21973A0518(01)  
L 100/2  SLUŽBENI LIST EUROPSKIH ZAJEDNICA  21.4.1975.  
PRILOG  
ME ĐUNARODNA KONVENCIJA O POJEDNOSTAVNJENJU I USKLA ĐIVANJU CARINSKIH 
POSTUPAKA  
PREAMBULA  
UGOVORNE STRANE ove Konvencije, osnovane pod pokroviteljstvom Vije ća za carinsku suradnju,  
PRIMJE ĆUJU ĆI da razlike izme đu nacionalnih carinskih postupaka mogu otežati me đunarodnu trgovinu i ostale me đu­
narodne razmjene,  
SMATRAJU ĆI da je u interesu svih zemalja promicati takvu trgovinu i razmjenu te poticati me đunarodnu suradnju,  
SMATRAJU ĆI da pojednostavnjenje i uskla đivanje njihovih carinskih postupaka može u činkovito pridonijeti razvoju 
me đunarodne trgovine i drugih me đunarodnih razmjena,  
UVJERENE da bi me đunarodni instrument kojim se predlažu one odredbe na čiju su se primjenu države obvezale čim za 
to budu spremne, postupno doveo do visokog stupnja pojednostavnjenja i uskla đivanja carinskih postupaka, što pred ­
stavlja jedan od klju čnih ciljeva Vije ća za carinsku suradnju,  
SPORAZUMJELE SU SE:  
POGLAVLJE I.  
Definicije  
Članak 1.  
U smislu ove Konvencije:  
(a) pojam „Vije će” zna či organizacija uspostavljena Konven ­
cijom kojom se osniva Vije će za carinsku suradnju, sastav ­
ljenom u Bruxellesu 15. prosinca 1950.;  
(b) pojam „Stalni tehni čki odbor” zna či Stalni tehni čki odbor 
Vije ća; 
(c) pojam „ratifikacija” zna či ratifikacija, prihva ćanje ili odobre ­
nje.  
POGLAVLJE II.  
Podru čje primjene Konvencije i struktura prilog ā 
Članak 2.  
Svaka se ugovorna strana obvezuje promicati pojednostavnjenje 
i uskla đivanje carinskih postupaka te se u tu svrhu prilagoditi, u skladu s odredbama ove Konvencije, normama i preporu čenim 
praksama, navedenim u prilozima ovoj Konvenciji. Me đutim, 
ugovornu stranu ništa ne spre čava odobriti pogodnosti koje 
su ve će od onih ovdje predvi đenih te se svakoj ugovornoj 
strani preporu čuje odobriti takve ve će pogodnosti u što je 
mogu će širem opsegu.  
Članak 3.  
Odredbe ove Konvencije ne spre čavaju primjenu zabrana ili 
ograni čenja uvedenih sukladno nacionalnom zakonodavstvu.  
Članak 4.  
Svaki se prilog ovoj Konvenciji u na čelu sastoji od:  
(a) uvoda koji sažima razli čita pitanja koja su predmet Priloga;  
(b) definicija glavnih carinskih pojmova korištenih u Prilogu;HR 4 Službeni list Europske unije 02/Sv. 11
(c) normi koje predstavljaju odredbe čija je op ća primjena priz ­
nata potrebnom za postizanje uskla đenja i pojednosta ­
vnjenja carinskih postupaka;  
(d) preporu čenih praksi onih odredbi za koje je priznato da 
tvore napredak prema uskla đenju i pojednostavnjenju carin ­
skih postupaka, a čija se najšira mogu ća primjena smatra 
poželjnom;  
(e) napomena koje pokazuju neke od mogu ćih aktivnosti koje 
se moraju slijediti prilikom primjenjivanja normi ili prepo ­
ru čenih praksi na koje se navedeno odnosi.  
Članak 5.  
1. Smatra se da svaka ugovorna strana koja prihvati Prilog 
tako đer prihva ća sve ovdje navedene norme i preporu čene 
prakse, osim ako u trenutku prihva ćanja Priloga ili u svakom 
trenutku nakon tog ne obavijesti glavnog tajnika Vije ća o 
normi(-ama) i preporu čenoj praksi(-ama) na koje stavlja rezerve, 
navode ći razlike koje postoje izme đu odredaba njezinog nacio ­
nalnog zakonodavstva i onih odredaba koje pripadaju normi(- 
ama) i preporu čenoj praksi(-ama) na koje se navedeno odnosi. 
Svaka ugovorna strana koja je stavila rezerve može ih u 
svakome trenutku djelomi čno ili u potpunosti povu ći, tako 
što o tome obavijesti glavnog tajnika, navode ći datum na koji 
je navedeni opoziv stupio na snagu.  
2. Svaka ugovorna strana vezana ovim Prilogom obvezna je, 
najmanje jednom svake tri godine, pregledati ovdje navedene 
norme i preporu čene prakse, na koje je stavila rezerve, uspore ­
diti ih s odredbama svojeg nacionalnog zakonodavstva te o 
rezultatima provjere obavijestiti glavnog tajnika Vije ća. 
POGLAVLJE III.  
Uloga Vije ća i Stalnog tehni čkog odbora  
Članak 6.  
1. Vije će nadzire, u skladu s odredbama ove Konvencije, 
njezinu primjenu i razvoj. Posebno odlu čuje o ugra đivanju 
novih priloga u Konvenciju.  
2. U tu svrhu Stalni tehni čki odbor, u nadležnosti Vije ća, te u 
skladu sa svim uputama koje mu je dalo Vije će, ima sljede će 
dužnosti:  
(a) pripremiti nove priloge i predložiti Vije ću njihovo usvajanje 
radi njihovog ugra đivanja u Konvenciju;  (b) dostaviti Vije ću prijedloge za one izmjene ove Konvenciji ili 
njezinih priloga koje bi mogao smatrati potrebnima, a pose ­
bice prijedloge za izmjene tekstova normi i preporu čenih 
praksi, te prijedloge za unapre đivanje preporu čenih praksi 
u norme;  
(c) predo čiti mišljenja o svim pitanjima u vezi s primjenom 
Konvencije;  
(d) obavljati one zada će koje Vije će može odrediti u vezi s 
odredbama Konvencije.  
Članak 7.  
Za potrebe glasovanja unutar Vije ća i Stalnog tehni čkog odbora, 
svaki se prilog smatra zasebnom Konvencijom.  
POGLAVLJE IV.  
Ostale odredbe  
Članak 8.  
Za potrebe ove Konvencije, svaki prilog ili prilozi kojima je 
ugovorna strana vezana, tuma če se kao sastavni dio Konvencije, 
dok se u vezi s tom ugovornom stranom smatra da svako 
upu ćivanje na Konvenciju uklju čuje upu ćivanje na takav prilog 
ili priloge.  
Članak 9.  
Ugovorne strane koje tvore carinsku ili gospodarsku uniju mogu 
navesti, tako što će o tome obavijestiti glavnog tajnika Vije ća, da 
se prilikom primjene odre đenog Priloga ovoj Konvenciji njihovi 
teritoriji smatraju jedinstvenim teritorijem. U svakom slu čaju u 
kojem, kao rezultat takvog obavješ ćivanja, postoje razlike 
izme đu odredaba navedenog Priloga i odredaba zakonodavstva 
primjenjivog na teritorijima ugovornih strana, države na koje se 
navedeno odnosi stavljaju rezerve na norme ili preporu čene 
prakse temeljem članka 5. Konvencije.  
POGLAVLJE V.  
Završne odredbe  
Članak 10.  
1. Svaki spor izme đu dviju ili više ugovornih strana u vezi s 
tuma čenjem ili primjenom ove Konvencije rješava se, što je 
mogu će više, me đusobnim pregovorima.HR 02/Sv. 11 Službeni list Europske unije 5
2. Svaki spor koji nije riješen pregovorima, ugovorne strane 
koje su u sporu upu ćuju Stalnom tehni čkom odboru koji 
potom razmatra spor i donosi preporuke za njegovo rješavanje.  
3. Ako Stalni tehni čki odbor nije u mogu ćnosti riješiti spor, 
navedeni predmet upu ćuje Vije ću koje donosi preporuke u 
skladu s člankom III. stavkom (e) Konvencije kojom se osniva 
Vije će. 
4. Ugovorne se strane u sporu mogu unaprijed složiti da 
preporuke Stalnog tehni čkog odbora prihva ćaju kao obvezuju će. 
Članak 11.  
1. Svaka država članica Vije ća i svaka država članica Ujedi ­
njenih naroda ili njegovih specijaliziranih agencija može postati 
ugovorna strana ove Konvencije:  
(a) njezinim potpisivanjem bez rezerve ratifikacije;  
(b) polaganjem isprave o ratifikaciji nakon njezinog potpisivanja 
uz rezervu ratifikacije; ili  
(c) njezinom pristupanju.  
2. Ova je Konvencija otvorena za potpisivanje do 30. lipnja 
1974., u glavnom sjedištu Vije ća u Bruxellesu od strane država 
navedenih u stavku 1. ovog članka. Nakon toga, otvorena je za 
njihovo pristupanje.  
3. Svaka ugovorna strana koja nije članica organizacija nave ­
denih u stavku 1. ovog članka, a na koju je, na zahtjev Vije ća, 
glavni tajnik Vije ća u tu svrhu naslovio poziv, može postati 
ugovorna strana ove Konvencije tako što bi joj pristupila 
nakon njezinog stupanja na snagu.  
4. Svaka država navedena u stavku 1. ili 3. ovog članka, u 
vrijeme potpisivanja, ratificiranja ili pristupanja ovoj Konvenciji, 
odre đuje koji prilog ili priloge prihva ća, s time da je obvezna 
prihvatiti najmanje jedan prilog. Ona može naknadno obavije ­
stiti glavnog tajnika Vije ća da prihva ća jedan ili više dodatnih 
priloga.  
5. Isprava o ratifikaciji ili pristupanju pohranjuje se kod 
glavnog tajnika Vije ća. 
6. Glavni tajnik Vije ća obavješ ćuje ugovorne strane ove 
Konvencije, druge države potpisnice, one države članice Vije ća koje nisu ugovorne strane Konvencije te glavnog tajnika Ujedi ­
njenih naroda o svakom prilogu koji bi Vije će moglo odlu čiti 
ugraditi u ovu Konvenciju. Ugovorne strane koje prihva ćaju 
takav novi prilog o tome obavješ ćuju glavnog tajnika Vije ća, u 
skladu sa stavkom 4. ovog članka.  
7. Odredbe stavaka 1. ovog članka tako đer se primjenjuju na 
carinske ili gospodarske unije navedene u članku 9. ove 
Konvencije, u onoj mjeri u kojoj obveze koje proizlaze iz instru ­
menata kojima se osnivaju takve carinske ili gospodarske unije, 
zahtijevaju od njihovih nadležnih tijela da sklapaju ugovore u 
svoje vlastito ime. Me đutim, takva tijela nemaju pravo glasa.  
Članak 12.  
1. Ova Konvencija stupa na snagu tri mjeseca nakon što pet 
država navedenih u stavku 1. članka 11. potpiše Konvenciju bez 
rezerve ratifikacije ili položi svoje isprave o ratifikaciji ili 
pristupu.  
2. Za svaku državu koja potpiše Konvenciju bez rezerve 
ratifikacije, ratificira ili pristupi ovoj Konvenciji nakon što ju 
je pet država potpisalo bez rezerve ratifikacije ili položilo 
svoje isprave o ratifikaciji ili pristupu, ova Konvencija stupa 
na snagu tri mjeseca nakon što je navedena država potpiše 
bez rezerve ratifikacije ili položi svoje isprave o ratifikaciji ili 
pristupu.  
3. Svaki prilog ovoj Konvenciji stupa na snagu tri mjeseca 
nakon što pet ugovornih strana prihvati taj Prilog.  
4. Za svaku državu koja prihvati Prilog nakon što ga je ve ć 
prihvatilo ostalih pet država, taj Prilog stupa na snagu tri 
mjeseca nakon što je navedena država obavijestila o svom prih ­
va ćanju.  
Članak 13.  
1. Svaka država može, u trenutku potpisivanja ove Konven ­
cije, bez rezerve ratifikacije ili polaganja svojih isprava o ratifi ­
kaciji ili pristupu, ili u svakom trenutku nakon toga, izjaviti da 
se ova Konvencija proširuje na sve ili neke od teritorija za čije je 
me đunarodne veze odgovorna tako što će glavnom tajniku 
Vije ća o tome poslati obavijest. Takva obavijest stupa na 
snagu tri mjeseca nakon što ju je primio glavni tajnik Vije ća. 
Me đutim, Konvencija se ne primjenjuje na ona državna podru čja 
koji su u obavijesti navedeni prije no što je Konvencija stupila 
na snagu za onu državu na koju se navedeno odnosi.HR 6 Službeni list Europske unije 02/Sv. 11
2. Svaka država koja je sukladno stavku 1. ovog članka 
obavijestila da proširuje ovu Konvenciju na bilo koji teritorij 
za čije je me đunarodne veze odgovorna, može obavijestiti 
glavnog tajnika Vije ća, u skladu s postupkom članka 14. ove 
Konvencije, da se navedeni teritorij više ne odnosi na Konven ­
ciju.  
Članak 14.  
1. Ova Konvencija ima neograni čeno trajanje, ali je svaka 
ugovorna strana može otkazati u svakom trenutku nakon 
datuma njezinog stupanja na snagu u skladu s člankom 12. 
Konvencije.  
2. Otkazivanje se priop ćava ispravom u pisanom obliku, 
položenom kod glavnog tajnika Vije ća. 
3. Otkazivanje proizvodi u činak šest mjeseci nakon što 
glavni tajnik Vije ća primi ispravu o otkazivanju.  
4. Odredbe stavaka 2. i 3. ovog članka tako đer se primje ­
njuju s obzirom na priloge ovoj Konvenciji, dok svaka ugovorna 
strana ima pravo, u svakom trenutku nakon datuma njihovog 
stupanja na snagu te sukladno članku 12. Konvencije, povu ći 
svoj prihvat jednog ili više priloga. Smatra se da je svaka 
ugovorna strana koja povu če svoj prihvat svih priloga, 
tako đer otkazala Konvenciju.  
Članak 15.  
1. Vije će može preporu čiti izmjene ove Konvencije. Glavni 
tajnik Vije ća poziva sve ugovorne strane da sudjeluju u razgovo ­
rima oko prijedloga izmjena ove Konvencije.  
2. Glavni tajnik Vije ća dostavlja svim ugovornim stranama 
ove Konvencije, drugim državama potpisnicama i onim drža ­
vama članicama Vije ća koje nisu ugovorne strane ove Konven ­
cije, tekst svake tako preporu čene izmjene.  
3. Unutar šest mjeseci od datuma kad su dostavljene prepo ­
ru čene izmjene, svaka ugovorna strana ili, ako izmjene utje ču na 
Prilog koji je na snazi, svaka ugovorna strana vezana tim 
Prilogom može glavnog tajnika Vije ća obavijestiti o sljede ćem: 
(a) da ima prigovor na preporu čene izmjene, ili  (b) da, iako namjerava prihvatiti preporu čene izmjene, uvjeti 
potrebni za navedeni prihvat još uvijek nisu ispunjeni u 
njezinoj državi.  
4. Ako ugovorna strana pošalje glavnom tajniku Vije ća 
obavijest kako je predvi đeno stavkom 3. to čkom (b) ovog 
članka, ona može, ako nije obavijestila glavnog tajnika o 
svom prihvatu preporu čene izmjene, podnijeti prigovor na 
navedenu izmjenu u roku od devet mjeseci nakon isteka šesto ­
mjese čnog razdoblja iz stavka 3. ovog članka.  
5. Ako je prigovor na preporu čenu izmjenu naveden u 
skladu s uvjetima stavka 3. ili 4. ovog članka, izmjena se ne 
smatra prihva ćenom i ne proizvodi nikakav u činak.  
6. Ako nije naveden nijedan prigovor na preporu čenu 
izmjenu u skladu sa stavkom 3. ili 4. ovog članka, izmjena se 
smatra prihva ćenom od dolje navedenog datuma:  
(a) ako niti jedna ugovorna strana nije poslala obavijest u 
skladu sa stavkom 3. to čkom (b) ovog članka, na datum 
isteka šestomjese čnog razdoblja iz stavka 3.;  
(b) ako je jedna od ugovornih strana poslala obavijest u skladu 
sa stavkom 3. to čkom (b) ovog članka, na raniji od sljede ća 
dva datuma:  
i. datum s kojim su sve ugovorne strane, koje su poslale 
takve obavijesti, obavijestile glavnog tajnika Vije ća o 
svom prihvatu preporu čene izmjene, pod uvjetom da, 
ako je o svim prihvatima izdana obavijest prije isteka 
šestomjese čnog razdoblja spomenutog u stavku 3. ovog 
članka, taj će se datum smatrati datumom isteka spome ­
nutog šestomjese čnog razdoblja;  
ii. datum isteka devetomjese čnog razdoblja spomenutog u 
stavku 4. ovog članka.  
7. Svaka izmjena koja se smatra prihva ćenom stupa na snagu 
šest mjeseci nakon datuma s kojim se smatra prihva ćenom, ili, 
ako je u preporu čenoj izmjeni navedeno druga čije razdoblje, 
istekom tog razdoblja nakon datuma s kojim se izmjena 
smatra prihva ćenom.  
8. Glavni tajnik Vije ća obavješ ćuje, što je prije mogu će, 
ugovorne strane ove Konvencije i druge države potpisnice, o 
svakom prigovoru na preporu čenu izmjenu, koji je dostavljen 
u skladu sa stavkom 3. to čkom (a) ovog članka te o bilo kojoj 
obavijesti primljenoj u skladu sa stavkom 3. to čkom (b) ovogHR 02/Sv. 11 Službeni list Europske unije 7
članka. On tako đer nakon tog obavješ ćuje ugovorne strane i 
druge države potpisnice o tome imaju li ugovorna strana ili 
strane koje su uputile takvu obavijest prigovor na preporu čenu 
izmjenu ili je prihva ćaju. 
Članak 16.  
1. Neovisno o postupku o izmjenama utvr đenim člankom 
15. ove Konvencije, svaki prilog, izuzev njegovih definicija, 
može se odlukom Vije ća izmijeniti. Glavni tajnik Vije ća 
poziva svaku ugovornu stranu ove Konvencije da sudjeluje u 
razgovorima o svakome prijedlogu izmjena priloga. Tekst svake 
od tih izmjena, o kojima se tako odlu či, glavni tajnik Vije ća 
dostavlja ugovornim stranama ove Konvencije, drugim drža ­
vama potpisnicama i onim državama članicama Vije ća, koje 
nisu ugovorne strane ove Konvencije.  
2. Svaka izmjena o kojoj se odlu čilo u skladu sa stavkom 1. 
ovog članka, stupa na snagu šest mjeseci nakon što je glavni 
tajnik Vije ća o njoj izdao obavijest. Smatra se da je svaka 
ugovorna strana vezana Prilogom koji je predmet takve izmjene, 
prihvatila te izmjene, ako ne stavi rezervu sukladno postupku 
navedenom u članku 5. ove Konvencije.  
Članak 17.  
1. Smatra se da je svaka država koja ratificira ovu Konvenciju 
ili joj pristupi, tako đer prihvatila sve njezine izmjene koje su 
stupile na snagu na dan polaganja njezine isprave o ratifikaciji 
ili pristupanju.  
2. Smatra se da je svaka država koja prihvati Prilog, osim ako 
stavi rezervu sukladno članku 5. ove Konvencije, tako đer prih ­
vatila sve izmjene tog Priloga koje su stupile na snagu na dan 
kada je glavnog tajnika Vije ća obavijestila o svom prihvatu.  
Članak 18.  
Glavni tajnik Vije ća obavješ ćuje ugovorne strane ove Konven ­
cije, druge države potpisnice, one države članice Vije ća koje nisu 
ugovorne strane ove Konvencije, kao i glavnog tajnika Ujedi ­
njenih naroda o sljede ćem: (a) potpisima, ratifikacijama i pristupanjima sukladno članku 
11. ove Konvencije;  
(b) datumu stupanja na snagu ove Konvencije i svakog priloga 
u skladu s člankom 12.;  
(c) obavijestima primljenim sukladno člancima 9. i 13.;  
(d) obavijestima i priop ćenjima primljenima sukladno člancima 
5., 16. i 17.;  
(e) otkazivanjima temeljem članka 14.;  
(f) svim prihva ćenim izmjenama u skladu s člankom 15. i 
datumu njihovog stupanja na snagu;  
(g) svim izmjenama priloga koje je usvojilo Vije će u skladu s 
člankom 16. i datumu njihovog stupanja na snagu.  
Članak 19.  
U skladu s člankom 102. Povelje Ujedinjenih naroda, ova se 
Konvencija registrira u Tajništvu Ujedinjenih naroda na zahtjev 
glavnog tajnika Vije ća. 
U potvrdu toga, dolje potpisani, valjano ovlašteni za to, 
potpisali su ovu Konvenciju.  
Sastavljeno u Kyotu, osamnaestog dana mjeseca svibnja tisu ću 
devet stotina sedamdeset i tre će godine na engleskom i francu ­
skom jeziku, s time da su oba teksta jednako vjerodostojna, u 
jednom izvorniku koji se pohranjuje kod glavnog tajnika Vije ća 
koji ovjerene preslike dostavlja svim državama navedenim u 
članku 11. stavku 1. ove Konvencije.HR 8 Službeni list Europske unije 02/Sv. 11
PRILOG U VEZI S CARINSKIM SKLADIŠTIMA  
UVOD  
Me đunarodna je trgovinska praksa po prirodi takva da u velikom broju 
slu čajevima prilikom uvoza nije poznato na koji će na čin roba napo ­
sljetku biti ustupljena. To zna či da su uvoznici obvezni skladištiti robu 
na duža ili kra ća razdoblja.  
U slu čajevima kada je roba namijenjena za ponovni izvoz, u interesu je 
uvoznika staviti je pod carinski postupak koji otklanja potrebu pla ćanja 
uvoznih carina i poreza.  
Kad je roba namijenjena za izravan uvoz, ponovno je u interesu uvoz ­
nika da bude u mogu ćnosti odgoditi pla ćanje uvoznih carina i poreza 
sve dok roba u stvarnosti nije puštena u doma ću uporabu.  
Kako bi se ove pogodnosti stavile na raspolaganje uvoznicima, ve ćina je 
zemalja u svojim nacionalnim zakonodavstvima osigurala postupak 
carinskog skladištenja.  
Me đutim, uvezena roba ne predstavlja jedinu robu koja može ispuniti 
uvjete za carinsko skladištenje.  
Na primjer, neke zemlje dopuštaju da se roba koja podliježe ili snosi 
troškove unutarnjih carina i poreza (zbog nacionalnog podrijetla ili 
zbog tog što je prethodno uvezena uz pla ćanje uvoznih carina i 
poreza) pohrani u carinskim skladištima kako bi ispunila uvjete za 
izuze će od, ili povrat, takvih unutarnjih carina i poreza.  
Sli čno, pohranjivanje u carinskim skladištima one robe koja je pret ­
hodno bila obra đena pod drugim carinskim postupcima ili koja može, 
nakon izvoza, ispunjavati uvjete za povrat uvoznih carina i poreza, 
omogu ćuje carinskim tijelima odobriti izvršenje takvih drugih carinskih 
postupaka ili povratiti uvozne carine i porez, ovisno o situaciji, prije no 
što je roba ponovno izvezena.  
Odredbe ovog Priloga ne primjenjuju se na:  
— skladištenje robe u privremenom skladištu (zaklju čane prostorije i 
zatvoreni ili otvoreni prostori koje je odobrila carinska služba, u 
kojima roba može biti pohranjena dok čeka carinjenje),  
— pohranjivanje robe u slobodnim lukama i slobodnim zonama,  
— prerada ili proizvodnja, pod carinskim nadzorom, one robe koja je 
uvjetno oslobo đena uvoznih carina i poreza u prostorijama koje je 
odobrila carinska služba (skladišta za aktivnu doradu).  DEFINICIJE  
Za potrebe ovog Priloga:  
(a) pojam „postupak carinskog skladištenja” zna či carinski postupak na 
temelju kojeg je uvezena roba pohranjena pod carinsku kontrolu na 
odre đenom mjestu (carinsko skladište) oslobo đena pla ćanja uvoznih 
carina i poreza;  
(b) pojam „uvozne carine i porezi” zna či carine, porezi, naknade ili 
druga davanja koja se ubiru na ili u vezi s uvozom robe, ali ne 
uklju čuju naknade i davanja koji su u iznosu ograni čeni prema 
približnim troškovima usluga;  
(c) pojam „carinska kontrola” zna či mjere koje se primjenjuju kako bi 
se osiguralo pridržavanje zakona i propisa za čiju je provedbu 
odgovorna carina;  
(d) pojam „osiguranje” zna či ono što, prema diskreciji carine, jam či da 
će obveza prema njoj biti ispunjena. Osiguranje se opisuje kao 
„op će”, ako jam či da se obveze koje proizlaze iz nekoliko aktivnosti, 
mogu ispuniti;  
(e) pojam „osoba” zna či svaka fizi čka i pravna osoba, osim ako 
kontekst ne nalaže druga čije. 
NA ČELO  
1. Norma  
Postupak carinskog skladištenja ure đuje se odredbama ovog Priloga.  
KLASE SKLADIŠTA  
2. Norma  
Nacionalno zakonodavstvo osigurava da carinska skladišta budu 
otvorena za sve uvoznike  (javna carinska skladišta) . 
Napomena  
U skladu s odredbama nacionalnog zakonodavstva, javnim carinskim 
skladištima mogu upravljati carinska tijela, druga tijela te fizi čke ili 
pravne osobe.  
3. Norma  
Pravo na pohranjivanje uvezene robe u javna carinska skladišta nije 
ograni čeno samo na uvoznike ve ć je prošireno na sve druge zainteresi ­
rane osobe.HR 02/Sv. 11 Službeni list Europske unije 9
4. Norma  
Nacionalno zakonodavstvo osigurava da carinska skladišta koriste isklju ­ 
čivo odre đene osobe  (privatno carinsko skladište)  u onim slu čajevima kada 
je navedeno potrebno kako bi se zadovoljili posebni zahtjevi trgovine ili 
industrije.  
USPOSTAVA SKLADIŠTA  
5. Norma  
Zahtjevi u vezi s gradnjom i nacrtom carinskih skladišta te dogovori 
oko carinske kontrole utvr đuju carinska tijela.  
Napomena  
Za potrebe kontrole, carinska tijela mogu posebice:  
— zahtijevati da carinska skladišta budu dvostruko zaklju čana (osigu ­
rana lokotom one osobe na koju se navedeno odnosi i lokotom 
carinske službe),  
— držati prostorije pod stalnim ili povremenim nadzorom,  
— voditi, ili zahtijevati da se vodi, evidencija skladištene robe (upo ­
rabom posebnih registara ili relevantnih deklaracija),  
— s vremena na vrijeme napraviti inventuru robe pohranjene u skla ­
dištu.  
UPRAVLJANJE SKLADIŠTIMA  
6. Norma  
Nacionalno zakonodavstvo odre đuje osobu ili osobe koje su odgovorne 
za pla ćanje svih uvoznih carina i poreza naplativih za robu pohranjenu 
sukladno postupku carinskog skladištenja, a koji, prema diskreciji carin ­
skih tijela, nisu obra čunati.  
7. Norma  
Kada je osiguranje potrebno kako bi se zajam čilo da će obveze koje 
proistje ču iz nekoliko aktivnosti biti ispunjene, carinska tijela prihva ćaju 
op će osiguranje.  
8. Preporu čena praksa  
Iznos bilo kojeg osiguranja trebao bi se odrediti što je mogu će niže 
uzimaju ći u obzir potencijalno naplative uvozne carine i poreze.  
9. Preporu čena praksa  
Carinska bi se tijela trebala odre ći osiguranja u slu čajevima kada je 
skladište pod odgovaraju ćim carinskim nadzorom, a posebice u slu ča­
jevima kada je zaklju čano carinskim lokotom.  10. Norma  
Carinska tijela navode uvjete u vezi s upravljanjem carinskim skladiš ­
tima, dok su dogovori oko skladištenja robe u carinska skladišta, 
njezinog čuvanja u skladištu i ra čunovodstva podložni odobrenju carin ­
skih tijela.  
ROBA DOPUŠTENA ZA SKLADIŠTENJE  
11. Preporu čena praksa  
Pohranjivanje robe u javnim carinskim skladištima trebalo bi biti dopu ­ 
šteno za sve vrste uvezene robe podložne uvoznim carinama i pore ­
zima, ograni čenjima ili zabranama, koje ne uklju čuju one koje su 
uvedene na temelju javnog morala ili reda, javne sigurnosti, javne higi ­
jene ili zdravlja, ili iz veterinarskih ili fitopatoloških razloga, ili koje se 
odnose na zaštitu patenata, žigova ili autorskih prava, bez obzira na 
koli činu, zemlju podrijetla, zemlju iz koje je uvezeno ili zemlju odre ­
dišta.  
Roba koja predstavlja opasnost, koja bi mogla utjecati na ostalu robu ili 
koja zahtijeva posebnu opremu, trebala bi biti primljena samo u onim 
carinskim skladištima koja su posebno konstruirana za njezin prijem.  
12. Norma  
Nadležna tijela navode, u ovlaštenju kojim se odobrava povlastica stav ­
ljanja u postupak carinskog skladištenja ili u odgovaraju ćoj odredbi, 
vrstu robe koja može biti skladištena u privatnim carinskim skladištima.  
13. Preporu čena praksa  
Pohranjivanje robe u carinskim skladištima trebalo bi biti dopušteno za 
robu koja ima pravo na povrat uvoznih carina i poreza u trenutku 
njezinog izvoza, tako da odmah može udovoljavati zahtjevima takvog 
povrata, pod uvjetom da se roba nakon tog izveze.  
14. Preporu čena praksa  
Pohranjivanje u carinskim skladištima radi naknadnog izvoza ili drugog 
ovlaštenog odlaganja, trebalo bi biti dopušteno za robu koja je u 
postupku privremenog uvoza, s time da su obveze u skladu s nave ­
denim postupkom odba čene.  
15. Preporu čena praksa  
Pohranjivanje u carinskim skladištima trebalo bi biti dopušteno za robu 
namijenjenu izvozu, a koja je podložna, ili snosi, unutarnje carine ili 
poreze, kako bi mogla ispuniti uvjete za izuze će od, ili povrat, takvih 
unutarnjih carina i poreza, pod uvjetom da se nakon tog izveze.  
PRIJEM U SKLADIŠTA  
16. Norma  
Nacionalno zakonodavstvo odre đuje uvjete pod kojima je roba namije ­
njena za skladištenje predo čena u nadležnoj carinarnici, kao i uvjete za 
podnošenje robne deklaracije.HR 10 Službeni list Europske unije 02/Sv. 11
DOPUŠTENE AKTIVNOSTI  
17. Norma  
Svaka osoba koja ima pravo ustupiti skladištenu robu ima pravo na 
sljede će: 
(a) pregledati je;  
(b) po potrebi uzeti uzorke, uz pla ćanje uvoznih carina i poreza;  
(c) obaviti one aktivnosti koje su potrebne za njezino o čuvanje.  
18. Norma  
Skladištena roba smije se podvr ći uobi čajenim na činima rukovanja kako 
bi se unaprijedila njezina ambalaža ili tržišna kvaliteta ili kako bi se 
pripremila za otpremu, kao što je raspodjela mase tereta na manje 
dijelove, razvrstavanje paketa, sortiranje i klasifikacija te ponovno paki ­
ranje.  
TRAJANJE SKLADIŠTENJA  
19. Norma  
Maksimalno dopušteno pohranjivanje u carinskom skladištu utvr đuje se 
s dužnim obzirom na potrebe trgovine te nije kra će od jedne godine.  
PRIJENOS VLASNIŠTVA  
20. Norma  
Prijenos vlasništva skladištene robe je dozvoljen.  
PROPADANJE, GUBITAK ILI UNIŠTENJE ROBE  
21. Norma  
Roba koja je slu čajno ili zbog više sile propala ili je pokvarena prije 
nego što je napustila skladište, može se cariniti za doma ću uporabu kao 
da je u svom narušenom ili pokvarenom stanju uvezena.  
22. Norma  
Skladištena roba koja je slu čajno ili zbog više sile uništena ili nepo ­
vratno izgubljena, ne podliježe uvoznim carinama i porezima, pod 
uvjetom da je navedeno uništenje ili gubitak propisno utvr đeno 
prema diskreciji carinskih tijela.  
Svaki otpad ili ostaci preostali nakon uništenja podliježu, ako se puste u 
doma ću uporabu, uvoznim carinama i porezima koji bi se na takav 
otpad i ostatke primjenjivali u slu čaju da su u takvom stanju ve ć bili 
uvezeni.  23. Norma  
Na zahtjev osobe koja je ovlaštena ustupiti robu, svaka skladištena roba 
smije biti, u cijelosti ili djelomi čno, ustupljena državi, uništena ili 
učinjena komercijalno bezvrijednom pod carinskom kontrolom, ako 
carinska tijela tako odlu če. Takvo ustupanje ili uništenje nema za 
nužnu posljedicu troškove za državu.  
Svaki otpad ili ostaci preostali nakon uništenja podliježu, ako se puste u 
doma ću uporabu, uvoznim carinama i porezima koji bi se na takav 
otpad i ostatke primjenjivali u slu čaju da su u takvom stanju ve ć bili 
uvezeni.  
UKLANJANJE IZ SKLADIŠTA  
24. Norma  
Svaka osoba koja je ovlaštena ustupiti robu, tako đer je ovlaštena da za 
potrebe ponovnog izvoza, doma će uporabe, premještanja u drugo 
carinsko skladište ili stavljanja pod neki drugi carinski postupak, iz 
skladišta ukloni svu robu ili njezin dio, ako udovoljava uvjetima i 
formalnostima primjenjivima na svaki zaseban slu čaj. 
ROBA PUŠTENA U DOMA ĆU UPORABU  
25. Norma  
Nacionalno zakonodavstvo odre đuje vremensku to čku koja se uzima u 
obzir za potrebe odre đivanja vrijednosti i koli čine robe koja je uklo ­
njena iz carinskog skladišta za potrebe doma će uporabe te stope 
uvoznih carina i poreza koji se primjenjuju na takvu robu.  
ROBA KOJA NIJE UKLONJENA IZ SKLADIŠTA  
26. Norma  
Nacionalno zakonodavstvo odre đuje postupak koji se primjenjuje u 
slu čajevima kada roba unutar odre đenog razdoblja nije uklonjena iz 
skladišta.  
27. Preporu čena praksa  
U slu čajevima kada carinska služba proda robu koja nije uklonjena iz 
skladišta, prihod od prodaje trebao bi, nakon što su uvozne carine i 
porezi te sve druge nastale pristojbe i troškovi odbijeni, te u slu čajevima 
kada je to mogu će, predati osobi(-ama) koje ga imaju pravo primiti, ili 
bi im se na odre đeno vremensko razdoblje trebao staviti na raspolaga ­
nje. 
PODACI U VEZI SA SKLADIŠTIMA  
28. Norma  
Carinska tijela jam če da su svi relevantni podaci koji se odnose na 
postupak carinskog skladištenja lako dostupni svakoj zainteresiranoj 
osobi.HR 02/Sv. 11 Službeni list Europske unije 11