2.

Dio B zamjenjuje se sljedećim: „DIO B Uvod i. Aktivne tvari određene su u članku 2. stavku 4. i uključuju kemijske tvari i mikroorganizme uključujući viruse. Ovaj dio navodi podatke koji se zahtijevaju za aktivne tvari koje se sastoje od mikroorganizama, uključujući viruse. Za potrebe Priloga II., dijela B, izraz ‚mikroorganizam’ uporabljuje se i određuje kako slijedi: ‚Mikrobiološka zasebna jedinica, stanična ili nestanična, sposobna za razmnožavanje ili za prijenos genetskog materijala.’ Definicija se primjenjuje, ali nije ograničena na, bakterije, gljive, praživotinje, viruse i viroide. ii. Za sve mikroorganizme koji podliježu podnošenju zahtjeva trebalo bi osigurati cjelokupna raspoloživa relevantna saznanja i informacije iz literature. Najvažnije i vrlo poučne informacije dobivaju se karakterizacijom i identifikacijom mikroorganizma. Takve se informacije nalaze u odsjecima 1. do 3. (identitet, biološka svojstva i dodatne informacije) koje čine osnovu za ocjenu učinaka na ljudsko zdravlje i okoliš. Najnoviji podaci dobiveni iz konvencionalnih toksikoloških eksperimenata i/ili eksperimenata patogenosti na laboratorijskim životinjama obično se zahtijevaju, osim ako podnositelj zahtjeva na temelju prethodnih podataka može dokazati da uporaba mikroorganizama, prema predloženim uvjetima uporabe, nema štetne učinke na zdravlje ljudi i životinja ili na podzemne vode ili bilo kakav neprihvatljiv utjecaj na okoliš. iii. U očekivanju prihvaćanja određenih smjernica na međunarodnoj razini, traženi podaci moraju se dobiti uporabom dostupnih smjernica za istraživanje prihvaćenih od strane nadležnog tijela (na primjer USEPA smjernice (1)); ako je potrebno, smjernice za istraživanje kao što je opisano u Prilogu II., dijelu A, trebalo bi donijeti tako da budu prikladne za mikroorganizme. Testiranje bi trebalo uključiti aktivne i, prema potrebi inaktivne mikroorganizme i kontrolu. iv. Ako je testiranje izvršeno mora se osigurati podroban opis (specifikacija) uporabljenog materijala i u njemu sadržane nečistoće, u skladu s odredbama odjeljka 1. točke 1.4. Sastav uporabljenog materijala trebao bi odgovarati specifikaciji koja se primjenjuje u proizvodnji pripravaka koji su u postupku za odobrenje. Ako se izvode istraživanja uz uporabu mikroorganizama dobivenih u laboratoriju ili u proizvodnom sustavu pokusnog postrojenja, istraživanja se moraju ponoviti uporabom mikroorganizama iz industrijske proizvodnje, osim ako se može dokazati da je materijal za testiranje u osnovi isti onaj namijenjen testiranju i ocjenjivanju. v. Ako je mikroorganizam genetski modificiran, kao što je utvrđeno u Direktivi Vijeća 90/220/EEZ od 23. travnja 1990. o namjernom uvođenju u okoliš genetski modificiranih organizama (2), mora se podnijeti presliku ocjene podataka vezanih za ocjenu rizika za okoliš, kao što je navedeno u članku 1. stavku 3. Direktive 91/414/EEZ. vi. Gdje je potrebno, podatke bi trebalo analizirati uporabom odgovarajućih statističkih metoda. Trebalo bi izvijestiti o potpunim podacima statističkih analiza (na primjer, trebalo bi dati sve točno procijenjene vrijednosti s granicama pouzdanosti, trebalo bi navesti točne p-vrijednosti umjesto navoda značajno/nije značajno). vii. Kada se radi o studijama u kojima se doziranje proteže kroz određeno vremensko razdoblje, doziranje bi trebalo prvenstveno vršiti uporabom iste serije mikroorganizma, ako to dozvoljava njegova stabilnost. Ako se studije ne izvode uporabom jedne serije mikroorganizma, treba dati izjavu o sličnosti različitih serija. Kada studija podrazumijeva uporabu različitih doza, treba izvijestiti o odnosu između doze i štetnih učinaka. viii. Ako je poznato da je djelovanje zaštite bilja posljedica učinka ostataka toksina/metabolita ili se očekuju znatni ostatci toksina/metabolita koji nisu povezani s učinkom aktivne tvari, treba podnijeti dokumentaciju za toksine/metabolite u skladu sa zahtjevima iz Priloga II., dijela A. 1. IDENTITET MIKROORGANIZMA Identifikacija zajedno s karakterizacijom mikroorganizma daje najvažnije informacije i od odlučujuće su važnosti za donošenje odluke. 1.1. Podnositelj zahtjeva Treba navesti ime i adresu podnositelja zahtjeva (stalnu adresu u Zajednici), kao i ime, profesionalnu kvalifikaciju, broj telefona i telefaksa odgovarajuće osobe za kontakt. Ako, pored toga, podnositelj zahtjeva ima ured, zastupnika ili predstavnika u državi članici kojoj je podnesen zahtjev za uključenje u Prilog I., i ako je različita od prve, u državi članici izvjestiteljici koju je imenovala Komisija, treba navesti ime i adresu lokalnoga ureda, zastupnika ili predstavnika, kao i ime, profesionalnu kvalifikaciju, broj telefona i telefaksa odgovarajuće osobe za kontakt. 1.2. Proizvođač Potrebno je navesti ime i adresu jednog ili više proizvođača mikroorganizma kao i ime i adresu svakog postrojenja u kojem je mikroorganizam proizveden. Treba navesti kontaktnu točku (po mogućnosti centralnu kontaktnu točku, koja uključuje ime, broj telefona i telefaksa), radi osiguranja ažuriranih informacija i davanja odgovora na upite koji se odnose na tehnologiju proizvodnje, postupke izrade i kvalitetu sredstava (uključujući pojedinačne serije, ako je potrebno). Ako se po uključenju mikroorganizma u Prilog I. promijeni lokacija ili broj proizvođača, tražene informacije moraju biti ponovno priopćene Komisiji i državama članicama 1.3. Ime i opis vrste, karakterizacija soja i. Mikroorganizam bi trebao biti pohranjen pri međunarodno priznatoj zbirci kultura i trebalo bi mu dati pristupni broj; podnijeti se moraju i ovi podaci. ii. Svaki mikroorganizam za koji se podnosi zahtjev trebalo bi identificirati i imenovati na razini vrste. Mora se navesti znanstveno ime i taksonomska skupina, na primjer, porodica, rod, vrsta, soj, serotip, patovar ili bilo koji drugi naziv koji se odnosi na mikroorganizam. Potrebno je navesti je li mikroorganizam: — autohton ili neautohton, na razini vrste, na predviđenom području primjene, — divljeg (prirodnog) tipa, — spontani ili inducirani mutant, — izmijenjen uporabom tehnika opisanih u Prilogu I.A, dijelu 2. i Prilogu I.B Direktivi 90/220/EEZ. U zadnja dva slučaja treba navesti sve poznate razlike između izmijenjenoga mikroorganizma i roditeljskog divljeg soja. iii. Za identifikaciju i karakterizaciju mikroorganizma na razini soja trebalo bi uporabiti najbolju raspoloživu tehnologiju. Moraju se navesti odgovarajući postupci testiranja i kriteriji uporabljeni za identifikaciju (na primjer morfološka, biokemijska, serološka, molekularna identifikacija). iv. Treba navesti zajedničko ime ili alternativna i zamjenska i, ako postoje, kodna imena uporabljena tijekom razvoja. v. Treba navesti odnose s poznatim patogenima. 1.4. Specifikacija materijala uporabljenih za proizvodnju formuliranih sredstava 1.4.1. Sadržaj mikroorganizma Treba navesti najmanji i najveći sadržaj mikroorganizma u materijalu uporabljenom za proizvodnju formuliranih sredstava. Sadržaj bi trebao biti izražen u odgovarajućim jedinicama, kao što je broj aktivnih jedinica po opsegu ili težini ili na bilo koji drugi način primjerenom mikroorganizmu. Ako se navedene informacije odnose na proizvodni sustav probnog postrojenja, treba Komisiji i državama članicama ponovno dostaviti tražene informacije kada se stabiliziraju metode i postupci industrijske proizvodnje, ako promjene u proizvodnji uzrokuju promjene u specifikaciji čistoće. 1.4.2. Identitet i sadržaj nečistoća, dodataka, kontaminirajućih mikroorganizama Poželjno je da, po mogućnosti, sredstvo za zaštitu bilja bude bez kontaminanata (uključujući kontaminirajuće mikroorganizme). Razinu i prirodu prihvatljivih kontaminanata trebala bi prosuditi nadležna tijela sa stanovišta procjene rizika. Ako je moguće i primjereno, mora se izvijestiti o identitetu i najvećem sadržaju svih kontaminirajućih mikroorganizama, izraženim u odgovarajućoj jedinici. Informacije o identitetu treba, ako je moguće, dati kao što je opisano u Prilogu II., dijelu B, odjeljku 1., točki 1.3. Treba identificirati i karakterizirati, u različitim stanjima ili fazama rasta mikroorganizma (vidjeti Prilog II.B, Uvod, točku viii.), relevantne metabolite (na primjer, koji predstavljaju opasnost po ljudsko zdravlje i/ili okoliš) za koje je poznato da ih proizvodi mikroorganizam. Ako je potrebno, treba navesti podrobne informacije o svim sastojcima, kao što su kondenzati, mediji za uzgoj kulture itd. Kada se radi o kemijskim nečistoćama koje predstavljaju opasnost po zdravlje ljudi i/ili okoliš, moraju se navesti identitet i najveći sadržaj, izraženi u odgovarajućim jedinicama. Kada se radi o dodacima, moraju se navesti identitet i udio u g/kg. Mora se navesti informacije o identitetu kemijskih tvari kao što su dodaci, kako je opisano u Prilogu II., dijelu A, odjeljku 1., točki 1.10. 1.4.3. Analitička svojstva serija Ako je potrebno, treba izvijestiti o istim podacima kao što je opisano u Prilogu II., dijelu A, odjeljku 1., točki 1.11., uporabljujući odgovarajuće jedinice. 2. BIOLOŠKA SVOJSTVA MIKROORGANIZMA 2.1. Povijest mikroorganizma i njegova primjena. Prisutnost u prirodi i geografska rasprostranjenost Trebalo bi dokazati poznavanje mikroorganizma prikazano kao raspoloživo odgovarajuće znanje o mikroorganizmu. 2.1.1. Povijesna pozadina Treba predstaviti povijesnu pozadinu mikroorganizma i njegovu primjenu (testove/istraživačke projekte ili komercijalnu uporabu). 2.1.2. Podrijetlo i prisutnost u prirodi Moraju se navesti geografsko područje i mjesto u ekosustavu (na primjer biljka domaćin, životinja domaćin, ili tlo iz kojega je mikroorganizam izoliran). Treba izvijestiti o metodi izolacije mikroorganizma. Prirodna prisutnost mikroorganizma u odgovarajućem okolišu, ako je moguće, daje se na razini soja. Kada se radi o mutantu ili genetski modificiranom mikroorganizmu (kako je određeno u Prilogu I.A, dijelu 2. i Prilogu I.B Direktivi 90/220/EEZ), trebalo bi navesti podrobne informacije o njegovoj proizvodnji i izolaciji i o načinima pomoću kojih se on može jasno razlikovati od roditeljskog divljeg soja. 2.2. Informacije o ciljnom (ciljnim) organizmu (organizmima) 2.2. Opis ciljnog (ciljnih) organizma (organizama) Ako je potrebno, moraju se navesti podaci o štetnim organizmima od kojih je zaštita moguća. 2.2.2. Način djelovanja Treba navesti glavni način djelovanja. Vezano za način djelovanja trebalo bi također navesti proizvodi li mikroorganizam toksin sa sporednim učinkom na ciljni organizam. U tom bi slučaju također trebalo opisati način djelovanja toksina. Ako je potrebno, treba navesti informacije o mjestu zaraze i načinu unosa u ciljni organizam i faze njegove osjetljivosti. Mora se izvijestiti o rezultatima svih eksperimentalnih studija. Trebalo bi navesti moguće načine unosa (na primjer kontakt, želudac, udisanje) mikroorganizma ili njegovih metabolita (posebno toksina). Također treba navesti ima li mikroorganizam ili njegovi metaboliti sistemično djelovanje u biljkama ili ne, i ako je potrebno, na koji se način ova translokacija događa. Kada se radi o patogenom učinku na ciljni organizam, treba navesti zaraznu dozu (doza potrebna za zarazu sa željenim učinkom na ciljnu vrstu) i prenosivost (mogućnost širenja mikroorganizma u ciljnu populaciju, ali također s jedne ciljne vrste na drugu (ciljnu) vrstu) nakon primjene u predloženim uvjetima uporabe. 2.3. Raspon specifičnosti domaćina i učinci na vrste koje nisu ciljni štetni organizmi Potrebno je dati sve raspoložive informacije o učincima na neciljne organizme unutar područja na kojem se mikroorganizam može proširiti. Treba navesti pojavu neciljnih organizama koji su ili u uskoj vezi s ciljnom vrstom ili su posebno izloženi. Treba navesti svako iskustvo vezano za toksični učinak aktivne tvari ili njezinih metabolita na ljude ili na životinje, je li organizam sposoban stvoriti kolonije ili zahvatiti ljude ili životinje (uključujući imunološki oslabljene pojedince), i je li patogen. Treba navesti svako iskustvo o tome može li aktivna tvar ili njezini proizvodi nadražiti kožu, oči ili dišne organe ljudi ili životinja i djeluje li alergijski u dodiru s kožom ili pri udisanju. 2.4. Razvojne faze/životni ciklus mikroorganizma Treba predstaviti informacije o životnom ciklusu mikroorganizma, opisane slučajeve simbioze, parazitizma, kompeticije, predatorstva itd., uključujući organizme domaćine, kao i vektore virusa. Treba navesti vrijeme razmnožavanja i način razmnožavanja mikroorganizma. Treba dati informacije o pojavi faza mirovanja i njihovom vremenu preživljavanja, njihovoj virulenciji i mogućnosti zaraze. Mora se navesti da, u različitim fazama razvoja nakon oslobađanja, mikroorganizam može proizvesti metabolite, uključujući toksine, koji su opasni po ljudsko zdravlje i/ili okoliš. 2.5. Zaraznost, sposobnost širenja i stvaranja kolonija Moraju se navesti informacije o postojanosti mikroorganizma i o njegovom životnom ciklusu u uvjetima okoliša karakterističnima za predviđenu uporabu. Pored toga treba navesti svaku posebnu osjetljivost mikroorganizma na određene dijelove okoliša (na primjer UV zrake, tlo, vodu). Treba navesti zahtjeve okoliša (temperaturu, pH, vlagu, zahtjeve ishrane itd.) za preživljavanje, razmnožavanje, stvaranje kolonija, oštećenja (uključujući ljudsko tkivo) i učinkovitost mikroorganizma. Treba ukazati na prisutnost posebnih čimbenika virulencije. Mora se utvrditi raspon temperature pri kojoj mikroorganizam raste, uključujući najniže, najviše i optimalne temperature. Ove su informacije od posebnog značaja kao povod za studije učinaka na ljudsko zdravlje (odjeljak 5.). Također se mora navesti mogući učinak čimbenika kao što je temperatura, UV zrake, pH i prisutnost određenih tvari na stabilnost dotičnih toksina. Moraju se dati informacije o mogućim putovima širenja mikroorganizma (putem zraka kao čestice prašine ili aerosoli, s organizmima domaćina kao prijenosnicima itd.), u uvjetima okoliša tipičnim za namijenjenu uporabu. 2.6. Odnosi s poznatim biljnim ili životinjskim ili ljudskim patogenima Potrebno je navesti moguće postojanje jedne ili više vrsta rodova aktivnih i/ili, ako je važno, kontaminirajućih mikroorganizama za koje se zna da su patogeni za ljude, životinje, poljoprivredne kulture ili druge neciljne vrste i tip bolesti koje uzrokuju. Potrebno je navesti je li moguće, i ako jest, na koji način jasno razlikovati aktivni mikroorganizam od patogenih vrsta. 2.7. Genetska stabilnost i čimbenici koji na nju utječu Ako je potrebno, mora se navesti informacija o genetskoj stabilnosti (na primjer stupanj mutacije svojstava koji se odnosi na način djelovanja ili unos egzogenoga genetskog materijala) u uvjetima okoliša za predloženu primjenu. Također treba dati informacije o sposobnosti mikroorganizma da prenese genetski materijal na druge organizme, kao i njegovoj sposobnosti patogenog djelovanja na biljke, životinje ili ljude. Trebalo bi navesti stabilnost kodiranih svojstava ako mikroorganizam nosi relevantne dodatne genetske elemente. 2.8. Informacije o stvaranju metabolita (posebno toksina) Ako drugi sojevi koji pripadaju istoj mikrobiološkoj vrsti kao soj na koji se odnosi podnošenje zahtjeva proizvode metabolite (posebno toksine) sa štetnim učincima na zdravlje ljudi i/ili okoliš tijekom ili nakon primjene, treba navesti prirodu i sastav ove tvari, njezinu prisutnost unutar ili izvan stanice i njezinu stabilnost, njezin način djelovanja (uključujući vanjske i unutarnje čimbenike mikroorganizma potrebne za djelovanje) kao i njezin učinak na ljude, životinje ili druge neciljne vrste. Moraju se opisati uvjeti pod kojima mikroorganizam proizvodi metabolit(e) (posebno toksin (e)). Trebalo bi dati sve raspoložive informacije o mehanizmu pomoću kojega mikroorganizmi reguliraju proizvodnju ovog/ovih metabolita. Trebalo bi dati sve raspoložive informacije o utjecaju proizvedenih metabolita na način djelovanja mikroorganizma. 2.9. Antibiotici i druge antimikrobne tvari Mnogi mikroorganizmi tvore tvari s antibiotskim učinkom. Treba izbjegavati svako miješanje s antibioticima koji se rabe u medicini ili veterini u bilo kojoj fazi razvoja mikrobnog sredstva za zaštitu bilja. Treba dati informacije o otpornosti ili osjetljivosti mikroorganizma na antibiotike ili druga antimikrobne tvari, posebno o stabilnosti gena kodiranih za otpornost na antibiotike, osim ako se ne utvrdi da mikroorganizam nema štetne učinke na zdravlje ljudi ili životinja, ili da ne može prenijeti svoju otpornost na antibiotike ili druga antimikrobna sredstva. 3. DODATNE INFORMACIJE O MIKROORGANIZMU Uvod i. Pružene informacije moraju opisati predviđene namjene za koje se uporabljuju pripravci koji sadrže mikroorganizam, ili će se uporabiti, kao i dozu i način njihove uporabe ili predložene uporabe. ii. Pružene informacije moraju točno odrediti uobičajene metode i sigurnosne mjere kojih se treba pridržavati pri rukovanju, skladištenju i prijevozu mikroorganizma. iii. Navedene studije, podaci i informacije moraju pokazati prikladnost mjera predloženih za uporabu u izvanrednim situacijama. iv. Navedene informacije i podaci potrebni su za svaki mikroorganizam, osim ako se odredi drukčije. 3.1. Djelovanje Biološko djelovanje tvari mora se navesti odabirom između sljedećih djelovanja: — baktericid, — fungicid, — insekticid, — akaricid, — moluskicid, — nematocid, — herbicid, — drugo (treba odrediti). 3.2. Predviđeno područje uporabe Postojeće(-a) i predloženo(-a) područje(-a) uporabe za pripravke koji sadrže mikroorganizam treba odrediti između sljedećeg: — uporaba na otvorenom, za poljoprivredu, hortikulturu, šumarstvo i vinogradarstvo, — kulture pod zaštitom (na primjer u staklenicima), — ukrasne ili rekreacijske površine, — uništavanje korova na neobrađenim površinama, — uređenje okućnica, — sobne biljke, — uskladišteni proizvodi, — drugo (treba odrediti). 3.3. Zaštićene ili tretirane poljoprivredne kulture ili proizvodi Treba navesti podrobne podatke o postojećoj i predviđenoj uporabi u smislu zaštite poljoprivrednih kultura, skupina kultura, bilja ili biljnih proizvoda. 3.4. Postupak proizvodnje i kontrola kakvoće Treba dati iscrpne informacije o načinu serijske proizvodnje mikroorganizma. Podnositelj zahtjeva mora vršiti stalni nadzor kakvoće kako proizvodne metode/procesa tako i proizvoda. Posebno bi trebalo pratiti pojavu spontane promjene glavnih svojstava mikroorganizma i odsutnost/prisutnost bitnih kontaminanata. Trebalo bi navesti mjerila za utvrđivanje kakvoće proizvodnje Moraju se opisati i odrediti tehnike uporabljene za osiguranje ujednačenosti proizvoda i probne metode za njegovu normizaciju, održavanje i čistoću mikroorganizma (na primjer HACCP). 3.5. Informacije o pojavi ili mogućoj pojavi razvoja otpornosti ciljnog (ciljnih) organizma (organizama) Moraju se dati raspoložive informacije o mogućoj pojavi razvoja otpornosti ili unakrsnoj otpornosti ciljnog (ciljnih) organizma (organizama). Ako je moguće, trebalo bi opisati odgovarajuće strategije prevencije. 3.6. Postupci sprečavanja gubitka virulencije polazne kulture mikroorganizma Treba navesti postupke sprečavanja gubitka virulencije polaznih kultura. Pored toga, treba opisati svaki postupak, ako je dostupan, koji bi mogao spriječiti gubitak učinkovitosti mikroorganizma na ciljne vrste. 3.7. Preporučene metode i sigurnosne mjere u vezi rukovanja, skladištenja, prijevoza ili požara Za svaki mikroorganizam treba podastrijeti sigurnosni list sličan onom predviđenom za kemijske aktivne tvari u članku 27. Direktive 67/548/EEZ (3). 3.8. Postupci za uništenje ili dekontaminaciju U mnogim je slučajevima najčešći ili jedini način sigurnog uklanjanja mikroorganizama, kontaminiranog materijala, ili kontaminirane ambalaže, kontrolirano spaljivanje u ovlaštenoj spalionici. Moraju biti detaljno opisane metode sigurnog zbrinjavanja mikroorganizma ili, ako je potrebno, njegova usmrćenja prije eliminacije, kao i postupci odstranjenja kontaminirane ambalaže i kontaminiranih materijala. Moraju se navesti podaci za takve metode radi ostvarenja njihove učinkovitosti i sigurnosti. 3.9. Mjere u slučaju nesreće Moraju se navesti informacije o postupcima koji se koriste u slučaju nesreće, kako mikroorganizam ne bi postao opasan za okoliš (na primjer, za vodu ili tlo). 4. METODE ANALIZE Uvod Odredbe ovog odjeljka obuhvaćaju samo metode analize potrebne u svrhu kontrole i praćenja (monitoringa) nakon registracije. Praćenje nakon odobrenja može se odnositi na sva područja ocjene rizika. To se posebno odnosi na slučaj kada se mikroorganizmi (njihovi sojevi) koji nisu autohtoni na predviđenom području primjene uzimaju u razmatranje radi dobivanja odobrenja. Za metode analize primijenjene za obradu podataka, u skladu s ovom Direktivom, ili za druge namjene, podnositelj zahtjeva mora obrazložiti uporabljenu metodu; Ako je potrebno propisati će se posebne smjernice za takve metode na temelju istih zahtjeva kao što je određeno za metode u svrhu kontrole i praćenja nakon registracije. Treba dati opise metoda i uključiti podrobne informacije o uporabljenoj opremi, materijalima i uvjetima. Treba izvijestiti o primjenjivosti bilo koje međunarodno priznate metode. Koliko je to moguće, ove metode moraju biti jednostavne, s minimalnim troškovima, i moraju se temeljiti na uporabi općenito raspoložive opreme. Za metode analize mikroorganizama i njihovih ostataka potrebni su također podaci o specifičnosti, linearnosti, točnosti i ponovljivosti, kao što je određeno u Prilogu II., dijelu A, točkama 4.1. i 4.2. Za ovaj odjeljak primjenjuje se sljedeće: Nečistoće Svaki sastojak (uključujući kontaminirajuće mikroorganizme i/ili kemijske tvari) osim određenog mikroorganizma koji nastaje u proizvodnom procesu ili razgradnjom tijekom skladištenja Relevantne nečistoće Nečistoće, kako je gore utvrđeno, koje predstavljaju rizik za zdravlje ljudi ili životinja i/ili okoliš Metaboliti Metaboliti uključuju proizvode nastale iz razgrađujućih i biosintetičkih reakcija koje se događaju u mikroorganizmu ili drugim organizmima koji se uporabljuju za proizvodnju željenog mikroorganizma Relevantni metaboliti Metaboliti koji su značajni za zdravlje ljudi ili životinja i/ili okoliš Ostatci Aktivni mikroorganizmi i tvari koje proizvode ovi mikroorganizmi u značajnim količinama, koji ostaju nakon nestanka mikroorganizama i koji predstavljaju rizik za zdravlje ljudi ili životinja i/ili okoliš. Moraju se dati, na zahtjev, sljedeći uzorci: i. uzorci mikroorganizma iz proizvodnje; ii. analitički standardi relevantnih metabolita (posebno toksini) i svi drugi sastojci uključeni u definiciju ostatka; iii. ako su na raspolaganju, uzorci referentnih tvari za odgovarajuće nečistoće. 4.1. Metode za analizu mikroorganizma iz proizvodnje — Metode za identifikaciju mikroorganizma, — Metode za pribavljanje informacija o mogućoj promjenjivosti polazne kulture aktivnoga mikroorganizma, — Metode za razlikovanje mutanta mikroorganizma od roditeljskog divljeg soja, — Metode za uspostavu čistoće izvorne kulture od koje se proizvode serije i metode kontrole ove čistoće, — Metode utvrđivanja sadržaja mikroorganizma u proizvedenom materijalu uporabljenog za proizvodnju formuliranih sredstava i metode kojima se prikazuje da se kontaminirajući mikroorganizmi kontrolirano zadržavaju na prihvatljivoj razini, — Metode za određivanje relevantnih nečistoća u proizvedenom materijalu, — Metode za provjeru odsutnosti i kvantificiranje prisutnosti (uz odgovarajuće granice određenja) eventualnih patogena za ljude i sisavce, — Metode za određivanje postojanosti pri uskladištenju i roka uporabe mikroorganizma, ako je potrebno. 4.2. Metode za određivanje i kvantificiranje ostataka (održivih i neodrživih) — aktivnog(-ih) mikroorganizma(-ama), — odgovarajućih metabolita (posebno toksina), na i/ili u poljoprivrednim kulturama, u hrani za ljude i stočnoj hrani, u tkivu i tekućinama ljudi i životinja, u tlu, u vodi (uključujući vodu za piće, podzemne vode i površinske vode) i u zraku, prema potrebi. Također treba uključiti metode analize za određivanje količine ili djelovanja proteinskih proizvoda, npr. testiranjem razrjeđenja kultura i supernatanta kulture u biotestu životinjskih stanica. 5. UČINCI NA ZDRAVLJE LJUDI Uvod i. Raspoložive informacije koje se temelje na svojstvima mikroorganizma i odgovarajućih organizama (odsjeci 1. do 3.), uključujući zdravstvena i medicinska izvješća, mogu biti dovoljne za odluku o tome može li mikroorganizam imati učinak (zarazni/patogeni/toksični) na zdravlje ljudi ili ne. ii. Navedene informacije zajedno s onima navedenim za jedan ili više pripravaka koji sadrže mikroorganizam moraju biti dovoljne da omoguće ocjenu rizika za ljude, neposredno i/ili posredno povezanih s rukovanjem i uporabom sredstava za zaštitu bilja koji sadrže mikroorganizam, te rizika za ljude koji rukuju tretiranim proizvodima i rizika za ljude zbog tragova ostataka ili kontaminanata preostalih u hrani i vodi. Pored toga, navedene informacije moraju biti dovoljne da se: — donese odluka o tome može li se, ili ne može, mikroorganizam uključiti u Prilog I., — detaljno navedu odgovarajući uvjeti ili ograničenja u vezi svakog uključenja u Prilog I., — detaljno navedu odgovarajuća upozorenja o riziku i sigurnosti (kao što su propisana) za zaštitu ljudi, životinja i okoliša koje treba postaviti na ambalažu (spremnike), — navedu relevantne mjere prve pomoći kao i odgovarajuće dijagnostičke i terapeutske mjere koje treba poduzeti u slučaju zaraze ili drugih nepovoljnih učinaka na ljude. iii. Treba izvijestiti o svim učincima utvrđenim tijekom istraživanja. Također treba provesti istraživanja koja mogu biti potrebna za procjenu vjerojatnog mehanizma u tim procesima i ocjenu važnosti ovih učinaka. iv. Za sve se studije treba izvijestiti o stvarnoj maksimalnoj primijenjenoj dozi izraženoj u broju jedinica koje tvore koloniju po kg tjelesne težine (cfu/kg), kao i u drugim odgovarajućim jedinicama. v. Ocjenjivanje mikroorganizma trebalo bi izvršiti u više stupnjeva. Prvi stupanj (stupanj I.) uključuje raspoložive osnovne informacije i osnovne studije koje treba provesti za sve mikroorganizme. Stručna prosudba bit će potrebna za donošenje odluke o odgovarajućem programu testiranja na temelju pojedinačnih slučajeva. Obično se zahtijevaju najnoviji podaci dobiveni na temelju konvencionalnih toksikoloških i/ili patoloških eksperimenata izvršenih na laboratorijskim životinjama, osim ako podnositelj zahtjeva može dokazati, na temelju prethodnih informacija, da uporaba mikroorganizma u skladu s predloženim uvjetima uporabe nema štetne učinke na zdravlje ljudi i životinja. U očekivanju prihvaćanja posebnih smjernica na međunarodnoj razini, tražene informacije dobivaju se uporabom raspoloživih smjernica za izvođenje istraživanja (npr. Smjernice USEPA OPPTS). Studije stupnja II. moraju se izvesti ako su testovi iz stupnja I. pokazali nepovoljne učinke na zdravlje. Vrsta studije koju treba izvesti ovisi o učincima zapaženim u studijama stupnja I. Prije početka takvih studija podnositelj zahtjeva treba od nadležnih tijela zatražiti suglasnost za vrstu studije koju treba izvesti. I. STUPANJ 5.1. Osnovne informacije Potrebne su osnovne informacije o mogućnosti mikroorganizma da proizvede štetne učinke, kao što je sposobnost stvaranja kolonija, izazivanje štete i proizvodnja toksina i drugih relevantnih metabolita. 5.1.1. Medicinski podaci Ako su na raspolaganju, i ne dovodeći u pitanje odredbe članka 5. Direktive Vijeća 80/1107/EEZ od 27. studenoga 1980. o zaštiti radnika od rizika povezanih s izlaganjem kemijskim, fizikalnim i biološkim sredstvima na radu (4) i članke 5. do 17. Direktive Vijeća 90/679/EEZ od 26. studenoga 1990. o zaštiti radnika od rizika povezanih s izlaganjem biološkim agensima na radu (5), moraju se podnijeti praktični podaci i informacije korisni za prepoznavanje simptoma zaraze ili bolesti i učinkovitosti prve pomoći i terapeutskih mjera. Ako je potrebno, trebalo bi istražiti učinkovitost potencijalnih antagonista i o tome izvijestiti. Ako je potrebno, moraju se navesti metode za usmrćenje mikroorganizma ili za njegovu pretvorbu u nezarazni oblik (vidjeti odjeljak 3. točku 3.8.). Podaci i informacije koji se odnose na učinke izloženosti čovjeka, ako su na raspolaganju i dovoljno vjerodostojne, od posebne su važnosti za potvrdu valjanosti izvedenih ekstrapolacija i zaključaka koji se odnose na ciljne organe, virulenciju i povrat štetnih učinaka. Ovi se podaci mogu dobiti prateći slučajnu ili profesionalnu izloženost. 5.1.2. Medicinski nadzor nad osobljem u proizvodnom postrojenju Moraju se podnijeti raspoloživa izvješća o programima za nadzor zdravlja radnika, zajedno s podrobnim informacijama o izradi programa i izloženosti mikroorganizmu. Ova izvješća, ako su na raspolaganju, trebala bi uključiti podatke koji se odnose na mehanizam djelovanja mikroorganizma. Ova izvješća, ako su na raspolaganju, uključuju podatke o osobama izloženim mikroorganizmu u proizvodnim postrojenjima ili nakon njegove uporabe (na primjer u provjerama učinkovitosti). Posebna bi se pažnja trebala posvetiti osjetljivim osobama, na primjer zbog prethodne bolesti, uzimanja lijekova, oslabljenog imuniteta, trudnoće ili dojenja. 5.1.3. Opažanja preosjetljivosti/alergenosti, ako je potrebno Trebaju se dati raspoložive informacije o preosjetljivosti i alergijskim reakcijama radnika, uključujući radnike u proizvodnim postrojenjima, poljoprivredi i u istraživačkim djelatnostima i druge koji su izloženi mikroorganizmu, i uključiti, ako je potrebno, pojedinosti o svim slučajevima preosjetljivosti i kronične osjetljivosti. Ove informacije trebale bi uključiti pojedinosti o učestalosti, razini i trajanju izloženosti, opaženim simptomima i drugim relevantnim kliničkim opažanjima. Trebalo bi dati informacije o tome jesu li radnici bili podvrgnuti bilo kakvim alergološkim testovima ili razgovorima u vezi simptoma alergije. 5.1.4. Neposredno opažanje, na primjer klinički slučajevi Raspoloživa izvješća iz dostupne literature o mikroorganizmu ili bliskim srodnicima taksonomske skupine (povezani s kliničkim slučajevima), ako su iz referentnih znanstvenih časopisa ili službenih izvješća, moraju se podnijeti zajedno s izvješćima o naknadno izvedenim studijama. Ovakva su izvješća od posebne vrijednosti i trebala bi sadržavati opise prirode, razinu i trajanje izloženosti, kao i opažene kliničke simptome, primijenjene mjere prve pomoći i terapeutske mjere i izvršena mjerenja i opažanja. Informacije iz kratkog pregleda i sažetaka samo su djelomično korisne. Ako su izvedena istraživanja na životinjama, izvješća vezana za kliničke slučajeve mogu biti od posebne vrijednosti kao potvrda valjanosti projiciranja podataka dobivenih od životinja na ljude i za identifikaciju neočekivanih štetnih učinaka specifičnih za ljude. 5.2. Osnovne studije Kako bi se omogućilo pravilno tumačenje dobivenih rezultata, bitno je da su predložene metode testiranja prikladne u odnosu na osjetljivost vrste, način unosa itd., kako s biološkog tako i s toksikološkog stajališta. Način unosa mikroorganizma koji se ispituje ovisi o glavnim načinima ljudske izloženosti. U svrhu ocjene srednjoročnih i dugoročnih učinaka nakon akutne, subakutne i semikronične izloženosti mikroorganizmima, potrebno je uporabiti mogućnosti opisane u najvećem dijelu OECD smjernica, koje predviđaju produženje dotičnih istraživanja s razdobljem oporavka (nakon kojega treba izvršiti kompletno makroskopsko i mikroskopsko patološko ispitivanje, uključujući istraživanje postojanja mikroorganizama u tkivu i organima). Time se olakšava tumačenje određenih učinaka i osigurava mogućnost prepoznavanja zaraznosti i/ili patogenosti, što s druge strane pomaže pri donošenju odluka o drugim pitanjima, kao što je potreba izvođenja dugoročnih studija (kancerogenosti itd., vidjeti točku 5.3.) i treba li izvesti studije ostataka (vidjeti točku 6.2.). 5.2.1. Preosjetljivost (6) Cilj testa Test treba dati dovoljno informacija za ocjenu mogućnosti mikroorganizma da izazove reakcije preosjetljivosti udisanjem ili izloženošću kože. Treba izvršiti test na najzahtjevnijoj razini. Okolnosti u kojima se zahtijevaju (7). Moraju se dati informacije o preosjetljivosti. 5.2.2. Akutna toksičnost, patogenost i zaraznost Studije, podaci i informacije koje treba dati i ocijeniti moraju biti dovoljni za identifikaciju učinaka nakon jednokratne izloženosti mikroorganizmu, a posebno da bi se utvrdilo ili naznačilo: — toksičnost, patogenost i zaraznost mikroorganizma, — trajanje i svojstva učinaka s podrobnim podacima o promjenama ponašanja i mogućim makroskopskim patološkim nalazima pri obdukciji, — način toksičnog djelovanja, ako je moguće, — relativne opasnosti povezane s različitim načinima izloženosti, i — analize krvi tijekom istraživanja radi ocjene izlučivanja mikroorganizma. Akutni toksični/patogeni učinci mogu biti popraćeni zaraznošću i/ili s više dugoročnih učinaka koji se ne mogu odmah prepoznati. Radi ocjene zdravstvenog stanja potrebno je stoga izvesti studije sposobnosti za zarazu, vezano za unos oralnim putem, udisanjem i intraperitonealnim/subkutanim ubrizgavanjem kod pokusnih sisavaca. Tijekom studija akutne toksičnosti, patogenosti i zaraznosti mora se izvršiti ocjena izlučivanja mikroorganizma i/ili aktivnog toksina u organe koji su bitni za mikrobiološko ispitivanje (npr. jetra, bubrezi, slezena, pluća, mozak, krv i mjesto unosa). Opažanja koja treba načiniti trebala bi odražavati stručnu znanstvenu prosudbu i mogu uključivati broj mikroorganizma u svim tkivima koja mogu biti zaražena (npr. ona koja pokazuju oštećenja) i u glavnim organima: bubrezima, mozgu, jetri, plućima, slezeni, mokraćnom mjehuru, krvi, limfnim žlijezdama, gastrointestinalnom traktu, prsnoj žlijezdi i lezijama na mjestu inokulacije kod mrtvih ili umirućih životinja i u međufazi i konačnoj fazi usmrćenja. Informacije dobivene testiranjem akutne toksičnosti, patogenosti i zaraznosti od posebne su vrijednosti za procjenu opasnosti koje se mogu pojaviti u slučaju nesreće i rizika kojima se izlaže potrošač zbog mogućih ostataka. 5.2.2.1. Akutna oralna toksičnost, patogenost i zaraznost Okolnosti u kojima se zahtijeva Mora se izvijestiti o akutnoj oralnoj toksičnosti, patogenosti i zaraznosti mikroorganizma. 5.2.2.2. Akutna inhalacijska toksičnost, patogenost i zaraznost Okolnosti u kojima se zahtijeva Mora se izvijestiti o inhalacijskoj toksičnosti (8), patogenosti i zaraznosti mikroorganizma. 5.2.2.3. Jednokratna intraperitonealna/subkutana doza Intraperitonealni/subkutani test smatra se visoko osjetljivim pokusom koji se izvodi kod određene zaraznosti. Okolnosti u kojima se zahtijeva Intraperitonealno ubrizgavanje uvijek se zahtijeva za sve mikroorganizme, međutim, može se izvršiti stručna prosudba radi ocjene je li subkutano ubrizgavanje primjerenije od intraperitonealnog ubrizgavanja, ako je maksimalna temperatura za rast i razmnožavanje niža od 37 °C. 5.2.3. Testiranje genotoksičnosti Okolnosti u kojima se zahtijeva Ako mikroorganizam proizvodi eksotoksine u skladu s točkom 2.8., tada ove toksine i sve druge relevantne metabolite u mediju za uzgoj kultura treba podvrgnuti testiranju genotoksičnosti. Za ovakve testove na toksine i metabolite trebali bi se koristiti, ako je moguće, pročišćene kemijske tvari. Ako se na temelju osnovnih studija ne utvrdi nastajanje toksičnih metabolita, trebalo bi uzeti u obzir studije samog mikroorganizma ovisno o stručnom mišljenju o važnosti i nepobitnosti osnovnih podataka. Ako se radi o virusu treba raspraviti rizik od insercijske mutageneze u stanicama sisavaca ili o riziku od kancerogenosti. Cilj testa Ova su istraživanja korisna za: — predviđanje mogućnosti genotoksičnoga djelovanja, — ranu identifikaciju genotoksičnih kancerogena, — pojašnjavanje mehanizma djelovanja nekih kancerogena. Važno je usvojiti prilagodljiv pristup, uz odabir daljnjih testova koji zavise o tumačenju rezultata u svakoj pojedinoj fazi. Uvjeti testiranja (9) Uvijek kada je to moguće, genotoksičnost staničnih mikroorganizama proučava se nakon dijeljenja stanica. Treba se obrazložiti metoda primijenjena za pripremu uzorka. Genotoksičnost virusa trebala bi se istraživati na inficiranim izolatima. 5.2.3.1. Istraživanja in vitro Okolnosti u kojima se zahtijevaju Moraju se navesti rezultati testova mutagenosti in vitro (bakterijski pokus za mutaciju gena, test za klastogenost u stanicama sisavaca i test za mutaciju gena u stanicama sisavaca). 5.2.4. Istraživanja na kulturama stanica Treba izvijestiti o ovim informacijama za mikroorganizme koji se razmnožavaju unutar stanica, kao što su virusi, viroidi ili posebne bakterije i praživotinje, osim ako informacije iz odjeljka 1. do 3. jasno ne pokazuju da se mikroorganizam ne razmnožava u toplokrvnim organizmima. Istraživanje o kulturi stanica trebalo bi izvesti u ljudskoj stanici ili kulturama tkiva različitih organa. Odabir se može temeljiti na predviđenim ciljnim organima nakon zaraze. U nedostatku ljudskih stanica ili kultura tkiva određenih organa, mogu se koristiti kulture tkiva i stanice drugih sisavaca. Za viruse je sposobnost interakcije s ljudskim genomom od ključne važnosti. 5.2.5. Informacije o kratkoročnoj toksičnosti i patogenosti Cilj testa Istraživanja o kratkoročnoj toksičnosti moraju biti planirana tako da osiguravaju informacije o količini mikroorganizma koju se može dozvoliti bez toksičnih učinaka pod uvjetima istraživanja. Takva istraživanja osiguravaju korisne podatke o rizicima za one koji rukuju i koriste pripravke koji sadrže mikroorganizam. Posebno kratkoročna istraživanja osiguravaju bitan uvid u moguća kumulativna djelovanja mikroorganizma i rizike za radnike koji mogu biti intenzivno izloženi. Pored toga kratkoročna istraživanja osiguravaju informacije korisne za programiranje studija o kroničnoj toksičnosti. Istraživanja, podaci i informacije koje treba osigurati i ocijeniti, moraju biti dostatni za identifikaciju učinaka nakon ponovljene izloženosti mikroorganizmu i posebno za daljnje utvrđivanje ili navođenje: — odnosa između doze i štetnih učinaka, — toksičnosti mikroorganizma uključujući, ako je moguće, NOAEL za toksine, — ciljnih organa, ako je potrebno, — trajanja i svojstava učinaka s podrobnim podacima o promjenama ponašanja i mogućim makropatološkim nalazima pri obdukciji, — posebnih toksičnih učinaka i nastalih patoloških promjena, — ako je potrebno, postojanosti i reverzibilnosti opaženih određenih toksičnih učinaka, nakon prekida davanja doze, — ako je moguće, načina toksičnog djelovanja, i — relativne opasnosti povezane s različitim načinima izloženosti. Tijekom studije o kratkoročnoj toksičnosti mora se izvršiti ocjena raspodjele mikroorganizma u glavnim organima. Trebalo bi uključiti istraživanja krajnjih točaka patogenosti i zaraznosti. Okolnosti u kojima se zahtijeva Mora se izvijestiti o kratkoročnoj toksičnosti (najmanje 28 dana) mikroorganizma. Treba obrazložiti izbor pokusnih vrsta. Izbor trajanja istraživanja ovisi o akutnoj toksičnosti i podacima o raspodjeli. Za odluku o najprimjerenijem načinu istraživanja potrebno je stručno mišljenje. 5.2.5.1. Učinci na zdravlje nakon ponovljene inhalacijske izloženosti Informacije o učincima na zdravlje nakon ponovljene inhalacijske izloženosti potrebne su posebno za ocjenu rizika u radnom okruženju. Ponovljena izloženost može utjecati na mogućnost izlučivanja (npr. otpornost) domaćina (čovjeka). Osim toga, u svrhu pravilne procjene rizika potrebno je ocijeniti toksičnost nakon ponovljene izloženosti kontaminantima, mediju za uzgoj kulture, drugim dodacima i mikroorganizmu. Treba voditi računa o činjenici da dodaci prisutni u sredstvu za zaštitu bilja mogu utjecati na toksičnost i zaraznost mikroorganizma. Okolnosti u kojima se zahtijeva Potrebno je dati informacije o kratkoročnoj zaraznosti, patogenosti i toksičnosti (respiratornim putem) mikroorganizma, ako već pružene informacije nisu dovoljne za ocjenu učinaka na ljudsko zdravlje. To može biti u slučaju kada se pokaže da materijal za testiranje ne sadrži dijelove koji se mogu udisati i/ili se ne očekuje ponovljena izloženost. 5.2.6. Predloženo liječenje: mjere prve pomoći, medicinsko liječenje Moraju se navesti mjere prve pomoći koje će se primijeniti u slučaju zaraze i u slučaju kontaminacije očiju. Moraju biti detaljno opisani terapeutski postupci koji se primjenjuju u slučaju uzimanja hrane ili kontaminacije očiju i kože. Moraju se pružiti informacije temeljene na praktičnom iskustvu, ako postoji i ako je na raspolaganju, ili na teoretskim osnovama u drugim slučajevima, što se tiče učinkovitosti alternativnih postupaka liječenja, ako je potrebno. Moraju se dati informacije o otpornosti na antibiotike. (KRAJ STUPNJA I.) II. STUPNJA 5.3. Studije specifične toksičnosti, patogenosti i zaraznosti U određenim slučajevima može biti potrebno izvesti dodatna istraživanja radi daljnjeg pojašnjenja štetnih učinaka na ljude. Posebno ako rezultati iz ranijih istraživanja ukazuju na to da mikroorganizam može uzrokovati dugoročne učinke na zdravlje, moraju se izvesti studije kronične toksičnosti, patogenosti i zaraznosti, kancerogenosti i reproduktivne toksičnosti. Pored toga, ako mikroorganizam proizvodi toksin, moraju se izvršiti kinetička istraživanja. Ove studije moraju biti osmišljene za svaki slučaj posebno, na temelju posebnih parametara koje treba istražiti i ciljeva koje treba postići. Prije izvođenja ovih istraživanja podnositelj zahtjeva treba dobiti suglasnost nadležnih tijela o tipu istraživanja koji treba provesti. 5.4. In vivo studije na somatskim stanicama Okolnosti u kojima se zahtijevaju Ako su svi rezultati in vitro istraživanja negativni daljnje se testiranje mora obaviti uzimajući u obzir druge relevantne informacije koje su na raspolaganju. Test može biti istraživanje in vivo ili in vitro uporabom različitih sustava metabolizma od onog/onih prethodno korištenih. Ako je in vitro citogenetski test pozitivan, mora se izvršiti in vivo test koji koristi somatske stanice (analiza metafaze u koštanoj srži glodavaca ili mikronukleus test na glodavcima). Ako je bilo koji in vitro test mutacije gena pozitivan, treba izvršiti in vivo test da bi se istražila neprogramirana sinteza DNA ili mišji spot test. 5.5. Genotoksičnost –studije in vivo na spolnim stanicama Cilj i uvjeti istraživanja Vidjeti točku 5.4. Okolnosti u kojima se zahtijeva Ako je rezultat neke studije in vivo u somatskim stanicama pozitivan, može biti opravdano testiranje in vitro radi određivanja učinaka na spolne stanice. Potreba za izvođenjem ovih testova morat će se razmatrati na temelju svakog slučaja zasebno, vodeći računa o drugim raspoloživim relevantnim informacijama, uključujući uporabu i očekivanu izloženost. Odgovarajući testovi potrebni su za ispitivanje interakcije s DNA (kao što je analiza dominantne letalnosti), da bi se sagledala mogućnost nasljednih učinaka i eventualno provela kvantitativna procjena nasljednih učinaka. Uporaba kvantitativnih studija, s obzirom na njihovu kompleksnost, zahtijevala bi čvrsto utemeljeno obrazloženje. (KRAJ STUPNJA II.) 5.6. Sažetak toksičnosti, patogenosti i zaraznosti kod sisavaca i sveobuhvatna procjena Mora se podnijeti sažetak svih podataka i informacija navedenih u točkama 5.1. do 5.5. i uključiti podrobnu i kritičnu ocjenu tih podataka u kontekstu odgovarajućih kriterija i smjernica za vrednovanje i donošenje odluke, s posebnim osvrtom na moguće ili stvarne rizike za ljude i životinje i opseg, kakvoću i pouzdanost baze podataka. Mora se objasniti zahtijeva li izloženost životinja ili ljudi eventualno cijepljenje ili serološko praćenje. 6. OSTATCI U ILI NA TRETIRANIM PROIZVODIMA, HRANI I HRANI ZA ŽIVOTINJE Uvod i. Pružene informacije, zajedno s onima za jedan ili više pripravaka koji sadrže mikroorganizam, moraju biti dovoljne da omoguće procjenu rizika za ljude i/ili životinje koji proizlaze iz izloženosti mikroorganizmu i njegovim ostatcima u tragovima i metabolitima (toksinima) koji ostaju u ili na bilju ili biljnim proizvodima. ii. Povrh toga, pružene informacije moraju biti dovoljne: — da omoguće donošenje odluke može li mikroorganizam biti uključen u Prilog I. Direktivi 91/414/EEZ, — da detaljno navedu odgovarajuće uvjete ili ograničenja vezana za svako uključenje u Prilog I. Direktivi 91/414/EEZ, — ako je potrebno, da utvrde najviše razine ostataka, vremensko razdoblje prije berbe (karencu) radi zaštite potrošača i razdoblja počeka, kako bi se zaštitili radnici koji rukuju s tretiranim poljoprivrednim kulturama i proizvodima. iii. Za procjenu rizika koje mogu izazvati ostaci, eksperimentalni podaci o razinama izloženosti ostatku nisu potrebni ako se može dokazati da mikroorganizam i njegovi metaboliti nisu opasni za ljude u koncentracijama koje mogu nastati kao rezultat ovlaštene uporabe. Ovaj se dokaz može temeljiti na dostupnoj literaturi, na praktičnom iskustvu i na informacijama navedenima u odsjecima 1. do 3. i odjeljku 5. 6.1. Postojanost i vjerojatnost razmnožavanja u ili na poljoprivrednim kulturama, hrani za životinje ili prehrambenim proizvodima Mora se dati utemeljena ocjena postojanosti/sposobnosti natjecanja mikroorganizma i relevantnih sekundarnih metabolita (posebno toksina) u ili na kulturi u uvjetima okoliša koji prevladavaju za vrijeme ili nakon predviđene uporabe, posebno vodeći računa o informacijama navedenima u odjeljku 2. Povrh toga, u zahtjevu treba navesti u kojoj mjeri i na temelju čega se smatra da se mikroorganizam može (ili ne može) razmnožavati u ili na bilju ili biljnom proizvodu ili tijekom prerade sirovih proizvoda. 6.2. Daljnje informacije koje se zahtijevaju Potrošači mogu biti izloženi mikroorganizmima duže vrijeme kao rezultat konzumiranja tretiranih prehrambenih proizvoda; mogući učinci na potrošače moraju se stoga utvrditi na temelju kroničnih ili semikroničnih studija, tako da se može utvrditi toksikološki prag, kao što je ADI, radi upravljanja rizikom. 6.2.1. Neodrživi ostaci Neodrživi mikroorganizam je mikroorganizam koji nije sposoban razmnožavati se ili prenositi genetski materijal. Ako se za značajne količine mikroorganizma ili proizvedenih metabolita, posebno toksina, u odjeljku 2. točkama 2.4. i 2.5. utvrdi da su postojane, potrebni su svi podaci iz pokusa o ostacima, kao što je predviđeno u Prilogu II., dijelu A, odjeljku 6., ako se očekuje da koncentracije mikroorganizma i/ili njegovih toksina u ili na tretiranim prehrambenim proizvodima ili hrani za životinje budu više od onih koje nastaju u prirodnim uvjetima ili u drukčijem fenotipskom stanju. U skladu s Direktivom 91/414/EEZ, zaključak koji se odnosi na razliku između prirodnih koncentracija i povišene koncentracije nastale zbog tretiranja mikroorganizmom mora se temeljiti na podacima dobivenim pokusom, a ne na ekstrapolacijama ili izračunima dobivenima uporabom modela. Prije izvođenja ovih studija podnositelj zahtjeva treba zatražiti suglasnost nadležnih tijela o vrsti studije koju treba izvesti. 6.2.2. Održivi ostaci Ako informacije podnesene u skladu s točkom 6.1. ukazuju na postojanost značajnih količina mikroorganizma u ili na tretiranim proizvodima, hrani za ljude ili hrani za životinje, moraju se istražiti mogući učinci na ljude i/ili životinje, osim ako se na temelju odjeljka 5. ne utvrdi da koncentracije i priroda mikroorganizma i njegovih metabolita i/ili proizvodi razgradnje, koji bi mogli nastati iz ovlaštene uporabe, nisu opasni za ljude. U skladu s Direktivom 91/414/EEZ zaključak koji se odnosi na razliku između prirodnih koncentracija i povišene koncentracije nastale zbog tretiranja mikroorganizmom, mora se temeljiti na podacima dobivenim pokusom, a ne na ekstrapolacijama ili izračunima dobivenima uporabom modela. Postojanost održivih ostataka zahtijeva posebnu pažnju ako se u odsjecima 2.3., 2.5. ili 5. utvrdi zaraznost ili patogenost za sisavce, i/ili ako bilo koja druga informacija ukazuje na opasnost za potrošače i/ili radnike. U ovom slučaju ovlaštena tijela mogu zahtijevati studije slične onima predviđenima u dijelu A. Prije izvođenja ovih studija podnositelj zahtijeva treba zatražiti suglasnost nadležnih tijela o vrsti studije koju treba izvesti. 6.3. Sažetak i ocjena ponašanja ostataka na temelju podataka podnesenih u skladu s točkama 6.1. i 6.2. 7. ZADRŽAVANJE I PONAŠANJE U OKOLIŠU Uvod i. Informacije o podrijetlu, svojstvima i preživljavanju mikroorganizma i njegovih ostataka metabolita kao i njegovoj namijenjenoj uporabi čine osnovu za ocjenu zadržavanja i ponašanja u okolišu. Obično se traže eksperimentalni podaci, osim ako se može dokazati da su podaci koji su već na raspolaganju dovoljni za ocjenu njegovog zadržavanja i ponašanja u okolišu. Ovaj se dokaz može temeljiti na dostupnoj literaturi, na praktičnom iskustvu i na informacijama navedenima u odsjecima 1. do 6. Od posebnog je značaja uloga mikroorganizma u procesima u okolišu (kao što je utvrđeno u odjeljku 2. točki 2.1.2.). ii. Navedene informacije, zajedno s drugim značajnim informacijama i onima koje se odnose na jedan ili više pripravaka koji sadrže mikroorganizam, moraju biti dovoljne za ocjenu njegovog zadržavanja i ponašanja, kao i njegovih ostataka i toksina ako su značajni za ljudsko zdravlje i/ili okoliš. iii. Pružene informacije trebale bi posebno biti dovoljne: — za odluku može li mikroorganizam biti uključen u Prilog I., — da detaljno navedu odgovarajuće uvjete ili ograničenja vezana za svako uključenje u Prilog I., — da detaljno navedu oznake opasnosti (ako su uvedene), znakove za opasnost i upozorenja koja se odnose na rizik i sigurnost radi zaštite okoliša, a koje treba staviti na ambalažu (spremnike), — da se predvidi distribucija, zadržavanje i ponašanje u okolišu mikroorganizma i njegovih metabolita kao i vremensko trajanje tih procesa, — da se utvrde mjere potrebne za što manje onečišćenje okoliša i utjecaj na neciljne vrste. iv. Trebaju biti opisani svi relevantni metaboliti (tj. koji se tiču ljudskog zdravlja i/ili okoliša) koje proizvodi organizam testiran u svim odgovarajućim uvjetima okoliša. Ako su odgovarajući metaboliti prisutni u mikroorganizmu ili ih on stvara, mogu se zahtijevati podaci navedeni u Prilogu II., dijelu A., točki 7., pod uvjetom da su ispunjeni svi sljedeći uvjeti: — da je odgovarajući metabolit stabilan izvan mikroorganizma, vidjeti točku 2.8., i — da je toksični učinak odgovarajućeg metabolita neovisan o prisutnosti mikroorganizma, i — očekuje se da je odgovarajući metabolit u okolišu u koncentracijama znatno višim od onih u prirodnim uvjetima. v. Treba uzeti u obzir raspoložive informacije o odnosu sa srodnim organizmima divlje vrste koji postoje u prirodi. vi. Prije početka provođenja dolje navedenih studija, podnositelj zahtjeva treba zatražiti suglasnost od nadležnih tijela o tome trebaju li se studije provesti i, ako je tako, o vrsti studije koja će se provesti. Također treba voditi računa o informacijama iz drugih odjeljka. 7.1. Postojanost i razmnožavanje Ako je potrebno, treba dati odgovarajuće informacije o postojanosti i razmnožavanju mikroorganizma u svim dijelovima okoliša, osim ako se može dokazati da ne može doći do izloženosti posebnih dijelova okoliša mikroorganizmu. Posebna se pažnja treba posvetiti: — konkurentnosti u uvjetima okoliša koji prevladavaju tijekom i nakon predviđene primjene, i — dinamici populacije u ekstremnim sezonskim ili regionalnim klimatskim uvjetima (posebno vruća ljeta, hladna zima i oborine) i poljoprivrednim gospodarenjem nakon predviđene uporabe. Treba navesti procijenjene razine određenog mikroorganizma u vremenskom razdoblju nakon uporabe sredstva u preporučenim uvjetima uporabe. 7.1.1. Tlo Treba pružiti informacije o održivosti/dinamici populacije u različitim uzorcima tla, obrađenim i neobrađenim, reprezentativnim za tla tipična za različite regije Zajednice u kojima se sredstvo koristi ili se predviđa njegova uporaba. Treba slijediti odredbe o izboru tla i uzimanju uzoraka i rukovanje njima, kako je utvrđeno u dijelu A, točki 7.1. Uvoda. Ako se pokusni organizam koristi u vezi s drugim materijalima (na primjer kamenom vunom), mora se uključiti u analitički spektar. 7.1.2. Voda Treba dati informacije o održivosti/dinamici populacije u prirodnim vodnim sustavima i sustavima sedimentacije u uvjetima tame i svjetlosti. 7.1.3. Zrak U slučaju posebne brige radi izloženosti izvođača tretiranja, radnika ili drugih prisutnih, mogle bi zatrebati informacije o koncentraciji u zraku. 7.2. Mobilnost Treba ocijeniti mogućnost širenja mikroorganizma i njegovih produkata razgradnje u odgovarajuće dijelove okoliša, osim ako se može dokazati da ne može doći do izloženosti određenih dijelova okoliša mikroorganizmu. U tom kontekstu, od posebnog su značaja namijenjena uporaba (tj. na otvorenom polju ili stakleniku, nanos na tlo ili na poljoprivredne kulture), faze životnog ciklusa, uključujući prisutnost prijenosnika, postojanost i sposobnost organizma da kolonizira susjedna staništa. Širenje, postojanost i mogući rasponi prijevoza zahtijevaju posebnu pažnju ako se pojavi toksičnost, zaraznost ili patogenost ili ako bilo koja druga informacija ukazuje na moguću opasnost za ljude, životinje ili okoliš. U ovom slučaju nadležna tijela mogu zatražiti studije slične onima predviđenim u dijelu A. Prije izvođenja takvih studija podnositelj zahtjeva treba zatražiti suglasnost od nadležnih tijela za vrstu studije koju treba izvesti. 8. UČINCI NA NECILJNE ORGANIZME Uvod i. Informacije o identitetu, biološkim svojstvima i daljnje informacije u odsjecima 1. do 3. i 7. od osnovnog su značaja za ocjenu učinka na neciljne vrste. Dodatne korisne informacije o zadržavanju i ponašanju u okolišu mogu se pronaći u odjeljku 7. i o razinama ostataka u bilju u odjeljku 6. koji, zajedno s informacijama o prirodi pripravka i njegovom načinu uporabe, određuje prirodu i opseg moguće izloženosti. Informacije podnesene u skladu s odjeljkom 5. pružaju bitne informacije o učincima na sisavce i mehanizmima vezanima uz njih. Obično se zahtijevaju eksperimentalni podaci osim ako se može dokazati da se ocjena učinaka na neciljne organizme može donijeti na temelju već raspoloživih informacija. ii. Izbor odgovarajućih neciljnih organizama za istraživanje učinaka na okoliš trebao bi se temeljiti na identitetu mikroorganizma (uključujući specifičnost domaćina, način djelovanja i ekologiju organizma). Pomoću takvih saznanja bilo bi moguće odabrati odgovarajuće organizme za istraživanje, kao što su organizmi koji su bliski srodnici ciljnog organizma. iii. Pružene informacije, zajedno s onima navedenima za jedan ili više pripravaka koji sadrže mikroorganizam moraju biti dovoljne da omoguće ocjenu utjecaja na neciljne vrste (flora i fauna) koje bi mogle biti izložene riziku zbog izloženosti mikroorganizmu, ako su od važnosti za okoliš. Utjecaj može biti posljedica samo jedne, dugotrajne ili ponovljene izloženosti i može biti povratan ili nepovratan. iv. Posebno pružene informacije koje se odnose na mikroorganizam, zajedno s ostalim odgovarajućim informacijama i s onima pruženim za jedan ili više pripravaka koji ga sadrže, trebale bi biti dovoljne: — za donošenje odluke može li mikroorganizam biti uključen u Prilog I., — za određivanje odgovarajućih uvjeta ili ograničenja vezanih za svako uključenje u Prilog I., — da omoguće procjenu kratkoročnih i dugoročnih rizika za neciljne vrste – populacije, zajednice i njihov razvoj – prema potrebi, — za klasifikaciju mikroorganizma prema biološkoj opasnosti, — za određivanje mjera opreza potrebnih za zaštitu neciljnih vrsta, i — za određivanje simbola opasnosti (ako su uvedeni) znakova za opasnost i upozorenja koja se odnose na rizik i sigurnost radi zaštite okoliša, koje treba staviti na ambalažu (spremnike), v. Potrebno je izvijestiti o svim potencijalno štetnim učincima otkrivenim tijekom redovnih istraživanja učinaka na okoliš, te da se na zahtjev nadležnog tijela izvrše takve dodatne studije koje mogu biti potrebne za istraživanje mogućih mehanizama u tim procesima i da se ocijeni značaj ovih učinaka, i o tome izradi izvješće. Mora se izvijestiti o svim raspoloživim biološkim podacima i informacijama korisnim za ocjenu ekološkog profila mikroorganizma. vi. Za sve studije mora se izvijestiti o prosječnoj postignutoj količini izraženoj u cfu/kg tjelesne težine, kao i u drugim odgovarajućim jedinicama. vii. Može biti potrebno provesti odvojena istraživanja za odgovarajuće metabolite (posebno toksine), ako ovi proizvodi mogu predstavljati odgovarajući rizik za neciljne organizme i ako se njihovi učinci ne mogu ocijeniti na temelju raspoloživih rezultata vezanih za mikroorganizam. Prije izvođenja takvih istraživanja podnositelj zahtjeva treba zatražiti suglasnost od nadležnih tijela o tome trebaju li se takva istraživanja izvesti i ako je tako, o vrsti istraživanja kojega treba izvesti. Treba uzeti u obzir informacije iz odjeljka 5., 6. i 7. viii. Radi lakšeg ocjenjivanja značaja dobivenih rezultata istraživanja, isti soj (ili organizam dokazano istoga podrijetla) svake odgovarajuće vrste, trebalo bi, ako je moguće, uporabiti u različitim navedenim testovima. ix. Testovi su obavezni, osim ako se može dokazati da neciljni organizam neće biti izložen mikroorganizmu. Ako se dokaže da mikroorganizam ne uzrokuje toksične učinke ili da nije patogen ili zarazan za kralježnjake ili biljke, mora se ispitati samo reakcija na odgovarajuće neciljne organizme. 8.1. Učinci na ptice Cilj istraživanja Moraju se dati informacije o toksičnosti, zaraznosti i patogenosti za ptice. 8.2. Učinci na vodene organizme Cilj istraživanja Moraju se dati informacije o toksičnosti, zaraznosti i patogenosti za vodene organizme. 8.2.1. Učinci na ribe Cilj istraživanja Moraju se dati informacije o toksičnosti, zaraznosti i patogenosti za ribe. 8.2.2. Učinci na slatkovodne beskralježnjake Cilj istraživanja Moraju se dati informacije o toksičnosti, zaraznosti i patogenosti za slatkovodne beskralježnjake. 8.2.3. Učinci na rast algi Cilj istraživanja Moraju se dati informacije o učincima na rast algi, brzini rasta i sposobnosti obnavljanja. 8.2.4. Učinci na druge biljke osim algi Cilj istraživanja Moraju se dati informacije o učincima na druge biljke osim algi. 8.3. Učinci na pčele Cilj istraživanja Moraju se dati informacije o toksičnosti, zaraznosti i patogenosti za pčele. 8.4. Učinci na druge člankonošce osim pčela Cilj istraživanja Moraju se dati informacije o toksičnosti, zaraznosti i patogenosti za člankonošce osim pčela. Odabir vrsta koje se testiraju trebalo bi načiniti u odnosu na moguću uporabu sredstava za zaštitu bilja (na primjer, folijarna primjena ili primjena na tlo). Posebna bi se pažnja trebala posvetiti organizmima uporabljenima za biološku kontrolu i organizmima koji igraju važnu ulogu u integriranoj zaštiti poljoprivrednih kultura. 8.5. Učinci na gujavice Cilj istraživanja Moraju se dati informacije o toksičnosti, zaraznosti i patogenosti za gujavice. 8.6. Učinci na neciljne mikroorganizme tla Trebalo bi izvijestiti o učinku na odgovarajuće neciljne mikroorganizme i na njihove predatore (na primjer, praživotinje za bakterijske inokulante). Za odluku o potrebi dodatnih studija potrebno je stručno mišljenje. Takva odluka uzet će u obzir raspoložive informacije u ovom i drugim odsjecima, posebno podatke o specifičnosti mikroorganizma i očekivanoj izloženosti. Korisne informacije mogu se također dobiti na temelju promatranja vršenih na području testiranja učinkovitosti. Posebna bi se pažnja trebala posvetiti organizmima uporabljenima u integriranoj zaštiti poljoprivrednih kultura (ICM). 8.7. Dodatna istraživanja Dodatna bi istraživanja mogla uključiti daljnja istraživanja akutnih učinaka na druge vrste ili procese (na primjer kod sustava kanalizacije) ili više stupnjeve istraživanja kao što su istraživanja kroničnih ili subletalnih učinaka na razmnožavanje na odabranim neciljnim organizmima. Prije izvođenja takvih istraživanja podnositelj zahtjeva treba zatražiti suglasnost nadležnih tijela o vrsti istraživanja koje treba izvesti. 9. SAŽETAK I PROCJENA UTJECAJA NA OKOLIŠ Trebalo bi načiniti sažetak i ocjenu svih podataka koji se odnose na utjecaj na okoliš u skladu sa smjernicama koje su dala nadležna tijela država članica u vezi oblika takvih sažetaka i ocjena. Ovdje bi trebalo uključiti podrobnu i kritičnu ocjenu ovih podataka u skladu s odgovarajućim kriterijima i smjernicama za ocjenjivanje i donošenje odluke, s posebnim osvrtom na moguće ili postojeće rizike za okoliš i neciljne vrste i na opseg, kakvoću i pouzdanost baze podataka. Posebno bi se trebala razmotriti sljedeća pitanja: — raspodjela i zadržavanje u okolišu i vremensko trajanje tih procesa, — identifikacija neciljnih vrsta i ugroženih populacija i opseg njihove moguće izloženosti, — utvrđivanje sigurnosnih mjera potrebnih da se izbjegne ili da se svede na najmanju moguću mjeru onečišćenje okoliša i da se zaštite neciljne vrste.”