3. „pridržaj izricanja kazne” zna či presuda kojom je izricanje 
kazne uvjetno odgo đeno izricanjem jedne ili više probacij ­
skih mjera ili kojom su izre čene jedna ili više probacijskih 
mjera umjesto kazne zatvora ili mjere koja uklju čuje oduzi ­
manje slobode. Takve se probacijske mjere mogu uklju čiti u 
samu presudu ili utvrditi u posebnoj probacijskoj odluci koju 
donosi nadležno tijelo;  
4. „alternativna sankcija” zna či sankcija kojom se izri če obveza 
ili nalog, a nije kazna zatvora, mjera koja uklju čuje oduzi ­
manje slobode ili nov čana kazna;  
5. „probacijska odluka” zna či presuda ili kona čna odluka 
nadležnog tijela države izdavanja donesena na temelju 
takve presude kojom se:  
(a) odobrava uvjetni otpust; ili  
(b) izri ču probacijske mjere;HR 19/Sv. 16 Službeni list Europske unije 151  
( 1 ) SL L 76, 22.3.2005., str. 16.  
( 2 ) SL L 328, 24.11.2006., str. 59.
 6. „uvjetni otpust” zna či kona čna odluka, koju donosi nadležno 
tijelo ili koja proizlazi iz nacionalnog prava, o prijevre ­
menom otpustu osu đene osobe nakon odsluženja dijela 
kazne zatvora ili mjere koja uklju čuje oduzimanje slobode 
uz izricanje jedne ili više probacijskih mjera;  
7. „probacijske mjere” zna či obveze i nalozi koje fizi čkoj osobi 
izri če nadležno tijelo, u skladu s nacionalnim pravom države 
izdavanja, u vezi s uvjetnom osudom, pridržajem izricanja 
kazne ili uvjetnim otpustom;  
8. „država izdavanja” zna či država članica u kojoj je donesena 
presuda;  
9. „država izvršenja” zna či država članica u kojoj se nadziru 
probacijske mjere i alternativne sankcije na temelju odluke 
u skladu s člankom 8.  
Članak 3.  
Odre đivanje nadležnih tijela  
1. Svaka država članica obavješ ćuje Glavno tajništvo Vije ća o 
tome koje je tijelo ili koja su tijela na temelju njezina nacio ­
nalnog prava nadležna postupati sukladno ovoj Okvirnoj odluci 
kada je ta država članica država izdavanja ili država izvršenja.  
2. Države članice mogu odrediti tijela koja nisu pravosudna 
kao nadležna tijela za donošenje odluka na temelju ove Okvirne 
odluke, pod uvjetom da su ta tijela nadležna za donošenje 
odluka sli čne naravi na temelju njihova nacionalnog prava i 
postupaka.  
3. Ako odluku na temelju članka 14. stavka 1. to čke (b) ili 
(c) donosi nadležno tijelo koje nije sud, države članice osigura ­
vaju da, na zahtjev doti čne osobe, sud ili drugo neovisno tijelo 
srodno sudu može preispitati tu odluku.  
4. Glavno tajništvo Vije ća svim državama članicama i Komi ­
siji omogu ćuje pristup primljenim informacijama.  
Članak 4.  
Vrste probacijskih mjera i alternativnih sankcija  
1. Ova se Okvirna odluka primjenjuje na sljede će probacijske 
mjere ili alternativne sankcije:  
(a) obvezu osu đene osobe da obavješ ćuje posebno tijelo o 
svakoj promjeni boravišta ili radnog mjesta;  (b) obvezu da se ne ulazi na odre đene lokalitete, mjesta ili 
definirana podru čja u državi izdavanja ili državi izvršenja;  
(c) obvezu koja sadrži ograni čenja u pogledu napuštanja 
državnog podru čja države izvršenja;  
(d) naloge koji se odnose na ponašanje, boravište, obrazovanje i 
osposobljavanje te slobodne aktivnosti, ili koji sadrže ogra ­
ni čenja ili na čine obavljanja stru čnih djelatnosti;  
(e) obvezu javljanja u odre đeno vrijeme odre đenom tijelu;  
(f) obvezu izbjegavanja kontakta s odre đenim osobama;  
(g) obvezu izbjegavanja kontakta s posebnim predmetima, koje 
je osu đena osoba rabila ili bi ih mogla rabiti s ciljem po či­
njenja kaznenog djela;  
(h) obvezu financijske naknade štete prouzrokovane kaznenim 
djelom i/ili obvezu dostavljanja dokaza o ispunjenju takve 
obveze;  
(i) obvezu obavljanja rada za op će dobro;  
(j) obvezu sura đivanja s probacijskim službenikom ili predsta ­
vnikom socijalne službe nadležnim za osu đene osobe;  
(k) obvezu podvrgavanja terapijskom postupku ili lije čenju 
ovisnosti.  
2. Svaka država članica obavješ ćuje Glavno tajništvo Vije ća, 
kada primjenjuje ovu Okvirnu odluku, koje je probacijske mjere 
i alternativne sankcije, osim onih ih iz stavka 1., spremna nadzi ­
rati. Glavno tajništvo Vije ća svim državama članicama i Komisiji 
omogu ćuje pristup primljenim informacijama.  
Članak 5.  
Kriteriji za proslje đivanje presude i, prema potrebi, 
probacijske odluke  
1. Nadležno tijelo države izdavanja može proslijediti presudu 
i, prema potrebi, probacijsku odluku nadležnom tijelu države 
članice u kojoj osu đena osoba ima zakonito i uobi čajeno bora ­
vište, u slu čajevima kada se osu đena osoba vratila ili se želi 
vratiti u tu državu.HR 152 Službeni list Europske unije 19/Sv. 16
 
2. Nadležno tijelo države izdavanja može, na zahtjev 
osu đene osobe, proslijediti presudu i, prema potrebi, proba ­
cijsku odluku nadležnom tijelu države članice koja nije država 
članica u kojoj osu đena osoba ima zakonito i uobi čajeno bora ­
vište, pod uvjetom da je potonje tijelo suglasno s takvim 
proslje đivanjem.  
3. Kod primjene ove Okvirne odluke države članice odlu čuju 
pod kojim uvjetima njihova nadležna tijela mogu dati suglas ­
nost za proslje đivanje presude i, prema potrebi, probacijske 
odluke na temelju stavka 2.  
4. Svaka država članica daje izjavu Glavnom tajništvu Vije ća 
o odluci donesenoj u skladu sa stavkom 3. Države članice mogu 
u svakom trenutku izmijeniti tu izjavu. Glavno tajništvo Vije ća 
svim državama članicama i Komisiji omogu ćuje pristup prim ­
ljenim informacijama.  
Članak 6.  
Postupak za proslje đivanje presude i, prema potrebi, 
probacijske odluke  
1. Kada kod primjene članka 5. stavka 1. ili 2. nadležno 
tijelo države izdavanja proslje đuje presudu i, prema potrebi, 
probacijsku odluku drugoj državi članici, ono osigurava da je 
u prilogu potvrda čiji je standardni obrazac utvr đen u Prilogu I.  
2. Nadležno tijelo države izdavanja izravno proslje đuje 
presudu i, prema potrebi, probacijsku odluku zajedno s 
potvrdom iz stavka 1. nadležnom tijelu države izvršenja na 
bilo koji na čin kojim se ostavlja pisani dokaz pod uvjetima 
koji državi izvršenja omogu ćuju utvr đivanje vjerodostojnosti. 
Izvornik presude i, prema potrebi, probacijske odluke ili 
njihove ovjerene preslike, kao i izvornik potvrde, na zahtjev 
se šalju nadležnom tijelu države izvršenja. Sve službene obavi ­
jesti tako đer se izravno razmjenjuju izme đu navedenih 
nadležnih tijela.  
3. Nadležno tijelo države izdavanja potpisuje potvrdu iz 
stavka 1. te potvr đuje to čnost njezina sadržaja.  
4. Pored mjera i sankcija iz članka 4. stavka 1., potvrda iz 
stavka 1. ovog članka uklju čuje samo one mjere ili sankcije o 
kojima je država izvršenja poslala obavijest u skladu s člankom 
4. stavkom 2.  5. Nadležno tijelo države izdavanja proslje đuje presudu i, 
prema potrebi, probacijsku odluku zajedno s potvrdom iz 
stavka 1. istodobno samo jednoj državi izvršenja.  
6. Ako nadležno tijelo države izvršenja nije poznato 
nadležnom tijelu države izdavanja, potonje tijelo provodi sve 
potrebne upite, uklju čuju ći putem kontaktnih to čaka Europske 
sudske mreže utemeljene Zajedni čkom akcijom Vije ća 
98/428/PUP (  1 ), kako bi dobilo informacije od države izvršenja.  
7. Kada tijelo države izvršenja koje primi presudu i, prema 
potrebi, probacijsku odluku zajedno s potvrdom iz stavka 1., 
nije nadležno za njezino priznanje i za poduzimanje daljnjih 
potrebnih mjera u svrhu nadzora probacijske mjere ili alter ­
nativne sankcije, ono je po službenoj dužnosti proslje đuje 
nadležnom tijelu te o tome bez odgode obavješ ćuje nadležno 
tijelo države izdavanja na bilo koji na čin kojim se ostavlja pisani 
dokaz.  
Članak 7.  
Posljedice za državu izdavanja  
1. Nakon što je nadležno tijelo države izvršenja priznalo 
presudu i, prema potrebi, probacijsku odluku koja mu je 
poslana te o tom priznavanju obavijestilo nadležno tijelo 
države izdavanja, država izdavanja više nije nadležna za 
nadzor izre čenih probacijskih mjera ili alternativnih sankcija, 
kao ni za poduzimanje naknadnih mjera iz članka 14. stavka 1.  
2. Država izdavanja ponovno preuzima nadležnost iz 
stavka 1.:  
(a) čim njezino nadležno tijelo obavijesti nadležno tijelo države 
izvršenja o povla čenju potvrde iz članka 6. stavka 1., 
sukladno članku 9. stavku 4.;  
(b) u slu čajevima iz članka 14. stavka 3. u kombinaciji s 
člankom 14. stavkom 5.; i  
(c) u slu čajevima iz članka 20.HR 19/Sv. 16 Službeni list Europske unije 153  
( 1 ) SL L 191, 7.7.1998., str. 4.
 Članak 8.  
Odluka države izvršenja  
1. Nadležno tijelo države izvršenja priznaje presudu i, prema 
potrebi, probacijsku odluku koja joj je proslije đena sukladno 
članku 5. te sukladno postupku utvr đenom u članku 6. i bez 
odgode poduzima sve mjere potrebne za nadzor probacijskih 
mjera ili alternativnih sankcija, osim ako se odlu či pozvati na 
neki od razloga za odbijanje priznavanja i nadzora iz članka 11.  
2. Nadležno tijelo države izvršenja može odgoditi donošenje 
odluke o priznavanju presude i, prema potrebi, probacijske 
odluke u situaciji kada je potvrda iz članka 6. stavka 1. nepot ­
puna ili o čigledno nije u skladu s presudom ili, prema potrebi, 
probacijskom odlukom, do isteka razumnog roka koji odredi za 
dopunu ili ispravak potvrde.  
Članak 9.  
Prilagodba probacijskih mjera ili alternativnih sankcija  
1. Kada vrsta ili trajanje relevantne probacijske mjere ili alter ­
nativne sankcije ili trajanje probacijskog razdoblja nisu u skladu 
s pravom države izvršenja, nadležno tijelo te države može ih 
prilagoditi s obzirom na vrstu i trajanje probacijskih mjera i 
alternativnih sankcija ili trajanje probacijskog razdoblja koji se 
primjenjuju na temelju prava države izvršenja na istovjetna 
kaznena djela. Takva prilago đena probacijska mjera, alternativna 
sankcija ili trajanje probacijskog razdoblja u najve ćoj mogu ćoj 
mjeri odgovara onima izre čenima u državi izdavanja.  
2. Kada su probacijska mjera, alternativna sankcija ili proba ­
cijsko razdoblje prilago đeni jer je njihovo trajanje dulje od 
maksimalnog trajanja predvi đenog na temelju prava države 
izvršenja, trajanje prilago đene probacijske mjere, alternativne 
sankcije ili probacijskog razdoblja ne smije biti kra će od maksi ­
malnog trajanja predvi đenog za istovjetna kaznena djela na 
temelju prava države izvršenja.  
3. Prilago đena probacijska mjera, alternativna sankcija ili 
probacijsko razdoblje ne smiju s obzirom na vrstu ili trajanje 
biti stroži od prvotno izre čene probacijske mjere, alternativne 
sankcije ili probacijskog razdoblja.  
4. Nakon primitka informacija iz članka 16. stavka 2. ili 
članka 18. stavka 5., nadležno tijelo države izdavanja može 
odlu čiti povu ći potvrdu iz članka 6. stavka 1. pod uvjetom da 
nadzor u državi izvršenja još nije zapo čeo. U takvim slu čaje ­
vima, odluka se donosi i priop ćuje što je prije mogu će, a 
najkasnije 10 dana od primitka informacija.  Članak 10.  
Dvostruka kažnjivost  
1. Na temelju ove Okvirne odluke, za sljede ća kaznena djela, 
kako su definirana pravom države izdavanja, ako je za njih u 
državi izdavanja propisana maksimalna kazna zatvora ili mjera 
koja uklju čuje oduzimanje slobode od najmanje tri godine, priz ­
naju se presude i, prema potrebi, probacijske odluke te provodi 
nadzor probacijskih mjera ili alternativnih sankcija bez provjere 
dvostruke kažnjivosti djela:  
— sudjelovanje u zlo čina čkoj organizaciji,  
— terorizam,  
— trgovanje ljudima,  
— spolno iskorištavanje djece i dje čja pornografija,  
— nedopuštena trgovina opojnim drogama i psihotropnim 
tvarima,  
— nedopuštena trgovina oružjem, streljivom i eksplozivima,  
— korupcija,  
— prijevara, uklju čuju ći prijevaru na štetu financijskih interesa 
Europskih zajednica u smislu Konvencije od 26. srpnja 
1995. o zaštiti financijskih interesa Europskih zajednica (  1 ), 
— pranje imovinske koristi pribavljene kaznenim djelom,  
— krivotvorenje novca, uklju čuju ći euro,  
— ra čunalni kriminalitet,  
— kaznena djela protiv okoliša, uklju čuju ći nedopuštenu trgo ­
vinu ugroženim životinjskim vrstama i vrstama i sortama 
ugroženih biljaka,  
— omogu ćivanje neovlaštenog ulaska i boravka,  
— ubojstvo, teška tjelesna ozljeda,  
— nedopuštena trgovina ljudskim organima i tkivom,HR 154 Službeni list Europske unije 19/Sv. 16  
( 1 ) SL C 316, 27.11.1995., str. 49.
 — otmica, protupravno oduzimanje slobode i držanje talaca,  
— rasizam i ksenofobija,  
— organizirana ili oružana plja čka, 
— nedopuštena trgovina kulturnim dobrima, uklju čuju ći starine 
i umjetni čka djela,  
— prijevara,  
— reketarenje i iznuda,  
— krivotvorenje i piratstvo proizvoda,  
— krivotvorenje i trgovina administrativnim ispravama,  
— krivotvorenje sredstava pla ćanja,  
— nedopuštena trgovina hormonalnim tvarima i drugim 
tvarima za poticanje rasta,  
— nedopuštena trgovina nuklearnim ili radioaktivnim materija ­
lima,  
— trgovina ukradenim vozilima,  
— silovanje,  
— podmetanje požara,  
— kaznena djela iz nadležnosti Me đunarodnog kaznenog suda,  
— protupravno oduzimanje letjelica/plovnih objekata,  
— sabotaža.  
2. Vije će, djeluju ći jednoglasno i nakon savjetovanja s Europ ­
skim parlamentom pod uvjetima utvr đenima u članku 39. 
stavku 1. Ugovora o Europskoj uniji, u svakom trenutku 
može odlu čiti dodati druge kategorije kaznenih djela popisu iz 
stavka 1. ovog članka. Vije će razmatra, u svjetlu izvješ ća koje 
mu je podneseno na temelju članka 26. stavka 1. ove Okvirne 
odluke, treba li popis proširiti ili izmijeniti.  
3. Za kaznena djela koja nisu obuhva ćena stavkom 1. država 
izvršenja može priznavanje presude i, prema potrebi, 
probacijske odluke te nadzor probacijskih mjera i alternativnih sankcija uvjetovati time da se presuda odnosi na djela koja 
predstavljaju kazneno djelo i na temelju prava države izvršenja, 
bez obzira na njegove sastavne elemente ili opis.  
4. Svaka država članica može, prilikom donošenja ove 
Okvirne odluke ili kasnije, putem izjave koju priop ćuje 
Glavnom tajništvu Vije ća, izjaviti da ne će primjenjivati stavak 
1. Svaka se takva izjava može u bilo kojem trenutku povu ći. 
Takve izjave ili povla čenja izjava objavljuju se u  Službenom listu 
Europske unije . 
Članak 11.  
Osnove za odbijanje priznavanja i nadzora  
1. Nadležno tijelo države izvršenja može odbiti priznavanje 
presude ili, prema potrebi, probacijske odluke te preuzimanje 
obveze nadzora probacijskih mjera ili alternativnih sankcija ako:  
(a) je potvrda iz članka 6. stavka 1. nepotpuna ili o čigledno ne 
odgovara presudi ili probacijskoj odluci te nije popunjena ili 
ispravljena u razumnom roku koji je odredilo nadležno 
tijelo države izvršenja;  
(b) nisu ispunjeni kriteriji iz članka 5. stavka 1. članka 5. 
stavka 2. ili članka 6. stavka 4.;  
(c) bi priznavanje presude i preuzimanje odgovornosti za 
nadzor probacijskih mjera ili alternativnih sankcija bilo 
suprotno na čelu ne bis in idem ; 
(d) se u slu čaju iz članka 10. stavka 3. i, kada je država 
izvršenja dala izjavu na temelju članka 10. stavka 4., u 
slu čaju iz članka 10. stavka 1., presuda odnosi na djela 
koja ne bi predstavljala kazneno djelo na temelju prava 
države izvršenja. Me đutim, u vezi s porezima te pristojbama, 
carinama i deviznim poslovanjem, izvršenje presude ili, 
prema potrebi, probacijske odluke ne može se odbiti na 
osnovi činjenice da pravo države izvršenja ne predvi đa iste 
vrste poreza ili pristojbi ili nema istu vrstu propisa kojima 
se ure đuju porezi te pristojbe, carine i devizno poslovanje 
kao pravo države izdavanja;  
(e) je nastupila zastara izvršenja kazne sukladno pravu države 
izvršenja te se to izvršenje odnosi na djelo u okviru njezine 
nadležnosti sukladno tom pravu;  
(f) postoji imunitet na temelju prava države izvršenja, što 
onemogu ćuje nadzor probacijskih mjera ili alternativnih 
sankcija;HR 19/Sv. 16 Službeni list Europske unije 155
 
(g) osu đena osoba ne može, na temelju prava države izvršenja, 
zbog svoje dobi biti kazneno odgovorna za djela za koja joj 
je presuda izre čena;  
(h) je presuda donesena u odsutnosti, osim ako je u potvrdi 
navedeno da je osoba osobno pozvana ili obaviještena 
preko zastupnika nadležnog sukladno nacionalnom pravu 
države izdavanja o vremenu i mjestu postupka koji je rezul ­
tirao donošenjem presude u odsutnosti, ili ako je osoba 
nadležnom tijelu izjavila da ne osporava odluku.  
(i) presuda ili, prema potrebi, probacijska odluka predvi đa 
medicinski/terapijski postupak koji, neovisno o članku 9., 
država izvršenja ne može nadzirati zbog svojeg pravnog 
ili zdravstvenog sustava;  
(j) probacijska mjera ili alternativna sankcija traje kra će od šest 
mjeseci; ili  
(k) presuda se odnosi na kaznena djela za koja se na temelju 
prava države izvršenja smatra da su u cijelosti ili ve ćim ili 
bitnim dijelom po činjena unutar njezina državnog podru čja, 
ili na mjestu koje se smatra njezinim državnim podru čjem.  
2. Sve odluke na temelju stavka 1. to čke (k) u vezi s 
kaznenim djelima po činjenima djelomi čno unutar državnog 
podru čja države izvršenja ili na mjestu koje se smatra njezinim 
državnim podru čjem, donosi nadležno tijelo države izvršenja 
samo u iznimnim okolnostima te na temelju svakog pojedi ­
na čnog slu čaja, uzimaju ći u obzir posebne okolnosti predmeta, 
a posebno činjenicu je li se ve ći ili bitni dio predmetnog djela 
dogodio u državi izdavanja.  
3. U slu čajevima iz stavka 1. to čaka (a), (b), (c), (h), (i), (j), i 
(k) prije donošenja odluke o nepriznavanju presude ili, prema 
potrebi, probacijske odluke te nepreuzimanju odgovornosti za 
nadzor probacijskih mjera i alternativnih sankcija, nadležno 
tijelo države izvršenja na odgovaraju ći se na čin savjetuje s 
nadležnim tijelom države izdavanja te od njega, prema potrebi, 
traži da mu bez odgode dostavi sve potrebne dodatne informa ­
cije.  
4. Kada se nadležno tijelo države izvršenja odlu čilo pozvati 
na osnove za odbijanje iz stavka 1. ovog članka, a posebno na 
osnove iz stavka 1. to čke (d) ili (k), ono može, unato č tome, u 
dogovoru s nadležnim tijelom države izdavanja, odlu čiti nadzi ­
rati probacijske mjere ili alternativne sankcije koje su izre čene u presudi te, prema potrebi, probacijskoj odluci koja mu je prosli ­
jeđena, bez preuzimanja odgovornosti za donošenje odluka iz 
članka 14. stavka 1. to čaka (a), (b) i (c).  
Članak 12.  
Rok  
1. Nadležno tijelo države izvršenja odlu čuje što je prije 
mogu će, a najkasnije 60 dana od primitka presude i, prema 
potrebi, probacijske odluke zajedno s potvrdom iz članka 6. 
stavka 1., ho će li priznati presudu i, prema potrebi, probacijsku 
odluku te preuzeti odgovornost za nadzor probacijskih mjera ili 
alternativnih sankcija. Ono o svojoj odluci odmah obavješ ćuje 
nadležno tijelo države izdavanja na bilo koji na čin kojim se 
ostavlja pisani dokaz.  
2. Kada u iznimnim slu čajevima nadležno tijelo države 
izvršenja nije u mogu ćnosti poštovati rok predvi đen u stavku 
1., ono odmah na bilo koji na čin obavješ ćuje nadležno tijelo 
države izdavanja, navode ći razloge za kašnjenje te procjenu 
vremena potrebnog za donošenje kona čne odluke.  
Članak 13.  
Mjerodavno pravo  
1. Nadzor i primjena probacijskih mjera i alternativnih sank ­
cija ure đuje se pravom države izvršenja.  
2. Nadležno tijelo države izvršenja može nadzirati obvezu 
kako je navedeno u članku 4. stavku 1. to čki (h) tako da od 
osu đene osobe zahtijeva da dostavi dokaz o ispunjavanju 
obveze naknade štete prouzro čene kaznenim djelom.  
Članak 14.  
Nadležnost za donošenje svih naknadnih odluka i 
mjerodavno pravo  
1. Nadležno tijelo države izvršenja nadležno je za donošenje 
svih naknadnih odluka koje se odnose na uvjetnu osudu, uvjetni 
otpust, pridržaj izricanja kazne i alternativnu sankciju, posebno 
u slu čaju nepoštovanja probacijske mjere ili alternativne sankcije 
ili ako osu đena osoba po čini novo kazneno djelo.  
Takve se naknadne odluke posebno odnose na:  
(a) izmjenu obveza ili naloga sadržanih u probacijskoj mjeri ili 
alternativnoj sankciji ili izmjenu trajanja probacijskog 
razdoblja;HR 156 Službeni list Europske unije 19/Sv. 16
 
(b) opoziv odgode izvršenja presude ili opoziv odluke o 
uvjetnom otpustu; i  
(c) izricanje kazne zatvora ili mjere koja uklju čuje oduzimanje 
slobode u slu čaju alternativne sankcije ili pridržaja izricanja 
kazne.  
2. Pravo države izvršenja primjenjuje se na odluke donesene 
sukladno stavku 1. i na sve naknadne posljedice presude uklju ­ 
čuju ći, kada je to primjenjivo, izvršenje i, prema potrebi, prila ­
godbu kazne zatvora ili mjere koja uklju čuje oduzimanje 
slobode.  
3. Svaka država članica može, prilikom donošenja ove 
Okvirne odluke ili kasnije, izjaviti da će kao država izvršenja 
odbiti preuzimanje odgovornosti predvi đeno u stavku 1. 
to čkama (b) i (c) u slu čajevima ili kategorijama slu čajeva koje 
ta država članica treba odrediti, a posebno:  
(a) u slu čajevima koji se odnose na alternativnu sankciju, kada 
presuda ne sadrži kaznu zatvora ili mjeru koja uklju čuje 
oduzimanje slobode koja se treba izvršiti u slu čaju nepo ­ 
štovanja doti čnih obveza ili naloga;  
(b) u slu čajevima koji se odnose na pridržaj izricanja kazne;  
(c) u slu čajevima u kojima se presuda odnosi na djela koja ne 
predstavljaju kazneno djelo na temelju prava države izvrše ­
nja, bez obzira na njegove sastavne elemente ili opis.  
4. Kada država članica iskoristi bilo koju od mogu ćnosti iz 
stavka 3., nadležno tijelo države izvršenja prenosi nadležnost 
natrag na nadležno tijelo države izdavanja u slu čaju nepošto ­
vanja probacijske mjere ili alternativne sankcije ako nadležno 
tijelo države izvršenja smatra da je potrebno donijeti naknadnu 
odluku iz stavka 1. to čke (b) ili (c).  
5. U slu čajevima iz stavka 3. ovog članka ne mijenja se 
obveza priznavanja presude i, prema potrebi, probacijske 
odluke, kao ni obveza poduzimanja svih potrebnih mjera za 
nadzor probacijskih mjera ili alternativnih sankcija bez 
odgode, kako je navedeno u članku 8. stavku 1.  6. Izjave navedene u stavku 3. daju se putem obavješ ćivanja 
Glavnog tajništva Vije ća. Svaka se takva izjava može u bilo 
kojem trenutku povu ći. Izjave i povla čenja navedeni u ovom 
članku objavljuju se u  Službenom listu Europske unije . 
Članak 15.  
Savjetovanja me đu nadležnim tijelima  
Kada i ako se smatra potrebnim, nadležna tijela države izda ­
vanja i države izvršenja mogu se savjetovati s ciljem lakše i 
učinkovitije primjene ove Okvirne odluke.  
Članak 16.  
Obveze uklju čenih tijela kada je država izvršenja nadležna 
za naknadne odluke  
1. Nadležno tijelo države izvršenja bez odgode obavješ ćuje 
nadležno tijelo države izdavanja, na bilo koji na čin kojim se 
ostavlja pisani dokaz, o svim odlukama koje se odnose na:  
(a) izmjenu probacijske mjere ili alternativne sankcije;  
(b) opoziv odgode izvršenja presude ili opoziv odluke o 
uvjetnom otpustu;  
(c) izvršenje kazne zatvora ili mjere koja uklju čuje oduzimanje 
slobode zbog nepoštovanja probacijske mjere ili alternativne 
sankcije;  
(d) prestanku važenja probacijske mjere ili alternativne sankcije.  
2. Nadležno tijelo države izvršenja na zahtjev obavješ ćuje 
nadležno tijelo države izdavanja o maksimalnom trajanju oduzi ­
manja slobode koje je nacionalnim pravom države izvršenja 
predvi đeno za kazneno djelo za koje je izre čena presuda te 
koje bi osu đenoj osobi moglo biti izre čeno u slu čaju kršenja 
probacijske mjere ili alternativne sankcije. Te se informacije šalju 
odmah po primitku presude i, prema potrebi, probacijske 
odluke, zajedno s potvrdom iz članka 6. stavka 1.  
3. Nadležno tijelo države izdavanja odmah obavješ ćuje 
nadležno tijelo države izvršenja, na bilo koji na čin kojim se 
ostavlja pisani dokaz, o svim okolnostima ili saznanjima koji 
bi, po njegovu mišljenju, mogli za posljedicu imati donošenje 
jedne ili više odluka iz stavka 1. to čke (a), (b) ili (c).HR 19/Sv. 16 Službeni list Europske unije 157
 
Članak 17.  
Obveze uklju čenih tijela kada je država izdavanja nadležna 
za naknadne odluke  
1. Ako je nadležno tijelo države izdavanja nadležno za 
naknadne odluke navedene u članku 14. stavku 1. sukladno 
primjeni članka 14. stavka 3., nadležno tijelo države izvršenja 
odmah ga obavješ ćuje o:  
(a) svim saznanjima koja bi mogla dovesti do opoziva odgode 
izvršenja presude ili opoziva odluke o uvjetnom otpustu;  
(b) svim saznanjima koja bi mogla dovesti do izricanja kazne 
zatvora ili mjere koja uklju čuje oduzimanje slobode;  
(c) svim ostalim činjenicama i okolnostima koje nadležno tijelo 
države izdavanja traži i koje su mu nužne kako bi mogao 
donijeti naknadne odluke u skladu sa svojim nacionalnim 
pravom.  
2. Kada je država članica iskoristila mogu ćnost iz članka 11. 
stavka 4., nadležno tijelo te države obavješ ćuje nadležno tijelo 
države izdavanja u slu čaju da osu đena osoba ne poštuje proba ­
cijsku mjeru ili alternativnu sankciju.  
3. Obavijest o saznanjima navedenim u stavku 1. to čkama 
(a) i (b) i stavku 2. šalje se na standardnom obrascu utvr đenom 
u Prilogu II. Obavijest o činjenicama i okolnostima navedenima 
u stavku 1. to čki (c) šalje se na bilo koji na čin kojim se ostavlja 
pisani dokaz, uklju čuju ći i, kada je to mogu će, standardni 
obrazac utvr đen u Prilogu II.  
4. Ako se, na temelju nacionalnog prava države izdavanja, 
osu đena osoba mora ispitati pred sudom prije donošenja odluke 
o izricanju kazne, taj se zahtjev može ispuniti primjenom,  
mutatis mutandis , postupka utvr đenog u instrumentima me đu­
narodnog prava ili prava Europske unije koji predvi đa mogu ć­
nost uporabe videokonferencijske veze za ispitivanje osoba.  
5. Nadležno tijelo države izdavanja bez odgode obavješ ćuje 
nadležno tijelo države izvršenja o svim odlukama o:  
(a) opozivu odgode izvršenja presude ili opozivu odluke o 
uvjetnom otpustu;  
(b) izvršenju kazne zatvora ili mjere koja uklju čuje oduzimanje 
slobode, kada je takva mjera sadržana u presudi;  (c) izricanju kazne zatvora ili mjere koja uklju čuje oduzimanje 
slobode, kada takva mjera nije sadržana u presudi;  
(d) prestanku važenja probacijske mjere ili alternativne sankcije.  
Članak 18.  
Obavješ ćivanje koje obavlja država izvršenja u svim 
predmetima  
Nadležno tijelo države izvršenja bez odgode obavješ ćuje 
nadležno tijelo države izdavanja, na bilo koji na čin kojim se 
ostavlja pisani dokaz, o:  
1. slanju presude i, prema potrebi, probacijske odluke, zajedno 
s potvrdom iz članka 6. stavka 1. nadležnom tijelu odgo ­
vornom za njezino priznavanje i poduzimanje daljnjih mjera 
za nadzor probacijskih mjera ili alternativnih sankcija u 
skladu s člankom 6. stavkom 7.;  
2. činjenici da je u praksi nemogu će nadzirati probacijske mjere 
ili alternativne sankcije jer, nakon slanja presude i, prema 
potrebi, probacijske odluke, zajedno s potvrdom iz članka 
6. stavka 1. državi izvršenja, osu đena se osoba ne može 
prona ći na državnom podru čju države izvršenja, u kojem 
slu čaju država izvršenja nema obvezu nadzora probacijskih 
mjera ili alternativnih sankcija;  
3. kona čnoj odluci o priznavanju presude i, prema potrebi, 
probacijske odluke te o preuzimanju odgovornosti za 
nadzor probacijskih mjera ili alternativnih sankcija;  
4. svim odlukama o nepriznavanju presude i, prema potrebi, 
probacijske odluke te o nepreuzimanju odgovornosti za 
nadzor probacijskih mjera ili alternativnih sankcija u skladu 
s člankom 11., zajedno s obrazloženjem za tu odluku;  
5. svim odlukama o prilagodbi probacijskih mjera ili alter ­
nativnih sankcija u skladu s člankom 9., zajedno s obrazlo ­ 
ženjem za tu odluku;  
6. svim odlukama o amnestiji ili pomilovanju koje dovode do 
toga da se, zbog razloga iz članka 19. stavka 1., ne provodi 
nadzor probacijskih mjera ili alternativnih sankcija, prema 
potrebi zajedno s obrazloženjem za tu odluku.HR 158 Službeni list Europske unije 19/Sv. 16
 
Članak 19.  
Amnestija, pomilovanje, preispitivanje presude  
1. Amnestiju ili pomilovanje mogu odobriti i država izda ­
vanja i država izvršenja.  
2. Samo država izdavanja može odlu čiti o zahtjevima za 
preispitivanje presude koja je temelj za probacijske mjere ili 
alternativne sankcije koje se trebaju nadzirati na temelju ove 
Okvirne odluke.  
Članak 20.  
Prestanak nadležnosti države izvršenja  
1. Ako je osu đena osoba pobjegla ili više nema zakonito i 
uobi čajeno boravište u državi izvršenja, nadležno tijelo države 
izvršenja može nadležnom tijelu države izdavanja natrag preni ­
jeti nadležnost u vezi s nadzorom probacijskih mjera ili alter ­
nativnih sankcija te u vezi sa svim daljnjim odlukama koje se 
odnose na presudu.  
2. Ako se u državi izdavanja vodi novi kazneni postupak 
protiv doti čne osobe, nadležno tijelo države izdavanja može 
zatražiti od nadležnog tijela države izvršenja da prenese nadlež ­
nost u vezi s nadzorom probacijskih mjera ili alternativnih 
sankcija te u vezi sa svim daljnjim odlukama koje se odnose 
na presudu natrag nadležnom tijelu države izdavanja. U tom 
slu čaju nadležno tijelo države izvršenja može prenijeti nadlež ­
nost natrag nadležnom tijelu države izdavanja.  
3. Kada se, kod primjene ovog članka, nadležnost prenosi 
natrag državi izdavanja, nadležno tijelo te države ponovno 
preuzima nadležnost. Za daljnji nadzor probacijskih mjera ili 
alternativnih sankcija, nadležno tijelo države izdavanja uzima 
u obzir trajanje i mjeru poštovanja probacijskih mjera ili alter ­
nativnih sankcija u državi izvršenja, kao i sve odluke koje je 
donijela država izvršenja u skladu s člankom 16. stavkom 1.  
Članak 21.  
Jezici  
Potvrda iz članka 6. stavka 1. prevodi se na službeni jezik ili 
jedan od službenih jezika države izvršenja. Svaka država članica 
može, prilikom donošenja ove Okvirne odluke ili kasnije, u 
izjavi koja se polaže kod Glavnog tajništva Vije ća navesti da 
će prihvatiti prijevod na jedan ili više drugih službenih jezika 
institucija Europske unije.  Članak 22.  
Troškovi  
Troškove koji proizlaze iz primjene ove Okvirne odluke snosi 
država izvršenja, osim troškova koji su nastali isklju čivo na 
državnom podru čju države izdavanja.  
Članak 23.  
Odnos prema drugim sporazumima i dogovorima  
1. Ova Okvirna odluka, u odnosima me đu državama člani ­
cama, od 6. prosinca 2011. zamjenjuje odgovaraju će odredbe 
Konvencije Vije ća Europe od 30. studenoga 1964. o nadzoru 
nad uvjetno osu đenim ili uvjetno otpuštenim po činiteljima 
kaznenih djela.  
2. Države članice mogu i dalje primjenjivati bilateralne ili 
multilateralne sporazume ili dogovore koji su na snazi nakon 
6. prosinca 2008. u mjeri u kojoj oni omogu ćuju proširivanje 
ciljeva ove Okvirne odluke te pomažu dodatnom pojednosta ­
vnjivanju ili olakšavanju postupaka za nadzor probacijskih 
mjera i alternativnih sankcija.  
3. Države članice mogu sklapati bilateralne ili multilateralne 
sporazume ili dogovore nakon 6. prosinca 2008. u mjeri u 
kojoj oni omogu ćuju proširivanje odredaba ove Okvirne 
odluke te pomažu dodatnom pojednostavnjivanju ili olakša ­
vanju postupaka za nadzor probacijskih mjera i alternativnih 
sankcija.  
4. Države članice do 6. ožujka 2009. obavješ ćuju Vije će i 
Komisiju o postoje ćim sporazumima i dogovorima iz stavka 
2. koje žele i dalje primjenjivati. Države članice tako đer obavje ­ 
šćuju Vije će i Komisiju o svakom novom sporazumu i dogovoru 
iz stavka 3. u roku od tri mjeseca od njegova potpisivanja.  
Članak 24.  
Teritorijalna primjena  
Ova se Okvirna odluka primjenjuje na Gibraltar.  
Članak 25.  
Provedba  
1. Države članice poduzimaju mjere potrebne za uskla đivanje 
s odredbama ove Okvirne odluke do 6. prosinca 2011.HR 19/Sv. 16 Službeni list Europske unije 159
 
2. Države članice dostavljaju Glavnom tajništvu Vije ća i 
Komisiji tekst odredaba kojima se u njihovo nacionalno pravo 
prenose obveze koje za njih proizlaze iz ove Okvirne odluke.  
Članak 26.  
Preispitivanje  
1. Komisija do 6. prosinca 2014. sastavlja izvješ će na temelju 
informacija koje je primila od država članica na temelju 
članka 25. stavka 2.  
2. Na temelju tog izvješ ća, Vije će ocjenjuje:  
(a) u kojem su razmjeru države članice poduzele mjere 
potrebne za uskla đivanje s ovom Okvirnom odlukom; i  
(b) primjenu ove Okvirne odluke.  3. Izvješ ću se, prema potrebi, prilažu zakonodavni prijedlozi.  
Članak 27.  
Stupanje na snagu  
Ova Okvirna odluka stupa na snagu na dan objave u  Službenom 
listu Europske unije . 
Sastavljeno u Bruxellesu 27. studenoga 2008.  
Za Vije će 
Predsjednica  
M. ALLIOT-MARIEHR 160 Službeni list Europske unije 19/Sv. 16
 
PRILOG I.
HR 19/Sv. 16 Službeni list Europske unije 161
 HR 162 Službeni list Europske unije 19/Sv. 16
HR 19/Sv. 16 Službeni list Europske unije 163
 HR 164 Službeni list Europske unije 19/Sv. 16
HR 19/Sv. 16 Službeni list Europske unije 165
 HR 166 Službeni list Europske unije 19/Sv. 16
 
DODATAK II.
HR 19/Sv. 16 Službeni list Europske unije 167
 HR 168 Službeni list Europske unije 19/Sv. 16