32008L0101  
13.1.2009.  SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE  L 8/3  
DIREKTIVA 2008/101/EZ EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJE ĆA 
od 19. studenoga 2008.  
o izmjeni Direktive 2003/87/EZ radi uklju čivanja zrakoplovnih djelatnosti u sustav trgovanja 
emisijskim jedinicama stakleni čkih plinova unutar Zajednice  
(Tekst zna čajan za EGP)  
EUROPSKI PARLAMENT I VIJE ĆE EUROPSKE UNIJE,  
uzimaju ći u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a 
posebno njegov članak 175. stavak 1.,  
uzimaju ći u obzir prijedlog Komisije,  
uzimaju ći u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i soci ­
jalnog odbora (  1 ), 
uzimaju ći u obzir mišljenje Odbora regija (  2 ), 
u skladu s postupkom predvi đenim u članku 251. Ugovora (  3 ), 
budu ći da:  
(1) Direktivom 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vije ća 
od 13. listopada 2003. o utvr đivanju sustava trgovanja 
emisijskim jedinicama stakleni čkih plinova unutar Zajed ­
nice (  4 ) uspostavljen je sustav trgovanja emisijskim jedi ­
nicama stakleni čkih plinova unutar Zajednice radi promi ­
canja smanjenja emisija stakleni čkih plinova na isplativ i 
ekonomi čan na čin. (2) Temeljni je cilj Okvirne konvencije Ujedinjenih naroda o 
promjeni klime (UNFCCC), koji je u ime Europske zajed ­
nice bio verificiran Odlukom Vije ća 94/69/EZ (  5 ), stabili ­
zirati koncentracije stakleni čkih plinova u atmosferi na 
razini koja bi sprije čila opasni antropogeni utjecaj na 
klimatski sustav.  
(3) Na sjednici Europskog vije ća u Bruxellesu 8. i 9. ožujka 
2007. naglašena je klju čna važnost postizanja strateškog 
cilja ograni čenja porasta globalne prosje čne temperature 
na najviše 2 °C iznad predindustrijskih razina. Najnovija 
znanstvena otkri ća, o kojima je Me đuvladino tijelo za 
klimatske promjene (IPCC) izvijestila u svojem Četvrtom 
izvješ ću o procjeni, još jasnije dokazuju da negativni 
učinci klimatskih promjena predstavljaju sve ve ću opas ­
nost za ekosustave, proizvodnju hrane, za postizanje 
održivog razvoja i milenijskih razvojnih ciljeva, kao i 
za zdravlje ljudi i sigurnost. Da bi spomenuta ciljna 
vrijednost od 2 °C bila ostvariva, u atmosferi treba stabi ­
lizirati koncentracije stakleni čkih plinova na razini od 
oko 450 ppmv ekvivalenta CO  2 , što zahtijeva zaustav ­
ljanje rasta globalnih emisija stakleni čkih plinova 
tijekom sljede ćih 10 do 15 godina, a do 2050. godine 
njihovo zna čajno smanjenje od najmanje 50 % u odnosu 
na razine iz 1990.  
(4) Europsko je vije će naglasilo da se Europska unija obve ­
zala pretvoriti Europu u energetski visoko u činkovitu 
ekonomsku cjelinu s niskim emisijama stakleni čkih 
plinova i čvrsto se obvezalo da će do potpisivanja sveo ­
buhvatnoga globalnog sporazuma za razdoblje nakon 
2012. godine sama Europska unija do 2020. smanjiti 
emisije stakleni čkih plinova za najmanje 20 % u 
odnosu na razine iz 1990. Ograni čenje emisija stakleni ­ 
čkih plinova na podru čju zrakoplovstva predstavlja 
klju čni doprinos u skladu s tom obvezom.HR 15/Sv. 29 Službeni list Europske unije 213  
( 1 ) SL C 175, 27.7.2007., str. 47.  
( 2 ) SL C 305, 15.12.2007., str. 15.  
( 3 ) Mišljenje Europskog parlamenta od 13. studenoga 2007. (još nije 
objavljeno u Službenom listu), Zajedni čko stajalište Vije ća od 
18. travnja 2008. (SL C 122 E, 20.5.2008., str. 19.) i Stajalište 
Europskog parlamenta od 8. srpnja 2008. (još nije objavljeno u 
Službenom listu). Odluka Vije ća od 24. listopada 2008.  
( 4 ) SL L 275, 25.10.2003., str. 32.  (  5 ) SL L 33, 7.2.1994., str. 11.
 (5) Europsko je vije će naglasilo da se Europska unija obve ­
zala postupati u skladu sa sveobuhvatnim globalnim 
sporazumom o smanjenju emisija stakleni čkih plinova 
nakon 2012., te u činkovito i nepristrano djelovati na 
razini koja bude potrebna da bi odgovorila na izazove 
klimatskih promjena. Ono je potvrdilo namjeru da se do 
2020. godine emisije stakleni čkih plinova u Europskoj 
uniji smanje za 30 % u odnosu na razine iz 1990., što 
će biti njezin doprinos sveobuhvatnom globalnom spora ­
zumu za razdoblje nakon 2012. godine, pod uvjetom da 
se druge razvijene zemlje obvežu na razmjerna smanjenja 
emisija i da zemlje u razvoju koje su gospodarski napred ­
nije daju odgovaraju ći doprinos u skladu sa svojim odgo ­
vornostima i mogu ćnostima. Europska unija i dalje ima 
vode ću ulogu u pregovorima o ambicioznom me đu­
narodnom sporazumu o ograni čavanju globalnog 
porasta temperature na najviše 2 °C, pri čemu ohrabruje 
napredak u tom smislu postignut na 13. zasjedanju 
Konferencije potpisnica UNFCCC-a u prosincu 2007. na 
Baliju. EU će nastojati osigurati da taj globalni sporazum 
obuhvati i mjere za smanjivanje emisija stakleni čkih 
plinova iz zrakoplovstva; u tom bi slu čaju Komisija 
trebala razmotriti koje su izmjene ove Direktive potrebne 
da bi se mogla primjenjivati i na operatere zrakoplova.  
(6) 14. velja če 2007. Europski je parlament donio rezoluciju 
o klimatskim promjenama (  1 ) u kojoj je kao cilj naveo 
ograni čenje prosje čnoga globalnog porasta temperature 
na 2 °C iznad razine prije industrijalizacije i pozvao 
Europsku uniju da održi vode ću ulogu u pregovorima 
u svrhu uspostavljanja me đunarodnog okvira koji će 
obuhvatiti klimatske promjene u razdoblju nakon 
2012. i da održi visoku razinu postavljenih ciljeva u 
budu ćim diskusijama s me đunarodnim partnerima, te 
isti če da do 2020. godine sveukupne emisije u svim 
industrijaliziranim zemljama treba smanjiti za 30 % u 
odnosu na razine iz 1990., kako bi se do 2050. postiglo 
smanjenje od 60 do 80 %.  
(7) UNFCCC zahtijeva od svih članica da formuliraju i 
primjenjuju nacionalne i, prema potrebi, regionalne 
programe koji će sadržavati mjere za ublažavanje klimat ­
skih promjena.  
(8) Kyotskim protokolom uz UNFCCC, koji je u ime 
Europske zajednice odobren Odlukom Vije ća 
2002/358/EZ (  2 ), zahtijeva se da razvijene zemlje djelu ­
jući u okviru Me đunarodne organizacije za civilno zrako ­
plovstvo (ICAO) rade na smanjivanju emisija stakleni čkih 
plinova iz zrakoplovstva koje ne podliježu Montrealskom 
protokolu.  (9) Iako Zajednica nije potpisnica Čikaške konvencije iz 
1944. o me đunarodnom civilnom zrakoplovstvu 
(Čikaška konvencija), sve su države članice potpisnice te 
Konvencije i članice ICAO-a. Države članice nastavljaju 
podupirati rad s drugim državama u ICAO-u u podru čju 
razvijanja mjera za smanjenje utjecaja zrakoplovstva na 
klimatske promjene, uklju čuju ći i tržišne instrumente. Na 
šestoj sjednici Odbora ICAO-a za zaštitu okoliša u zrako ­
plovstvu 2004. utvr đeno je da je sustav trgovanja emisi ­
jama temeljen na novom pravnom instrumentu pod okri ­
ljem ICAO-a dovoljno nezanimljiv da bi se od njega 
odustalo. Zato u Rezoluciji A35-5 usvojenoj na 35. 
Skupštini ICAO-a u rujnu 2004. nije predložen novi 
pravni instrument, ve ć je potvr đena otvorena trgovina 
emisijama i mogu ćnost za države da emisije iz me đu­
narodnog transporta uklju če u svoje sustave trgovanja 
emisijama. U Dodatku L Rezoluciji A36-22 usvojene na 
36. Skupštini ICAO-a u rujnu 2007. države članice su 
pozvane da sustav trgovanja emisijama ne primjenjuju na 
operatere zrakoplova drugih država članica, osim na 
temelju me đusobnog dogovora s tim državama. Imaju ći 
na umu da se Čikaškom konvencijom svakoj državi 
članici daje izri čito pravo da na zrakoplove svih država 
na nediskriminatornoj osnovi primjenjuju vlastite zakone 
i druge propise, države članice Europske zajednice i 
petnaest drugih europskih država stavile su rezervu na 
tu rezoluciju i u skladu s Čikaškom rezolucijom pridrža ­
vaju pravo da na nediskriminatornoj osnovi propisuju i 
primjenjuju tržišne mjere na sve operatere zrakoplova 
svih država čiji zrakoplovi ulaze u njihovo državno 
podru čje, izlaze iz njega ili lete unutar njihovog državnog 
podru čja. 
(10) U Šestom programu djelovanja Zajednice za okoliš, utvr ­ 
đenom Odlukom br. 1600/2002/EZ Europskog parla ­
menta i Vije ća ( 3 ) predvi đeno je da Zajednica utvr đuje i 
provodi odre đene mjere za smanjivanje emisija stakleni ­ 
čkih plinova iz zrakoplovstva ako uvo đenje takvih mjera 
nije bilo dogovoreno u okviru ICAO-a do 2002. Vije će je 
u više navrata, u svojim zaklju čcima donesenima u listo ­
padu 2002., prosincu 2003. i listopadu 2004., zatražilo 
od Komisije da predloži mjere za smanjivanje utjecaja 
me đunarodnog zra čnog prometa na klimatske promjene.  
(11) Da bi se postigla potrebna zna čajna smanjenja u svim 
sektorima gospodarstva Zajednice trebalo bi provoditi 
odgovaraju će politike i mjere na nacionalnoj razini i na 
razini Zajednice. Ako utjecaj zrakoplovnog sektora 
nastavi rasti jednako brzo kao do sada, stupanj smanjenja 
ostvaren u okviru suzbijanja klimatskih promjena u 
drugim sektorima bio bi znatno umanjen.HR 214 Službeni list Europske unije 15/Sv. 29  
( 1 ) SL C 287 E, 29.11.2007., str. 344.  
( 2 ) SL L 130, 15.5.2002., str. 1.  (  3 ) SL L 242, 10.9.2002., str. 1.
 (12) Komisija je svoju strategiju smanjivanja utjecaja zrako ­
plovstva na klimatske promjene iznijela u svojem priop ­ 
ćenju od 27. rujna 2005. pod naslovom „Smanjivanje 
utjecaja zrakoplovstva na klimatske promjene” koje je 
uputila Vije ću, Europskom parlamentu, Europskom 
gospodarskom i socijalnom odboru i Odboru regija. 
Kao dio sveobuhvatnog paketa mjera prema toj se stra ­
tegiji predlaže uklju čivanje zrakoplovstva u sustav Zajed ­
nice trgovanja emisijskim jedinicama stakleni čkih plinova 
i predvi đa se, u okviru druge faze Europskog programa o 
klimatskim promjenama, osnivanje radne skupine za 
zrakoplovstvo u kojoj će sudjelovati više zainteresiranih 
strana i koja će razmatrati na čine uklju čivanja zrakoplov ­
stva u navedeni sustav Zajednice. U svojim je zaklju čcima 
od 2. prosinca 2005. Vije će utvrdilo da je sa stajališta 
gospodarstva i zaštite okoliša uklju čivanje zrakoplovnog 
sektora u sustav Zajednice najbolji na čin za nastavak 
djelatnosti i pozvalo Komisiju da do kraja 2006. iznese 
zakonodavni prijedlog. U svojoj rezoluciji od 4. srpnja 
2006. o smanjivanju utjecaja zrakoplovstva na klimatske 
promjene (  1 ) Europski je parlament utvrdio da trgovanje 
emisijama može igrati odre đenu ulogu kao dio sveobuh ­
vatnog paketa mjera za rješavanje problema utjecaja 
zrakoplovstva na klimu, pod uvjetom da bude osmišljeno 
na odgovaraju ći na čin. 
(13) U sveobuhvatni bi paket mjera isto tako trebalo uklju čiti 
operativne i tehnološke mjere. Poboljšanja u upravljanju 
zra čnim prometom u skladu s programima Jedinstveno 
europsko nebo i SESAR mogla bi pove ćati ukupnu u čin ­
kovitost goriva do 12 %. Istraživanje novih tehnologija, 
uklju čuju ći metode pove ćanja u činkovitosti goriva kod 
zrakoplova, može dodatno smanjiti emisije iz zrakoplov ­
stva.  
(14) Cilj izmjena Direktive 2003/87/EZ donesenih ovom 
Direktivom je smanjenje utjecaja na klimatske promjene 
koji se može pripisati zrakoplovstvu, uklju čivanjem 
emisija iz zrakoplovstva u sustav Zajednice.  
(15) Operateri zrakoplova imaju najizravniji nadzor nad 
vrstama zrakoplova koji su u upotrebi i na činom na 
koji se njima upravlja i zato bi trebali biti odgovorni 
za ispunjavanje obveza propisanih ovom Direktivom, 
koje uklju čuju izradu plana nadzora, provo đenje 
nadzora i izvještavanje o emisijama u skladu s tim 
planom. Operater zrakoplova može se identificirati 
pomo ću ICAO oznake ili bilo kakve priznate oznake 
koja se koristi za identifikaciju letova. Ako identitet operatera zrakoplova nije poznat, operaterom zrakoplova 
smatra se vlasnik zrakoplova ako on ne dokaže da je 
operater zrakoplova neka druga osoba.  
(16) Da ne bi došlo do narušavanja tržišnog natjecanja i da bi 
se poboljšala u činkovitost s obzirom na zaštitu okoliša, 
od 2012. trebalo bi uklju čiti emisije iz svih dolaznih i 
odlaznih letova s aerodroma u Zajednici.  
(17) Zajednica i njezine države članice trebale bi i dalje nasto ­
jati posti ći sporazum o globalnim mjerama za smanji ­
vanje emisija stakleni čkih plinova iz zrakoplovstva. 
Sustav Zajednice može poslužiti kao model za trgovanje 
emisijama u cijelom svijetu. Zajednica i njezine države 
članice trebale bi ostati u kontaktu s tre ćim stranama 
tijekom provo đenja ove Direktive i poticati tre će zemlje 
na poduzimanje istih mjera. Ako neka tre ća zemlja 
donese mjere kojima se smanjuje utjecaj dolaznih 
letova u Zajednicu na klimu i čiji je u činak na okoliš 
barem jednak u činku ove Direktive, Komisija bi po savje ­
tovanju s tom zemljom trebala razmotriti mogu ćnosti 
osiguravanja optimalne interakcije sustava Zajednice i 
navedenih mjera. Sustavi trgovanja emisijama koji se 
razvijaju u tre ćim zemljama po činju omogu ćavati opti ­
malnu interakciju sa sustavom Zajednice s obzirom na 
uklju čivanje zrakoplovstva u te sustave. Dvostrani spora ­
zumi o povezivanju sustava Zajednice s drugim susta ­
vima trgovanja kako bi se uspostavio zajedni čki sustav, 
odnosno o uzimanju u obzir jednakovrijednih mjera 
kako bi se izbjeglo dvostruko reguliranje, mogli bi pred ­
stavljati korak naprijed prema globalnom sporazumu. 
Kod sklapanja takvih dvostranih sporazuma, Komisija 
može izmijeniti vrste zrakoplovnih djelatnosti uklju čenih 
u sustav Zajednice, a na temelju toga i ukupne koli čine 
emisijskih jedinica koje će biti izdane operaterima zrako ­
plova.  
(18) U skladu s na čelom boljeg reguliranja, odre đene bi letove 
trebalo izuzeti iz sustava Zajednice. Da bi se izbjegla 
nerazmjerna administrativna optere ćenja, iz sustava 
Zajednice trebalo bi izuzeti operatere u komercijalnom 
zra čnom prijevozu koji tijekom svakog od tri uzastopna 
četveromjese čna razdoblja obave manje od 243 leta. To 
bi koristilo zrakoplovnim kompanijama koje obavljaju 
ograni čeni broj letova u okviru sustava Zajednice, uklju ­ 
čuju ći zrakoplovne kompanije iz zemalja u razvoju.  
(19) Zrakoplovstvo utje če na globalnu klimu kroz osloba đanje 
uglji čnog dioksida, dušikovih oksida, vodene pare te 
čestica sulfata i čađe. Prema procjeni IPPC-a, ukupni 
utjecaj zrakoplovstva na klimu sada je dva do četiri 
puta ve ći od u činka njegovih prijašnjih emisija samogHR 15/Sv. 29 Službeni list Europske unije 215  
( 1 ) SL C 303 E, 13.12.2006., str. 119.
 uglji čnog dioksida. Nedavna istraživanja Zajednice poka ­
zuju da bi ukupni utjecaj zrakoplovstva na klimu mogao 
biti dva puta ve ći od utjecaja samog uglji čnog dioksida. 
Me đutim, ni u jednoj od ovih procjena nisu uzeti u obzir 
vrlo nesigurni u činci cirusa. U skladu s člankom 174. 
stavkom 2. Ugovora, okolišnu politiku Zajednice treba 
temeljiti na na čelu opreza. Dok se ne postigne napredak 
u znanosti, sve u činke zrakoplovstva trebalo bi rješavati u 
najve ćoj mogu ćoj mjeri. Emisijama dušikovih oksida 
bavit će se zakonodavstvo koje Komisija bude predložila 
2008. godine. Trebalo bi poticati istraživanja vezana uz 
nastajanje kondenzacijskih tragova i cirusa te u činkovite 
mjere za njihovo ublažavanje, uklju čuju ći operativne i 
tehni čke mjere.  
(20) Da bi se izbjeglo narušavanje tržišnog natjecanja, trebalo 
bi utvrditi uskla đenu metodologiju za utvr đivanje 
ukupnih koli čina emisijskih jedinica koje će se izdavati 
i za raspodjelu tih emisijskih jedinica operaterima zrako ­
plova. Udjeli u emisijskim jedinicama dodjeljuju se putem 
dražbe u skladu s pravilima koja utvr đuje Komisija. 
Trebalo bi sa čuvati posebne rezervne emisijske jedinice 
kako bi se osigurao pristup tržištu novim operaterima 
zrakoplova i pomoglo operaterima zrakoplova koji 
naglo pove ćaju broj ostvarenih tonskih kilometara. 
Operaterima zrakoplova koji su prestali s radom 
emisijske bi jedinice trebalo nastaviti izdavati do kraja 
razdoblja za koje su slobodne emisijske jedinice ve ć 
raspodijeljene.  
(21) Primjereno je potpuno uskladiti omjere emisijskih jedi ­
nica koje se besplatno izdaju svim operaterima zrako ­
plova obuhva ćenih sustavom Zajednice, kako bi se za 
sve operatere zrakoplova osigurali jednaki uvjeti, pod 
uvjetom da letove svakog zrakoplovnog operatera u 
EU-u, iz EU-a i unutar EU-a nadzire jedna država 
članica u skladu s nediskriminatornim odredbama 
dvostranih sporazuma o uslugama zra čnog prijevoza s 
tre ćim zemljama.  
(22) Zrakoplovstvo doprinosi ukupnom utjecaju ljudskog 
djelovanja na klimatske promjene, a utjecaj emisija stakle ­
ni čkih plinova iz zrakoplova na okoliš može se ublažiti 
provo đenjem mjera za savladavanje klimatskih promjena 
u Europskoj uniji i tre ćim zemljama, posebno u 
zemljama u razvoju, te financiranjem istraživanja i 
razvoja s ciljem ublažavanja i prilago đavanja, posebno 
u podru čju aeronautike i zra čnog prijevoza. Države 
članice odlu čuju o nacionalnoj javnoj potrošnji u 
skladu s na čelom supsidijarnosti. Ne dovode ći u pitanje to stajalište, prihode ostvarene prodajom emisijskih jedi ­
nica putem dražbe ili ekvivalentne iznose, u slu čajevima 
kada je to potrebno zbog glavnih prora čunskih na čela 
države članice kao što su jedinstvo i univerzalnost, 
trebalo bi upotrijebiti za smanjivanje emisija stakleni čkih 
plinova i za prilago đavanje utjecajima klimatskih 
promjena u Europskoj uniji i tre ćim zemljama, za 
financiranje istraživanja i razvoja s ciljem ublažavanja i 
prilago đavanja i za pokrivanje troškova primjene sustava 
Zajednice. Prihode od prodaje putem dražbe trebalo bi 
upotrijebiti i za prijevoz s niskim emisijama. Sredstva 
dobivena prodajom putem dražbe posebno bi trebalo 
koristiti za financiranje Fonda za globalnu energetsku 
učinkovitost i obnovljivu energiju i mjera za spre čavanje 
kr čenja šuma i lakše prilago đavanje zemalja u razvoju. 
Odredbe ove Direktive koje se odnose na korištenje 
prihoda ne smiju prejudicirati odluke o korištenju 
prihoda ostvarenih prodajom emisijskih jedinica putem 
dražbe u širem smislu op ćeg preispitivanja Direktive 
2003/87/EZ.  
(23) O odredbama o korištenju sredstava dobivenih prodajom 
putem dražbe trebalo bi obavijestiti Komisiju. Slanje 
takve obavijesti ne osloba đa državu članicu od obveze 
utvr đene u članku 88. stavku 3. Ugovora da Komisiju 
obavještava o odre đenim nacionalnim mjerama. Ovom 
se Direktivom ne dovodi u pitanje ishod bilo kakvog 
postupka za dodjelu državne potpore koji se može 
provoditi u skladu s člancima 87. i 88. Ugovora.  
(24) Da bi se pove ćala isplativost sustava Zajednice, operateri 
zrakoplova trebali bi imati mogu ćnost korištenja jedinica 
certificiranih smanjenja emisija (CER) i smanjenja emisije 
(ERU) iz projektnih aktivnosti, da bi mogli predavati 
emisijske jedinice do uskla đenog ograni čenja. Korištenje 
jedinica CER i ERU trebalo bi biti u skladu s kriterijima 
za njihovo prihva ćanje za primjenu u sustavu trgovanja 
kako je utvr đeno ovom Direktivom. Prosjek postotnih 
udjela koje je svaka država članica utvrdila za primjenu 
jedinica CER i ERU u prvom obvezuju ćem razdoblju 
prema Kyotskom protokolu iznosi približno 15 %.  
(25) Europsko Vije će je u svojim zaklju čcima na zasjedanju u 
Bruxellesu 13. i 14. ožujka 2008. priznalo da opasnost 
od istjecanja ugljika u globalnom kontekstu konku ­
rentnih tržišta predstavlja problem koji treba prou čiti i 
kojemu se treba posvetiti u novoj direktivi o sustavu 
trgovanja emisijama, kako bi se mogle poduzeti odgova ­
raju će mjere u slu čaju da me đunarodni pregovori ne 
uspiju. Me đunarodni sporazum i dalje ostaje najbolji 
na čin za rješavanje ovog pitanja.HR 216 Službeni list Europske unije 15/Sv. 29
 
(26) Da bi se smanjilo administrativno optere ćenje operatera 
zrakoplova, za svaki operater zrakoplova trebala bi biti 
nadležna jedna država članica. Države članice bi se 
morale pobrinuti da operateri zrakoplova kojima je 
poslovna dozvola izdana u toj državi članici, ili operateri 
zrakoplova koji nemaju poslovnu dozvolu ili su iz tre ćih 
zemalja, čije se emisije u baznoj godini uglavnom mogu 
pripisati toj državi članici, ispunjavaju uvjete iz ove 
Direktive. U slu čaju da neki operater zrakoplova ne ispu ­
njava zahtjeve iz ove Direktive i da nadležna država 
članica ni drugim izvršnim mjerama nije uspjela osigurati 
ispunjenje tih zahtjeva, države članice trebale bi djelovati 
solidarno. Prema tome, nadležna država članica trebala bi 
kao krajnje rješenje imati mogu ćnost zatražiti od Komi ­
sije da donese odluku o uvo đenju zabrane poslovanja za 
predmetnog operatera zrakoplova na razini Zajednice.  
(27) Da bi se održao integritet obra čunskog sustava za 
potrebe sustava Zajednice s obzirom na činjenicu da 
emisije iz me đunarodnog zrakoplovstva nisu uklju čene 
u obveze država članica prema Kyotskom protokolu, 
emisijske jedinice dodijeljene zrakoplovnom sektoru 
trebalo bi koristiti samo za ispunjavanje obveza operatera 
zrakoplova da predaju emisijske jedinice u skladu s ovom 
Direktivom.  
(28) Da bi osigurale jednako postupanje sa svim operaterima 
zrakoplova, države članice trebale bi se ravnati prema 
uskla đenim pravilima za primjenu sustava na operatere 
zrakoplova za koje su nadležne, u skladu s posebnim 
smjernicama koje će pripremiti Komisija.  
(29) Da bi se sa čuvao okolišni integritet sustava Zajednice, 
jedinice koje predaju operateri zrakoplova trebale bi se 
ra čunati samo za postizanje ciljnih smanjenja stakleni čkih 
plinova kod kojih se te emisije uzimaju u obzir.  
(30) Europska organizacija za sigurnost zra čne plovidbe 
(Eurocontrol) može posjedovati informacije koje bi 
mogle pomo ći državama članicama ili Komisiji u ispu ­
njavanju njihovih obaveza propisanih ovom Direktivom.  
(31) Odredbe sustava Zajednice koje se odnose na pra ćenje, 
prijavljivanje i verifikaciju emisija i na kazne koje se 
primjenjuju na operatere, trebalo bi primjenjivati i na 
operatere zrakoplova.  
(32) Komisija bi trebala preispitati funkcioniranje Direktive 
2003/87/EZ u pogledu zrakoplovnih djelatnosti na 
temelju iskustava ste čenih kroz njezinu primjenu i 
nakon toga trebala bi podnijeti izvješ će Europskom parla ­
mentu i Vije ću. 
(33) Preispitivanje funkcioniranja Direktive 2003/87/EZ u vezi 
sa zrakoplovnim djelatnostima, trebalo bi u obzir uzeti 
ovisnost o zrakoplovstvu zemalja koje nemaju prikladne i usporedive alternativne mogu ćnosti prijevoza, zbog čega 
su jako ovisne o zra čnom prijevozu i u kojima sektor 
turizma u velikoj mjeri doprinosi njihovom bruto 
doma ćem proizvodu. Posebnu pozornost trebalo posve ­
titi ublažavanju ili čak eliminiranju svih problema pove ­
zanih s dostupnoš ću i konkurentnoš ću najudaljenijih 
regija Zajednice, kako je navedeno u članku 299. 
stavku 2. Ugovora, i problema vezanih uz obveze 
javnih službi u vezi s provedbom ove Direktive.  
(34) Budu ći da će Ministarska izjava o gibraltarskoj zra čnoj 
luci, potpisana na prvom ministarskom sastanku Foruma 
o dijalogu o Gibraltaru 18. rujna 2006. u Kordobi, zami ­
jeniti zajedni čku deklaraciju o toj zra čnoj luci usvojenu u 
Londonu 2. prosinca 1987., potpuna sukladnost s njom 
smatrat će se sukladnoš ću s navedenom deklaracijom iz 
1987.  
(35) Mjere potrebne za provedbu ove Direktive trebalo bi 
usvojiti u skladu s Odlukom Vije ća 1999/468/EZ od 
28. lipnja 1999. o utvr đivanju postupaka za izvršavanje 
provedbenih ovlasti dodijeljenih Komisiji (  1 ). 
(36) Konkretno, Komisiju bi trebalo ovlastiti za donošenje 
mjera za prodaju putem dražbe emisijskih jedinica koje 
se ne moraju izdavati besplatno; za donošenje detaljnih 
pravila o upravljanju posebnim rezervama za odre đene 
operatere zrakoplova i o postupcima vezanima uz 
zahtjeve da Komisija odlu či o uvo đenju zabrane poslo ­
vanja za neke operatere zrakoplova; i za donošenje 
izmjena popisa zrakoplovnih djelatnosti iz Priloga I. u 
slu čajevima kad tre ća zemlja uvodi mjere za smanjivanje 
utjecaja zrakoplovstva na klimatske promjene. Budu ći da 
su to mjere op ćeg karaktera, namijenjene za izmjenu 
nebitnih elemenata ove Direktive,  inter alia , dopunjava ­
njem ove Direktive novim elementima koji nisu klju čni, 
njih treba donositi u skladu s regulatornim postupkom s 
kontrolom, predvi đenim u članku 5.a Odluke 
1999/468/EZ.  
(37) Budu ći da cilj ove Direktive države članice ne mogu 
ostvariti u dovoljnoj mjeri i da ga je zbog opsega i 
učinaka predloženih mjera lakše posti ći na razini Zajed ­
nice, Zajednica može donositi mjere u skladu s na čelom 
supsidijarnosti kako je navedeno u članku 5. Ugovora. 
Prema na čelu razmjernosti, kako je navedeno u tom 
članku, ova Direktiva ne prelazi okvire onog što je 
potrebno da bi se taj cilj ostvario.  
(38) U skladu s to čkom 34. Me đuinstitucionalnog sporazuma 
o boljoj pripremi zakonodavstva (  2 ), države članice se 
poti ču da za vlastite potrebe i u interesu Zajednice izra ­ 
đuju vlastite tablice koje će, koliko je to mogu će, prika ­
zati korelaciju izme đu ove Direktive i mjera za prijenos u 
nacionalno zakonodavstvo i da te tablice objavljuju.HR 15/Sv. 29 Službeni list Europske unije 217  
( 1 ) SL L 184, 17.7.1999., str. 23.  
( 2 ) SL C 321, 31.12.2003., str. 1.
 (39) Direktivu 2003/87/EZ trebalo bi stoga na odgovaraju ći 
na čin izmijeniti,  
DONIJELI SU OVU DIREKTIVU:  
Članak 1.  
Izmjene Direktive 2003/87/EZ  
Direktiva 2003/87/EZ mijenja se kako slijedi:  
1. sljede ći naslov ume će se prije članka 1.:  
„POGLAVLJE I.  
OP ĆE ODREDBE”;  
2. Članku 2.dodaje se sljede ći stavak:  
„3. Podrazumijeva se da primjena ove Direktive na 
gibraltarsku zra čnu luku ne dovodi u pitanje pravni 
položaj Kraljevine Španjolske, odnosno Ujedinjene Kralje ­
vine u vezi sa sporom u pogledu suverenosti nad državnim 
podru čjem na kojem se ta zra čna luka nalazi.”;  
3. Članak 3. mijenja se kako slijedi:  
(a) to čka (b) zamjenjuje se sljede ćim: 
„(b) ‚emisije’ zna či ispuštanje u atmosferu stakleni čkih 
plinova iz izvora u nekom postrojenju ili ispuštanje 
plinova iz zrakoplova pri obavljanju djelatnosti 
navedenih u Prilogu I. koji su odre đeni za te djelat ­
nosti;”  
(b) dodaju se sljede će to čke: 
„(o) ‚operater zrakoplova’ zna či osoba koja upravlja 
zrakoplovom pri obavljanju zrakoplovnih djelat ­
nosti navedenih u Prilogu I. ili, ako identitet te 
osobe vlasniku nije poznat ili ga ne navede, 
vlasnik zrakoplova;  
(p) ‚operater komercijalnog zra čnog prijevoza’ zna či 
operater koji uz naknadu pruža usluge redovnog 
ili izvanrednog zra čnog prijevoza putnika, tereta ili 
pošte;  
(q) ‚nadležna država članica’ zna či država članica 
odgovornu za upravljanje primjenom sustava 
Zajednice s obzirom na operatere zrakoplova u 
skladu s člankom 18.a;  
(r) ‚pripisane emisije iz zrakoplovstva’ zna či emisije iz 
svih letova u okviru zrakoplovnih djelatnosti nave ­
denih u Prilogu I., odnosno odlaznih letova iz 
zra čne luke smještene na državnom podru čju 
države članice i dolaznih letova iz tre će zemlje u 
tu zra čnu luku;  
(s) ‚povijesne emisije iz zrakoplovstva’ zna či srednja 
vrijednost prosje čnih godišnjih emisija u kalendar ­
skoj godini 2004., 2005. i 2006. iz zrakoplova 
koji se koriste u okviru zrakoplovnih djelatnosti 
navedenih u Prilogu I.”;  4. Iza članka 3. dodaje se sljede će poglavlje:  
„POGLAVLJE II.  
ZRAKOPLOVSTVO  
Članak 3.a  
Podru čje primjene  
Odredbe iz ovog poglavlja primjenjuju se na raspodjelu i 
izdavanje emisijskih jedinica vezanih uz zrakoplovne djelat ­
nosti navedene u Prilogu I.  
Članak 3.b  
Zrakoplovne djelatnosti  
Do 2. kolovoza 2009. Komisija je dužna u skladu s regu ­
latornim postupkom spomenutim u članku 23. stavku 1. 
razviti smjernice za detaljno tuma čenje zrakoplovnih djelat ­
nosti navedenih u Prilogu I.  
Članak 3.c  
Ukupna koli čina emisijskih jedinica za zrakoplovstvo  
1. Za razdoblje od 1. sije čnja 2012. do 31. prosinca 
2012. ukupna koli čina emisijskih jedinica koja se dodjeljuje 
operaterima zrakoplova istovjetna je 97 % povijesnih 
emisija iz zrakoplovstva.  
2. Za razdoblje spomenuto u članku 11. stavku 2. koje 
zapo činje 1. sije čnja 2013. i, ako nakon preispitivanja iz 
članka 30. stavku 4. ne bude nikakvih izmjena, za svako 
sljede će razdoblje ukupna koli čina emisijskih jedinica koje 
se dodjeljuju operaterima zrakoplova istovjetna je 95 % 
povijesnih emisija iz zrakoplovstva pomnoženih s brojem 
godina u tom razdoblju.  
Ovaj se postotak može preispitati u okviru op ćeg preispi ­
tivanja ove Direktive.  
3. Komisija preispituje ukupnu koli činu emisijskih jedi ­
nica koje se dodjeljuju operaterima zrakoplova u skladu s 
člankom 30. stavkom 4.  
4. Do 2. kolovoza 2009. Komisija je dužna na temelju 
raspoloživih podataka utvrditi povijesne emisije iz zrako ­
plovstva, uklju čuju ći procjene koje se temelje na informa ­
cijama o stvarnom prometu. Ta se odluka razmatra u 
okviru Odbora spomenutog u članku 23. stavku 1.  
Članak 3.d  
Metoda raspodjele emisijskih jedinica za zrakoplovstvo 
putem dražbe  
1. U razdoblju navedenom u članku 3.c stavku 1., 15 % 
emisijskih jedinica nudi se na dražbi.  
2. Od 1. sije čnja 2013., 15 % emisijskih jedinica nudi se 
na dražbi. Taj se postotak može pove ćati u okviru op ćeg 
pregleda ove Direktive.HR 218 Službeni list Europske unije 15/Sv. 29
 
3. Potrebno je donijeti uredbu s detaljnim odredbama 
prema kojima države članice na dražbi nude emisijske jedi ­
nice koje se ne moraju izdati besplatno u skladu sa stav ­
cima 1. i 2. ovog članka ili članka 3.f stavka 8. Broj emisij ­
skih jedinica koje svaka država članica u svakom razdoblju 
treba ponuditi na dražbi razmjeran je njezinom udjelu u 
ukupnim pripisanim emisijama iz zrakoplovstva za sve 
države članice za referentnu godinu, koje su bile prijavljene 
u skladu s člankom 14. stavkom 3. i verificirane u skladu s 
člankom 15. Za razdoblje spomenuto u članku 3.c stavku 
1. referentna godina jest 2010., a za svako sljede će 
razdoblje spomenuto u članku 3.c referentna je godina 
kalendarska godina koja završava 24 mjeseca prije 
po četka razdoblja na koje se odnosi dražba.  
Ta se uredba, namijenjena izmjeni elemenata ove 
Direktive koji nisu klju čni njezinim dopunjavanjem, 
usvaja u skladu s regulatornim postupkom s kontrolom 
iz članka 23. stavka 3.  
4. O namjeni prihoda ostvarenih prodajom emisijskih 
jedinica putem dražbe odlu čuju države članice. Te bi 
prihode trebalo upotrijebiti za savladavanje klimatskih 
promjena u Europskoj uniji i tre ćim zemljama,  inter alia , 
za smanjivanje emisija stakleni čkih plinova, za prilago đa­
vanje utjecajima klimatskih promjena u Europskoj uniji i 
tre ćim zemljama, posebno u zemljama u razvoju, za 
financiranje istraživanja i razvoja s ciljem ublažavanja i 
prilago đavanja, uklju čuju ći i podru čje aeronautike i 
zra čnog prijevoza, za smanjenje emisija kroz promet s 
malim emisijama i za pokrivanje troškova primjene 
sustava Zajednice. Dohodak od prodaje putem dražbe 
trebalo bi isto tako upotrijebiti za financiranje Fonda za 
globalnu energetsku u činkovitost i obnovljive izvore 
energije i mjera za spre čavanje kr čenja šuma.  
Države članice izvješ ćuju Komisiju o aktivnostima poduze ­
tima na temelju ovog stavka.  
5. Podnošenje informacija Komisiji u skladu s ovom 
Direktivom ne osloba đa države članice od obveze izvješ ći­
vanja utvr đene u članku 88. stavku 3. Ugovora.  
Članak 3.e  
Raspodjela i izdavanje emisijskih jedinica operaterima 
zrakoplova  
1. Za svako razdoblje spomenuto u članku 3.c, svaki 
operater zrakoplova može podnijeti zahtjev za dodjelu 
emisijskih jedinica koje se raspodjeljuju besplatno. Zahtjev 
se može podnijeti tako da se nadležnom tijelu u nadležnoj 
državi članici dostave verificirani podaci o tonskim kilome ­
trima za zrakoplovne djelatnosti navedene u Prilogu I. koje 
je predmetni operater obavio u promatranoj godini. U 
smislu ovog članka promatrana godina je kalendarska 
godina koja završava 24 mjeseca prije po četka razdoblja na koje se zahtjev odnosi u skladu s Prilozima IV. i V. ili, 
godina 2010. za razdoblje iz članka 3.c stavka 1. Zahtjev se 
podnosi najmanje 21 mjesec prije po četka razdoblja na 
koje se odnosi, odnosno za razdoblje iz članka 3.c stavka 
1. do 31. ožujka 2011.  
2. Zahtjeve zaprimljene u skladu sa stavkom 1. države 
članice proslje đuju Komisiji najmanje 18 mjeseci prije 
po četka razdoblja na koje se zahtjevi odnose ili, za 
razdoblje iz članka 3.c stavka 1. do 30. lipnja 2011.  
3. Najmanje 15 mjeseci prije po četka svakog razdoblja 
iz članka 3.c stavka 2. ili, za razdoblje iz članka 3.c stavka 
1. do 30. rujna 2011., Komisija je dužna izra čunati i doni ­
jeti odluku kojom utvr đuje: 
(a) ukupnu koli činu emisijskih jedinica koje se raspodje ­
ljuju za navedeno razdoblje u skladu s člankom 3.c;  
(b) broj emisijskih jedinica koje treba ponuditi na dražbi u 
navedenom razdoblju u skladu s člankom 3.d;  
(c) broj emisijskih jedinica u posebnoj rezervi za operatere 
zrakoplova u navedenom razdoblju u skladu s člankom 
3.f stavkom 1.;  
(d) broj emisijskih jedinica koje se u navedenom razdoblju 
dodjeljuju besplatno, tako da se od ukupne koli čine 
emisijskih jedinica utvr đene u skladu s to čkom (a) 
oduzme broj emisijskih jedinica iz to čaka (b) i (c); i  
(e) referentna vrijednost koja se primjenjuje za dodjelu 
besplatnih emisijskih jedinica operaterima zrakoplova 
koji su zahtjeve podnijeli Komisiji u skladu sa 
stavkom 2.  
Referentna vrijednost spomenuta u to čki (e), izražena kao 
broj emisijskih jedinica po tonskom kilometru, izra čunava 
se tako da se podijeli broj emisijskih jedinica iz to čke (d) sa 
zbrojem tonskih kilometara navedenih u zahtjevu 
podnesenom Komisiji u skladu sa stavkom 2.  
4. U roku od tri mjeseca od dana kad Komisija donese 
odluku u skladu s člankom 3., svaka nadležna država 
članica mora izra čunani i objaviti:HR 15/Sv. 29 Službeni list Europske unije 219
 
(a) ukupan broj emisijskih jedinica dodijeljenih za nave ­
deno razdoblje svakom operateru čiji je zahtjev dostav ­
ljen Komisiji u skladu sa stavkom 2., koji se izra čunava 
tako da se tonski kilometri navedeni u zahtjevu 
pomnože s referentnom vrijednoš ću spomenutom u 
stavku 3. to čki (e); i  
(b) koli činu emisijskih jedinica dodijeljenu svakom opera ­
teru za svaku godinu, koja se izra čuna tako da se 
ukupna koli čina dodijeljenih emisijskih jedinica za 
razdoblje izra čunano prema to čki (a) podijeli s brojem 
godina u razdoblju u kojem taj operater obavlja zrako ­
plovne djelatnosti navedene u Prilogu I.  
5. Do 28. velja če 2012. i do 28. velja če svake sljede će 
godine nadležno tijelo nadležne države članice izdaju 
svakom operateru zrakoplova broj emisijskih jedinica dodi ­
jeljenih tom operateru za predmetnu godinu u skladu s 
ovim člankom ili člankom 3.f.  
Članak 3.f  
Posebna rezerva za neke operatere zrakoplova  
1. Za svako razdoblje iz članka 3.c stavka 2., 3 % od 
ukupne koli čine emisijskih jedinica koje treba raspodijeliti 
izdvaja se kao posebna rezerva za operatere zrakoplova:  
(a) koji se po činju baviti zrakoplovnim djelatnostima nave ­
denima u Prilogu I. nakon promatrane godine, za koje 
su podaci o tonskim kilometrima bili dostavljeni u 
skladu s člankom 3.e stavkom 1. za razdoblje navedeno 
u članku 3.c stavku 2.; ili  
(b) koji u prosjeku ostvare pove ćanje broja tonskih kilome ­
tara za 18 % izme đu promatrane godine za koju su 
podaci o tonskim kilometrima bili dostavljeni u 
skladu s člankom 3.e stavkom 1. za razdoblje iz 
članka 3.c stavka 2. i druge kalendarske godine toga 
razdoblja;  
i čije djelatnosti u skladu s to čkom (a) ili dodatne djelat ­
nosti u skladu s to čkom (b) niti u cijelosti niti djelomi čno 
nisu nastavak zrakoplovne djelatnosti koju je ranije obav ­
ljao neki drugi operater zrakoplova.  
2. Operater zrakoplova koji ispunjava uvjete u skladu sa 
stavkom 1. može zatražiti besplatnu dodjelu emisijskih jedi ­
nica iz posebne rezerve tako da nadležnom tijelu nadležne 
države članice podnese zahtjev. Zahtjev se podnosi do 30. 
lipnja tre će godine razdoblja iz članka 3.c stavka 2. na koje 
se odnosi.  Operateru zrakoplova se u skladu sa stavkom 1. to čkom (b) 
ne može dodijeliti više od 1 000 000 emisijskih jedinica.  
3. Zahtjev u skladu sa stavkom 2. mora:  
(a) uklju čivati verificirane podatke o tonskim kilometrima 
u skladu s Prilozima IV. i V. za zrakoplovne djelatnosti 
navedene u Prilogu I. koje operater zrakoplova obavi u 
drugoj kalendarskoj godini razdoblja spomenutog u 
članku 3.c stavku 2. na koji se zahtjev odnosi;  
(b) sadržavati dokaz da su kriteriji za ispunjavanje uvjeta u 
skladu sa stavkom 1. ispunjeni; i  
(c) kad se radi o operaterima zrakoplova na koje se odnosi 
stavak 1. to čka (b), sadržavati:  
i. postotak pove ćanja tonskih kilometara koje je pred ­
metni operater zrakoplova ostvario izme đu proma ­
trane godine za koju su podneseni podaci o 
tonskim kilometrima u skladu s člankom 3.e 
stavkom 1. za razdoblje iz članka 3.c stavka 2. i 
druge kalendarske godine toga razdoblja;  
ii. apsolutno pove ćanje tonskih kilometara koje je 
predmetni operater zrakoplova ostvario izme đu 
promatrane godine za koju su podaci o tonskim 
kilometrima bili podneseni u skladu s člankom 3.e 
stavkom 1. za razdoblje iz članka 3.c stavka 2. i 
druge kalendarske godine toga razdoblja;  
iii. apsolutno pove ćanje tonskih kilometara koje je 
predmetni operater zrakoplova ostvario izme đu 
promatrane godine za koju su podaci o tonskim 
kilometrima bili podneseni u skladu s člankom 3.e 
stavkom 1. za razdoblje iz članka 3.c stavka 2. i 
druge kalendarske godine toga razdoblja, koje 
prekora čuje postotak naveden u stavku 1. to čki (b).  
4. Najkasnije 6 mjeseci od krajnjeg roka za podnošenje 
zahtjeva u skladu sa stavkom 2. države članice moraju 
Komisiji dostaviti zahtjeve zaprimljene u skladu s tim stav ­
kom.  
5. Najkasnije 12 mjeseci od roka za podnošenje zahtjeva 
u skladu sa stavkom 2. Komisija utvr đuje referentnu vrijed ­
nost koja se primjenjuje pri raspodjeli besplatnih emisijskih 
jedinica operaterima zrakoplova čiji su zahtjevi bili dostav ­
ljeni Komisiji u skladu sa stavkom 4.HR 220 Službeni list Europske unije 15/Sv. 29
 
U skladu sa stavkom 6., referentna vrijednost izra čunava se 
tako da se broj emisijskih jedinica u posebnoj rezervi podi ­
jeli sa zbrojem:  
(a) tonskih kilometara za operatere zrakoplova na koje se 
odnosi stavak 1. to čka (a) navedenih u zahtjevima 
podnesenima Komisiji u skladu sa stavkom 3. to čkom 
(a) i stavkom 4.; i  
(b) apsolutnog pove ćanja tonskih kilometara koje prekora ­ 
čuje postotak naveden u stavku 1. to čki (b) za operatere 
zrakoplova na koje se odnosi stavak 1. to čka (b) i koje 
je uklju čeno u zahtjevima podnesenima Komisiji u 
skladu sa stavkom 3. to čkom (c) alinejom iii. i 
stavkom 4.  
6. Na temelju referentne vrijednosti iz stavka 5. godišnje 
se po tonskom kilometru ne smije dodijeliti više emisijskih 
jedinica od koli čine koja se godišnje po tonskom kilometru 
dodijeli operaterima zrakoplova u skladu s člankom 3.e 
stavkom 4.  
7. U roku od tri mjeseca od dana kad Komisija donese 
odluku u skladu sa stavkom 5., svaka država članica mora 
izra čunani i objaviti:  
(a) koli činu emisijskih jedinica dodijeljenih iz posebne 
rezerve svakom operateru zrakoplova čiji je zahtjev 
proslijedila Komisiji u skladu sa stavkom 4. Ove 
emisijske jedinice ra čunaju se tako da se referentna 
vrijednost iz stavka 5. pomnoži sa:  
i. brojem tonskih kilometara navedenim u zahtjevu 
podnesenom Komisiji u skladu sa stavkom 3. 
to čkom (a) i stavkom 4., kad se radi o operaterima 
zrakoplova na koje se odnosi stavak 1. to čka (a);  
ii. apsolutnim pove ćanjem tonskih kilometara koje 
prekora čuje postotak naveden u stavku 1. to čki (b) 
i koje je uklju čeno u zahtjev podnesen Komisiji u 
skladu sa stavkom 3. to čkom (c) alinejom iii. i 
stavkom 4., kad se radi o operaterima zrakoplova 
na koje se odnosi stavak 1. to čka (b); i  
(b) koli činu emisijskih jedinica dodijeljenih svakom opera ­
teru zrakoplova za svaku godinu, koja se odre đuje tako 
da se podijeli koli čina emisijskih jedinica u skladu s 
to čkom (a) s brojem punih kalendarskih godina preo ­
stalih u razdoblju koje se spominje u članku 3.c stavku 
2. na koji se emisijska jedinica odnosi.  
8. Sve neraspodijeljene emisijske jedinice iz posebne 
rezerve države članice nude na dražbi.  9. Komisija može utvrditi detaljna pravila o upravljanju 
posebnom rezervom u skladu s ovim člankom, uklju čuju ći i 
ocjenjivanje ispunjenosti kriterija za podobnost u skladu sa 
stavkom 1. Te mjere, namijenjene za izmjenu nebitnih 
elemenata ove Direktive njezinim dopunjavanjem, donosi 
se u skladu s regulatornim postupkom s kontrolom iz 
članka 23. stavka 3.  
Članak 3.g  
Planovi za pra ćenje i prijavljivanje  
Nadležna država članica mora osigurati da svaki operater 
zrakoplova nadležnom tijelu te države članice podnese plan 
pra ćenja s utvr đenim mjerama za pra ćenje i prijavljivanje 
emisija i podataka o tonskim kilometrima u svrhu podno ­ 
šenja zahtjeva u skladu s člankom 3.e i da te planove 
odobri nadležno tijelo u skladu sa smjernicama donesenima 
u skladu s člankom 14.”;  
5. sljede ći naslov i članak se ume ću: 
„POGLAVLJE III.  
STACIONARNA POSTROJENJA  
Članak 3.h  
Podru čje primjene  
Odredbe ovog poglavlja odnose se na dozvole za emisije 
stakleni čkih plinova te na raspodjelu i izdavanje emisijskih 
jedinica vezanih uz druge djelatnosti osim zrakoplovnih, 
koje su navedene u Prilogu I.”;  
6. Članak 6. stavak 2. to čka (e) zamjenjuje se sljede ćim: 
„(e) obvezu predaje emisijskih jedinica koje nisu izdane u 
skladu s poglavljem II., u koli čini jednakoj ukupnim 
emisijama postrojenja tijekom svake kalendarske 
godine, u skladu s verifikacijom iz članka 15., u roku 
od četiri mjeseca nakon završetka te godine”.;  
7. iza članka 11. dodaje se sljede ći naslov:  
„POGLAVLJE IV.  
ODREDBE KOJE SE ODNOSE NA ZRAKOPLOVSTVO I 
STACIONARNA POSTROJENJA”;  
8. u članku 11.a ume će se sljede ći stavak:  
„1.a Tijekom razdoblja iz članka 3.c stavka 1. operateri 
zrakoplova mogu koristiti jedinice CER i ERU u visini do 
15 % broja emisijskih jedinica koje moraju predati u skladu 
s člankom 12. stavkom 2.a.HR 15/Sv. 29 Službeni list Europske unije 221
 
Za kasnija razdoblja postotak jedinca CER i ERU koje se 
mogu koristiti vezano uz zrakoplovne djelatnosti preispi ­
tuju se u okviru op ćeg preispitivanja ove Direktive, uzima ­
jući u obzir promjene u me đunarodnom režimu u vezi s 
klimatskim promjenama.  
Komisija ovaj postotak mora objaviti najmanje šest mjeseci 
prije po četka svakog razdoblja iz članka 3.c.”;  
9. u članku 11.b stavku 2. rije či „postrojenja koja su obuhva ­ 
ćena” zamjenjuje se rije čju „aktivnosti koje su obuhva ćene”;  
10. članak 12. mijenja se kako slijedi:  
(a) u stavku 2. iza rije či „svrhu” ume ću se rije či „ispunja ­
vanja obveza operatera zrakoplova u skladu sa stavkom 
2.a ili”;  
(b) ume će se sljede ći stavak:  
„2.a. Nadležne države članice osiguravaju da do 30. 
travnja svake godine svaki operater zrakoplova preda 
broj emisijskih jedinica jednak ukupnim emisijama u 
prethodnoj kalendarskoj godini iz zrakoplovnih djelat ­
nosti navedenih u Prilogu I. koje obavlja taj operater, 
verificiranima u skladu s člankom 15. Države članice 
moraju se pobrinuti da emisijske jedinice predane u 
skladu s ovim stavkom budu nakon toga poništene.”;  
(c) stavak 3. zamjenjuje se sljede ćim: 
„3. Države članice osiguravaju da do 30. travnja 
svake godine svaki operater postrojenja preda broj 
emisijskih jedinica, osim onih izdanih u skladu s 
poglavljem II., jednak ukupnim emisijama u prethodnoj 
kalendarskoj godini iz toga postrojenja, verificiranih u 
skladu s člankom 15., te da one nakon toga budu 
poništene.”;  
11. u članku 13. stavku 3. rije či „ člankom 12. stavkom 3.” 
zamjenjuju se rije čima „ člankom 12. stavkom 2.a ili 
stavkom 3.”;  
12. članak 14. mijenja se kako slijedi:  
(a) u prvoj re čenici stavka 1.:  
i. nakon rije či „te djelatnosti” dodaju se rije či „i o 
podacima o tonskim kilometrima u svrhu podno ­ 
šenja zahtjeva u skladu s člancima 3.e ili 3.f”;  ii. rije či ”, do 30. rujna 2003.” brišu se;  
(b) stavak 3. zamjenjuje se sljede ćim: 
„3. Države članice osiguravaju da u skladu sa smjer ­
nicama svaki operater ili operater zrakoplova nakon 
završetka svake kalendarske godine nadležnom tijelu 
prijavljuje emisije ispuštene u toj godini iz postrojenja 
ili od 1. sije čnja 2010. iz zrakoplova, kojima upravlja.”  
13. Članak 15. zamjenjuje se sljede ćim: 
„Članak 15.  
Verifikacija  
Države članice osiguravaju da izvješ ća koja podnesu opera ­
teri i operateri zrakoplova u skladu s člankom 14. stavkom 
3. budu verificirane u skladu s kriterijima utvr đenima u 
Prilogu V. i svim detaljnim odredbama koje Komisija 
donese u skladu s ovim člankom te da nadležno tijelo 
bude o tome obaviješteno.  
Države članice osiguravaju da operater zrakoplova čije 
izvješ će ne bude verificirano kao zadovoljavaju će do 31. 
ožujka svake godine za emisije iz prethodne godine, u 
skladu s kriterijima utvr đenima u Prilogu V. i svim 
detaljnim odredbama koje Komisija donese u skladu s 
ovim člankom, ne može dalje prenositi emisijske jedinice 
dok prijava toga operatera ili operatera zrakoplova ne bude 
verificirana kao zadovoljavaju ća. 
Komisija može donositi detaljne odredbe za verifikaciju 
prijava u skladu s člankom 14. stavkom 3. i zahtjeva u 
skladu s člancima 3.e i 3.f koje podnose operateri zrako ­
plova, uklju čuju ći i postupke za verifikaciju koje trebaju 
koristiti verifikatori, u skladu s regulatornim postupkom 
iz članka 23. stavka 2.”;  
14. članak 16. mijenja se kako slijedi:  
(a) u stavku 1. rije či „najkasnije do 31. prosinca 2003.” 
brišu se;  
(b) stavci 2. i 3. zamjenjuju se sljede ćim: 
„2. Države članice osiguravaju da imena operatera i 
operatera zrakoplova koji krše zahtjeve za predaju 
dovoljnog broja emisijskih jedinica u skladu s ovom 
Direktivom budu objavljena.HR 222 Službeni list Europske unije 15/Sv. 29
 
3. Države članice osiguravaju da svaki operater ili 
operater zrakoplova koji do 30. travnja svake godine 
ne preda dovoljan broj emisijskih jedinica za pokrivanje 
svojih emisija tijekom prethodne godine, bude dužan 
platiti kaznu za prekomjerne emisije. Kazna za preko ­
mjerne emisije iznosi EUR 100 za svaku emitiranu tonu 
ekvivalenta ugljikovog dioksida za koju operater ili 
operater zrakoplova nije predao emisijske jedinice. 
Pla ćanje kazne za prekomjerne emisije ne osloba đa 
operatera ili operatera zrakoplova od obveze da preda 
iznos emisijskih jedinica jednak tim prekomjernim 
emisijama kad predaje emisijske jedinice za sljede ću 
kalendarsku godinu.”;  
(c) dodaju se sljede ći stavci:  
„5. U slu čaju da operater zrakoplova ne ispuni 
zahtjeve iz ove Direktive i kad druge izvršne mjere ne 
osiguraju ispunjavanje tih zahtjeva, država članica koja 
je za njega nadležna može zatražiti od Komisije da 
donese odluku o nametanju zabrane poslovanja pred ­
metnom operateru zrakoplova.  
6. Svaki zahtjev nadležne države članice u skladu sa 
stavkom 5. mora uklju čivati:  
(a) dokaz da operater zrakoplova nije ispunio svoje 
obveze u skladu s ovom Direktivom;  
(b) pojedinosti o izvršnim mjerama koje je poduzela ta 
država članica;  
(c) obrazloženje za nametanje zabrane poslovanja na 
razini Zajednice; i  
(d) preporuku za obim zabrane poslovanja na razini 
Zajednice i sve uvjete koje bi trebalo primijeniti.  
7. Kada se zahtjevi poput onih spomenutih u stavku 
5. upute Komisiji, Komisija mora o tome obavijestiti 
druge države članice preko njihovih predstavnika u 
Odboru iz članka 23. stavka 1. u skladu s pravilima 
postupka Odbora.  
8. Ako to bude primjereno i izvedivo, prije dono ­ 
šenja odluke na temelju zahtjeva u skladu sa stavkom 5. konzultiraju se tijela nadležna za regulatorni nadzor 
nad predmetnim operaterom zrakoplova. Kad god je 
mogu će, konzultacije zajedni čki obavljaju Komisija i 
države članice.  
9. Kad Komisija razmatra mogu ćnost donošenja 
odluke na temelju zahtjeva u skladu sa stavkom 5., 
predmetnom operateru zrakoplova mora priop ćiti 
bitne činjenice i razloge koji čine osnovu za donošenje 
takve odluke. Predmetni operater zrakoplova ima 
mogu ćnost Komisiji dostaviti svoje primjedbe u 
pisanom obliku u roku od 10 radnih dana od 
datuma priop ćenja.  
10. U skladu s regulatornim postupkom spome ­
nutim u članku 23. stavku 2., Komisija može na 
zahtjev države članice donijeti odluku i nametnuti 
zabranu poslovanja predmetnom operateru zrakoplova.  
11. Svaka država članica na svojem državnom 
podru čju provodi sve odluke donesene u skladu sa 
stavkom 10. O svim mjerama poduzetima za provo ­ 
đenje tih odluka obavještava Komisiju.  
12. Detaljna pravila o postupcima spomenutima u 
ovom članku utvr đuju se prema potrebi. Mjere pred ­
viđene za izmjenu nebitnih elemenata ove Direktive 
njezinim dopunjavanjem donose se u skladu s 
regulatornim postupkom s kontrolom iz članka 23. 
stavka 3.”;  
15. sljede ći se članci ume ću: 
„Članak 18.a  
Nadležna država članica  
1. Nadležna država članica za operatera zrakoplova je:  
(a) država članica koja je tom operateru zrakoplova izdala 
poslovnu dozvolu, kad se radi o operateru zrakoplova s 
važe ćom poslovnom dozvolom koju mu je država 
članica izdala u skladu s odredbama Uredbe Vije ća 
(EEZ) br. 2407/92 od 23. srpnja 1992. o licenciranju 
zra čnih prijevoznika (*) i  
(b) u svim ostalim slu čajevima, država članica s najve ćim 
procijenjenim pripisanim emisijama iz zrakoplovstva 
ispuštenih tijekom letova koje je taj operater zrakoplova 
obavio u baznoj godini.HR 15/Sv. 29 Službeni list Europske unije 223
 
2. Ako se u prve dvije godine bilo kojega razdoblja iz 
članka 3.c nijedna od pripisanih zrakoplovnih emisija iz 
letova koje obavi operater zrakoplova iz stavka 1. to čke 
(b) ovog članka ne pripiše državi članici koja je za njega 
nadležna, taj se operater zrakoplova za sljede će razdoblje 
prebacuje pod nadležnost druge države članice. Nova 
nadležna država članica jest država članica s najve ćim 
procijenjenim pripisanim zrakoplovnim emisijama iz 
letova koje je taj operater zrakoplova obavio tijekom prve 
dvije godine prethodnog razdoblja.  
3. Na temelju najboljih raspoloživih informacija, Komi ­
sija će: 
(a) prije 1. velja če 2009. objaviti popis operatera zrako ­
plova koji su 1. sije čnja 2006. ili nakon toga obavljali 
zrakoplovne djelatnosti navedene u Prilogu I., u kojem 
za svakog operatera zrakoplova navodi nadležnu 
državu članicu u skladu sa stavkom 1.; i  
(b) prije 1. velja če svake sljede će godine ažurirati popis, 
dodaju ći operatere zrakoplova koji su naknadno obav ­
ljali zrakoplovne djelatnosti navedene u Prilogu I.  
4. U skladu s regulatornim postupkom iz članka 23. 
stavka 2. Komisija može razviti smjernice za upravljanje 
operaterima u skladu s ovom Direktivom, po kojima će 
se ravnati nadležne države članice.  
5. U smislu stavka 1., „bazna godina” za operatera koji 
je u Zajednici po čeo poslovati nakon 1. sije čnja 2006. 
zna či prvu kalendarsku godinu poslovanja, a u svim 
drugim slu čajevima zna či kalendarsku godinu koja zapo ­ 
činje 1. sije čnja 2006.  
Članak 18.b  
Pomo ć Eurocontrola  
Za potrebe ispunjavanja svojih obveza u skladu s člankom 
3.c stavkom 4. i člankom 18.a, Komisija može zatražiti 
pomo ć Eurocontrola ili neke druge relevantne organizacije 
i u tu svrhu s njima sklopiti odgovaraju će sporazume.  
___________  
(*) SL L 240, 24.8.1992., str. 1.”;  
16. u članku 19. stavak 3. mijenja se kako slijedi:  
(a) zadnja re čenica zamjenjuje se sljede ćim: 
„Navedena Uredba mora uklju čivati i odredbe o 
primjeni i utvr đivanju jedinica CER i ERU u sustavu Zajednice i pra ćenju razine te primjene, kao i odredbe 
kod kojih se u obzir uzima uklju čivanje zrakoplovnih 
djelatnosti u sustav Zajednice.”;  
(b) dodaje se sljede ći podstavak:  
„Uredbom o standardiziranom i osiguranom sustavu 
registara osigurava se da koli čina prenesenih emisijskih 
jedinica i jedinica CER i ERU, koje operateri zrakoplova 
predaju na ra čune država članica za povla čenje emisij ­
skih jedinica iz opticaja za prvo obvezuju će razdoblje 
prema Kyotskom protokolu, bude takva da te emisijske 
jedinice i jedinice CER i ERU odgovaraju emisijama 
uklju čenima u ukupne koli čine emisija koje su za to 
razdoblje navedene u nacionalnim registrima država 
članica.”;  
17. u članku 23. stavak 3. zamjenjuje se sljede ćim: 
„3. Prilikom upu ćivanja na ovaj stavak, primjenjuje se 
članak 5.a stavci 1. do 4. i članak 7. Odluke 1999/468/EZ, 
uzimaju ći u obzir i odredbe iz njezinog članka 8.”;  
18. ume će se sljede ći članak:  
„Članak 25.a  
Mjere tre ćih zemalja za smanjivanje utjecaja 
zrakoplovstva na klimatske promjene  
1. Ako tre ća zemlja donese mjere za smanjivanje utje ­
caja koji na klimatske promjene imaju letovi s polijetanjem 
iz te zemlje i slijetanjem u Zajednici, Komisija nakon savje ­
tovanja s tom tre ćom zemljom i s državama članicama u 
okviru Odbora spomenutog u članku 23. stavku 1. 
razmatra postoje će mogu ćnosti za osiguravanje optimalne 
interakcije izme đu sustava Zajednice i mjera te zemlje.  
Prema potrebi Komisija može donijeti izmjene koje omogu ­ 
ćuju isklju čivanje dolaznih letova iz predmetne tre će zemlje 
iz zrakoplovnih djelatnosti navedenih u Prilogu I., ili na 
temelju kojih se mogu napraviti izmjene popisa zrakoplo ­
vnih djelatnosti iz Priloga I. koje se zahtijevaju na temelju 
nekog sporazuma u skladu s četvrtim podstavkom. Te 
mjere, predvi đene za izmjenu nebitnih elemenata ove 
Direktive, donose se u skladu s regulatornim postupkom 
s kontrolom iz članka 23. stavka 3.  
Komisija može Europskom parlamentu i Vije ću predložiti i 
bilo kakve druge izmjene ove Direktive.HR 224 Službeni list Europske unije 15/Sv. 29
 
Isto tako, Komisija može prema potrebi davati preporuke 
Vije ću za otvaranje pregovora s ciljem zaklju čivanja spora ­
zuma s predmetnim tre ćim zemljama, u skladu s člankom 
300. stavkom 1. Ugovora.  
2. Zajednica i njezine države članice i dalje nastoje 
posti ći dogovor o globalnim mjerama za smanjivanje 
emisija stakleni čkih plinova iz zrakoplovstva. U svjetlu 
takvih dogovora, Komisija razmatra postoji li potreba za 
izmjenama ove Direktive s obzirom na njezinu primjenu 
na operatere zrakoplova.”;  
19. članak 28. mijenja se kako slijedi:  
(a) stavak 3. to čka (b) zamjenjuje se sljede ćim: 
„(b) koji treba biti odgovoran za predaju emisijskih 
jedinica, izuzimaju ći emisijske jedinice izdane u 
skladu s poglavljem II., koje odgovaraju ukupnim 
emisijama iz udruženih postrojenja, odstupaju ći 
od članka 6. stavka 2. to čke (e) i članka 12. 
stavka 3; i”;  
(b) stavak 4. zamjenjuje se sljede ćim: 
„4. Povjerenik podliježe kaznama koje se primjenjuju 
u slu čaju kršenja zahtjeva za predaju dovoljnog broja 
emisijskih jedinica, osim emisijskih jedinica izdanih u 
skladu s poglavljem II., za pokrivanje ukupnih emisija iz 
udruženih postrojenja, odstupaju ći od članka 16. 
stavaka 2., 3. i 4.”;  
20. članku 30. dodaje se sljede ći stavak:  
„4. Do 1. prosinca 2014. Komisija na temelju pra ćenja i 
iskustva ste čenog kroz primjenu ove Direktive preispituje 
funkcioniranje ove Direktive s obzirom na zrakoplovne 
djelatnosti navedene u Prilogu I. i prema potrebi priprema 
prijedloge za Europski parlament i Vije će u skladu s 
člankom 251. Ugovora. Pritom Komisija s posebnom 
pozornoš ću razmatra sljede će: 
(a) implikacije i utjecaj ove Direktive s obzirom na sveu ­
kupno funkcioniranje sustava Zajednice;  
(b) funkcioniranje tržišta zrakoplovnih emisijskih jedinica, 
posebno s obzirom na mogu će narušavanje tržišta;  
(c) okolišnu u činkovitost sustava Zajednice i razinu do 
koje bi ukupnu koli činu emisijskih jedinica koje se 
dodjeljuju operaterima prema članku 3.c trebalo 
smanjiti u skladu s ukupnim ciljevima Europske unije 
u pogledu smanjenja emisija;  (d) utjecaj sustava Zajednice na sektor zrakoplovstva, uklju ­ 
čuju ći pitanje konkurentnosti, posebno uzimaju ći u 
obzir utjecaj politika o klimatskim promjenama koje 
se na zrakoplovstvo primjenjuju izvan Europske unije;  
(e) održavanje posebne rezerve za operatere, uzimaju ći u 
obzir vjerojatno približavanje stopa rasta u cijeloj 
zrakoplovnoj industriji;  
(f) utjecaj sustava Zajednice na strukturnu ovisnost otoka, 
regija bez izlaza na more, perifernih regija i najudalje ­
nijih regija Zajednice o zrakoplovnom prijevozu.  
(g) je li potrebno uvesti pristupni sustav koji bi olakšao 
trgovanje emisijskim jedinicama izme đu operatera 
zrakoplova i operatera postrojenja istodobno osigurava ­
jući da ne bude transakcija koje rezultiraju neto prije ­
nosom emisijskih jedinica s operatera zrakoplova na 
operatere postrojenja.;  
(h) implikacije pragova za isklju čivanje kako je navedeno u 
Prilogu I., s obzirom na potvr đenu najve ću uzletnu 
masu i broj prijevoza koje operater zrakoplova obavi 
u jednoj godini;  
(i) utjecaj izuzimanja iz sustava Zajednice nekih letova koji 
se obavljaju u okviru obveza javnih službi nametnutih u 
skladu s Uredbom Vije ća (EEZ) br. 2408/92 od 
23. srpnja 1992. o pristupu zra čnih prijevoznika Zajed ­
nice zra čnim linijama unutar Zajednice (*);  
(j) razvoj i mogu ćnosti budu ćeg razvoja u činkovitosti 
zrakoplovstva i posebno napredak u postizanju cilja 
Savjetodavnog vije ća za istraživanja na podru čju aero ­
nautike u Europi (ACARE) da se razviju i predstave 
tehnologije koje mogu smanjiti potrošnju goriva za 
50 % do 2020. te jesu li potrebne daljnje mjere za 
pove ćanje u činkovitosti;  
(k) razvoj znanstvenog shva ćanja utjecaja kondenzacijskih 
tragova i cirusa nastalih zbog zrakoplovnih djelatnosti 
na klimatske promjene, s ciljem predlaganja u činkovitih 
mjera za njihovo ublažavanje.  
Nakon toga Komisija podnosi izvješ će Europskom parla ­
mentu i Vije ću. 
___________  
(*) SL L 240, 24.8.1992., str. 8.”HR 15/Sv. 29 Službeni list Europske unije 225
 
21. nakon članka 30. ume će se sljede ći naslov:  
„POGLAVLJE V.  
ZAVRŠNE ODREDBE”;  
22. Prilozi I., IV. i V. mijenjaju se u skladu s Prilogom ove 
Direktive.  
Članak 2.  
Prijenos  
1. Države članice donose zakone i druge propise potrebne za 
uskla đivanje s ovom Direktivom prije 2. velja če 2010. One o 
tome odmah obavješ ćuju Komisiju.  
Kad države članice donose ove mjere, te mjere prilikom njihove 
službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih 
navodi takva uputa. Na čine toga upu ćivanja odre đuju države 
članice.  2. Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba 
nacionalnog prava koje donesu u podru čju na koje se odnosi 
ova Direktiva. Komisija o tome obavješ ćuje druge države 
članice.  
Članak 3.  
Stupanje na snagu  
Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od objave u  
Službenom listu Europske unije . 
Članak 4.  
Adresati  
Ova je Direktiva upu ćena državama članicama.  
Sastavljeno u Strasbourgu 19. studenoga 2008.  
Za Europski parlament 
Predsjednik  
H.-G. PÖTTERING  Za Vije će 
Predsjednik  
J.-P. JOUYETHR 226 Službeni list Europske unije 15/Sv. 29
 
PRILOG  
Prilozi I., IV. i V. Direktive 2003/87/EZ mijenjaju se kako slijedi:  
1. Prilog I. mijenja se kako slijedi:  
(a) naslov se mijenja i glasi:  
„KATEGORIJE DJELATNOSTI NA KOJE SE ODNOSI OVA DIREKTIVA”:  
(b) u stavku 2. prije tablice dodaje se sljede ći podstavak:  
„Od 1. sije čnja 2012. uklju čuju se svi letovi sa slijetanjem u i polijetanjem iz zra čnih luka koje se nalaze na 
državnom podru čju države članice na koju se odnosi Ugovor.”;  
(c) dodaje se sljede ća kategorija djelatnosti:  
„Zrakoplovstvo  
Letovi sa slijetanjem u i polijetanjem iz zra čnih luka koje se nalaze na državnom 
podru čju države članice na koju se odnosi Ugovor. 
Ova djelatnost ne uklju čuje: 
(a) letove koji se obavljaju isklju čivo radi prijevoza, po službenom zadatku, vladaju ćeg 
monarha i članova njegove uže obitelji, šefa države, predsjednika i članova vlade, 
države koja nije država članica, ako je to potkrijepljeno odgovaraju ćim indikatorom 
statusa u planu leta; 
(b) vojne letove koji se obavljaju vojnim zrakoplovima, te carinske i policijske letove; 
(c) letove vezane uz potragu i spašavanje, letove u svrhu gašenja požara, humanitarne 
letove i letove za potrebe hitne medicinske službe, koje odobri odgovaraju će 
nadležno tijelo; 
(d) letove koji se obavljaju isklju čivo prema vizualnim pravilima letenja kako je utvr ­ 
đeno u Prilogu 2. Čikaške konvencije; 
(e) letove koji završavaju u zra čnoj luci iz koje je predmetni zrakoplov poletio i 
tijekom kojih nije bilo slijetanja; 
(f) vježbovni letovi koji se provode isklju čivo zbog stjecanja dozvole ili ovlaštenja, ako 
se radi o leta čkoj posadi te ako je to popra ćeno odgovaraju ćom napomenom u 
planu leta, pod uvjetom da ti letovi ne služe za prijevoz putnika i/ili tereta, niti za 
prazni ili tehni čki let zrakoplova; 
(g) letove koji se obavljaju isklju čivo u svrhu znanstvenog istraživanja ili u svrhu 
provjere, testiranja ili certificiranja zrakoplova, opreme zrakoplova ili zemaljske 
opreme; 
(h) letove koji se obavljaju zrakoplovima čija je najve ća certificirana uzletna masa ispod 
5 700 kg; 
(i) letove koji se obavljaju u okviru obveza javnih službi, propisanih u skladu s 
Uredbom (EEZ) br. 2408/92 na linijama u najudaljenijim regijama, kako je nave ­
deno u članku 299. stavku 2. Ugovora, ili na linijama gdje ponu đeni kapaciteti ne 
prekora čuju 30 000 sjedala na godinu; i 
(j) letove koji bi, kad ne bi bilo ove to čke, spadali u ovu djelatnost, ako ih obavi 
operater u komercijalnom zra čnom prijevozu: 
— koji ostvari manje od 243 leta po razdoblju tijekom tri uzastopna četveromje ­
se čna razdoblja; ili 
— čije ukupne godišnje emisije iz svih letova iznose manje od 10 000 tona. 
Letovi koji se obavljaju isklju čivo radi prijevoza, po službenom zadatku, vladaju ćeg 
monarha i članova njegove uže obitelji, šefa države, predsjednika i članova vlada 
neke države članice, po ovoj se to čki ne smiju isklju čiti.” Uglji čni dioksidHR 15/Sv. 29 Službeni list Europske unije 227
 
2. Prilog IV. mijenja se kako slijedi:  
(a) iza naslova Priloga ume će se sljede ći naslov:  
„DIO A – Pra ćenje i izvješ ćivanje o emisijama iz stacionarnih postrojenja”;  
(b) dodaje se sljede ći dio:  
„DIO B – Pra ćenje i izvješ ćivanje o emisijama iz zrakoplovstva  
Pra ćenje emisija uglji čnog dioksida  
Emisije se prate na temelju izra čuna. Emisije se izra čunavaju pomo ću formule:  
Potrošnja goriva  × emisijski faktor  
Potrošnja goriva obuhva ća gorivo koje potroši pomo ćni generator. Kad god je mogu će koristi se stvarna potrošnja 
goriva po svakom letu, koja se izra čunava prema sljede ćoj formuli:  
Koli čina goriva sadržana u spremnicima zrakoplova po završetku punjenja gorivom za odre đeni let – koli čina 
goriva sadržana u spremnicima zrakoplova po završetku punjenja gorivom za sljede ći let + punjenje gorivom za 
taj sljede ći let.  
Ako podaci o stvarnoj potrošnji goriva nisu raspoloživi, podaci o potrošnji goriva procjenjuju se na temelju 
najboljih raspoloživih podataka uz primjenu standardizirane metode po razinama.  
Primjenjuju se standardni emisijski faktori IPCC-a uzeti iz Smjernica IPCC-a za izradu popisa stakleni čkih plinova 
iz 2006. ili kasnije dopune tih smjernica, osim u slu čajevima kada su to čniji emisijski faktori koje su za odre đene 
djelatnosti utvrdili nezavisni akreditirani laboratoriji uz primjenu prihva ćenih analiti čkih metoda. Emisijski faktor 
za biomasu je nula.  
Za svaki let i za svako gorivo radi se zaseban izra čun. 
Izvješ ćivanje o emisijama  
Svaki operater zrakoplova u svoje izvješ će u skladu s člankom 14. stavkom 3. mora navesti sljede će informacije:  
A. Podatke za identifikaciju operatera zrakoplova, koji uklju čuju: 
— ime operatera zrakoplova,  
— državu članicu koja je za njega nadležna,  
— njegovu adresu, uklju čuju ći poštanski broj i zemlju i, ako nije ista, njegovu kontakt adresu u nadležnoj 
državi članici,  
— brojeve registracija zrakoplova i tipove zrakoplova korištenih za obavljanje zrakoplovnih djelatnosti nave ­
denih u Prilogu I. kojima se bavio operater zrakoplova u razdoblju na koje se izvješ će odnosi,  
— broj certifikata i tijelo koje je izdalo svjedodžbu o sposobnosti i poslovnu dozvolu u skladu s kojima je 
operater zrakoplova obavio zrakoplovne djelatnosti navedene u Prilogu I.,  
— adresu, broj telefona, faksa i adresu elektroni čke pošte kontakt osobe, i  
— ime vlasnika zrakoplova.  
B. Za svaku vrstu goriva za koju se izra čunavaju emisije:  
— potrošnju goriva,  
— emisijski faktor,HR 228 Službeni list Europske unije 15/Sv. 29
 
— ukupna koli čina skupnih emisija iz svih letova obavljenih tijekom razdoblja obuhva ćenog izvješ ćem, u 
okviru djelatnosti navedenih u Prilogu I. kojima se bavi operater zrakoplova,  
— skupne emisije iz:  
— svih letova obavljenih tijekom razdoblja obuhva ćenog izvješ ćem, u okviru djelatnosti navedenih u 
Prilogu I. kojima se bavi operater zrakoplova, s uzlijetanjem iz zra čne luke smještene na državnom 
podru čju države članice i slijetanjem u zra čnu luku smještenu na državnom podru čju iste države 
članice,  
— svih ostalih letova obavljenih tijekom razdoblja obuhva ćenog izvješ ćem, u okviru djelatnosti navedenih 
u Prilogu I. kojima se bavi operater zrakoplova,  
— skupne emisije iz svih letova obavljenih tijekom razdoblja obuhva ćenog izvješ ćem, u okviru djelatnosti 
navedenih u Prilogu I. kojima se bavi operater zrakoplova:  
— s polijetanjem iz svake države članice, i  
— iz tre će zemlje sa slijetanjem u svaku državu članicu,  
— faktor nesigurnosti.  
Pra ćenje podataka o tonskim kilometrima za potrebe članaka 3.e i 3.f  
U svrhu podnošenja zahtjeva za dodjelu emisijskih jedinica u skladu s člankom 3.e stavkom 1. ili člankom 3.f 
stavkom 2., koli čina zrakoplovnih djelatnosti ra čuna se u tonskim kilometrima pomo ću sljede će formule:  
tonski kilometri = udaljenost × korisni teret  
gdje:  
„udaljenost” zna či udaljenost velikog kruga izme đu polazne zra čne luke i dolazne zra čne luke plus dodatni fiksni 
faktor od 95 km; i  
„korisni teret” zna či ukupnu masu tereta, pošte ili putnika koji se prevoze.  
Kod izra čuna korisnog tereta:  
— broj putnika je broj osoba u zrakoplovu, bez članova posade,  
— operater zrakoplova može odabrati ho će li za putnike i prijavljenu prtljagu primijeniti stvarnu ili standardnu 
masu koja je navedena u dokumentaciji o masi i ravnoteži za relevantne letove ili pridruženu vrijednost od 
100 kg za svakog putnika i njegovu prijavljenu prtljagu.  
Podnošenje podataka o tonskim kilometrima u smislu članaka 3.e i 3.f  
Svaki operater zrakoplova u svom zahtjevu u skladu s člankom 3.e stavkom 1. ili člankom 3.f stavkom 2. mora 
navesti sljede će informacije:  
A. Podatke za identifikaciju operatera zrakoplova, koji obuhva ćaju: 
— ime operatera zrakoplova,  
— njegovu nadležnu državu članicu,  
— njegovu adresu, uklju čuju ći poštanski broj, zemlju i, ako nije ista, njegovu kontakt adresu u nadležnoj 
državi članici,  
— brojeve registracija zrakoplova i vrste zrakoplova korištene tijekom godine, obuhva ćene zahtjevom za 
obavljanje zrakoplovnih djelatnosti iz Priloga I. kojima se bavi operater zrakoplova,HR 15/Sv. 29 Službeni list Europske unije 229
 
— broj certifikata i tijelo koje je izdalo svjedodžbu o sposobnosti i poslovnu dozvolu u skladu s kojima je 
operater zrakoplova obavio zrakoplovne djelatnosti navedene u Prilogu I.,  
— adresu, broj telefona, faksa i adresu elektronske pošte kontakt osobe i  
— ime vlasnika zrakoplova.  
B. Podatke o tonskim kilometrima:  
— broj letova po paru zra čnih luka,  
— broj putni čkih kilometara po paru zra čnih luka,  
— odabranu metodu za izra čun mase putnika i prijavljene prtljage,  
— ukupan broj tonskih kilometara za sve letove obavljene tijekom godine na koju se izvješ će odnosi, koji 
spadaju u zrakoplovne djelatnosti navedene u Prilogu I. kojima se bavi predmetni operater zrakoplova.”;  
3. Prilog V. mijenja se kako slijedi:  
(a) iza naslova Priloga ume će se sljede ći naslov:  
„DIO A – verifikacija emisija iz stacionarnih postrojenja”;  
(b) sljede ći se dio dodaje:  
„DIO B – verifikacija emisija iz zrakoplovnih djelatnosti  
13. Na verifikaciju prijava emisija iz letova koji spadaju u zrakoplovne djelatnosti navedene u Prilogu I. primje ­
njuju se op ća na čela i metodologija utvr đeni u ovom Prilogu.  
U tu svrhu:  
(a) u stavku 3. uputa na operatera tuma či se kao uputa na operatera zrakoplova, a u to čki (c) toga stavka, 
uputa na postrojenje tuma či se kao uputa na zrakoplov korišten za obavljanje djelatnosti obuhva ćenih 
prijavom;  
(b) u stavku 5. uputa na postrojenje tuma či se kao uputa na operatera zrakoplova;  
(c) u stavku 6. uputa na djelatnosti koje se obavljaju u postrojenju tuma če se kao uputa na zrakoplovne 
djelatnosti obuhva ćene prijavom koje obavlja operater zrakoplova;  
(d) u stavku 7. uputa na lokaciju postrojenja tuma či se kao uputa na lokacije koje operater zrakoplova koristi 
za obavljanje zrakoplovnih djelatnosti obuhva ćenih prijavom;  
(e) u stavcima 8. i 9. upute na izvore emisija u postrojenju tuma če se kao upute na zrakoplov za koji je 
odgovoran operater zrakoplova; i  
(f) u stavcima 10. i 12. upute na operatera tuma če se kao uputa na operatera zrakoplova.  
Dodatne odredbe za verifikaciju prijava emisija iz zrakoplovstva  
14. Verifikator posebno provjerava sljede će: 
(a) da su svi letovi koji spadaju u zrakoplovne djelatnosti navedene u Prilogu I. uzeti u obzir. Pri tome si 
verifikator pomaže podacima o vremenskom rasporedu i drugim podacima o prometu operatera zrako ­
plova, uklju čuju ći podatke koje je taj operater zatražio od Eurocontrola.  
(b) da se u cjelini podudaraju podaci o ukupnoj potrošnji goriva i podaci o gorivu koje je kupljeno ili 
druk čije nabavljeno za zrakoplov kojim se obavlja predmetna zrakoplovna djelatnost.HR 230 Službeni list Europske unije 15/Sv. 29
 
Dodatne odredbe za verifikaciju podataka o tonskim kilometrima u smislu članaka 3.e i 3.f  
15. Op ća na čela i metodologija za verifikaciju prijava emisija u skladu s člankom 14. stavkom 3., kako je 
utvr đeno u ovom Prilogu, prema potrebi se na primjeren na čin primjenjuju na verifikaciju podataka o 
tonskim kilometrima u zra čnom prometu.  
16. Verifikator posebno provjerava jesu li u prijavi operatera u skladu s člancima 3.e stavkom 1. i 3.f stavkom 2. 
uzeti u obzir samo stvarno obavljeni letovi koji spadaju u zrakoplovne djelatnosti navedene u Prilogu I. za 
koje je odgovoran predmetni operater zrakoplova. Pri obavljanju te zada će verifikator se služi podacima o 
prometu operatera zrakoplova, uklju čuju ći podatke koje je od Eurocontrola zatražio taj operater. Osim toga, 
verifikator mora provjeriti jesu li koli čine korisnog tereta koje je prijavio operater zrakoplova u skladu sa 
zapisima o korisnom teretu koje taj operater vodi iz sigurnosnih razloga.”.HR 15/Sv. 29 Službeni list Europske unije 231