HR Službeni list Europske unije 112

32007R1528



SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE 20.12.2007.

UREDBA VIJEĆA (EZ) br. 1528/2007

od 20. prosinca 2007.

o primjeni aranžmana za proizvode podrijetlom iz određenih država koje pripadaju Skupini afričkih, karipskih i pacifičkih država (AKP) predviđenih u sporazumima o uspostavi ili koji vode uspostavi sporazumâ o gospodarskom partnerstvu

VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 133.,

uzimajući u obzir prijedlog Komisije,

budući da:

(1) Sporazum o partnerstvu između članica Skupine afričkih, karipskih i pacifičkih država, s jedne strane, i Europske zajednice i njezinih država članica, s druge strane, potpisanog u Cotonouu 23. lipnja 2000. (1) (dalje u tekstu „Sporazum o partnerstvu AKP-EZ”) predviđa stupanje na snagu Sporazuma o gospodarskom partnerstvu najkasnije od 1. siječnja 2008.

(2) Sporazum o partnerstvu AKP-EZ predviđa održavanje trgovinskih aranžmana sadržanih u Prilogu V. tom Sporazumu do 31. prosinca 2007.

(3) Od 2002. godine Zajednica pregovara o Sporazumima o gospodarskom partnerstvu sa Skupinom država AKP-a u obliku šest regija koje se sastoje od Kariba, Srednje Afrike, Istočne i Južne Afrike, pacifičkih otočnih država, Južnoafričke zajednice za razvoj i Zapadne Afrike. Sporazumi o gospodarskom partnerstvu bit će dosljedni obvezama koje predviđa WTO, osiguravati podršku regionalnoj integraciji i promicati postupnu integraciju gospodarstava AKP-a u svjetski trgovinski sustav koji se zasniva na poštivanju pravila, i na taj način čuvati održivi razvoj i doprinositi naporima da se suzbije siromaštvo i poboljšaju životni uvjeti u zemljama AKP-a. U prvoj fazi moguće je zaključiti pregovore vezano za sporazume koji dovode do zasnivanja Sporazuma o gospodarskom partnerstvu, a koji pokrivaju barem aranžmane o robi kompatibilne s WTO-om u skladu s regionalnim gospodarskim i političkim integracijskim procesima, i koji će što je prije moguće biti nadopunjeni sveobuhvatnim Sporazumima o gospodarskom partnerstvu.

(4) Ti sporazumi kojima se zasnivaju ili koji dovode do zasnivanja Sporazuma o gospodarskom partnerstvu za koje su zaključeni pregovori predviđaju da stranke mogu poduzimati korake za primjenu sporazuma prije privremene primjene na zajedničkoj osnovi, u mjeri koja je izvediva. Odgovarajuće je poduzimati radnje za primjenu sporazuma na temelju ovih odredaba.

(5) Aranžmane uključene u ovu Uredbu potrebno je izmijeniti, već prema potrebi, u skladu sa sporazumima kojima se zasnivaju ili koji dovode do zasnivanja Sporazuma o gospodarskom partnerstvu na način i kada ti sporazumi budu potpisani i sklopljeni na temelju članka 300. Ugovora i kada budu u privremenoj primjeni ili na snazi. Aranžmani se raskidaju u cijelosti ili dijelom ako predmetni sporazumi ne stupe na snagu unutar razumnog vremenskog roka u skladu s Bečkom konvencijom o pravu međunarodnih ugovora.

(6) Za uvoz u Zajednicu aranžmani u sporazumima koji zasnivaju ili dovode do zasnivanja Sporazuma o gospodarskom partnerstvu trebali bi predviđati bescarinski pristup i bescarinske kvote za sve proizvode uz iznimku oružja. Ovi aranžmani podliježu privremenim razdobljima i aranžmanima za određene osjetljive proizvode i posebne aranžmane za prekomorske departmane Francuske. S obzirom na posebnost situacije u Južnoj Africi, u odnosu na proizvode podrijetlom iz Južne Afrike trebaju se i dalje primjenjivati odgovarajuće odredbe Sporazuma o trgovini, razvoju i suradnji između Europske zajednice i njezinih država članica, s jedne strane, i Južne Afrike, s druge strane (2) (dalje u tekstu „TDCA”) do trenutka stupanja na snagu sporazuma kojim se zasniva ili koji dovodi do zasnivanja Sporazuma o gospodarskom partnerstvu između Zajednice i Južne Afrike.

(7) Umjesto oslanjanja na posebne aranžmane za najmanje razvijene zemlje predviđene Uredbom Vijeća (EZ) br. 980/2005 od 27. lipnja 2005. o primjeni sheme općih carinskih povlastica (3), povoljnije je da najmanje razvijene zemlje koje su ujedno države AKP-a temelje svoje buduće trgovinske odnose sa Zajednicom na Sporazumima o gospodarskom partnerstvu. S ciljem omogućavanja takvog razvoja odgovarajuće je osigurati da takve zemlje koje su zaključile pregovore o sporazumima koji zasnivaju ili koji dovode do zasnivanja Sporazuma o gospodarskom partnerstvu i koje mogu imati koristi od aranžmana predviđenih ovom Uredbom nastave imati koristi, kroz ograničeno vremensko razdoblje, od posebnih aranžmana za najmanje razvijene zemlje iz Uredbe (EZ) br. 980/2005 u odnosu na takve proizvode kada su privremeni aranžmani iz ove Uredbe manje povoljni.

(8) Pravila o podrijetlu koja se primjenjuju na uvoz na temelju ove Uredbe trebaju kroz prijelazno razdoblje biti ona predviđena Prilogom II. ovoj Uredbi. Pravila o podrijetlu trebala bi biti podređena onima iz priloga bilo kojem sporazumu s regijama ili državama navedenim u Prilogu I. kada je taj sporazum u privremenoj primjeni, ili stupi na snagu, ovisno o tome što nastupi ranije.

(9) Potrebno je osigurati mogućnost privremene suspenzije aranžmana predviđenih ovom Uredbom u slučaju propusta da se osigura administrativna suradnja, nepravilnosti ili prijevara. Kada država članica podnese informacije Komisiji o mogućoj prijevari ili propustu da se osigura administrativna suradnja, primjenjuje se odgovarajuće zakonodavstvo Zajednice, a posebno Uredba Vijeća (EZ) br. 515/97 od 13. ožujka 1997. o uzajamnoj pomoći upravnih tijela država članica i o suradnji potonjih s Komisijom radi osiguravanja pravilne primjene propisa o carinskim i poljoprivrednim pitanjima (4).

(10) Ova Uredba trebala bi predvidjeti prijelazne aranžmane za šećer i rižu, kao i posebne prijelazne zaštitne i nadzorne mehanizme primjenjive nakon prestanka prijelaznih aranžmana.

(11) U kontekstu prijelaznih aranžmana za šećer, sukladno Odluci Vijeća 2007/627/EZ (5), Protokol 3. o šećeru iz AKP-a u Prilogu V. Sporazumu o partnerstvu AKP-EZ prestaje se primjenjivati od 1. listopada 2009.

(12) Nakon prestanka primjene Protokola 3. o šećeru iz AKP-a i s obzirom na posebnu osjetljivost tržišta šećera, prikladno je donijeti prijelazne mjere za predmetni proizvod. Istodobno je prikladno donijeti posebne prijelazne nadzorne i zaštitne mjere za određene poljoprivredne prerađene proizvode s potencijalno visokim udjelom šećera kojima bi se moglo trgovati da se zaobiđu posebne prijelazne zaštitne mjere za uvoz šećera u Zajednicu.

(13) Također je prikladno donijeti opće zaštitne mjere za proizvode pokrivene ovom Uredbom.

(14) S obzirom na posebnu osjetljivost poljoprivrednih proizvoda prikladno je da se mogu poduzeti bilateralne zaštitne mjere kada uvoz dovodi do ili bi mogao dovesti do poremećaja tržišta takvim proizvodima ili do poremećaja mehanizama koji reguliraju ta tržišta.

(15) U skladu s člankom 299. stavkom 2. Ugovora, potrebno je uzeti u obzir u cjelokupnoj politici Zajednice posebne strukturne, socijalne i gospodarske situacije u najudaljenijim regijama Zajednice, a posebno s pozivanjem na carinsku i trgovinsku politiku.

(16) Iz tog je razloga potrebno posebno uzeti u obzir osjetljivost poljoprivrednih proizvoda, posebno šećera, i posebnu osjetljivost i interese najudaljenijih regija Zajednice kada se propisuju pravila o bilateralnim zaštitnim mjerama na učinkovit način.

(17) Mjere potrebne za provedbu ove Uredbe trebale bi biti donesene u skladu s Odlukom Vijeća 1999/468/EZ od 28. lipnja 1999. o utvrđivanju postupaka za izvršavanje provedbenih ovlasti dodijeljenih Komisiji (6).

(18) Na temelju ove Uredbe potrebno je ukinuti postojeći skup propisa donesenih u kontekstu Priloga V. Sporazumu o partnerstvu AKP-EZ odnosno Uredbu Vijeća (EZ) br. 2285/2002 od 10. prosinca 2002. o zaštitnim mjerama predviđenim u Sporazumu o partnerstvu AKP-EZ (7), Uredbu Vijeća (EZ) br. 2286/2002 od 10. prosinca 2002. o aranžmanima koji se primjenjuju na poljoprivredne proizvode i robu dobivenu obradom poljoprivrednih proizvoda podrijetlom iz afričkih, karipskih i pacifičkih država (AKP države) (8), i članak 1. stavak 2. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1964/2005 od 29. studenoga 2005. o carinskim stopama za banane (9). Posljedično, sve provedbene mjere koje se zasnivaju na odredbama koje se stavljaju izvan snage postaju zastarjele,

DONIJELO JE OVU UREDBU:

POGLAVLJE I.

PREDMET, PODRUČJE PRIMJENE I PRISTUP TRŽIŠTU

Članak 1.

Predmet

Ova Uredba primjenjuje se na aranžmane za proizvode s podrijetlom iz određenih država koje su dio Skupine afričkih, karipskih i pacifičkih država (AKP) predviđenih sporazumima kojima se zasniva ili koji vode do zasnivanja Sporazuma o gospodarskom partnerstvu.

Članak 2.

Područje primjene

1. Ova Uredba primjenjuje se na proizvode s podrijetlom iz regija i država iz Priloga I.

2. Vijeće, odlučujući kvalificiranom većinom na prijedlog Komisije, mijenja Prilog I. i dodaje regije ili države iz Skupine država AKP-a koje su zaključile pregovore o sporazumu između Zajednice i one regije ili države koja ispunjava barem zahtjeve članka XXIV. GATT-a iz 1994.

3. Takva regija ili država ostaje na popisu iz Priloga I. osim ako Vijeće kvalificiranom većinom na prijedlog Komisije izmijeni Prilog I. i ukloni regiju ili državu iz tog Priloga, a posebno kada:

(a) regija ili država izjavi da namjerava ne ratificirati sporazum na temelju kojeg joj je dopušteno uključivanje u Prilog I.;

(b) ratifikacija sporazuma na temelju kojeg je regiji ili državi omogućeno uključivanje u Prilog I. nije izvršena unutar razumnog roka i stupanje na snagu sporazuma nepotrebno kasni; ili

(c) sporazum je raskinut, ili regija ili država raskida svoja prava i obveze iz sporazuma, ali sporazum inače ostaje na snazi.

Članak 3.

Pristup tržištu

1. Podložno člancima 6., 7. i 8., uvozne carine ukidaju se na sve proizvode iz poglavlja 1. do 97., ali ne 93. Harmoniziranog sustava s podrijetlom iz regije ili države iz Priloga I. Ukidanje podliježe prijelaznim zaštitnim i nadzornim mehanizmima iz članaka 9. i 10. i mehanizmu općih zaštitnih mjera iz članaka 11. do 22.

2. Za proizvode iz poglavlja 93. Harmoniziranog sustava s podrijetlom iz regija ili država iz Priloga I. nastavljaju se primjenjivati carine najpovlaštenije nacije.

3. Neovisno o članku 3. stavku 2. Uredbe (EZ) br. 980/2005, proizvodi s podrijetlom iz najmanje razvijenih zemalja iz Priloga I. predmetnoj Uredbi koji su uključeni u Prilog I. ovoj Uredbi nastavljaju, uz rješenja predviđena ovom Uredbom, imati koristi od povlastica predviđenih na temelju Uredbe (EZ) br. 980/2005 u odnosu na proizvode:

(a) pod tarifnim brojem 1006, osim tarifnog podbroja 1006 10 10, do 31. prosinca 2009.; i

(b) pod tarifnim brojem 1701, do 30. rujna 2009.

4. Stavak 1. ovog članka i članci 6., 7. i 8. ne primjenjuju se na proizvode podrijetlom iz Južne Afrike. Ti proizvodi podliježu odgovarajućim odredbama TDCA-e. U skladu s postupkom iz članka 24. stavka 3., ovoj Uredbi dodaje se Prilog s režimom koji se primjenjuje na proizvode s podrijetlom u Južnoj Africi nakon što su odgovarajuće trgovinske odredbe TDCA-e zamijenjene odgovarajućim odredbama sporazuma kojim se zasniva ili koji dovodi do zasnivanja Sporazuma o gospodarskom partnerstvu.

5. Stavak 1. ne primjenjuje se na proizvode iz tarifnog broja 0803 00 19 s podrijetlom iz regije ili države iz Priloga I. i koji se puštaju u slobodan promet u najudaljenijim regijama Zajednice do 1. siječnja 2018. Stavak 1. ovog članka i članak 7. ne primjenjuju se na proizvode iz tarifnog broja 1701 s podrijetlom iz regije ili države iz Priloga I. i koji se puštaju u slobodan promet u prekomorskim departmanima Francuske do 1. siječnja 2018. Ta rezdoblja produljuju se do 1. siječnja 2028., osim ako stranke odgovarajućih sporazuma dogovore drukčije. Komisija objavljuje obavijest u Službenom listu Europske unije kojom se zainteresirane stranke obavješćuju o prestanku ove odredbe.

POGLAVLJE II.

PRAVILA O PODRIJETLU I ADMINISTRATIVNA SURADNJA

Članak 4.

Pravila o podrijetlu

1. Pravila o podrijetlu iz Priloga II. primjenjuju se tako da se pomoću njih utvrđuje imaju li proizvodi podrijetlo u regijama ili državama iz Priloga I.

2. Pravila o podrijetlu iz Priloga II. podređena su onima iz priloga bilo kojem sporazumu s regijama ili državama navedenim u Prilogu I. kada je taj sporazum u privremenoj primjeni, ili stupi na snagu, ovisno o tome što nastupi ranije. Komisija objavljuje obavijest u Službenom listu Europske unije u svrhu obavješćivanja subjekata. U obavijesti se navodi datum privremene primjene ili stupanja na snagu, koji je datum od kojeg se pravila o podrijetlu u sporazumu primjenjuju na proizvode s podrijetlom u regijama i državama iz Priloga I.

3. Komisija uz pomoć Odbora za Carinski zakonik koji je osnovan na temelju Uredbe Vijeća (EEZ) 2913/92 od 12. listopada 1992. o Carinskom zakoniku Zajednice (10) nadzire provedbu i primjenu odredaba Priloga II. Tehničke izmjene i odluke o upravljanju iz Priloga II. mogu biti donesene u skladu s postupkom iz članaka 247. i 247.a Uredbe (EEZ) br. 2913/92.

Članak 5.

Administrativna suradnja

1. Kada Komisija na temelju objektivnih informacija utvrdi propust da se osigura administrativna suradnja i/ili nepravilnosti ili prijevaru, može privremeno suspendirati ukidanje carina iz članaka 3., 6. i 7. (dalje u tekstu „odgovarajući tretman”) u skladu s ovim člankom.

2. Za potrebe ovog članka uskraćivanje administrativne suradnje znači, inter alia:

(a) višekratno neispunjenje odgovarajućih obveza za provjeru podrijetla dotičnog(-ih) proizvoda(-â);

(b) višekratno odbijanje ili nepotrebno odlaganje izvršavanja i/ili dostave rezultata naknadne provjere dokaza o podrijetlu;

(c) višekratno odbijanje ili nepotrebno odlaganje izdavanja dozvole za misije administrativne suradnje za provjeru vjerodostojnosti dokumenata ili točnosti informacija u odnosu na odobravanje odgovarajućeg tretmana.

Za potrebe ovog članka nepravilnosti ili prijevara mogu biti utvrđene, inter alia, u slučaju brzog povećavanja, bez zadovoljavajućeg objašnjenja, uvoza robe koji premašuje uobičajenu razinu proizvodnje i izvozne sposobnosti predmetne regije ili države.

3. Kada Komisija na temelju informacija koje je osigurala država članica ili na vlastitu inicijativu utvrdi da su ispunjeni uvjeti iz stavaka 1. i 2., relevantni tretman može biti suspendiran u skladu s postupkom iz članka 24. stavka 2., pod uvjetom da je Komisija prethodno:

(a) obavijestila Odbor predviđen člankom 24.;

(b) obavijestila predmetnu regiju ili državu u skladu s odgovarajućim postupcima primjenjivim između Zajednice i te države ili regije; i

(c) objavila obavijest u Službenom listu Europske unije iz koje je vidljivo da je utvrđen propust da se osigura administrativna suradnja, nepravilnosti ili prijevara.

4. Razdoblje suspenzije na temelju ovog članka ograničeno je na razdoblje potrebno da se zaštite financijski interesi Zajednice. Ne premašuju razdoblje od šest mjeseci, koje može biti produljeno. Na kraju tog razdoblja, Komisija odlučuje prekinuti suspenziju nakon što obavijesti Odbor na temelju članka 24. ili produžiti razdoblje suspenzije u skladu s postupkom iz stavka 3. ovog članka.

5. Postupci za privremenu suspenziju iz stavaka 2. do 4. podređeni su onima iz bilo kojeg sporazuma s regijama ili državama navedenim u Prilogu I. kada je taj sporazum u privremenoj primjeni, ili stupi na snagu, ovisno o tome što nastupi ranije. Komisija objavljuje obavijest u Službenom listu Europske unije u svrhu obavješćivanja subjekata. U obavijesti se navodi datum privremene primjene ili stupanja na snagu, koji je datum od kojeg se postupci o privremenoj suspenziji primjenjuju na proizvode pokrivene ovom Uredbom.

6. S ciljem provedbe privremene suspenzije predviđene sporazumom s regijama ili državama iz Priloga I., Komisija, bez nepotrebnog odgađanja:

(a) obavješćuje Odbor predviđen člankom 24. da je utvrđen propust da se osigura administrativna suradnja, nepravilnosti ili prijevara; i

(b) objavljuje obavijest u Službenom listu Europske unije iz koje je vidljivo da je utvrđen propust da se osigura administrativna suradnja, nepravilnosti ili prijevara.

Odluka kojom se suspendira odgovarajući tretman donosi se u skladu s postupkom iz članka 24. stavka 2.

POGLAVLJE III.

PRIJELAZNI ARANŽMANI

ODJELJAK 1.

Riža

Članak 6.

Bescarinske kvote i konačno ukidanje carina

1. Uvozne carine za proizvode iz tarifnog broja 1006 ukidaju se od 1. siječnja 2010., osim uvoznih carina za proizvode iz tarifnog podbroja 1006 10 10 koje se ukidaju od 1. siječnja 2008.

2. Sljedeće bescarinske kvote otvaraju se za proizvode iz tarifnog broja 1006, osim za proizvode iz tarifnog podbroja 1006 10 10 s podrijetlom u regijama ili državama iz Priloga I. koje čine dio regije CARIFORUM:

(a) 187 000 tona, ekivalent riže u ljusci, za razdoblje od 1. siječnja 2008. do 31. prosinca 2008.;

(b) 250 000 tona, ekivalent riže u ljusci, za razdoblje od 1. siječnja 2009. do 31. prosinca 2009.

3. Detaljna pravila za provedbu carinskih kvota iz stavka 2. utvrđuju se u skladu s postupcima iz članka 13. i članka 26. stavka 2. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1785/2003 od 29. rujna 2003. o zajedničkoj organizaciji tržišta riže (11).

ODJELJAK 2.

Šećer

Članak 7.

Bescarinske kvote i konačno ukidanje carina

1. Uvozne carine na proizvode iz tarifnog broja 1701 ukidaju se od 1. listopada 2009.

2. Uz carinske kvote koje su otvorene i kojima se upravlja na temelju članka 28. Uredbe Vijeća (EZ) br. 318/2006. od 20. veljače 2006. o zajedničkoj organizaciji tržišta u šećernom sektoru (12), otvaraju se i sljedeće carinske kvote za proizvode iz tarifnog broja 1701 za razdoblje od 1. listopada 2008. do 30. rujna 2009.:

(a) 150 000 tona, ekvivalent bijelog šećera, bez carine za proizvode s podrijetlom u najmanje razvijenim zemljama navedenim u Prilogu I. Uredbi (EZ) br. 980/2005 i koji su navedeni u Prilogu I. Ova carinska kvota dijeli se između regija prema količinama koje se utvrđuju u skladu sa sporazumima regija ili država koje ispunjavaju uvjete za uključivanje u Prilog I.; i

(b) 80 000 tona, ekvivalent bijelog šećera, bez carine za proizvode s podrijetlom u regijama ili državama koje nisu najmanje razvijene zemlje i koje su navedene u Prilogu I. Ova carinska kvota dijeli se između regija prema količinama koje se utvrđuju u skladu sa sporazumima regija ili država koje ispunjavaju uvjete za uključivanje u Prilog I.

3. Članak 30. Uredbe (EZ) br. 318/2006. primjenjuje se na uvoz na temelju carinskih kvota iz prethodnog stavka.

4. Detaljna pravila za podjelu po regiji i provedbu carinskih kvota iz ovog članka donose se u skladu s postupkom iz članka 39. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 318/2006.

Članak 8.

Prijelazni aranžman

Za razdoblje od 1. listopada 2009. do 30. rujna 2012., članak 7. stavak 1. ne primjenjuje se na uvoz proizvoda iz tarifnog broja 1701, osim ako se uvoznik obveže kupiti proizvode po cijeni koja nije niža od 90 % od referentne cijene (na temelju c.i.f.) iz članka 3. Uredbe (EZ) br. 318/2006 za odgovarajuću poslovnu godinu.

Članak 9.

Prijelazni zaštitni mehanizam za šećer

1. Za razdoblje od 1. listopada 2009. do 30. rujna 2015. tretman predviđen člankom 7. stavkom 1. za uvoz proizvoda iz tarifnog broja 1701 s podrijetlom u regijama ili državama iz Priloga I. i koje nisu najmanje razvijene zemlje iz Priloga I. Uredbi (EZ) br. 980/2005 može biti suspendiran u sljedećim slučajevima:

(a) uvoz podrijetlom iz regija ili država koje su države AKP-a i koje nisu najmanje razvijene zemlje iz Priloga I. Uredbi (EZ) br. 980/2005 premašuje sljedeće količine: i. 1,38 milijuna tona u poslovnoj godini 2009./2010.; ii. 1,45 milijuna tona u poslovnoj godini 2010./2011.; iii. 1,6 milijuna tona u poslovnim godinama 2011./2012. do 2014./2015.; i

(b) uvoz podrijetlom iz svih država AKP-a premašuje 3,5 milijuna tona.

2. Količine predviđene točkom (a) stavka 1. mogu biti dodatno podijeljene po regiji.

3. Za vrijeme razdoblja iz stavka 1., za uvoz proizvoda pod tarifnim brojem 1701 podrijetlom iz regija ili država iz Priloga I. potrebna je uvozna dozvola.

4. Suspenzija tretmana iz članka 7. stavka 1. prestaje na kraju poslovne godine u kojoj je uveden.

5. Detaljna pravila o dodatnoj podjeli količina iz stavka 1. i upravljanju sustavom iz stavaka 1., 3. i 4. ovog članka te odluke o suspenziji donose se u skladu s postupkom iz članka 39. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 318/2006.

Članak 10.

Privremeni nadzorni mehanizam

1. Za razdoblje od 1. siječnja 2008. do 30. rujna 2015., uvoz proizvoda pod tarifnim brojevima 1704 90 99, 1806 10 30, 1806 10 90, 2106 90 59, 2106 90 98 podrijetlom iz regija ili država iz Priloga I. podliježe nadzornom mehanizmu predviđenom u članku 308.d Uredbe Komisije (EEZ) br. 2454/93 od 2. srpnja 1993. o utvrđivanju odredaba za provedbu Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2913/92 o Carinskom zakoniku Zajednice (13).

2. Na temelju navedenog nadzora Komisija provjerava je li došlo do kumulativnog povećanja uvoza jednog ili više proizvoda podrijetlom iz pojedine regije za više od 20 % po volumenu kroz razdoblje od dvanaest uzastopnih mjeseci u usporedbi s prosječnim godišnjim uvozom u prethodna tri razdoblja od 12 mjeseci.

3. Ako je razina iz stavka 2. dostignuta, Komisija analizira uzorak trgovine, ekonomsku opravdanost i udio šećera u uvozu. Ako Komisija zaključi da se uvoz koristi za zaobilaženje carinskih kvota, prijelaznih rješenja i posebnog zaštitnog mehanizma iz članaka 7., 8. i 9., može suspendirati primjenu članka 3. stavka 1. na uvoz proizvoda iz tarifnih brojeva 1704 90 99, 1806 10 30, 1806 10 90, 2106 90 59, 2106 90 98 s podrijetlom iz regija ili država iz Priloga I. koje nisu najmanje razvijene zemlje iz Priloga I. Uredbi (EZ) br. 980/2005 do kraja predmetne poslovne godine.

4. Detaljna pravila za upravljanje sustavom i odluke o suspenziji donose se u skladu s postupkom iz članka 16. Uredbe Vijeća (EZ) br. 3448/93 od 6. prosinca 1993. o utvrđivanju trgovinskih aranžmana primjenjivih na određenu robu dobivenu preradom poljoprivrednih proizvoda (14).

POGLAVLJE IV.

OPĆE ZAŠTITNE ODREDBE

Članak 11.

Definicije

Za potrebe ovog poglavlja:

(a) „industrija Zajednice” znači proizvođači iz Zajednice u cjelini sličnih ili direktno konkurentnih proizvoda koji djeluju unutar područja Zajednice, ili proizvođači iz Zajednice čiji skupni izlazni proizvod sličnih ili izravno konkurentnih proizvoda predstavlja značajan udio u ukupnoj proizvodnji ovih proizvoda u Zajednici;

(b) „ozbiljna šteta” znači značajan sveobuhvatno narušavanje proizvođača iz Zajednice;

(c) „prijetnja od ozbiljne štete” znači ozbiljna šteta koja je vidljivo neminovna;

(d) „poremećaji” znači poremećaji u sektoru ili industriji;

(e) „prijetnja od poremećaja” znači poremećaji koji su vidljivo neminovni.

Članak 12.

Načela

1. Zaštitna mjera može biti uvedena u skladu s odredbama predviđenim ovim poglavljem ako se proizvodi s podrijetlom iz regija ili država iz Priloga I. uvoze u Zajednicu u povećanim količinama i prema uvjetima koji dovode ili prijete da će dovesti do sljedećeg:

(a) ozbiljne štete industriji Zajednice;

(b) poremećaja u nekom sektoru gospodarstva, posebno ako ti poremećaji uzrokuju veće socijalne probleme ili poteškoće koje bi mogle dovesti do ozbiljnog slabljenja gospodarskog stanja Zajednice; ili

(c) poremećaja na tržištima poljoprivrednih proizvoda koji su pokriveni Prilogom I. Sporazumu WTO-a o poljoprivredi ili mehanizama koji reguliraju ta tržišta.

2. U slučajevima kada se proizvodi s podrijetlom iz regija ili država iz Priloga I. uvoze u Zajednicu u povećanim količinama i prema uvjetima koji dovode ili prijete da će dovesti do poremećaja u gospodarskoj situaciji jedne ili više najudaljenijih regija Zajednice, može se uvesti zaštitna mjera u skladu s odredbama ovog poglavlja.

Članak 13.

Utvrđivanje uvjeta za uvođenje zaštitnih mjera

1. Utvrđivanje ozbiljne štete ili prijetnje obuhvaća između ostalog sljedeće čimbenike:

(a) volumen izvoza, a posebno kada postoji ozbiljno povećanje, u apsolutnim pojmovima ili u odnosu na proizvodnju ili potrošnju u Zajednici;

(b) cijenu uvoza, a posebno kada je došlo do značajnog pada cijene u usporedbi s cijenom sličnog proizvoda u Zajednici;

(c) posljedični utjecaj na proizvođače Zajednice na način kako je vidljivo iz trendova u određenim gospodarskim čimbenicima kao što su proizvodnja, korištenje sposobnosti, zalihe, prodaja, tržišni udio, pad cijena ili sprečavanje povećanja cijena do kojih bi normalno došlo, povrat uloženog kapitala, novčani tok i zapošljavanje;

(d) čimbenike osim trendova u uvozu koji uzrokuju ili mogu uzrokovati štetu za predmetne proizvođače iz Zajednice.

2. Utvrđivanje poremećaja ili prijetnje od poremećaja zasniva se na objektivnim čimbenicima, što uključuje sljedeće:

(a) povećanje volumena uvoza u apsolutnim ili relativnim pojmovima u odnosu na proizvodnju Zajednice i uvoz iz ostalih izvora; i

(b) učinak uvoza na cijene; ili

(c) učinak uvoza na situaciju u industriji Zajednice ili predmetni gospodarski sektor, što uključuje između ostalog razinu prodaje, proizvodnje, financijsku situaciju i zapošljavanje.

3. Kod utvrđivanja je li uvoz proveden prema uvjetima koji uzrokuju ili prijete da će uzrokovati poremećaje na tržištima poljoprivrednih proizvoda ili mehanizmima koji reguliraju ta tržišta, što uključuje propise kojima se stvaraju zajedničke tržišne organizacije, potrebno je uzeti u obzir sve relevantne objektivne čimbenike, što uključuje jedan ili više sljedećih čimbenika:

(a) volumen uvoza u usporedbi s razinama iz prethodnih kalendarskih ili poslovnih godina, već prema slučaju, unutarnju proizvodnju i potrošnju, i buduću razinu planiranu u skladu s reformom zajedničkih tržišnih organizacija;

(b) razinu unutarnjih cijena u usporedbi s referentnim ili ciljnim cijenama ako je primjenjivo i, ako nije primjenjivo, u usporedbi s prosječnim unutarnjim tržišnim cijenama za vrijeme istog razdoblja prethodnih tržišnih godina;

(c) od 1. listopada 2015., na tržištima proizvoda iz tarifnog broja 1701: u situacijama kada prosječna cijena bijelog šećera na tržištu Zajednice u dva uzastopna mjeseca padne ispod 80 % prosječne cijene bijelog šećera koja je na tržištu Zajednice prevladavala u prethodnoj tržišnoj godini.

4. Kod utvrđivanja jesu li ispunjeni uvjeti iz stavaka 1., 2. i 3. u slučaju najudaljenijih regija Zajednice, analize se ograničavaju na državno područje najudaljenijih regija. Posebna pažnja pridaje se veličini lokalne industrije, njezinoj financijskoj situaciji i situaciji vezanoj za zapošljavanje.

Članak 14.

Pokretanje postupka

1. Na zahtjev države članice ili na vlastitu inicijativu Komisije pokreće se istraga ako je Zajednici očigledno da postoji dovoljno dokaza koji opravdavaju takvo pokretanje.

2. Države članice obavješćuju Komisiju ako uvozni trendovi iz bilo koje regije ili države iz Priloga I. opravdavaju zaštitne mjere. Informacije moraju uključivati raspoložive dokaze, na način kako je utvrđeno na temelju kriterija iz članka 13. Komisija prosljeđuje te informacije svim državama članicama unutar tri radna dana.

3. Savjetovanje s državama članicama odvija se unutar osam radnih dana od trenutka kada je Komisija poslala informacije državama članicama na način predviđen stavkom 2. Kada je nakon savjetovanja očigledno da postoje dovoljni dokazi koji opravdavaju pokretanje postupka Komisija objavljuje obavijest u Službenom listu Europske unije. Pokretanje se provodi u roku od mjesec dana od primitka informacija od države članice.

4. Ako nakon savjetovanja država članica Komisija zauzme stajalište da postoje okolnosti iz članka 12., ona odmah obavješćuje regiju ili državu iz Priloga I. o svojoj namjeri provođenja istrage. Uz priopćenje se može priložiti poziv na savjetovanje s ciljem pojašnjavanja situacije i postizanja međusobno zadovoljavajućeg rješenja.

Članak 15.

Istraga

1. Nakon pokretanja postupka Komisija započinje istragu.

2. Komisija može zatražiti od država članica da dostave informacije, dok države članice poduzimaju sve potrebne korake da bi zahtjev bio realiziran. Kada su informacije od općeg interesa ili kada država članica traži prosljeđivanje informacija, Komisija ih prosljeđuje svim državama članicama pod uvjetom da nisu povjerljive; ako su povjerljive, Komisija prosljeđuje samo sažetak informacija koji nije povjerljiv.

3. U slučaju da je istraga ograničena na najudaljeniju regiju, Komisija može zatražiti od nadležnih lokalnih tijela da dostave informacije iz stavka 2. preko predmetne države članice.

4. Istraga se, kad god je moguće, dovršava unutar šest mjeseci od pokretanja istrage. U iznimnim okolnostima navedeni vremenski rok može biti produžen za dodatni rok od tri mjeseca.

Članak 16.

Uvođenje privremenih zaštitnih mjera

1. Privremene zaštitne mjere primjenjuju se u kritičnim okolnostima kada bi kašnjenje uzrokovalo štetu koju bi bilo teško ispraviti na temelju prethodnog utvrđivanja postojanja okolnosti iz članka 12. Komisija poduzima privremene mjere nakon savjetovanja s državama članicama ili, u žurnim slučajevima, nakon obavješćivanja država članica. U potonjem slučaju savjetovanje se provodi unutar deset dana od priopćenja država članica o radnji koju je poduzela Komisija.

2. S obzirom na posebnu situaciju u najudaljenijim regijama i njihovu osjetljivost na povećanje uvoza, u postupcima koji se na njih odnose primjenjuju se privremene zaštitne mjere kada je prethodnim utvrđivanjem dokazano da je uvoz povećan. U tom slučaju Komisija obavješćuje države članice nakon poduzimanja mjera i savjetovanje se provodi unutar deset dana od priopćenja država članica o radnji koju je poduzela Komisija.

3. Kada država članica zahtijeva neposrednu intervenciju Komisije i kada su ispunjeni uvjeti iz stavka 1. ili 2., Komisija donosi odluku u roku od pet radnih dana od primitka zahtjeva.

4. Komisija odmah obavješćuje Vijeće i države članice o odluci donesenoj u skladu sa stavcima 1., 2. i 3. Vijeće kvalificiranom većinom može odlučiti različito u roku od jednog mjeseca nakon što je primilo komunikaciju Komisije na temelju ovog stavka.

5. Privremene mjere mogu biti u obliku povećanja carine za dotični proizvod do razine koja ne premašuje carinu koja se primjenjuje na druge članice WTO-a, ili carinskih kvota.

6. Privremene mjere ne primjenjuju se duže od 180 dana. Kada su privremene mjere ograničene na najudaljenije regije, ne mogu se primjenjivati više od 200 dana.

7. Ako privremene zaštitne mjere budu ukinute jer je u istrazi utvrđeno da nisu ispunjeni uvjeti iz članaka 12. i 13., automatski se obavlja povrat carine prikupljene kao rezultat privremenih mjera.

Članak 17.

Prestanak istrage i postupak bez mjera

Kada se smatra da bilateralne zaštitne mjere nisu potrebne i ne postoji prigovor unutar Savjetodavnog odbora iz članka 21., istraga i postupak prekidaju se odlukom Komisije. U svim ostalim slučajevima Komisija odmah podnosi Vijeću izvješće o rezultatima savjetovanja zajedno s prijedlogom Uredbe Vijeća kojom se prekida postupak. Postupak se smatra prekinutim ako u roku od mjesec dana Vijeće nije odlučilo drukčije kvalificiranom većinom.

Članak 18.

Uvođenje konačnih mjera

1. Kada je iz konačno utvrđenih činjenica očigledno da su ispunjene okolnosti iz članka 12., Komisija može zatražiti savjetovanje s regijom ili državom u kontekstu odgovarajućeg institucionalnog rješenja iz sporazuma kojima se dopušta uključivanje regije ili zemlje u Prilog I. s ciljem pronalaska obostrano prihvatljivog rješenja.

2. Ako savjetovanja iz stavka 1. ne dovedu do obostrano prihvatljivog rješenja u roku od trideset dana od upućivanja pitanja regiji ili državi, Komisija u savjetovanju s državama članicama donosi konačne bilateralne zaštitne mjere u roku od dvadeset radnih dana od kraja razdoblja savjetovanja.

3. Odluka koju je Komisija donijela na temelju ovog članka priopćava se Vijeću i državama članicama. Svaka država članica može u roku od deset radnih dana od priopćenja uputiti odluku Vijeću.

4. Ako država članica uputi odluku Komisije Vijeću, Vijeće kvalificiranom većinom može potvrditi, izmijeniti ili ukinuti odluku. Ako u roku od jednog mjeseca od upućivanja pitanja Vijeće nije donijelo svoju odluku, odluka Komisije smatra se potvrđenom.

5. Konačne mjere mogu biti u jednom od sljedećih oblika:

— suspenzije bilo kakvog daljnjeg sniženja stope uvozne carine primjenjive za dotični proizvod s podrijetlom u regiji ili državi,

— povećanja carine za dotični proizvod do razine koja ne premašuje carinu koja se primjenjuje na druge članice WTO-a,

— carinske kvote.

6. Na isti proizvod iz iste regije ili države ne može se primijeniti bilateralna zaštitna mjera u roku od manje od jedne godine od isteka ili uklanjanja prethodnih takvih mjera.

Članak 19.

Trajanje i revizija zaštitnih mjera

1. Zaštitna mjera ostaje na snazi kroz razdoblje koje je potrebno za sprečavanje ili uklanjanje ozbiljne štete ili poremećaja. Razdoblje ne smije biti duže od dvije godine, osim ako se produljuje na temelju stavka 2. Kada je mjera ograničena na jednu ili više najudaljenijih regija Zajednice, razdoblje primjene ne smije biti duže od četiri godine.

2. Početno razdoblje trajanja zaštitne mjere može iznimno biti produljeno, pod uvjetom da se utvrdi da je zaštitna mjera i dalje potrebna za sprečavanje ili uklanjanje ozbiljne štete ili poremećaja.

3. Produljenje se donosi u skladu s postupcima iz ove Uredbe kroz primjenu istraga i korištenje istih postupaka kao početne mjere.

Ukupno trajanje zaštitne mjere ne može premašiti četiri godine, što uključuje privremenu mjeru. U slučaju mjere koja je ograničena na najudaljenije regije, ograničenje se produljuje na osam godina.

4. Ako trajanje zaštitne mjere premašuje jednu godinu, progresivno će se liberalizirati u redovnim vremenskim razdobljima kroz vrijeme njezine primjene, što uključuje produljenje.

Savjetovanja s regijom ili državom održavaju se povremeno u odgovarajućim institucionalnim tijelima sporazuma, s ciljem stvaranja vremenskog rasporeda za njihovo ukidanje što prije okolnosti dopuste.

Članak 20.

Nadzorne mjere

1. Kada je trend u uvozu proizvoda s podrijetlom u državi AKP-a takav da bi mogao uzrokovati jednu od situacija iz članka 12., uvoz proizvoda podliježe prethodnom nadzoru Zajednice.

2. Odluku o uvođenju nadzora donosi Komisija.

Odluka koju je Komisija donijela na temelju ovog članka priopćava se Vijeću i državama članicama. Svaka država članica može u roku od deset radnih dana od priopćenja uputiti odluku Vijeću.

Ako država članica uputi odluku Komisije Vijeću, Vijeće kvalificiranom većinom može potvrditi, izmijeniti ili ukinuti odluku. Ako u roku od jednog mjeseca od upućivanja pitanja Vijeće nije donijelo svoju odluku, odluka Komisije smatra se potvrđenom.

3. Nadzorne mjere imaju ograničeno razdoblje važenja. Osim ako je predviđeno drukčije, one prestaju važiti na kraju drugog razdoblja od šest mjeseci nakon prvih šest mjeseci od uvođenja mjera.

4. Nadzorne mjere mogu biti ograničene na područje jedne ili više najudaljenijih regija Zajednice gdje je to potrebno.

5. Odluka o uvođenju nadzornih mjera priopćava se odmah odgovarajućem institucionalnom tijelu iz odgovarajućih sporazuma kojim se dopušta regiji ili državi da bude uključena u Prilog I.

Članak 21.

Savjetovanja

Nadležni savjetodavni odbor u svrhu ovog poglavlja jest Savjetodavni odbor predviđen člankom 4. Uredbe Vijeća (EZ) br. 3285/94 od 22. prosinca 1994. o zajedničkim pravilima za uvoz (15). U slučaju proizvoda koji pripadaju u tarifni broj 1701, nadležni odbor dobiva podršku od odbora osnovanog na temelju članka 39. Uredbe (EZ) br. 318/2006.

Članak 22.

Iznimne mjere s ograničenom teritorijalnom primjenom

Kada se ustanovi da su uvjeti predviđeni za donošenje bilateralnih zaštitnih mjera ispunjeni u jednoj ili više država članica, Komisija može, nakon što ispita alternativna rješenja, iznimno i u skladu s člankom 134. Ugovora ovlastiti primjenu nadzornih ili zaštitnih mjera ograničenih na državu članicu ili države članice ako smatra da su takve mjere primijenjene na toj razini prikladnije od mjera koje bi se primjenjivale u cijeloj Zajednici. Takve su mjere vremenski strogo ograničene i smiju ometati rad unutarnjeg tržišta što je manje moguće.

POGLAVLJE V.

POSTUPOVNE ODREDBE

Članak 23.

Prilagodba tehničkom razvoju

Ova Uredba mijenja se u skladu s postupkom iz članka 24. stavka 3. da bi se predvidjele tehničke izmjene potrebne zbog razlika između ove Uredbe i sporazuma potpisanih s privremenom primjenom ili sklopljenih u skladu s člankom 300. Ugovora s regijama ili državama navedenim u Prilogu I.

Članak 24.

Odbor

1. Komisiji pomoć pruža Provedbeni odbor SGP-a.

2. Kada se upućuje na ovaj stavak, primjenjuju se članci 3. i 7. Odluke 1999/468/EZ.

3. Kada se upućuje na ovaj stavak, primjenjuju se članci 5. i 7. Odluke 1999/468/EZ.

4. Razdoblje predviđeno člankom 5. stavkom 6. Odluke 1999/468/EZ utvrđuje se u trajanju od tri mjeseca.

POGLAVLJE VI.

ZAVRŠNE ODREDBE

Članak 25.

Izmjene

Briše se članak 1. stavak 2. Uredbe (EZ) br. 1964/2005.

Članak 26.

Stavljanje izvan snage

Uredbe (EZ) br. 2285/2002 i (EZ) br. 2286/2002 stavljaju se izvan snage.

Članak 27.

Stupanje na snagu

Ova Uredba stupa na snagu na dan objave u Službenom listu Europske unije.

Primjenjuje se od 1. siječnja 2008.

Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama. Sastavljeno u Bruxellesu 20. prosinca 2007. Za Vijeće Predsjednik F. NUNES CORREIA

(1) SL L 317, 15.12.2000., str. 3. Sporazum kako je izmijenjen Sporazumom od 22. prosinca 2005. (SL L 209, 11.8.2005., str. 27.).

(2) SL L 311, 4.12.1999., str. 1. Sporazum kako je izmijenjen Dodatnim protokolom od 25. lipnja 2005. (SL L 68, 15.3.2005., str. 33.).

(3) SL L 169, 30.6.2005., str. 1. Uredba kako je zadnje izmijenjena Uredbom Komisije (EZ) br. 606/2007 (SL L 141, 2.6.2007., str. 4.).

(4) SL L 82, 22.3.1997., str. 1. Uredba kako je izmijenjena Uredbom (EZ) br. 807/2003 (SL L 122, 16.5.2003., str. 36.).

(5) Odluka Vijeća 2007/627/EZ od 28. rujna 2007. o stavljanju izvan snage u ime Zajednice Protokola 3. o šećeru iz AKP-a uz Konvenciju AKP-EEZ iz Loméa i pripadajućih izjava priloženih toj Konvenciji, sadržanih u Protokolu 3. koji je dodan Prilogu V. Sporazumu o partnerstvu AKP-EZ, za Barbados, Belize, Republiku Kongo, Republiku Obalu Bjelokosti, Republiku Fidži Otoci, Republiku Gvajanu, Jamajku, Republiku Keniju, Republiku Madagaskar, Republiku Malavi, Republiku Mauricijus, Republiku Mozambik, Federaciju Sveti Kitts i Nevis, Republiku Surinam, Kraljevinu Svazi, Ujedinjenu Republiku Tanzaniju, Republiku Trinidad i Tobago, Republiku Ugandu, Republiku Zambiju i Republiku Zimbabve (SL L 225, 29.9.2007., str. 38.).

(6) SL L 184, 17.7.1999., str. 23. Uredba kako je zadnje izmijenjena Odlukom 2006/512/EZ (SL L 200, 22.7.2006., str. 11.).

(7) SL L 348, 21.12.2002., str. 3.

(8) SL L 348, 21.12.2002., str. 5.

(9) SL L 316, 2.12.2005., str. 1.

(10) SL L 302, 19.10.1992., str. 1. Uredba kako je zadnje izmijenjena Uredbom (EZ) br. 1791/2006 (SL L 363, 20.12.2006., str. 1.).

(11) SL L 270, 21.10.2003., str. 96. Uredba stavljena izvan snage od 1. rujna 2008. Uredbom (EZ) br. 1234/2007 (SL L 299, 16.11.2007., str. 1.).

(12) SL L 58, 28.2.2006., str. 1. Uredba kako je zadnje izmijenjena Uredbom (EZ) br. 1260/2007 (SL L 283, 27.10.2007., str. 1.).

(13) SL L 253, 11.10.1993., str. 1. Uredba kako je zadnje izmijenjena Uredbom (EZ) br. 214/2007 (SL L 62, 1.3.2007., str. 6.).

(14) SL L 318, 20.12.1993., str. 18. Uredba kako je zadnje izmijenjena Uredbom (EZ) br. 2580/2000 (SL L 298, 25.11.2000., str. 5.).

(15) SL L 349, 31.12.1994., str. 53. Uredba kako je zadnje izmijenjena Uredbom (EZ) br. 2200/2004 (SL L 374, 22.12.2004., str. 1.).

PRILOG I.

Popis regija ili država koje su zaključile pregovore u smislu članka 2. stavka 2.

ANTIGVA I BARBUDA

ZAJEDNICA BAHAMA

BARBADOS

BELIZE

REPUBLIKA BOCVANA

REPUBLIKA BURUNDI

REPUBLIKA KAMERUN

UNIJA KOMORA

REPUBLIKA CÔTE D’IVOIRE

ZAJEDNICA DOMINIKA

DOMINIKANSKA REPUBLIKA

REPUBLIKA FIDŽI OTOCI

REPUBLIKA GANA

GRENADA

KOOPERATIVNA REPUBLIKA GVAJANA

REPUBLIKA HAITI

JAMAJKA

REPUBLIKA KENIJA

KRALJEVINA LESOTO

REPUBLIKA MADAGASKAR

REPUBLIKA MAURICIJUS

REPUBLIKA MOZAMBIK

REPUBLIKA NAMIBIJA

NEZAVISNA DRŽAVA PAPUA NOVA GVINEJA

REPUBLIKA RUANDA

SAVEZ SVETI KITTS I NEVIS

SVETA LUCIJA

SVETI VINCENT I GRENADINI

REPUBLIKA SEJŠELI

REPUBLIKA SURINAM

KRALJEVINA SVAZILAND

UJEDINJENA REPUBLIKA TANZANIJA

REPUBLIKA TRINIDAD I TOBAGO

REPUBLIKA UGANDA

REPUBLIKA ZIMBABVE

PRILOG II.

Pravila o podrijetlu

O DEFINICIJI POJMA „PROIZVODI S PODRIJETLOM” I NAČINIMA ADMINISTRATIVNE SURADNJE

GLAVA I.: Opće odredbe

Članci

1. Definicije

GLAVA II.: Definicija pojma „proizvodi s podrijetlom”

Članci

2. Opći zahtjevi

3. U cijelosti dobiveni proizvodi

4. Dostatno obrađeni ili prerađeni proizvodi

5. Radnje nedostatne obrade ili prerade

6. Kumulacija podrijetla

7. Jedinica kvalifikacije

8. Dodaci, rezervni dijelovi i alati

9. Kompleti

10. Neutralni elementi

GLAVA III.: Teritorijalni zahtjevi

Članci

11. Načelo teritorijalnosti

12. Direktni prijevoz

13. Izložbe

GLAVA IV.: Dokaz o podrijetlu

Članci

14. Opći zahtjevi

15. Postupak za izdavanje potvrde o prometu robe EUR.1

16. Potvrde o prometu robe EUR.1 izdane naknadno

17. Izdavanje duplikata potvrde o prometu robe EUR.1

18. Izdavanje potvrda o prometu robe EUR.1 na temelju prethodno izdanog ili pripremljenog dokaza o podrijetlu

19. Uvjeti za pripremu izjave na fakturi

20. Odobreni izvoznik

21. Valjanost dokaza o podrijetlu

22. Provozni postupak

23. Podnošenje dokaza o podrijetlu

24. Uvoz u dijelovima

25. Iznimke od dokaza o podrijetlu

26. Postupak vezan za informacije u kumulacijske svrhe

27. Pripadajuća dokumentacija

28. Čuvanje dokaza o podrijetlu i pripadajuće dokumentacije

29. Nedosljednosti i formalne pogreške

30. Iznosi izraženi u EUR

GLAVA V.: Aranžmani za administrativnu suradnju

Članci

31. Uzajamna pomoć

32. Provjera dokaza o podrijetlu

33. Provjera izjave dobavljača

34. Kazne

35. Slobodne zone

36. Odstupanja

GLAVA VI.: Ceuta i Melilla

Članci

37. Posebni uvjeti

GLAVA VII.: Prijelazne i završne odredbe

Članci

38. Prijelazne odredbe o robi u provozu ili skladištu

39. Dodaci

INDEKS

DODACI

DODATAK 1.: Uvodne napomene uz popis u ovom Prilogu

DODATAK 2.: Popis obrade ili prerade koje je potrebno izvršiti na materijalima koji nisu podrijetlom iz predmetne stranke da bi proizvedeni proizvod mogao dobiti status podrijetla

DODATAK 2.A: Odstupanja od popisa obrade ili prerade koje je potrebno izvršiti na materijalima koji nisu podrijetlom iz predmetne stranke da bi proizvedeni proizvod mogao dobiti status s podrijetlom u skladu s člankom 4. ovog Priloga

DODATAK 3.: Obrazac potvrde o prometu robe

DODATAK 4.: Izjava na fakturi

DODATAK 5.A: Izjava dobavljača za proizvode koji imaju povlašteni status podrijetla

DODATAK 5.B: Izjava dobavljača za proizvode koji nemaju povlašteno podrijetlo

DODATAK 6.: Potvrda o podacima

DODATAK 7.: Proizvodi na koje se ne primjenjuje članak 6. stavak 5. ovog Priloga

DODATAK 8.: Proizvodi ribarstva na koje se privremeno ne primjenjuje članak 6. stavak 5. ovog Priloga

DODATAK 9.: Susjedne zemlje u razvoju

DODATAK 10.: Proizvodi na koje se odredbe o kumulaciji iz članka 2. stavka 2., članka 6. stavka 1. i članka 6. stavka 2. ovog Priloga primjenjuju nakon 1. listopada 2015. i na koje se odredbe članka 6. stavka 5., članka 6. stavka 9. i članka 6. stavka 12. ovog Priloga ne primjenjuju

DODATAK 11.: Proizvodi na koje se odredbe o kumulaciji iz članka 2. stavka 2., članka 6. stavka 1. i članka 6. stavka 2. ovog Priloga primjenjuju nakon 1. siječnja 2010. i na koje se odredbe članka 6. stavka 5., članka 6. stavka 9. i članka 6. stavka 12. ovog Priloga ne primjenjuju

DODATAK 12.: Prekomorske zemlje i teritoriji

GLAVA I.

OPĆE ODREDBE

Članak 1.

Definicije

Za potrebe ovog Priloga:

(a) „proizvodnja” znači svaka vrsta obrade ili prerade, uključujući sastavljanje ili posebne postupke;

(b) „materijal” znači svaki sastojak, sirovina, sastavni dio ili dio itd. koji se upotrebljava u proizvodnji proizvoda;

(c) „proizvod” znači proizvod koji se izrađuje, čak i ako je namijenjen kasnijoj uporabi u drugim postupcima proizvodnje;

(d) „roba” znači materijali i proizvodi;

(e) „carinska vrijednost” znači vrijednost utvrđena u skladu sa Sporazumom iz 1994. o primjeni članka VII. Općeg sporazuma o carinama i trgovini (Sporazum WTO-a o carinskoj vrijednosti);

(f) „cijena fco tvornica” znači cijena plaćena za proizvod proizvođaču u čijem je poduzeću obavljena zadnja obrada ili prerada, pod uvjetom da ta cijena uključuje vrijednost svih korištenih materijala, uz odbitak svih unutarnjih poreza koji se vraćaju ili se mogu vratiti nakon izvoza dobivenog proizvoda;

(g) „vrijednost materijala” znači carinska vrijednost u vrijeme uvoza korištenih materijala bez podrijetla ili, ako ona nije poznata i ne može se sa sigurnošću utvrditi, prva cijena koja se može utvrditi, a koja je za te materijale plaćena na predmetnom državnom području;

(h) „vrijednost materijala s podrijetlom” znači vrijednost materijala iz točke (g) primijenjena mutatis mutandis;

(i) „dodana vrijednost” znači cijena fco tvornica umanjena za carinsku vrijednost materijala koji se uvoze u Zajednicu ili države AKP-a;

(j) „poglavlja” i „tarifni brojevi” znači poglavlja i (četveroznamenkasti) tarifni brojevi korišteni u nomenklaturi koja tvori Harmonizirani sustav nazivlja i brojčanog označivanja (dalje u tekstu ovog Priloga „Harmonizirani sustav” ili „HS”);

(k) „razvrstan” se odnosi na razvrstavanje proizvoda ili materijala pod pojedini tarifni broj;

(l) „pošiljka” znači proizvodi koje istodobno izvoznik šalje primatelju ili s jedinstvenom prijevoznom ispravom koja pokriva otpremu od izvoznika do primatelja ili, u nedostatku takve isprave, s jednom fakturom;

(m) „državna područja” uključuje teritorijalne vode;

(n) „OCT” znači zemlje i područja koji su navedeni u Dodatku 12.

GLAVA II.

DEFINICIJA POJMA „PROIZVODI S PODRIJETLOM”

Članak 2.

Opći zahtjevi

1. Za potrebe primjene odredbi ove Uredbe sljedeći proizvodi smatraju se s podrijetlom iz država AKP-a iz Priloga I., dalje u tekstu, za potrebe ovog Priloga, „države AKP-a”:

(a) proizvodi koji su u cijelosti dobiveni u državama AKP-a u smislu članka 3. ovog Priloga;

(b) proizvodi dobiveni u državama AKP-a koji sadrže materijale koji nisu u cijelosti dobiveni u državama AKP-a, pod uvjetom da su materijali u dostatnoj mjeri obrađeni ili prerađeni u državama AKP-a u smislu članka 4. ovog Priloga.

2. Za potrebe provedbe stavka 1. područja država AKP-a smatraju se jednim područjem.

Proizvodi s podrijetlom sastavljeni od materijala koji su u cijelosti dobiveni ili dostatno obrađeni ili prerađeni u dvije ili više država AKP-a smatraju se proizvodima s podrijetlom u državi AKP-a u kojoj je izvršena zadnja obrada ili prerada, pod uvjetom da tamo izvršena obrada ili prerada premašuje obradu ili preradu iz članka 5. ovog Priloga.

3. Za proizvode navedene u Dodatku 10. i Dodatku 11., stavak 2. primjenjuju se tek nakon 1. listopada 2015. i tek nakon 1. siječnja 2010.

Članak 3.

U cijelosti dobiveni proizvodi

1. Smatra se da su sljedeći proizvodi dobiveni u cijelosti u državama AKP-a ili Zajednici:

(a) mineralni proizvodi koji su izvađeni iz njihova tla ili s njihova morskog dna;

(b) biljni proizvodi ondje ubrani ili požnjeveni;

(c) žive životinje, koje su tamo okoćene i uzgojene;

(d) proizvodi od živih životinja koje su tamo uzgojene;

(e) i. proizvodi ondje dobiveni lovom ili ribolovom; ii. proizvodi akvakulture, što uključuje marikulturu, pod uvjetom da su ribe tamo rođene i uzgojene;

(f) proizvodi morskog ribarstva i drugi proizvodi koji su izvađeni njihovim plovilima iz mora izvan teritorijalnih voda;

(g) proizvodi izrađeni na njihovim brodovima tvornicama isključivo od proizvoda pokrivenih točkom (f);

(h) tamo prikupljeni rabljeni predmeti namijenjeni samo za recikliranje sirovina, uključujući rabljene automobilske gume koje se mogu koristiti samo za protektiranje ili kao otpad;

(i) otpad i ostaci koji potječu od ondje obavljenih proizvodnih postupaka;

(j) proizvodi koji su izvađeni s morskog dna ili podzemlja izvan njihovih teritorijalnih voda, pod uvjetom da imaju isključivo pravo na eksploataciju tog dna ili podzemlja;

(k) ondje proizvedena roba isključivo iz proizvoda navedenih u točkama (a) do (j).

2. Izrazi „njihova plovila” i „njihovi brodovi tvornice” u točkama (f) i (g) stavka 1. primjenjuju se samo na plovila i brodove tvornice:

(a) koji su registrirani u državi članici EZ-a ili državi AKP-a;

(b) koji plove pod zastavom države članice EZ-a ili države AKP-a; ili

(c) koji ispunjavaju jedan od sljedećih uvjeta: i. koji su barem u 50-postotnom vlasništvu državljana države AKP-a ili države članice; ili ii. koji su u vlasništvu društava: — koja imaju sjedište i glavno mjesto poslovanja u AKP ili državi članici, i — koja su barem u 50-postotnom vlasništvu države AKP-a, javnih tijela predmetne države ili državljana te države ili države članice.

3. Neovisno o stavku 2., Zajednica na zahtjev države AKP-a priznaje plovila koja je u čarter ili najam uzela država AKP-a za obavljanje ribarskih radnji u njezinoj isključivoj gospodarskoj zoni kao „njihova plovila” prema sljedećim uvjetima:

(a) da je država AKP-a ponudila Zajednici mogućnost pregovora o sporazumu o ribarstvu i Zajednica nije prihvatila ponudu;

(b) da je Zajednica prihvatila da ugovor o čarteru ili najmu osigurava dovoljno mogućnosti za razvoj sposobnosti države AKP-a za ribarenje za vlastiti račun i posebno da država AKP-a postaje odgovorna za nautičko i komercijalno upravljanje plovilom koje je stavljeno na raspolaganje kroz značajnije vremensko razdoblje.

Članak 4.

Dostatno obrađeni ili prerađeni proizvodi

1. Za potrebe ovog Priloga, proizvodi koji nisu u cijelosti dobiveni smatraju se dostatno obrađeni ili prerađeni u država AKP-a ili Zajednici kada su ispunjeni uvjeti iz popisa u Dodatku 2. ili alternativno u Dodatku 2.A. Gornji uvjeti, za sve proizvode obuhvaćene ovom Uredbom, odnose se na obradu ili preradu koja se mora obaviti na materijalima bez podrijetla koji se koriste u izradi te se primjenjuju samo u odnosu na takve materijale. Sukladno tome, slijedi da, ako se proizvod koji je stekao podrijetlo ispunjenjem uvjeta određenih bilo kojim popisom koristi za izradu nekog drugog proizvoda, tada se na njega ne odnose uvjeti primjenjivi na proizvod u koji se on ugrađuje te se ne uzimaju u obzir materijali bez podrijetla koji su eventualno korišteni u njegovoj izradi.

2. Neovisno o stavku 1., materijali bez podrijetla koji se prema uvjetima utvrđenim popisom ne bi smjeli koristiti u izradi određenog proizvoda ipak se mogu koristiti, pod uvjetom da:

(a) njihova ukupna vrijednost ne premašuje 15 posto cijene franko tvornica proizvoda;

(b) primjenom ovog stavka nije premašen niti jedan postotak iz popisa za maksimalnu vrijednost materijala bez podrijetla.

Ovaj se stavak ne primjenjuje na proizvode iz poglavlja 50. do 63. Harmoniziranog sustava.

3. (a) Neovisno o stavku 1. i nakon prethodne obavijesti Komisiji od strane pacifičke države AKP-a, prerađeni proizvodi ribarstva iz tarifnih brojeva 1604 i 1605, prerađeni ili proizvedeni u poslovnom prostoru u toj državi od materijala koji nemaju u njoj podrijetlo iz tarifnih brojeva 0302 ili 0303 koji su pristigli u luku te države smatraju se dostatno obrađeni ili prerađeni za potrebe članka 2. U obavijesti Komisiji navode se razvojne prednosti za ribarski sektor u državi i uključuju se potrebne informacije o uključenim vrstama, proizvodima koji će se proizvoditi i naznaka količina. (b) Izvješće Zajednici o provedbi točke (a) sastavljaju pacifičke države AKP-a ne kasnije od tri godine od obavijesti. (c) Točka (a) primjenjuje se ne dovodeći u pitanje sanitarne i fitosanitarne mjere na snazi u EU-u, učinkovito očuvanje i održivo upravljanje ribarskim resursima i podršku za borbu protiv nezakonitih, neprijavljenih i nereguliranih ribarskih djelatnosti u regiji.

4. Stavci 1. do 3. primjenjuju se osim na način predviđen člankom 5.

Članak 5.

Radnje nedostatne obrade ili prerade

1. Ne dovodeći u pitanje stavak 2., sljedeće radnje smatraju se nedostatnom obradom ili preradom za stjecanje statusa proizvoda s podrijetlom, bez obzira na to jesu li ili nisu ispunjeni zahtjevi iz članka 4.:

(a) radnje kojima se osigurava očuvanje proizvoda u dobrom stanju za vrijeme prijevoza i skladištenja (ventilacija, rasprostiranje, sušenje, hlađenje, stavljanje u sol, sumpor dioksid ili neku drugu otopinu na bazi vode, uklanjanje oštećenih dijelova, i slične radnje;

(b) jednostavne radnje koje se sastoje od uklanjanja prašine, prosijavanja ili probira, sortiranja, klasifikacije, spajanja (što uključuje stvaranje kompleta artikala), pranja, bojenja, rezanja;

(c) i. promjene ambalaže i rastavljanje i sastavljanje ambalaže; ii. jednostavno pakiranje u staklenke, limenke, pljoske, vreće, sanduke, kutije, pričvršćivanje na kartone ili daske itd., kao i svi drugi jednostavni postupci pakiranja;

(d) stavljanje ili ispis oznaka, naljepnica, logoa i ostalih prepoznatljivih znakova na proizvode ili njihove ambalaže;

(e) jednostavno miješanje proizvoda, bez obzira na to jesu li različitih vrsta ili ne; miješanje šećera s bilo kojim drugim materijalom;

(f) jednostavno sastavljanje dijelova koji čine kompletan proizvod;

(g) kombinacija dvaju ili više postupaka navedenih u točkama (a) do (f);

(h) klanje životinja;

(i) odvajanje od ljuske, djelomično ili potpuno bijeljenje, laštenje i stavljanje preljeva na žitarice i rižu;

(j) radnje za bojanje šećera ili stvaranje šećernih grudica; djelomično ili potpuno mrvljenje kristalnog šećera;

(k) ljuštenje, uklanjanje koštica i guljenje voća, oraščića i povrća.

2. Sve radnje izvršene u državama AKP-a ili Zajednici na određenom proizvodu razmatraju se zajedno kod utvrđivanja smatra li se prerada ili obrada izvršena na proizvodu nedostatnom u smislu stavka 1.

Članak 6.

Kumulacija podrijetla

1. Materijali s podrijetlom u Zajednici ili OCT-u smatraju se materijalima s podrijetlom u državama AKP-a kada se uključuju u ondje dobiveni proizvod. Takvi materijali ne trebaju biti podvrgnuti dostatnoj preradi ili obradi, pod uvjetom da su podvrgnuti preradi ili obradi koja premašuje onu iz članka 5.

2. Prerada i obrada izvršena u Zajednici ili OCT-u smatra se izvršenom u državama AKP-a kada se materijali naknadno podvrgavaju preradi ili obradi u državama AKP-a koja premašuje odredbe članka 5.

3. Za potrebe utvrđivanja podrijetla proizvoda u OCT-u, odredbe ovog Priloga primjenjuju se mutatis mutandis.

4. Za proizvode navedene u Dodatku 10. i Dodatku 11., odredbe ovog članka primjenjuju se samo nakon 1. listopada 2015. i samo nakon 1. siječnja 2010.

5. Podložno odredbama stavaka 6., 7., 8. i 11., smatra se da materijali s podrijetlom u Južnoj Africi imaju podrijetlo u državama AKP-a kada se uključuju u proizvod koji je tamo dobiven, pod uvjetom da su podvrgnuti preradi ili obradi koja premašuje odredbe članka 5. Nije potrebno da su takvi materijali podvrgnuti dostatnoj preradi ili obradi.

6. Proizvodi koji su stekli status s podrijetlom na temelju stavka 5. i dalje se smatraju proizvodima s podrijetlom u državama AKP-a samo kada tamo dobivena vrijednost premašuje vrijednost korištenih materijala s podrijetlom u Južnoj Africi. Ako to nije slučaj, smatra se da dotični proizvodi imaju podrijetlo u Južnoj Africi. Kod utvrđivanja podrijetla, ne uzimaju se u obzir materijali s podrijetlom u Južnoj Africi koji su podvrgnuti dostatnoj preradi ili obradi u državama AKP-a.

7. Kumulacija predviđena stavkom 5. ne primjenjuje se na proizvode navedene u dodacima 7., 10. i 11.

8. Kumulacija predviđena stavkom 5. primjenjuje se na proizvode navedene u Dodatku 8. samo kada je carina u odnosu na te proizvode u okviru Sporazuma o trgovini, razvoju i suradnji između Europske zajednice i Republike Južne Afrike ukinuta. Komisija objavljuje datum ispunjenja uvjeta iz ovog stavka u Službenom listu Europske unije (serija C).

9. Ne dovodeći u pitanje stavke 7. i 8., prerada i obrada izvršena u Južnoj Africi smatra se izvršenom u nekoj drugoj državi članici Južnoafričke carinske unije (engl. South African Customs Union (SACU)), a koja je AKP država, kada su materijali podvrgnuti dostatnoj preradi ili obradi u toj državi članici SACU-a.

10. Ne dovodeći u pitanje stavke 7. i 8. i na zahtjev AKP država, prerada i obrada izvršena u Južnoj Africi smatra se izvršenom u državama AKP-a kada se materijali podvrgavaju naknadnoj preradi ili obradi u državi AKP-a u kontekstu sporazuma o regionalnoj gospodarskoj integraciji.

11. O zahtjevima AKP država odlučuje se u skladu s postupkom iz članka 247. i 247.a Uredbe (EEZ) 2913/92.

12. Kumulacija predviđena stavkom 5. primjenjuje se samo kada su korišteni materijali iz Južne Afrike stekli status proizvoda s podrijetlom primjenom pravila o podrijetlu koja su istovjetna onima iz ovog Priloga. Kumulacija predviđena stavcima 9. i 10. može se primjenjivati samo primjenom pravila o podrijetlu koja su istovjetna onima iz ovog Priloga.

13. Na zahtjev AKP država, materijali s podrijetlom iz susjedne zemlje u razvoju, osim države AKP-a, koji pripadaju koherentnom geografskom tijelu smatraju se materijalima s podrijetlom u državama AKP-a kada su uključeni u tamo dobiveni proizvod. Nije potrebno da su takvi materijali podvrgnuti dostatnoj preradi ili obradi, pod uvjetom da:

— prerada ili obrada izvršena u državi AKP-a premašuje radnje iz članka 5.,

— države AKP-a, Zajednica i ostale predmetne zemlje sklopile su sporazum o odgovarajućim postupcima administrativne suradnje kojima se osigurava pravilna provedba ovog stavka.

Ovaj stavak ne primjenjuje se na proizvode od tune koji su klasificirani na temelju poglavlja 3. ili 16. Harmoniziranog sustava i na proizvode od riže iz Kodeksa HS 1006.

Za potrebe utvrđivanja imaju li proizvodi podrijetlo u susjednoj zemlji u razvoju, primjenjuju se odredbe ovog Priloga.

O zahtjevima država AKP-a odlučuje se u skladu s postupkom iz članka 247. i 247.a Uredbe (EEZ) br. 2913/92. Odlukama se također identificiraju proizvodi za koje nije dopuštena kumulacija predviđena ovim stavkom.

Članak 7.

Jedinica kvalifikacije

1. Kvalifikacijska jedinica za primjenu odredbi ovog Priloga jest konkretni proizvod koji služi kao osnovna jedinica kod utvrđivanja razvrstavanja uporabom nazivlja iz Harmoniziranog sustava.

Sukladno tome:

(a) svaka skupina ili garnitura proizvoda razvrstanih prema uvjetima Harmoniziranog sustava u jedan broj, predstavlja kvalifikacijsku jedinicu kao cjelinu;

(b) kad se pošiljka sastoji od više istovjetnih proizvoda razvrstanih prema istom broju Harmoniziranog sustava, svaki se proizvod mora obračunati zasebno kod primjene odredaba ovog Priloga.

2. Kad je za potrebe razvrstavanja, prema Općem pravilu 5. Harmoniziranog sustava, ambalaža uključena zajedno s proizvodom, ona će biti uključena i za potrebe utvrđivanja podrijetla.

Članak 8.

Dodaci, rezervni dijelovi i alati

Pribor, zamjenski dijelovi i alati koji se šalju s određenom opremom, strojem, uređajem ili vozilom, a koji su dio redovite opreme i stoga uključeni u njihovu cijenu ili koji nisu zasebno fakturirani, smatraju se sastavnim dijelom predmetne opreme, stroja, uređaja ili vozila.

Članak 9.

Kompleti

Setovi, kako je utvrđeno Općim pravilom 3. Harmoniziranog sustava, smatraju se proizvodom s podrijetlom kada su sve komponente seta proizvodi s podrijetlom. Usprkos tome, kada je komplet sastavljen od proizvoda s podrijetlom i onih bez podrijetla, takav se komplet u cjelini smatra proizvodom s podrijetlom, uz uvjet da vrijednost proizvoda bez podrijetla ne prelazi 15 posto cijene kompleta franko tvornica.

Članak 10.

Neutralni elementi

Kako bi se utvrdilo ima li određeni proizvod status proizvoda s podrijetlom, nije potrebno utvrditi podrijetlo onog što je možebitno korišteno u njegovoj izradi, kako slijedi:

(a) energija i gorivo;

(b) postrojenja i oprema;

(c) strojevi i alati;

(d) roba koja ne ulazi i koja nije namijenjena da bude završni sastav proizvoda.

GLAVA III.

TERITORIJALNI ZAHTJEVI

Članak 11.

Načelo teritorijalnosti

1. Uvjeti predviđeni glavom II. ovog Priloga u odnosu na stjecanje statusa s podrijetlom moraju se ispunjavati bez prekida u državama AKP-a, osim na način kako je predviđeno člankom 6.

2. U slučaju vraćanja robe s podrijetlom izvezene iz država AKP-a, Zajednice ili OCT-a u neku drugu zemlju, osim na način kako je predviđeno člankom 6., smatra se da nemaju status s podrijetlom, osim ako je moguće dokazati na zadovoljstvo carinskih tijela da:

(a) je vraćena roba ista ona koja je bila izvezena; i

(b) roba nije bila podvrgnuta nikakvim postupcima, osim postupcima koji su bili prijeko potrebni kako bi se očuvala u dobrom stanju dok se nalazila u toj zemlji ili za vrijeme izvoza.

Članak 12.

Izravni prijevoz

1. Povlašteni tretman predviđen ovom Uredbom primjenjuje se samo na proizvode koji zadovoljavaju zahtjeve ovog Priloga i koji se prevoze izravno između državnog područja država AKP-a, Zajednice ili OCT-a ili Južne Afrike za potrebe članka 6. bez ulaska na neko drugo državno područje. Međutim, proizvodi koji predstavljaju jedinstvenu pošiljku mogu se prevoziti preko drugih državnih područja i, u slučaju potrebe, pretovariti ili privremeno skladištiti na predmetnim državnim područjima, pod uvjetom da je roba ostala pod nadzorom carinskih tijela u zemlji provoza ili skladištenja i da ondje ne prolazi postupak, osim istovara, ponovnog utovara ili nekog drugog postupka čija je svrha očuvanje robe u dobrom stanju.

Proizvodi s podrijetlom mogu se prevoziti vodovima preko državnog područja, osim državnog područja države AKP-a ili Zajednice.

2. Dokaz da su ispunjeni uvjeti iz stavka 1. podnosi se nadležnim carinskim tijelima zemlje uvoznice predočenjem:

(a) jedinstvene prijevozne isprave koja se odnosi na prolaz od zemlje izvoznice preko zemlje provoza; ili

(b) potvrde koju izdaju carinska tijela zemlje provoza: i. u kojoj se navodi točan opis robe; ii. u kojoj se navode datumi istovara i ponovnog utovara proizvodâ i, prema potrebi, nazivi brodova ili drugih korištenih prijevoznih sredstava; iii. kojom se potvrđuju uvjeti pod kojima su proizvodi ostali u zemlji provoza; ili

(c) ako nema navedenih isprava, svih drugih isprava koje mogu poslužiti kao dokaz.

Članak 13.

Izložbe

1. Na proizvode s podrijetlom koji se šalju iz države AKP-a na izložbu u zemlju osim onih navedenih u članku 6. i koji se nakon izložbe prodaju radi uvoza u Zajednicu primjenjuju se prilikom uvoza odredbe ove Uredbe, pod uvjetom da se carinskim tijelima dokaže:

(a) da je izvoznik poslao te proizvode iz države AKP-a u zemlju u kojoj se održavala izložba te da ih je tamo izlagao;

(b) da je izvoznik te proizvode prodao ili na koji drugi način ustupio nekoj osobi u Zajednici;

(c) da su proizvodi tijekom ili odmah nakon izložbe otpremljeni u stanju u kojem su bili poslani na izložbu; i

(d) proizvodi, od trenutka kada su poslani na izložbu, nisu korišteni ni u koju drugu svrhu osim izlaganja na izložbi.

2. Dokaz o podrijetlu izdaje se ili priprema u skladu s odredbama glave IV. i podnosi carinskim tijelima zemlje uvoznice na uobičajen način. Na njemu moraju biti navedeni naziv i adresa izložbe. Prema potrebi može se zatražiti dodatna dokumentacija s dokazima o uvjetima prema kojima su proizvodi bili izloženi.

3. Stavak 1. primjenjuje se na sve trgovinske, industrijske, poljoprivredne ili obrtničke izložbe, sajmove ili slične javne priredbe ili izlaganja kod kojih proizvodi ostaju pod carinskim nadzorom, dok su izlaganja u privatne svrhe radi prodaje stranih proizvoda u trgovinama ili poslovnim prostorima isključena.

GLAVA IV.

DOKAZ O PODRIJETLU

Članak 14.

Opći zahtjevi

1. Na proizvode s podrijetlom iz država AKP-a nakon uvoza u Zajednicu primjenjuju se odredbe ove Uredbe nakon podnošenja sljedećeg:

(a) potvrde o prometu robe EUR.1, primjerak koje se nalazi u Dodatku 3.; ili

(b) u slučajevima iz članka 19. stavka 1., izjave, tekst koje se nalazi u Dodatku 4., a koju daje izvoznik na fakturi, potvrdi o isporuci ili bilo kojem drugom komercijalnom dokumentu koji opisuje predmetne proizvode u dovoljnoj mjeri da omogući identifikaciju (dalje u tekstu „izjava na fakturi”).

2. Neovisno o stavku 1., na proizvode s podrijetlom u smislu ovog Priloga u slučajevima iz članka 25. primjenjuju se odredbe ove Uredbe bez potrebe da se podnose gore navedeni dokumenti.

Članak 15.

Postupak za izdavanje potvrde o prometu robe EUR.1

1. Potvrdu o prometu robe EUR.1 izdaju carinska tijela zemlje izvoznice na pisani zahtjev izvoznika ili, na odgovornost izvoznika, njegova ovlaštenog zastupnika.

2. U tu svrhu uvoznik ili njegov ovlašteni predstavnik ispunjavaju potvrdu o prometu robe EUR.1 i obrazac zahtjeva, čiji se primjerci nalaze u Dodatku 3. Ti se obrasci ispunjavaju u skladu s odredbama ovog Priloga. Ako su pisani rukom, treba ih ispuniti tintom i tiskanim slovima. Opis proizvoda mora biti sadržan u prostoru koji je namijenjen u tu svrhu bez praznih redaka. Ako prostor nije potpuno ispunjen, povlači se vodoravna linija ispod zadnje rečenice opisa proizvoda, a prazan prostor je precrtan.

3. Izvoznik koji podnosi zahtjev za izdavanje potvrde o prometu robe EUR.1 u svakom trenutku mora biti spreman podnijeti, na zahtjev carinskih tijela države AKP-a izvoznice u kojoj se izdaje potvrda o prometu robe EUR.1, sve pripadajuće dokumente kojima se dokazuje status s podrijetlom proizvoda, kao i ispunjenje ostalih zahtjeva ovog Priloga.

4. Potvrdu o prometu robe EUR.1 izdaju carinska tijela države AKP-a izvoznice ako se dotični proizvodi mogu smatrati proizvodima s podrijetlom u državama AKP-a ili jednoj od drugih država iz članka 6. i ako ispunjavaju druge uvjete iz ovog Priloga.

5. Carinska tijela koja izdaju potvrdu poduzimaju korake potrebne za provjeru statusa s podrijetlom proizvoda i ispunjenja ostalih zahtjeva ovog Priloga. U tu svrhu imaju pravo zahtijevati bilo kakve dokaze i izvršavati bilo kakve provjere izvoznikovih navoda ili bilo kakve druge provjere koje smatraju potrebnima. Carinska tijela koja izdaju potvrdu također moraju provjeriti da su obrasci iz stavka 2. uredno ispunjeni. Posebno, provjeravaju je li prostor predviđen za opis proizvoda ispunjen tako da se isključuje svaka mogućnost neovlaštenog dopisivanja.

6. Datum izdavanja potvrde o prometu robe EUR.1 navodi se u polju 11. potvrde.

7. Potvrda o prometu robe EUR.1 izdaje se carinskim tijelima i stavlja na raspolaganje izvozniku odmah po realizaciji ili organizaciji samog izvoza.

Članak 16.

Potvrde o prometu robe EUR.1 izdane naknadno

1. Neovisno o članku 15. stavku 7., potvrda o prometu robe EUR.1 može iznimno biti izdana nakon izvoza proizvoda na koje se odnosi, pod uvjetom da:

(a) nije izdana u trenutku izvoza zbog pogrešaka ili nenamjernih propusta ili posebnih okolnosti; ili

(b) dokazano je na zadovoljstvo carinskih tijela da je potvrda o prometu robe EUR.1 izdana, ali nije prihvaćena u trenutku uvoza iz tehničkih razloga.

2. Za potrebe provedbe stavka 1., izvoznik mora navesti u svojem zahtjevu mjesto i datum izvoza proizvoda na koje se odnosi potvrda o prometu robe EUR.1, kao i razloge za svoj zahtjev.

3. Carinska tijela mogu naknadno izdati potvrdu o prometu robe EUR.1 tek nakon što provjerom utvrde da se podaci iz izvoznikova zahtjeva slažu s onima iz odgovarajuće evidencije.

4. Potvrde o prometu robe EUR.1 izdane naknadno moraju sadržavati sljedeći izraz:

„NAKNADNO IZDANO”.

5. Napomena iz stavka 4. unosi se u polje „Napomene” na potvrdi o prometu robe EUR.1.

Članak 17.

Izdavanje duplikata potvrde o prometu robe EUR.1

1. U slučaju krađe, gubitka ili uništenja potvrde o prometu robe EUR.1, izvoznik od carinskih tijela koja su je izdala može zatražiti duplikat sastavljen na temelju izvoznih isprava koje se kod njih nalaze.

2. Tako izdan duplikat mora sadržavati sljedeću riječ:

„DUPLIKAT”.

3. Napomena iz stavka 2. unosi se u polje „Napomene” na duplikatu potvrde o prometu robe EUR.1.

4. Duplikat koji mora sadržavati datum izdavanja izvorne potvrde o prometu robe EUR. 1 stupa na snagu s tim datumom.

Članak 18.

Izdavanje potvrda o prometu robe EUR.1 na temelju prethodno izdanog ili pripremljenog dokaza o podrijetlu

Kada se proizvodi s podrijetlom stavljaju pod nadzor carinskog ureda u državi AKP-a ili u Zajednici, moguće je zamijeniti izvorni dokaz o podrijetlu jednom ili više potvrda o prometu robe EUR.1 za potrebe odašiljanja svih ili nekih od ovih proizvoda na neko drugo mjesto unutar država AKP-a ili unutar Zajednice. Takvu zamjensku potvrdu (potvrde) o prometu robe EUR.1 izdaje carinarnica pod čiji su nadzor stavljeni ti proizvodi.

Članak 19.

Uvjeti za pripremu izjave na fakturi

1. Izjavu na fakturi iz članka 14. stavka 1. točke (b) može izdati:

(a) odobreni izvoznik u smislu članka 20.; ili

(b) izvoznik za svaku pošiljku koja se sastoji od jednog ili više paketa koji sadrže proizvode s podrijetlom čija ukupna vrijednost ne premašuje EUR 6 000.

2. Izjava na fakturi može se izdati ako se dotični proizvodi mogu smatrati proizvodima s podrijetlom iz država AKP-a ili neke od drugih zemalja iz članka 6. i ako ispunjavaju druge uvjete iz ovog Priloga.

3. Izvoznik koji sastavlja izjavu na fakturi u svakom trenutku treba, na zahtjev carinskih tijela zemlje izvoznice, podnijeti sve pripadajuće dokumente kojima se dokazuje status s podrijetlom proizvoda, kao i ispunjavanje ostalih zahtjeva ovog Priloga.

4. Izjavu na fakturi izvoznik daje tako što na fakturi, dostavnici ili drugoj komercijalnoj ispravi otipka strojem, otisne u pečatnom ili tiskanom obliku izjavu čiji je tekst naveden u Dodatku 4., koristeći jednu od jezičnih verzija određenih tim Dodatkom, a u skladu s odredbama domaćih zakona zemlje izvoznice. Ako je izjava ispisana rukom, treba je ispisati tintom i tiskanim slovima.

5. Izjave na fakturi moraju sadržavati vlastoručan potpis izvoznika. Međutim, odobreni izvoznik u smislu članka 20. ne mora potpisati takve izjave, pod uvjetom da se carinskim tijelima zemlje izvoznice pisano obveže da prihvaća potpunu odgovornost za izjavu na fakturi u kojoj je imenovan kao da ju je vlastoručno potpisao.

6. Izvoznik može izdati izjavu na fakturi kada se izvoze proizvodi na koje se odnosi ili nakon izvoza, pod uvjetom da se podnese u zemlji uvoznici ne kasnije od dvije godine nakon uvoza proizvoda na koje se odnosi.

Članak 20.

Odobreni izvoznik

1. Carinska tijela zemlje izvoznice mogu ovlastiti bilo kojeg izvoznika koji često šalje proizvode u skladu s odredbama o trgovinskoj suradnji ove Uredbe da izjavljuje izjave na fakturi neovisno o vrijednosti predmetnih proizvoda. Izvoznik koji traži ovlaštenje mora ponuditi sva potrebna jamstva koja zadovoljavaju carinska tijela za provjeru statusa s podrijetlom proizvoda, kao i ispunjenje ostalih zahtjeva ove Uredbe.

2. Carinska tijela mogu dodijeliti status odobrenog izvoznika podložno drugim uvjetima koje smatraju prikladnim.

3. Carinska tijela odobrenom izvozniku dodjeljuju broj carinskog ovlaštenja koji se nalazi na izjavi na fakturi.

4. Carinska tijela nadgledaju korištenje ovlaštenja od strane odobrenog izvoznika.

5. Carinska tijela mogu povući ovlaštenje u svakom trenutku. To će učiniti kada odobreni izvoznik više ne nudi jamstva iz stavka 1., kada ne ispunjava uvjete iz stavka 2. ili na drugi način nepropisno koristi ovlaštenje.

Članak 21.

Valjanost dokaza o podrijetlu

1. Dokaz o podrijetlu valjan je deset mjeseci od datuma izdavanja u zemlji izvoznici i u tom se razdoblju mora podnijeti carinskim tijelima zemlje uvoznice.

2. Dokazi o podrijetlu koji se podnose carinskim tijelima zemlje uvoznice nakon konačnog datuma za podnošenje iz stavka 1. mogu biti prihvaćeni za potrebe primjene povlaštenog postupanja, u slučaju da je propust dostavljanja dokumenata do konačnog datuma nastao zbog iznimnih okolnosti.

3. U drugim slučajevima zakašnjelog podnošenja, carinska tijela zemlje uvoznice mogu prihvatiti dokaze o podrijetlu kada im je roba dostavljena prije navedenog krajnjeg roka.

Članak 22.

Provozni postupak

Kada proizvodi ulaze u AKP državu, osim zemlje podrijetla, daljnji rok valjanosti od 4 mjeseca počinje na datum kada carinska tijela u zemlji provoza u polju 7. na potvrdi EUR.1 unesu sljedeće:

— riječ „provoz”,

— ime zemlje provoza,

— službeni pečat, primjerak kojeg je stavljen na raspolaganje Europskoj komisiji u skladu s člankom 31., i

— datum odobrenja.

Članak 23.

Podnošenje dokaza o podrijetlu

Dokazi o podrijetlu podnose se carinskim tijelima zemlje uvoznice u skladu s postupcima koji su primjenjivi u toj zemlji. Navedena tijela mogu zatražiti prijevod dokaza o podrijetlu i također mogu zatražiti da uvoznu deklaraciju prati izjava izvoznika o tome da proizvodi ispunjavaju uvjete potrebne za primjenu odredbi ove Uredbe.

Članak 24.

Uvoz u dijelovima

Ako se, na zahtjev uvoznika i pod uvjetima koje utvrđuju carinska tijela zemlje uvoznice, rastavljeni ili nesastavljeni proizvodi u smislu Općeg pravila 2.(a) Harmoniziranog sustava koji se uvrštavaju u odjeljke XVI. i XVII. tarifnih brojeva 7308 i 9406 Harmoniziranog sustava uvoze kao djelomične pošiljke, carinskim se tijelima po uvozu prve djelomične pošiljke za te proizvode podnosi samo jedan dokaz o podrijetlu.

Članak 25.

Iznimke od dokaza o podrijetlu

1. Proizvodi koje u malenim paketima šalju fizičke osobe fizičkim osobama ili koji čine osobnu prtljagu putnika smatraju se proizvodima s podrijetlom bez potrebe podnošenja dokaza o podrijetlu, pod uvjetom da se proizvodi ne uvoze u sklopu trgovine i da postoji izjava da ispunjavaju zahtjeve ovog Priloga te kada ne postoji sumnja u istinitost takve izjave. Ako se proizvodi šalju poštom, takva izjava može se dati na carinskoj deklaraciji CN22/CN23 ili na listu papira koji se priloži toj ispravi.

2. Uvoz koji je povremene naravi i sastoji se isključivo od proizvoda za osobnu uporabu primatelja ili putnika ili njihovih obitelji neće se smatrati uvozom trgovačke naravi ako je iz naravi i količine proizvoda očito da se ne radi o komercijalnoj uporabi.

3. Nadalje, ukupna vrijednost proizvoda ne smije prelaziti EUR 500 u slučaju manjih paketa ili EUR 1 200 u slučaju proizvoda koji predstavljaju dio osobne prtljage putnika.

Članak 26.

Postupak vezan za informacije u kumulacijske svrhe

1. Kada se primjenjuju članak 2. stavak 2. i članak 6. stavak 1., dokazi o statusu s podrijetlom u smislu ovog Priloga za materijale iz drugih država AKP-a, Zajednice ili OCT-a osiguravaju se kroz potvrdu o prometu robe EUR.1 ili izjavu dobavljača, primjerak kojih se nalazi u Dodatku 5.A, a koje pribavlja izvoznik u državi ili OCT-u iz kojih materijali dolaze.

2. Kada se primjenjuju članak 2. stavak 2. i članak 6. stavci 2. i 9., dokaze o obradi ili preradi izvršenoj u državi AKP-a, Zajednici, OCT-u ili Južnoj Africi predstavlja izjava dobavljača, primjerak koje se nalazi u Dodatku 5.B, a koju izvoznik daje u državi ili OCT-u iz kojih materijali dolaze.

3. Dobavljač izjavljuje posebnu izjavu dobavljača za svaku pošiljku materijala na komercijalnom fakturi koji se odnosi na pošiljku ili u prilogu tog računa, ili na potvrdi o isporuci ili drugoj komercijalnoj ispravi koja se odnosi na pošiljku, a koja opisuje materijale dovoljno detaljno da omogući identifikaciju.

4. Izjava dobavljača može biti izjavljena na unaprijed ispisanom obrascu.

5. Izjave dobavljača potpisuju se vlastoručno. Međutim, kada su račun i izjava dobavljača izjavljeni pomoću elektroničkih metoda za obradu podataka, izjava dobavljača ne mora biti potpisana vlastoručno, pod uvjetom da su carinska tijela u državi u kojoj su sastavljane izjave dobavljača zadovoljne identifikacijom odgovornog službenika društva dobavljača. Navedena carinska tijela mogu predvidjeti uvjete provedbe ovog stavka.

6. Izjave dobavljača podnose se nadležnoj carinarnici u zemlji AKP-a izvoznici od koje je zatraženo izdavanje potvrde o prometu robe EUR.1.

7. Izjave dobavljača izjavljene i potvrde o podacima izdane prije datuma stupanja na snagu ove Uredbe u skladu s člankom 26. Protokola 1. uz Prilog V. Sporazumu o partnerstvu između AKP-a i EU-a ostaju na snazi.

Članak 27.

Pripadajuća dokumentacija

Dokumenti iz članka 15. stavka 3. i članka 19. stavka 3. koji se koriste u svrhu dokazivanja da se proizvodi obuhvaćeni potvrdom o prometu robe EUR.1 ili izjavom na fakturi mogu smatrati proizvodima s podrijetlom iz države AKP-a ili neke druge zemlje iz članka 6. te da ispunjavaju ostale uvjete iz ovog Priloga mogu se, inter alia, sastojati od sljedećega:

(a) izravnih dokaza o postupcima koje je izvoznik ili dobavljač proveo da bi dobio predmetnu robu, koji se nalaze, na primjer, u njegovim računima ili knjigovodstvenoj evidenciji;

(b) dokumenata kojima se dokazuje status s podrijetlom materijala koji su korišteni, izdani ili izjavljeni u državi AKP-a ili nekoj drugoj zemlji iz članka 6., ako se ti dokumenti koriste u skladu s domaćim pravom;

(c) dokumenata kojima se dokazuje obrada ili prerada materijalâ u državama AKP-a, Zajednici ili OCT-u, a koji se izdaju ili popunjavaju u državi AKP-a, Zajednici ili OCT-u, ako se ti dokumenti koriste sukladno domaćem pravu;

(d) potvrda o prometu robe EUR.1 ili izjava na fakturi kojima se dokazuje status s podrijetlom materijala koji su korišteni, izdani ili izjavljeni u državama AKP-a ili nekoj drugoj zemlji iz članka 6. i u skladu s ovim Prilogom.

Članak 28.

Čuvanje dokaza o podrijetlu i pripadajuće dokumentacije

1. Izvoznik koji zatraži izdavanje potvrde o prometu robe EUR.1 dužan je čuvati dokumentaciju iz članka 15. stavka 3. barem tri godine.

2. Izvoznik koji izdaje izjavu na fakturi dužan je čuvati presliku izjave na fakturi, kao i dokumente iz članka 19. stavka 3. barem tri godine.

3. Carinska tijela zemlje izvoznice koja izdaju potvrdu o prometu robe EUR.1 dužna su čuvati obrazac zahtjeva iz članka 15. stavka 2. barem tri godine.

4. Carinska tijela zemlje uvoznice dužna su čuvati potvrde o prometu robe EUR.1 i izjave na fakturi koje su im podnesene barem tri godine.

Članak 29.

Nedosljednosti i formalne pogreške

1. Otkriće manjih nepodudarnosti između izjava u dokazu o podrijetlu i onih u dokumentima koji se podnose carinskim tijelima u svrhu obavljanja formalnosti za uvoz proizvodâ neće ipso facto učiniti dokaz o podrijetlu nevažećim i ništavim ako se valjano ustanovi da taj dokument doista odgovara podnesenim proizvodima.

2. Očite formalne pogreške, kao što su strojopisne pogreške na dokazu o podrijetlu, nisu razlog za odbijanje isprave ako pogreške nisu takve da dovode u sumnju točnost izjava navedenih u predmetnoj ispravi.

Članak 30.

Iznosi izraženi u eurima

1. Za potrebe primjene odredaba članka 19. stavka 1. točke (b) i članka 25. stavka 3. u slučajevima kada su proizvodi fakturirani u valuti koja nije euro, iznose u službenim valutama države AKP-a, država članica i ostalih zemalja ili državnih područja iz članka 6. koji su protuvrijednost iznosa izraženih u eurima svaka zemlja utvrđuje na godišnjoj osnovi.

2. Pošiljka uživa pogodnosti odredbi članka 19. stavka 1. točke (b) ili članka 25. stavka 3. pozivanjem na valutu u kojoj je račun sastavljen, u skladu s iznosom koji je odredila predmetna zemlja.

3. Iznosi koji se koriste u određenoj službenoj valuti predstavljaju protuvrijednost u predmetnoj valuti iznosa izraženih u eurima na prvi radni dan mjeseca listopada. Iznosi se dostavljaju Komisiji do 15. listopada i primjenjuju se od 1. siječnja sljedeće godine. Komisija izvješćuje sve predmetne zemlje o odgovarajućim iznosima.

4. Zemlja može zaokružiti iznos na više ili niže nakon pretvaranja iznosa izraženog u eurima u njezinu službenu valutu. Zaokruženi iznos ne smije se razlikovati od iznosa koji je rezultat pretvaranja za više od 5 posto. Zemlja može zadržati nepromijenjenu svoju protuvrijednost u službenoj valuti iznosa izraženog u eurima ako, u trenutku godišnje korekcije predviđene u stavku 3., pretvaranje tog iznosa, prije zaokruživanja, rezultira u povećanju od manje od 15 posto u protuvrijednosti u službenoj valuti. Protuvrijednost u službenoj valuti može biti zadržana nepromijenjena ako bi pretvaranje rezultiralo u smanjenju protuvrijednosti.

5. Iznose izražene u eurima pregledava Komisija. U realizaciji pregleda Komisija razmatra poželjnost očuvanja učinaka ograničenja u realnim uvjetima. U tu svrhu može odlučiti modificirati iznose izražene u eurima.

GLAVA V.

ARANŽMANI ZA ADMINISTRATIVNU SURADNJU

Članak 31.

Uzajamna pomoć

1. države AKP-a poslat će Komisiji uzorke pečata koji se koriste zajedno s adresama carinskih tijela nadležnih za izdavanje potvrda o prometu EUR.1 i izvršavanje naknadnih provjera potvrda o prometu EUR.1 i izjava na fakturi.

Potvrde o prometu robe EUR.1 i izjave na fakturi bit će prihvaćene u svrhu primjene povlaštenog postupanja od datuma primitka podataka od strane Komisije.

Komisija zatim šalje te podatke carinskim tijelima država članica.

2. Kako bi osigurale pravilnu primjenu ovog Priloga, Zajednica, OCT-a i države AKP-a putem svojih nadležnih carinskih uprava pomažu jedna drugoj u provjeri vjerodostojnosti potvrda o prometu robe EUR.1, izjava na fakturi ili izjava dobavljača i točnosti informacija navedenih u tim ispravama.

Konzultirana tijela pribavljaju relevantne podatke o uvjetima prema kojima je proizvod napravljen, navodeći posebno uvjete prema kojima se poštuju pravila o podrijetlu u raznim državama AKP-a, državama članicama i OCT-u.

Članak 32.

Provjera dokaza o podrijetlu

1. Naknadne provjere dokaza o podrijetlu obavljaju se nasumičnim odabirom ili kad god carinska tijela zemlje uvoznice imaju osnovane razloge za sumnju u vjerodostojnost takvih dokumenata, u status proizvoda s podrijetlom dotičnih proizvoda ili u ispunjavanje ostalih zahtjeva iz ovog Priloga.

2. Za potrebe provedbe odredaba stavka 1., carinska tijela zemlje uvoznice carinskim tijelima zemlje izvoznice vraćaju potvrdu o prometu robe EUR.1 i račun, ako je podnesen, izjavu na fakturi ili kopije tih isprava uz navođenje, prema potrebi, razloga za provjeru. Sve isprave i podaci koji su dobiveni, a iz kojih se može zaključiti da su podaci o dokazu podrijetla netočni, prosljeđuju se kao dokaz uz zahtjev za provjeru.

3. Provjeru provode carinska tijela zemlje izvoznice. U tu svrhu imaju pravo zahtijevati bilo kakve dokaze i izvršavati bilo kakve provjere izvoznikovih navoda ili bilo kakve druge provjere koje smatraju potrebnima.

4. Ako carinska tijela u zemlji uvoznici odluče suspendirati odobrenje povlaštenog postupanja za proizvode u iščekivanju rezultata provjere, ona su uvozniku dužna ponuditi otpuštanje proizvoda podložno mjerama predostrožnosti za koje prosude da su potrebne.

5. Carinska tijela koja zahtijevaju potvrdu obavješćuju se o rezultatima ove provjere što je prije moguće. Ti rezultati moraju jasno pokazati jesu li isprave vjerodostojne i može li se smatrati da su dotični proizvodi podrijetlom iz država AKP-a ili jedne od zemalja iz članka 6. te ispunjavaju li ostale zahtjeve iz ovog Priloga.

6. Ako se u slučajevima osnovane sumnje ne dobije nikakav odgovor u roku od deset mjeseci od datuma podnošenja zahtjeva za provjeru ili ako u odgovoru nisu sadržane dostatne informacije za utvrđivanje vjerodostojnosti dotične isprave ili stvarnog podrijetla proizvoda, carinska tijela koja su podnijela zahtjev, osim u iznimnim okolnostima, odbijaju pravo na povlastice.

7. Kada se iz postupka provjere ili drugih raspoloživih informacija može zaključiti da se ne postupa u skladu s odredbama ovog Priloga, uz odgovarajuću dozu žurnosti provode se odgovarajuće istrage u svrhu identifikacije i sprečavanja kršenja.

Članak 33.

Provjera izjava dobavljača

1. Provjera izjave dobavljača može se provesti nasumce ili kad god carinska tijela države uvoznice imaju razloga posumnjati u vjerodostojnost isprave ili potpunost informacija vezanih za istinsko podrijetlo predmetnih materijala.

2. Carinska tijela kojima se podnosi izjava dobavljača mogu zatražiti od carinskih tijela države u kojoj je izjava sastavljena da izdaju informativni, obrazac koje se nalazi u Dodatku 6. Alternativno carinska tijela koja izdaju potvrdu dobavljača i kojima je podnesena izjava dobavljača mogu zatražiti od izvoznika da pribavi informativni obrazac koji izdaju carinska tijela države u kojoj je izjava sastavljena.

Presliku informativnog obrasca čuva ured koji ju je izdao kroz razdoblje od tri godine.

3. Carinska tijela koja zahtijevaju obrazac obavješćuju se o rezultatima ove provjere što je prije moguće. Iz rezultata mora biti jasno vidljivo je li izjava o statusu materijala točna.

4. Za potrebe provjere, dobavljači čuvaju primjerak isprave s deklaracijom, kao i sve potrebne dokaze iz kojih je vidljiv status materijala za ne manje od tri godine.

5. Carinska tijela u državi u kojoj je sastavljena izjava dobavljača imaju pravo zatražiti dokaze ili izvršiti provjeru, a koje smatraju prikladnim u svrhu provjere točnosti izjave dobavljača.

6. Svaka potvrda o prometu robe EUR.1 ili izjava na fakturi izdana ili sastavljena na temelju netočne izjave dobavljača smatra se ništavom.

Članak 34.

Kazne

Kaznit će se svaka osoba koja sastavi ili da sastaviti ispravu koja sadrži netočne podatke s ciljem odobrenja povlaštenog postupanja za proizvode.

Članak 35.

Slobodne zone

1. Poduzimaju se svi potrebni koraci kako bi se osiguralo da se proizvodi kojima se trguje uz dokaz o podrijetlu ili izjavu dobavljača i koji za vrijeme prijevoza koriste slobodnu zonu na njihovom državnom području ne budu zamijenjeni drugom robom i da se njima ne rukuje na način koji ne predstavlja uobičajene radnje čiji je cilj sprječavanje njihovog propadanja.

2. Iznimno od odredaba iz stavka 1., ako su proizvodi s podrijetlom uvezeni u slobodnu zonu na temelju dokaza o podrijetlu i podvrgnuti obradi ili preradi, dotična tijela na zahtjev izvoznika izdaju novu potvrdu o prometu robe EUR.1 ako je primijenjena obrada ili prerada sukladna odredbama ovog Priloga.

Članak 36.

Odstupanja

1. Na vlastitu inicijativu ili kao odgovor na zahtjev zemlje korisnice, Komisija može izdati zemlji korisnici privremeno odstupanje od odredbi ovog Priloga u sljedećim slučajevima:

(a) unutarnji ili vanjski čimbenici privremeno onemogućavaju postupanje u skladu s pravilima za stjecanje podrijetla iz ovog Priloga, iako je zemlja korisnica prije to mogla; ili

(b) potrebno joj je vrijeme da se pripremi za postupanje u skladu s pravilima za stjecanje podrijetla iz ovog Priloga.

2. Privremeno odstupanje ograničeno je na trajanje učinka unutarnjih ili vanjskih čimbenika zbog kojih je odstupanje usvojeno ili vremenski rok potreban da bi zemlja korisnica uspjela postupiti u skladu s pravilima.

3. Zahtjev za odstupanje pisanim putem podnosi se Komisiji. U zahtjevu se navode razlozi navedeni u stavku 1. iz kojih je odstupanje potrebno i uključuje odgovarajuću pripadajuću dokumentaciju.

4. Mjere iz ovog članka donose se u skladu s postupkom iz članaka 247. i 247.a Uredbe (EEZ) 2913/92.

Zajednica prihvaća sve zahtjeve država AKP-a koji su opravdani u skladu s ovim člankom i koji ne mogu uzrokovati ozbiljnu štetu postojećoj industriji Zajednice.

GLAVA VI.

CEUTA I MELILLA

Članak 37.

Posebni uvjeti

1. Izraz „Zajednica” koji se koristi u ovom Prilogu ne obuhvaća Ceutu i Melillu. Izraz „proizvodi s podrijetlom iz Zajednice” ne obuhvaća proizvode s podrijetlom iz Ceute i Melille.

2. Odredbe ovog Priloga primjenjuju se mutatis mutandis kada se odlučuje može li se smatrati da proizvodi imaju podrijetlo iz država AKP-a kada se uvoze u Ceutu i Melillu.

3. Kada proizvodi dobiveni u cijelosti u Ceuti, Melilli ili Zajednici prolaze kroz obradu i preradu u državama AKP-a, smatraju se u cijelosti dobivenim u državama AKP-a.

4. Kada se materijali podvrgavaju daljnjoj obradi ili preradi u državama AKP-a, obrada ili prerada izvršena u Ceuti, Melilli ili Zajednici smatra se izvršenom u državama AKP-a.

5. Za potrebe provedbe stavaka 3. i 4. ovog članka, nedostatne radnje navedene u članku 5. ne smatraju se obradom ili preradom.

6. Ceuta i Melilla smatraju se jedinstvenim područjem.

GLAVA VII.

PRIJELAZNE I ZAVRŠNE ODREDBE

Članak 38.

Prijelazne odredbe o robi u provozu ili skladištu

1. Odredbe ove Uredbe mogu se primijeniti na robu koja se izvozi iz bilo koje regije ili države iz Priloga I. uz potvrde o prometu EUR.1 koje su izdane u skladu s člankom 15. Protokola 1. uz Prilog V. Sporazumu o partnerstvu između AKP-a i EU-a u roku od deset mjeseci od dana stupanja na snagu ove Uredbe.

2. Odredbe ove Uredbe mogu se primijeniti na robu koja se izvozi iz bilo koje regije ili države iz Priloga I. koja je u skladu s odredbama ovog Priloga i koja je na dan stupanja na snagu ove Uredbe u provozu ili u Zajednici privremeno uskladištena u carinskom skladištu ili slobodnoj zoni, podložno podnošenju carinskim tijelima zemlje uvoznice, u roku od deset mjeseci od navedenog datuma, potvrde o prometu EUR.1 izdane naknadno od strane carinskih tijela zemlje izvoznice zajedno s dokumentima koji pokazuju da je prijevoz robe izvršen direktno u skladu s odredbama članka 12. ovog Priloga.

Članak 39.

Dodaci

Dodaci ovom Prilogu njegov su sastavni dio.

Dodatak 1.

Uvodne napomene uz popis u ovom Prilogu

Napomena 1.:

Popis sadrži uvjete potrebne da bi se svi proizvodi smatrali dostatno obrađeni ili prerađeni u smislu članka 4. ovog Priloga.

Napomena 2.:

1. Prva dva stupca iz popisa opisuju dobiveni proizvod. Prvi stupac navodi tarifni broj ili broj poglavlja koji se upotrebljava u Harmoniziranom sustavu, a drugi stupac daje opis robe koji se rabi u tom sustavu za taj tarifni broj ili poglavlje. Za svaki navod u prva dva stupca predviđeno je pravilo u stupcima 3. ili 4. Kada u nekim slučajevima navodu iz prvog stupca prethodi „ex”, to znači da se pravilo iz stupaca 3. ili 4. primjenjuje samo na dio tog tarifnog broja na način kako je opisano u stupcu 2.

2. Ako je nekoliko tarifnih brojeva grupirano zajedno u stupcu 1. ili se navodi tarifni broj poglavlja te se stoga u stupcu 2. daje općenit opis proizvoda, susjedna pravila u stupcu 3. odnose se na sve proizvode koji su prema Harmoniziranom sustavu razvrstani pod tarifni broj poglavlja ili pod bilo koji tarifni broj grupiran u stupcu 1.

3. Kad su na popisu različita pravila koja se odnose na različite proizvode unutar nekog tarifnog broja, svaka alineja sadrži opis tog dijela tarifnog broja koji je obuhvaćen susjednim pravilima u stupcima 3. ili 4.

4. Kada je za neki navod u prva dva stupca predviđeno pravilo u stupcima 3. i 4., izvoznik može odabrati, kao alternativu, primjenu pravila iz stupca 3. ili pravila iz stupca 4. Ako u stupcu 4. nije predviđeno pravilo o podrijetlu, primjenjuje se pravilo iz stupca 3.

Napomena 3.:

1. Odredbe članka 4. ovog Priloga o proizvodima koji su stekli status s podrijetlom i koji se koriste u proizvodnji drugih proizvoda primjenjuju se bez obzira na to jesu li stekli status unutar tvornice gdje se proizvodi koriste ili u nekoj drugoj tvornici u Zajednici ili u državama AKP-a.

Primjer:

Motor iz tarifnog broja 8407, za koji pravilo kaže da vrijednost materijala bez podrijetla koji se može ugraditi ne smije prelaziti 40 posto cijene franko tvornice, izrađen je od „drugog legiranog čelika grubo oblikovanog kovanjem”ex 7224.

Ako je to kovanje obavljeno u Zajednici na ingotu bez podrijetla, on je već stekao status s podrijetlom na temelju pravila za tarifni broj ex 7224 na popisu. Kovanje se tada može računati kao s podrijetlom u fakturi vrijednosti stroja bez obzira na to je li on proizveden u istoj ili drugoj tvornici Zajednice. Vrijednost ingota bez podrijetla time se ne uzima u obzir pri zbrajanju vrijednosti materijala bez podrijetla.

2. Pravilo iz popisa je minimalna količina potrebne obrade ili prerade, pa se poduzimanjem većeg stupnja obrade ili prerade također stječe status proizvoda s podrijetlom, i obratno, poduzimanjem manjega stupnja obrade ili prerade ne može se steći status s podrijetlom. Stoga, ako pravilo predviđa da se na određenoj razini izrade može koristiti materijal bez podrijetla, korištenje tog materijala dopušteno je u ranijoj fazi izrade, ali nije u kasnijoj fazi izrade.

3. Ne dovodeći u pitanje napomenu 3.2., ako pravilo predviđa da se mogu upotrijebiti „materijali iz bilo kojeg tarifnog broja”, također se mogu upotrijebiti materijali iz istog tarifnog broja, međutim uz primjenu svih posebnih ograničenja koja mogu također biti sadržana u pravilu. Međutim, izraz „izrada od materijala iz bilo kojeg tarifnog broja, uključujući druge materijale iz tarifnog broja …” znači da se mogu upotrijebiti samo materijali razvrstani u isti tarifni broj kao i proizvod različitog opisa od opisa proizvoda koji je naveden u stupcu 2. na popisu.

4. Kad pravilo iz popisa navodi da se proizvod može izrađivati od više od jednog materijala, to znači da se može uporabiti jedan ili više materijala. Ne zahtijeva se da svi budu upotrijebljeni.

Primjer:

Pravilo za tkanine pod tarifnim brojevima 5208 do 5212 određuje da se mogu uporabiti prirodna vlakna te da se među ostalim materijalom može uporabiti i kemijski materijal. To ne znači da treba upotrijebiti oba; mogu se upotrijebiti jedan ili drugi ili oba materijala.

5. Kad pravilo u ovom popisu predviđa da se proizvod mora izraditi od nekog određenog materijala, taj uvjet ne isključuje uporabu drugih materijala koji zbog svoje naravi ne mogu ispuniti ovo pravilo. (Za tekstil vidjeti također napomenu 6.3. dolje).

Primjer:

Pravilo za pripremljenu hranu pod tarifnim brojem 1904 koje izričito isključuje uporabu žitarica ili njihovih prerađevina ne sprječava uporabu mineralnih soli, kemijskih ili drugih dodataka koji nisu proizvodi iz žitarica.

Međutim, to se ne primjenjuje na proizvode koji, iako ne mogu biti proizvedeni iz posebnih materijala predviđenih u popisu, mogu biti proizvedeni iz materijala iste prirode u ranijoj fazi proizvodnje.

Primjer:

U slučaju odjevnog predmeta iz ex poglavlja 62 izrađenog od netkanih materijala, te ako je za tu skupinu proizvoda dopuštena uporaba samo pređe bez podrijetla, nije moguće započeti s netkanom tkaninom, čak i ako se netkane tkanine inače ne mogu izrađivati od pređe. U takvim bi slučajevima početni materijal normalno bio u fazi koja prethodi pređi, a to je stanje vlakana.

6. Kad se u nekom pravilu iz popisa navode dva postotka maksimalne vrijednosti materijala bez podrijetla koji se može uporabiti, ti se postoci ne mogu zbrajati. Drugim riječima, maksimalna vrijednost svih uporabljenih materijala bez podrijetla nikada ne smije premašiti najviši navedeni postotak. Nadalje, pojedinačni postotci ne smiju se premašiti u odnosu na konkretni materijal na koji se primjenjuju.

Napomena 4.:

1. Pojam „prirodna vlakna” koristi se u popisu za upućivanje na vlakna koja nisu umjetna ili sintetička vlakna. Ograničen je na korištenje u fazama prije predenja, što uključuje otpad i, osim ako je drukčije predviđeno, uključuje vlakna koja su grebenana, češljana ili na drugi način obrađena, osim predena.

2. Izraz „prirodna vlakna” uključuje konjsku dlaku iz tarifnog broja 0503, svilu iz tarifnih brojeva 5002 i 5003, te vunena vlakna, finu ili grubu životinjsku dlaku iz tarifnih brojeva 5101 do 5105, pamučna vlakna iz tarifnih brojeva 5201 do 5203 i druga biljna vlakna iz tarifnih brojeva 5301 do 5305.

3. Izrazi „tekstilna pulpa”, „kemijski materijali” i „materijali za izradu papira” u popisu prerada služe za opis materijala koji se ne razvrstavaju u poglavlja 50. do 63., a mogu se uporabiti za izradu umjetnih, sintetičkih ili papirnih vlakana ili pređe.

4. Izraz „umjetna ili sintetička rezana vlakna” se u popisu upotrebljava za kabele od sintetičkih ili umjetnih filamenata, rezana vlakna ili otpatke iz tarifnih brojeva 5501 do 5507.

Napomena 5.:

1. Kada se za određeni proizvod na popisu upućuje na ovu napomenu, uvjeti iz stupca 3. ne primjenjuju se na osnovne tekstilne materijale koji se koriste u proizvodnji ovog proizvoda, a koji zajedno predstavljaju 10 posto ili manje ukupne težine svih osnovnih korištenih tekstilnih materijala. (Vidjeti također napomene 5.3. i 5.4.)

2. Međutim, ova tolerancija spomenuta u napomeni 5.1. može se primijeniti samo na mješovite proizvode koji su izrađeni od dvaju ili više osnovnih tekstilnih materijala.

Osnovni tekstilni materijali su:

— svila,

— vuna,

— gruba životinjska dlaka,

— fina životinjska dlaka,

— konjska dlaka,

— pamuk,

— materijali za izradu papira i papir,

— lan,

— prirodna konoplja,

— juta i druga tekstilna vlakna od drvenog lika,

— sisal i druga tekstilna vlakna iz roda agava,

— kokos, abaka, rami i druga biljna tekstilna vlakna,

— sintetički filamenti,

— umjetni filamenti,

— provodljivi filamenti,

— sintetička rezana vlakna od polipropilena,

— sintetička rezana vlakna od poliestera,

— sintetička rezana vlakna od poliamida,

— sintetička rezana vlakna od poliakrilonitrila,

— sintetička rezana vlakna od polimida,

— sintetička rezana vlakna od politetrafluoroetilena,

— sintetička rezana vlakna od polifenilen sulfida,

— sintetička rezana vlakna od polivinil klorida,

— ostala sintetička rezana vlakna,

— umjetna rezana vlakna od viskoze,

— ostala umjetna rezana vlakna,

— pređa iz poliuretana s međudijelovima od fleksibilnih polieterskih segmenata, upletenih ili neupletenih,

— pređa iz poliuretana s međudijelovima od fleksibilnih poliesterskih segmenata, upletenih ili neupletenih,

— proizvodi iz tarifnog broja 5605 (metalizirana pređa) koji uključuju traku koja se sastoji od jezgre od aluminijske folije ili od jezgre od plastične folije, neovisno o tome je li sa slojem aluminijskog praha ili bez njega, širine ne veće od 5 mm, spojenu u sendvič pomoću prozirnog ili obojenog ljepila između dva sloja plastične folije,

— ostali proizvodi iz tarifnog broja 5605.

Primjer:

Pređa iz tarifnog broja 5205 koja je izrađena od pamučnih vlakana iz tarifnog broja 5203 i sintetičkih rezanih vlakana iz tarifnog broja 5506 miješana je pređa. Stoga se sintetička rezana vlakna bez podrijetla koja ne zadovoljavaju pravila o podrijetlu (koja zahtijevaju izradu od kemijskog materijala ili tekstilne pulpe) mogu uporabiti uz uvjet da njihova ukupna težina ne premašuje 10 posto težine pređe.

Primjer:

Vunena tkanina iz tarifnog broja 5112 koja je izrađena od vunene pređe iz tarifnog broja 5107 i pređe od rezanih sintetičkih vlakana iz tarifnog broja 5509 miješana je tkanina. Stoga se sintetička pređa koja ne zadovoljava pravila o podrijetlu (koja zahtijevaju izradu od kemijskog materijala ili tekstilne pulpe), ili vunena pređa koja ne zadovoljava pravila o podrijetlu (koja zahtijevaju izradu od prirodnih vlakana bez grebenanja ili češljanja ili druge pripreme za predenje) ili njihova kombinacija, može uporabiti pod uvjetom da njihova ukupna težina ne premašuje 10 posto težine tkanine.

Primjer:

Čupava tekstilna tkanina iz tarifnog broja 5802 koja je izrađena od pamučne pređe iz tarifnog broja 5205 i pamučne tkanine iz tarifnog broja 5210 miješani je proizvod samo ako je pamučna tkanina i sama miješana tkanina koja je izrađena od pređe razvrstane pod dva odvojena tarifna broja, ili ako su uporabljene pamučne pređe i same mješavine.

Primjer:

Ako je predmetna čupava tekstilna tkanina bila izrađena od pamučne pređe iz tarifnog broja 5205 i sintetičke tkanine iz tarifnog broja 5407, onda su uporabljene pređe očito dva zasebna osnovna tekstilna materijala, pa je čupava tekstilna tkanina prema tome miješani proizvod.

3. Za proizvode koji sadrže „pređu iz poliuretana s međudijelovima od fleksibilnih poliesterskih segmenata, upletenih ili neupletenih” ovo se odstupanje povećava na 20 posto.

4. U slučaju proizvoda koji uključuju „traku koja se sastoji od jezgre od aluminijske folije ili od jezgre od plastične folije sa slojem aluminijskog praha ili bez njega, širine do 5 mm, spojenu u sendvič pomoću prozirnog ili bojenog ljepila između dvaju slojeva plastične folije”, toleran