HR Službeni list Europske unije 29

21994A0316(02)



SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

KONVENCIJA

o zaštiti morskog okoliša Baltičkog mora iz 1992.

UGOVORNE STRANKE,

SVJESNE prijeko potrebnih vrijednosti morskoga okoliša područja Baltičkog mora, njegovih iznimnih hidrografskih i ekoloških svojstava i osjetljivosti njegovih živih resursa na promjene u okolišu,

IMAJUĆI na umu povijesne i suvremene gospodarske, društvene i kulturne vrijednosti područja Baltičkog mora za dobrobit i razvitak naroda toga područja,

PRIMJEĆUJUĆI s dubokom zabrinutošću daljnje onečišćenje područja Baltičkog mora,

ISKAZUJUĆI čvrstu odlučnost da osiguraju ekološki oporavak Baltičkog mora omogućivanjem samoobnavljanja morskog okoliša i očuvanja njegove ekološke ravnoteže,

PREPOZNAJUĆI da su zaštita i poboljšanje morskoga okoliša Baltičkog mora zadaci koji se ne mogu uspješno obaviti samo nastojanjima država, nego bliskom regionalnom suradnjom i drugim primjerenim međunarodnim mjerama,

PRIZNAJUĆI vrijednost postignuća u zaštiti okoliša u okviru Konvencije o zaštiti morskog okoliša Baltičkoga mora iz 1974. i uloge koju je pritom imala Komisija za zaštitu morskog okoliša Baltičkog mora,

PODSJEĆAJUĆI na odgovarajuće odredbe i načela Deklaracije Stockholmske konferencije o ljudskom okolišu iz 1972. i Završnog akta Konferencije o europskoj sigurnosti i suradnji (KESS) iz 1975.,

ŽELEĆI unaprijediti suradnju s nadležnim regionalnim organizacijama kao što je Međunarodna komisija za ribarstvo u Baltičkom moru, osnovana Konvencijom iz Gdanjska o ribolovu i zaštiti živih resursa u Baltičkom moru i tjesnacima Mali i Veliki Belt iz 1973.,

ODOBRAVAJUĆI Deklaraciju o Baltičkom moru koju su sastavile baltičke i druge zainteresirane države, Europska ekonomska zajednica i međunarodne financijske ustanove koje su sudjelovale na sastanku u Ronnebyju 1990., kao i Zajednički opsežni program radi zajedničkog plana djelovanja za oporavak područja Baltičkog mora do zdrave ekološke ravnoteže,

SVJESNE značenja jasnoće i javne svijesti te rada nevladinih organizacija za uspješnu zaštitu područja Baltičkog mora,

ODOBRAVAJUĆI poboljšane mogućnosti bliže suradnje na temelju miroljubive suradnje i međusobnog razumijevanja nastale nedavnim razvojem političkih događaja u Europi,

ODLUČNE obuhvatiti novom konvencijom razvoj međunarodne politike o okolišu kao i zakona o okolišu radi širenja, jačanja i osuvremenjivanja pravnog okvira za zaštitu morskog okoliša Baltičkoga mora,

SPORAZUMJELE SU SE:

Članak 1.

Područje Konvencije

Ova se Konvencija primjenjuje na području Baltičkog mora. Za potrebe ove Konvencije „područje Baltičkog mora” znači Baltičko more i ulaz u Baltičko more omeđen paralelom kod rta Skagen u moru Skagerrak na 57°44,43′N. Ono obuhvaća unutarnje vode, što u ovoj Konvenciji znači vode na strani prema kopnu od osnovnih crta od kojih se mjeri širina teritorijalnoga mora sve do granice prema kopnu koju određuju ugovorne stranke.

Ugovorna stranka pri polaganju isprave o ratifikaciji, odobrenju ili pristupu obavješćuje depozitara o određenju svojih unutarnjih voda za potrebe ove Konvencije.

Članak 2.

Definicije

Za potrebe ove Konvencije:

1. „onečišćenje” znači čovjekovo izravno ili neizravno unošenje tvari ili energije u morski okoliš uključujući ušća, koje dovodi do štetnih posljedica kao što su opasnost za zdravlje ljudi, ugrožavanje živih resursa i biljnog i životinjskog svijeta u moru, smetnja pomorskim djelatnostima uključujući ribolov, pogoršanje uporabne kakvoće morske vode kao i umanjenje privlačnosti morskog okoliša;

2. „onečišćenje s kopna” znači onečišćenje mora točkastim ili raspršenim unosima tvari iz svih izvora na kopnu, koje dospijevaju u more vodenim ili zračnim putem ili izravno s obale. Ono uključuje onečišćenje od svakoga namjernog odlaganja tvari na morsko dno pristupom s kopna preko tunela, cjevovoda ili drugim načinom;

3. „brod” znači plovilo bilo kojega tipa koje plovi u morskom okolišu uključujući hidroglisere, lebdjelice, podvodna plovila, plovne objekte kao i fiksne ili plutajuće platforme;

4. (a) „odlaganje” znači: i. svako namjerno odlaganje u more ili na morsko dno otpada ili drugih tvari s brodova, s drugih umjetnih objekata na moru ili iz letjelica; ii. svako namjerno odlaganje u more brodova, drugih umjetnih objekata na moru ili letjelica; (b) „odlaganje” ne obuhvaća: i. odlaganje u more otpada ili drugih tvari koje su povezane s uobičajenim djelatnostima plovila, letjelica, platforma ili drugih umjetnih objekata na moru i njihove opreme ili proizlaze iz njih, osim otpada ili drugih tvari koje prevoze plovila, letjelice, platforme ili drugi umjetni objekti na moru koji se koristi za odlaganja takvih tvari, ili su utovareni na njih, ili koji nastaju pri obradi takvog otpada ili drugih tvari na takvim plovilima, letjelicama, platformama ili objektima; ii. odlaganje tvari u druge svrhe osim samoga uklanjanja, ako takvo odlaganje nije u suprotnosti s ciljevima ove Konvencije;

5. „spaljivanje” znači namjerno paljenje otpada ili drugih tvari na moru u svrhu njihovog termičkog uništenja. Ova definicija ne obuhvaća aktivnosti povezane s uobičajenim djelatnostima brodova ili drugih objekata;

6. „nafta” znači nafta u bilo kojem obliku uključujući sirovu naftu, loživo ulje, mulj, naftne ostatke i rafinirane prerađevine;

7. „štetna tvar” znači svaka tvar koja, ako se unese u more, može uzrokovati onečišćenje;

8. „opasna tvar” znači svaka štetna tvar koja je zbog svojih svojstava postojana, toksična ili sklona bioakumulaciji;

9. „slučaj onečišćenja” znači događaj ili niz događaja istoga podrijetla koji ima ili može imati za posljedicu ispuštanje nafte ili drugih štetnih tvari, koji ugrožava ili može ugroziti morski okoliš Baltičkoga mora ili obalnu crtu ili s njima povezane interese ugovorne stranke ili više njih i koji zahtijeva hitno djelovanje ili drugi trenutan odgovor;

10. „regionalna organizacija za ekonomsku integraciju” znači svaka organizacija koju su osnovale suverene države, na koju su njezine države članice prenijele nadležnost u stvarima uređenima ovom Konvencijom uključujući nadležnost za sklapanje međunarodnih sporazuma u tim stvarima;

11. „Komisija” znači Komisija za zaštitu morskog okoliša Baltičkog mora iz članka 19.

Članak 3.

Temeljna načela i obveze

1. Ugovorne stranke pojedinačno ili zajedno poduzimaju sve primjerene zakonodavne, administrativne ili druge odgovarajuće mjere za sprečavanje i uklanjanje onečišćenja radi promicanja ekološkog oporavka područja Baltičkog mora i očuvanja njegove ekološke ravnoteže.

2. Ugovorne stranke primjenjuju načelo opreznosti, tj. poduzimaju preventivne mjere kad se može opravdano pretpostaviti da tvari ili energija koje se izravno ili neizravno unose u morski okoliš mogu uzrokovati opasnosti za zdravlje ljudi, ugrožavati biološke resurse i biljni i životinjski svijet na moru, umanjiti privlačnost okoliša ili biti smetnja ostalim dopuštenim uporabama mora, čak i kad nema uvjerljiva dokaza za uzročnu vezu između unosa i njihovih navodnih posljedica.

3. Radi sprečavanja i otklanjanja onečišćenja područja Baltičkoga mora, ugovorne stranke promiču primjenu najbolje prakse u odnosu na okoliš i najbolje raspoložive tehnologije. Ako smanjenje unosa, do kojega dođe primjenom najbolje prakse u odnosu na okoliš i najbolje raspoložive tehnologije opisanih u Prilogu II., ne dovede do rezultata prihvatljivih za okoliš, primjenjuju se dodatne mjere.

4. Ugovorne stranke primjenjuju načelo financijske odgovornosti onečišćivača (onečišćivač plaća).

5. Ugovorne stranke osiguravaju da se mjerenja i izračuni emisija u vodu i zrak iz točkastih izvora kao i unosa u vodu i zrak iz raspršenih izvora obavljaju na znanstveno primjeren način radi procjene stanja morskog okoliša područja Baltičkog mora i potvrde provedbe ove Konvencije.

6. Ugovorne se stranke trude koliko god mogu osigurati da provedba ove Konvencije ne uzrokuje prekogranično onečišćenje prostora izvan područja Baltičkog mora. Štoviše, odgovarajuće mjere ne smiju dovesti do neprihvatljivih ekoloških opterećenja za kakvoću zraka i atmosfere niti za vodu na tlu ili podzemnu vodu, kao niti do neprihvatljivo štetnog ili povećanog odlaganja otpada niti povećanja rizika za zdravlje ljudi.

Članak 4.

Primjena

1. Ova se Konvencija primjenjuje na zaštitu morskog okoliša Baltičkoga mora koji obuhvaća vodenu masu i morsko dno uključujući njihova biološka bogatstva i druge oblike života u moru.

2. Ne dovodeći u pitanje svoju suverenost svaka ugovorna stranka primjenjuje odredbe ove Konvencije u svojem teritorijalnom moru i unutarnjim vodama preko svojih državnih tijela.

3. Ova se Konvencija ne primjenjuje na ratne brodove, mornarička pomoćna plovila, vojne letjelice niti druge brodove i letjelice u državnom vlasništvu ili državnoj uporabi sve dok služe isključivo u nekomercijalne svrhe.

Svaka ugovorna stranka donosi, međutim, primjerene mjere koje ne dovode u pitanje djelatnost ili operativne sposobnosti takvih brodova i letjelica u njezinom vlasništvu ili njezinoj uporabi, kojima osigurava da ti brodovi i letjelice postupaju u skladu s ovom Konvencijom koliko je primjereno i izvedivo.

Članak 5.

Štetne tvari

Ugovorne se stranke obvezuju sprečavati i otklanjati onečišćenje morskog okoliša Baltičkoga mora uzrokovano štetnim tvarima iz svih izvora, u skladu s odredbama ove Konvencije i u tu svrhu primjenjivati postupke i mjere iz Priloga I.

Članak 6.

Načela i obveze u odnosu na onečišćenje s kopna

1. Ugovorne se stranke obvezuju sprečavati i otklanjati onečišćenje područja Baltičkoga mora s kopna primjenom, inter alia, najbolje prakse u odnosu na okoliš za sve izvore i najbolje raspoložive tehnologije za točkaste izvore. Svaka ugovorna stranka u području sliva Baltičkoga mora poduzima odgovarajuće mjere u tu svrhu ne dovodeći u pitanje svoju suverenost.

2. Ugovorne stranke primjenjuju postupke i mjere iz Priloga III. One u tu svrhu, inter alia, prema potrebi surađuju u razvoju i donošenju posebnih programa, smjernica, norma ili propisa koji se odnose na emisije i na unose u vodu i zrak, kakvoću okoliša i proizvode koji sadržavaju štetne tvari i materijale kao i na njihovu uporabu.

3. Štetne tvari iz točkastih izvora ne smiju se unositi u morski okoliš Baltičkog mora izravno niti neizravno, osim u neznatnim količinama, bez prethodne posebne dozvole koja se periodično može preispitati, koju izdaje odgovarajuće državno tijelo u skladu s načelima iz Priloga III. pravila 3. Ugovorne stranke osiguravaju praćenje i provjeru dopuštenih emisija u vodu i zrak.

4. Ako unos iz vodenog tijeka, koji protječe državnim područjem dviju ili više ugovornih stranaka ili tvori granicu između njih, može uzrokovati onečišćenje morskog okoliša Baltičkoga mora, dotične ugovorne stranke zajedno i, ako je moguće, u suradnji s trećom zainteresiranom ili dotičnom zemljom, poduzimaju primjerene mjere radi sprečavanja i otklanjanja takvoga onečišćenja.

Članak 7.

Procjena utjecaja na okoliš

1. Kad god se prema međunarodnom pravu ili nadnacionalnim propisima koji se primjenjuju za ugovornu stranku podrijetla traži procjena utjecaja na okoliš za planiranu aktivnost koja će vjerojatno znatno nepovoljno utjecati na morski okoliš Baltičkog mora, ta ugovorna stranka obavješćuje Komisiju i svaku ugovornu stranku koja bi eventualno mogla doći pod utjecaj prekograničnoga djelovanja na područje Baltičkog mora.

2. Ugovorna stranka podrijetla savjetuje se sa svakom ugovornom strankom koja će vjerojatno biti izložena takvom prekograničnom djelovanju kad god se traži savjetovanje prema međunarodnom pravu ili nadnacionalnim propisima koji se primjenjuju za ugovornu stranku podrijetla.

3. Ako dvije ugovorne stranke ili više njih dijele prekogranične vode u području sliva Baltičkog mora, one surađuju kako bi osigurale da potencijalno djelovanje na morski okoliš Baltičkog mora bude iscrpno istraženo u procjeni utjecaja na okoliš iz stavka 1. ovog članka. Dotične ugovorne stranke zajedno poduzimaju primjerene mjere za sprečavanje i otklanjanje onečišćenja uključujući sveukupne štetne posljedice.

Članak 8.

Sprečavanje onečišćenja s brodova

1. Radi zaštite područja Baltičkog mora od onečišćenja s brodova, ugovorne stranke poduzimaju mjere iz Priloga IV.

2. Ugovorne strane razvijaju i primjenjuju jedinstvene zahtjeve pri osiguravanju uređaja za prihvat otpada nastaloga na brodu uzimajući u obzir, inter alia, posebne potrebe putničkih brodova na području Baltičkog mora.

Članak 9.

Rekreacijska plovila

Osim primjene onih odredaba ove Konvencije koje se mogu odgovarajuće primijeniti na rekreacijska plovila, ugovorne stranke poduzimaju i posebne mjere za smanjenje štetnih posljedica za morski okoliš Baltičkog mora uzrokovanih rekreacijskom plovidbom. Mjere se odnose, inter alia, na onečišćenje zraka, buku i hidrodinamične učinke kao i na odgovarajuće uređaje za prihvat otpada s rekreacijskih plovila.

Članak 10.

Zabrana spaljivanja

1. Ugovorne stranke zabranjuju spaljivanje na području Baltičkog mora.

2. Svaka se ugovorna stranka obvezuje osigurati da se odredaba ovog članka pridržavaju oni brodovi:

(a) koji su registrirani na njezinom državnom području ili plove pod njezinom zastavom;

(b) koji na njezinom državnom području ili u teritorijalnom moru utovaruju tvari koje će se spaliti; ili

(c) za koje se vjeruje da sudjeluju u spaljivanju u njezinim unutarnjim vodama i teritorijalnom moru.

3. U slučaju sumnje na spaljivanje ugovorne stranke surađuju u istraživanju pitanja u skladu s pravilom 2. Priloga IV.

Članak 11.

Sprečavanje odlaganja

1. Ugovorne stranke zabranjuju, uz iznimke iz stavaka 2. i 4. ovog članka, odlaganje tvari na području Baltičkog mora.

2. Odlaganje materijala izvađenog jaružanjem podliježe prethodnoj posebnoj dozvoli koju izdaje odgovarajuće državno tijelo u skladu s odredbama Priloga V.

3. Svaka se ugovorna stranka obvezuje osigurati da se odredaba ovog članka pridržavaju oni brodovi i letjelice:

(a) koji su registrirani na njezinom državnom području ili plove pod njezinom zastavom;

(b) koji na njezinom državnom području ili u teritorijalnom moru utovaruju tvari koje će se odlagati; ili

(c) za koje se vjeruje da sudjeluju u odlaganju tvari u njezinim unutarnjim vodama i teritorijalnom moru.

4. Odredbe ovog članka ne primjenjuju se kad je zbog potpunoga uništenja ili gubitka broda ili letjelice ugrožena sigurnost ljudskoga života ili broda ili letjelice na moru, ili u svakom slučaju opasnosti za ljudski život, ako se čini da je odlaganje jedini način otklanjanja opasnosti i ako je šteta od odlaganja prema svemu sudeći manja od one do koje bi inače došlo. To se odlaganje obavlja tako da se vjerojatnost nanošenja štete ljudskom životu ili živim bićima u moru svede na najmanju mjeru.

5. Odlaganje obavljeno na temelju odredaba stavka 4. ovog članka prijavljuje se i rješava u skladu s Prilogom VII. te se o njemu odmah izvješćuje Komisija u skladu s odredbama pravila 4. Priloga V.

6. U slučaju odlaganja za koje se sumnja da je u suprotnosti s odredbama ovog članka, ugovorne stranke surađuju pri istraživanju te stvari u skladu s pravilom 2. Priloga IV.

Članak 12.

Istraživanje i iskorištavanje morskog dna i njegova podzemlja

1. Svaka ugovorna stranka poduzima sve mjere za sprečavanje onečišćenja morskog okoliša Baltičkoga mora koje nastaje pri istraživanju ili iskorištavanju njezinog dijela morskog dna i njegova podzemlja ili pri bilo kojoj popratnoj aktivnosti na njima, kao i za osiguranje zadržavanja odgovarajuće pripravnosti za hitne mjere odgovora u slučaju onečišćenja koje takve aktivnosti uzrokuju.

2. Radi sprečavanja i otklanjanja onečišćenja od takvih aktivnosti ugovorne se stranke obvezuju primjenjivati one postupke i mjere iz Priloga VI. koje se mogu primijeniti.

Članak 13.

Obavješćivanje i savjetovanje o slučajevima onečišćenja

1. Kad god slučaj onečišćenja na području ugovorne stranke može uzrokovati onečišćenje morskog okoliša Baltičkoga mora izvan njezinog državnog područja i obližnjih morskih područja na kojima ona ostvaruje suverena prava i jurisdikciju prema međunarodnom pravu, ta ugovorna stranka bez odgode obavješćuje one ugovorne stranke čijim interesima ono šteti ili može naštetiti.

2. Kad god ugovorne stranke iz stavka 1. smatraju potrebnim, trebaju se savjetovati radi sprečavanja, smanjenja i nadzora takvog onečišćenja.

3. Stavci 1. i 2. također se primjenjuju u slučaju kad je ugovorna stranka pretrpjela takvo onečišćenje s područja treće države.

Članak 14.

Suradnja u suzbijanju onečišćenja mora

Ugovorne stranke pojedinačno i zajedno, kako je navedeno u Prilogu VII., poduzimaju sve primjerene mjere za održavanje odgovarajuće sposobnosti i odgovor u slučajevima onečišćenja radi otklanjanja ili svođenja na najmanju mjeru njihovih posljedica za morski okoliš Baltičkoga mora.

Članak 15.

Zaštita prirode i biološka raznolikost

Ugovorne stranke pojedinačno i zajedno poduzimaju sve primjerene mjere za područje Baltičkog mora i za njegove obalne ekosustave koji su pod utjecajem Baltičkog mora radi zaštite prirodnih staništa i biološke raznolikosti kao i očuvanja ekoloških procesa. Te se mjere također poduzimaju radi osiguranja održive uporabe prirodnih resursa na području Baltičkog mora. U tu svrhu ugovorne stranke nastoje donositi daljnje akte s odgovarajućim smjernicama i kriterijima.

Članak 16.

Izvješćivanje i razmjena informacija

1. Ugovorne stranke izvješćuju Komisiju u pravilnim razmacima:

(a) o zakonskim, regulatornim ili drugim mjerama koje se poduzimaju za provedbu odredaba ove Konvencije, njezinih priloga i preporuka donesenih na temelju nje;

(b) o djelotvornosti mjera poduzetih za provedbu odredaba iz točke (a) ovog stavka; i

(c) o problemima s kojima se susrelo pri provedbi odredaba iz točke (a) ovog stavka.

2. Na zahtjev ugovorne stranke ili Komisije, ugovorne stranke dostavljaju podatke o dozvolama za ispuštanje, vrijednosti emisija ili podatke o kakvoći okoliša, ako su dostupni.

Članak 17.

Obavješćivanje javnosti

1. Ugovorne stranke osiguravaju dostupnost podataka za javnost o stanju Baltičkog mora i voda u njegovu slivu, mjerama koje su poduzete ili se namjeravaju poduzeti za sprečavanje i otklanjanje onečišćenja kao i o djelotvornosti tih mjera. U tu svrhu ugovorne stranke osiguravaju da javnosti bude dostupno sljedeće:

(a) izdane dozvole i uvjeti kojima treba udovoljiti;

(b) nalazi uzorkovanja vode i otpadne vode koje je obavljeno radi praćenja i procjene, kao i rezultati provjere pridržavanja ciljeva u pogledu kakvoće vode ili uvjeta za izdavanje dozvole; i

(c) ciljevi u pogledu kakvoće vode.

2. Svaka ugovorna stranka osigurava dostupnost tih podataka javnosti u svako primjereno vrijeme i pruža javnosti primjerene mogućnosti kako bi se, uz plaćanje odgovarajućih troškova, mogle dobiti kopije upisa u njezine registre.

Članak 18.

Zaštita podataka

1. Odredbe ove Konvencije ne utječu na prava ili obveze ugovornih stranaka na temelju njihovih zakona i nadnacionalnih propisa koji se primjenjuju za zaštitu podataka povezanu s intelektualnim vlasništvom uključujući industrijsku i poslovnu tajnu, ili s državnom sigurnošću i povjerljivosti osobnih podataka.

2. Ako ugovorna stranka ipak odluči dostaviti takve zaštićene podatke drugoj ugovornoj stranci, stranka koja prima te zaštićene podatke poštuje povjerljivost primljenih podataka i uvjete pod kojima su dostavljeni i služi se tim podacima samo u svrhu za koju su dostavljeni.

Članak 19.

Komisija

1. Za potrebe ove Konvencije osniva se Komisija za zaštitu morskog okoliša Baltičkog mora, dalje u tekstu „Komisija”.

2. Ta Komisija je Komisija za zaštitu morskog okoliša Baltičkog mora, osnovana na temelju Konvencije o zaštiti morskog okoliša Baltičkoga mora iz 1974.

3. Ugovorne stranke naizmjence predsjedaju Komisijom prema abecednom redu naziva ugovornih stranaka na engleskom jeziku. Predsjedatelj obavlja službu dvije godine i tijekom predsjedanja ne može zastupati ugovornu stranku predsjedateljicu.

Ako predsjedatelj ne predsjeda do kraja svojega roka, ugovorna stranka predsjedateljica imenuje nasljednika koji ostaje u službi do isteka njezina predsjedanja.

4. Sastanci Komisije održavaju se najmanje jedanput na godinu nakon što ih predsjedatelj sazove. Na zahtjev bilo koje ugovorne stranke koji podupre druga ugovorna stranka predsjedatelj saziva izvanredne sastanke koji se trebaju održati što prije, a najkasnije 90 dana nakon dana podnošenja zahtjeva.

5. Komisija jednoglasno donosi svoje odluke, osim ako ovom Konvencijom nije drukčije propisano.

Članak 20.

Dužnosti Komisije

1. Dužnosti Komisije su:

(a) stalno pratiti provedbu ove Konvencije;

(b) davati preporuke o mjerama koje se odnose na ciljeve ove Konvencije;

(c) stalno preispitivati sadržaj ove Konvencije i njezinih priloga i preporučivati ugovornim strankama eventualno potrebne izmjene ove Konvencije i njezinih riloga uključujući izmjene popisa tvari i materijala kao i donošenje novih priloga;

(d) utvrditi kriterije za suzbijanje onečišćenja, ciljeve za smanjenje onečišćenjakao i ciljeve koji se odnose na mjere, posebno one iz Priloga III.;

(e) unapređivati dodatne mjere za zaštitu morskog okoliša Baltičkog mora blisko surađujući s odgovarajućim vladinim tijelima, uzimajući u obzir točku (f) ovog članka i u tu svrhu: i. primati, obrađivati, sažimati i objavljivati bitne znanstvene, tehnološke i statističke podatke iz dostupnih izvora; i ii. promicati znanstvena i tehnološka istraživanja; i

(f) zatražiti, kad je primjereno, usluge nadležnih regionalnih i drugih međunarodnih organizacija za suradnju u znanstvenim i tehnološkim istraživanjima kao i drugim odgovarajućim aktivnostima povezanima s ciljevima ove Konvencije.

2. Komisija može preuzimati sve druge funkcije koje smatra primjerenima za promicanje ciljeva ove Konvencije.

Članak 21.

Administrativne odredbe za Komisiju

1. Radni jezik Komisije je engleski jezik.

2. Komisija donosi svoj poslovnik.

3. Ured Komisije, poznat kao „tajništvo”, nalazi se u Helsinkiju.

4. Komisija imenuje izvršnog tajnika i priprema imenovanje drugog eventualno potrebnog osoblja te utvrđuje dužnosti i uvjete rada izvršnog tajnika.

5. Izvršni je tajnik voditelj administrativnog osoblja Komisije i obavlja funkcije potrebne za administraciju ove Konvencije te rad Komisije kao i druge zadatke koje mu povjerava Komisija ili je za njih zadužen prema njezinom poslovniku.

Članak 22.

Financijske odredbe za Komisiju

1. Komisija donosi svoja financijska pravila.

2. Komisija donosi godišnji ili dvogodišnji proračun predviđenih rashoda i razmatra plan proračuna za iduće fiskalno razdoblje.

3. Ugovorne stranke osim Europske ekonomske zajednice snose u jednakim dijelovima ukupni iznos proračuna, uključujući svaki dodatni proračun koji donese Komisija, osim ako Komisija jednoglasno ne odredi drukčije.

4. Europska ekonomska zajednica doprinosi do najviše 2,5 % administrativnih troškova proračuna.

5. Svaka ugovorna stranka plaća troškove povezane sa sudjelovanjem svojih predstavnika, stručnjaka i savjetnika u Komisiji.

Članak 23.

Pravo glasa

1. Osim u slučaju propisanom stavkom 2. ovog članka, svaka ugovorna stranka ima jedan glas u Komisiji.

2. Europska ekonomska zajednica i svaka druga regionalna organizacija za ekonomsku integraciju u stvarima za koje je nadležna ostvaruje pravo glasa s brojem glasova jednakim broju svojih država članica koje su ugovorne stranke ove Konvencije. Te organizacije ne ostvaruju svoje pravo glasa ako njihove države članice ostvaruju svoja i obrnuto.

Članak 24.

Znanstvena i tehnološka suradnja

1. Ugovorne se stranke obvezuju izravno ili, kad je primjereno, preko nadležnih regionalnih ili drugih međunarodnih organizacija surađivati u području znanosti, tehnologije i ostalih istraživanja kao i razmjenjivati podatke i druge znanstvene činjenice u svrhu ove Konvencije. Radi lakšega obavljanja aktivnosti istraživanja i praćenja na području Baltičkog mora, ugovorne se stranke obvezuju uskladiti svoje politike u odnosu na postupke za odobravanje takvih aktivnosti.

2. Ne dovodeći u pitanje članak 4. stavak 2. ove Konvencije ugovorne se stranke obvezuju izravno ili, kad je primjereno, putem nadležnih regionalnih ili drugih međunarodnih organizacija promicati istraživanja i provoditi ili podupirati one programe ili u njima sudjelovati, kojima je cilj razvijanje metoda procjene naravi i opsega onečišćenja, njegovih putova, izloženosti, rizika kao i otklanjanja štete u okolišu na području Baltičkog mora. Ugovorne se stranke posebno obvezuju razvijati alternativne metode obrade, zbrinjavanja i uklanjanja tvari koje mogu uzrokovati onečišćenje morskog okoliša Baltičkog mora.

3. Ne dovodeći u pitanje članak 4. stavak 2. ove Konvencije ugovorne se stranke obvezuju izravno ili, kad je primjereno, preko nadležnih regionalnih ili drugih međunarodnih organizacija i na temelju podataka i činjenica dobivenih prema stavcima 1. i 2. ovog članka, surađivati u razvijanju međusobno usporedivih metoda motrenja, obavljanju temeljnih istraživanja i utvrđivanju komplementarnih ili zajedničkih programa praćenja.

4. Komisija najprije treba utvrditi organizaciju i opseg posla u vezi s obavljanjem zadataka navedenih u prethodnim stavcima.

Članak 25.

Odgovornost za štetu

Ugovorne se stranke zajedno obvezuju razvijati i prihvaćati pravila za odgovornost za štetu nastalu zbog djela ili propusta u suprotnosti s ovom Konvencijom uključujući, inter alia, granice odgovornosti, kriterije i postupke njezina utvrđivanja kao i dostupne načine otklanjanja štete.

Članak 26.

Rješavanje sporova

1. U slučaju spora među ugovornim strankama u pogledu tumačenja ili primjene ove Konvencije, one ga trebaju nastojati riješiti pregovorima. Ako se dotične stranke ne mogu sporazumjeti, trebaju zatražiti usluge ili zajedno zahtijevati posredovanje treće ugovorne stranke, nadležne međunarodne organizacije ili kvalificirane osobe.

2. Ne uspiju li dotične stranke riješiti spor pregovaranjem niti se sporazumjeti o navedenim mjerama, ti se sporovi uz uzajamnu suglasnost podnose ad hoc arbitražnom sudu, stalnom arbitražnom sudu ili Međunarodnom sudu.

Članak 27.

Zaštita određenih sloboda

Ništa u ovoj Konvenciji ne smije se smatrati narušavanjem slobode plovidbe, ribolova, znanstvenih istraživanja mora i drugih dopuštenih uporaba otvorenog mora niti prava neškodljivog prolaza teritorijalnim morem.

Članak 28.

Status priloga

Prilozi ove Konvencije njezin su sastavni dio.

Članak 29.

Veza s drugim konvencijama

Odredbe ove Konvencije ne dovode u pitanje prava i obveze ugovornih stranaka na temelju postojećih i budućih ugovora, kojima se promiču i razvijaju opća načela prava mora na kojima se temelji ova Konvencija, i posebno odredaba o sprečavanju onečišćenja morskoga okoliša.

Članak 30.

Konferencija za reviziju ili izmjenu Konvencije

Konferencija u svrhu opće revizije ili izmjene ove Konvencije može se sazvati uz suglasnost ugovornih stranaka ili na zahtjev Komisije.

Članak 31.

Izmjene članaka Konvencije

1. Svaka ugovorna stranka može predlagati izmjene članaka ove Konvencije. Svaka takva predložena izmjena podnosi se depozitaru koji je dostavlja svim ugovornim strankama nakon čega one što prije obavješćuju depozitara o njezinu prihvaćanju ili odbijanju.

Komisija razmatra predloženu izmjenu na zahtjev ugovorne stranke. U tom se slučaju primjenjuje članak 19. stavak 4. Ako Komisija donese izmjenu, primjenjuje se postupak iz stavka 2. ovog članka.

2. Komisija može preporučivati izmjene članaka ove Konvencije. Svaka takva preporučena izmjena podnosi se depozitaru koji je dostavlja svim ugovornim stranama nakon čega one što prije obavješćuju depozitara o njezinu prihvaćanju ili odbijanju.

3. Izmjena stupa na snagu 90 dana nakon što depozitar primi obavijesti o njezinu prihvaćanju od svih ugovornih stranaka.

Članak 32.

Izmjene prilogâ i njihovo donošenje

1. Depozitar dostavlja ostalim ugovornim strankama, a Komisija razmatra, svaku izmjenu prilogâ koju predloži ugovorna stranka. Ako Komisija donese izmjenu, ona se dostavlja ugovornim strankama i preporučuje se njezino prihvaćanje.

2. Depozitar svaku izmjenu prilogâ koju preporuči Komisija dostavlja ugovornim strankama i preporučuje njezino prihvaćanje.

3. Takva se izmjena smatra prihvaćenom po isteku roka koji odredi Komisija, osim ako za njegova trajanja koja ugovorna stranka ne stavi na nju primjedbu u pisanoj obavijesti depozitaru. Prihvaćena izmjena stupa na snagu na dan koji odredi Komisija.

Rok koji odredi Komisija produljuje se za dodatni rok od šest mjeseci i u skladu s tim se odgađa datum stupanja izmjene na snagu ako, u iznimnim slučajevima, koja od ugovornih stranaka obavijesti depozitara prije isteka roka koji je odredila Komisija da, iako namjerava prihvatiti izmjenu, još nisu ispunjeni ustavni uvjeti za to prihvaćanje.

4. Prilog ovoj Konvenciji može se donijeti u skladu s odredbama ovog članka.

Članak 33.

Rezerve

1. Odredbe ove Konvencije ne podliježu rezervama.

2. Odredba stavka 1. ovog članka ne sprečava ugovornu stranku da odgodi primjenu priloga ovoj Konvenciji ili njegova dijela ili izmjene na rok od najviše jedne godine nakon stupanja na snagu dotičnog priloga ili njegove izmjene. Svaka ugovorna stranka Konvencije o zaštiti morskog okoliša Baltičkoga mora iz 1974. koja nakon stupanja na snagu ove Konvencije odgodi primjenu njezina priloga ili njegovog dijela primjenjuje za vrijeme odgode odgovarajući prilog ili njegov dio iz Konvencije iz 1974.

3. Ako se ugovorna stranka nakon stupanja ove Konvencije na snagu poziva na odredbe stavka 2. ovog članka, ona obavješćuje ostale ugovorne stranke, u vrijeme kada Komisija donosi izmjenu priloga ili novi prilog, o odredbama koje će se odgoditi u skladu sa stavkom 2. ovog članka.

Članak 34.

Potpis

Ova je Konvencija otvorena za potpis u Helsinkiju od 9. travnja do 9. listopada 1992. za države i Europsku ekonomsku zajednicu koje sudjeluju na Diplomatskoj konferenciji o zaštiti morskog okoliša Baltičkoga mora u Helsinkiju 9. travnja 1992.

Članak 35.

Ratifikacija, odobrenje i pristup

1. Ova Konvencija podliježe ratifikaciji ili odobrenju.

2. Ova je Konvencija nakon stupanja na snagu otvorena za pristup svake države ili regionalne organizacije za ekonomsku integraciju zainteresirane za ostvarenje ciljeva i svrhu ove Konvencije, ako tu državu ili organizaciju pozovu sve ugovorne stranke. U slučaju ograničene nadležnosti regionalne organizacije za ekonomsku integraciju, Komisija i zainteresirana organizacija mogu se sporazumjeti o uvjetima njezinog sudjelovanja.

3. Isprave o ratifikaciji, odobrenju ili pristupu polažu se kod depozitara.

4. Europska ekonomska zajednica i svaka regionalna organizacija za ekonomsku integraciju koja postane ugovorna stranka ove Konvencije, u vlastito ime u pitanjima unutar svoje nadležnosti ostvaruje prava i ispunjava obveze koje prema ovoj Konvenciji pripadaju njezinim državama članicama. U takvim slučajevima države članice tih organizacija nemaju pravo ostvarivati ta prava pojedinačno.

Članak 36.

Stupanje na snagu

1. Ova Konvencija stupa na snagu dva mjeseca nakon što sve države potpisnice uz Baltičko more i Europska ekonomska zajednica polože isprave o ratifikaciji ili odobrenju.

2. Za svaku državu koja ovu Konvenciju ratificira ili odobri prije ili poslije polaganja zadnje isprave o ratifikaciji ili odobrenju iz stavka 1. ovog članka, Konvencija stupa na snagu dva mjeseca nakon datuma polaganja isprave o ratifikaciji ili odobrenju te države ili na dan stupanja Konvencije na snagu, na onaj od tih dana koji je kasniji.

3. Ova Konvencija stupa na snagu za svaku državu ili organizaciju regionalne gospodarske integracije koja joj pristupi, dva mjeseca nakon datuma polaganja isprave o pristupu te države ili regionalne organizacije za ekonomsku integraciju.

4. Stupanjem ove Konvencije na snagu prestaje se primjenjivati Konvencija o zaštiti morskog okoliša Baltičkoga mora potpisana u Helsinkiju 22. ožujka 1974., kako je izmijenjena.

5. Neovisno o stavku 4. ovog članka, izmjene prilogâ navedenoj Konvenciji koje njezine ugovorne stranke donesu između potpisivanja ove Konvencije i njezina stupanja na snagu, primjenjuju se i dalje sve do izmjene odgovarajućih prilogâ ovoj Konvenciji u skladu s tim.

6. Neovisno o stavku 4. ovog članka, preporuke i odluke donesene na temelju navedene Konvencije primjenjuju se i dalje ako su u skladu s ovom Konvencijom ili ako nisu njome ili kojom odlukom donesenom na temelju nje izrijekom ukinute.

Članak 37.

Povlačenje

1. Svaka se ugovorna stranka može u bilo kojem trenutku nakon isteka pet godina od datuma stupanja ove Konvencije na snagu povući iz Konvencije upućivanjem pisane obavijesti depozitaru. Povlačenje proizvodi pravne učinke za tu ugovornu stranku 30. lipnja godine nakon one u kojoj je depozitar obaviješten o povlačenju.

2. U slučaju obavijesti o povlačenju ugovorne stranke, depozitar saziva sastanak ugovornih stranaka radi razmatranja posljedica povlačenja.

Članak 38.

Depozitar

Vlada Finske kao depozitar:

(a) obavješćuje sve ugovorne stranke i izvršnog tajnika: i. o potpisima; ii. o polaganju svake isprave o ratifikaciji, odobrenju ili pristupu; iii. o svakom datumu stupanja na snagu ove Konvencije; iv. o svakoj predloženoj ili preporučenoj izmjeni nekog članka ili priloga ili donošenju novog Priloga kao i o datumu stupanja na snagu takve izmjene ili novog priloga; v. o svakoj obavijesti i datumu njezina primitka prema člancima 31. i 32.; vi. o svakoj obavijesti o povlačenju i datumu kad povlačenje proizvodi pravne učinke; vii. o svakom drugom postupku ili obavijesti u vezi s ovom Konvencijom;

(b) šalje ovjerene primjerke ove Konvencije državama i regionalnim organizacijama za ekonomsku integraciju koje joj pristupaju.

U potvrdu toga dolje potpisani, valjano ovlašteni za to, potpisali su ovu Konvenciju. Sastavljeno u Helsinkiju, devetog travnja tisuću devetsto devedeset druge u jednom vjerodostojnom primjerku na engleskom jeziku koji se pohranjuje kod Finske Vlade. Finska Vlada šalje ovjerene primjerke svim potpisnicama. Za Češku i Slovačku Saveznu Republiku Za Kraljevinu Dansku Za Republiku Estoniju Za Republiku Finsku Za Saveznu Republiku Njemačku Za Republiku Latviju Za Republiku Litvu Za Kraljevinu Norvešku Za Republiku Poljsku Za Rusku Federaciju Za Kraljevinu Švedsku Za Ukrajinu Za Europsku ekonomsku zajednicu

PRILOG I.

ŠTETNE TVARI

DIO 1.: OPĆA NAČELA

1.0. Uvod

Radi udovoljavanja uvjetima iz odgovarajućih dijelova ove Konvencije ugovorne stranke primjenjuju sljedeći postupak za utvrđivanje i procjenu štetnih tvari definiranih člankom 2. stavkom 7.

1.1. Kriteriji za podjelu tvari

Utvrđivanje i procjena tvari temelji se na njihovim bitnim svojstvima, to jest:

— postojanosti,

— toksičnosti ili drugim štetnim svojstvima,

— sklonosti bioakumulaciji,

kao i na obilježjima koja mogu uzrokovati onečišćenje, kao što su:

— omjer između utvrđenih koncentracija i koncentracija pri kojima posljedice nisu uočene,

— rizik od eutrofikacije izazvan antropogenim uzrokom,

— prekogranično značenje ili značenje na velikoj udaljenosti,

— rizik od neželjenih promjena morskog ekosustava i nepovratnost ili trajnost djelovanja,

— radioaktivnost,

— znatan štetan utjecaj na ubiranje morskih plodova ili na druge dopuštene uporabe mora,

— obrazac razdiobe (tj. odnosne količine, obrazac uporabe i mogućnost dospijevanja u morski okoliš),

— dokazana karcinogena, teratogena ili mutagena svojstva koja djeluju u morskom okolišu ili preko njega.

Ta obilježja ne moraju biti jednako važna za utvrđivanje i procjenu određene tvari ili skupina tvari.

1.2. Prioritetne skupine štetnih tvari

Ugovorne strane svojim preventivnim mjerama obuhvaćaju u prvom redu sljedeće skupine tvari koje se općenito priznaju kao štetne tvari:

(a) teške metale i njihove spojeve;

(b) organohalogene spojeve;

(c) organske spojeve fosfora i kositra;

(d) pesticide, kao što su fungicidi, herbicidi, insekticidi, sredstva za suzbijanje sluzi i kemikalije koje služe za zaštitu drva, drvene građe, drvene kaše, celuloze, papira, kože i krzna te tekstila;

(e) naftu i ugljikovodike naftnoga podrijetla;

(f) ostale organske spojeve posebno štetne za morski okoliš;

(g) spojeve dušika i fosfora;

(h) radioaktivne tvari uključujući otpad;

(i) postojane materijale koji mogu plutati, ostati u suspenziji ili tonuti;

(j) tvari koje znatno djeluju na okus ili miris proizvoda za ljudsku potrošnju dobivenih iz mora ili na okus, miris, boju, prozirnost ili druga obilježja vode.

DIO 2.: ZABRANJENE TVARI

Radi zaštite područja Baltičkog mora od opasnih tvari ugovorne stranke potpuno ili djelomično zabranjuju uporabu sljedećih tvari ili skupina tvari na području Baltičkog mora i njegova sliva.

2.1. Tvari zabranjene za svaku krajnju uporabu osim za lijekove

DDT (1,1,1–trikloro–2,2–bis–(klorofenil)–etan) i njegovi derivati DDE i DDD.

2.2. Tvari zabranjene za svaku uporabu, osim u postojećoj opremi sa zatvorenim sustavom do isteka njezina vijeka ili u istraživačke, razvojne i analitičke svrhe

(a) PCB (poliklorirani bifenili);

(b) PCT (poliklorirani terfenili).

2.3. Tvari zabranjene za određene primjene

Organokositreni spojevi za antivegetativne boje za rekreacijska plovila do 25 m i mrežaste koševe za ribe.

DIO 3.: PESTICIDI

Radi zaštite područja Baltičkog mora od opasnih tvari ugovorne stranke nastoje svesti na najmanju mjeru i, kad god je moguće, zabraniti uporabu sljedećih tvari kao pesticida na području Baltičkog mora i njegova sliva:

Broj CAS Akrilonitril 107 131 Aldrin 309 002 Aramit 140 578 Kadmijevi spojevi — Klordan 57 749 Klordekon 143 500 Klordimeform 6 164 983 Kloroform 67 663 1,2–dibromoetan 106 934 Dieldrin 60 571 Endrin 72 208 Fluoroctena kiselina i derivati 7 664 393, 144 490 Heptaklor 76 448 Izobenzan 297 789 Izodrin 465 736 Kelevan 4 234 791 Olovni spojevi — Živini spojevi — Morfamkvat 4 636 833 Nitrofen 1 836 755 Pentaklorofenol 87 865 Poliklorirani terpeni 8 001 501 Kvintozen 82 688 Selenovi spojevi — 2,4,5–T 93 765 Toksafen 8 001 352

PRILOG II.

KRITERIJI ZA PRIMJENU NAJBOLJE PRAKSE U ODNOSU NA OKOLIŠ I NAJBOLJE RASPOLOŽIVE TEHNOLOGIJE

PRAVILO 1.: OPĆE ODREDBE

1. U skladu s odgovarajućim dijelovima ove Konvencije ugovorne stranke primjenjuju kriterije za niže opisanu najbolju praksu u odnosu na okoliš i najbolju raspoloživu tehnologiju.

2. Radi sprečavanja i otklanjanja onečišćenja ugovorne stranke za sve izvore primjenjuju najbolju praksu u odnosu na okoliš, a za točkaste izvore najbolju raspoloživu tehnologiju, osiguravajući strategije suzbijanja kojima se svode na najmanju mjeru ili otklanjaju unosi u vodu i zrak iz svih izvora.

PRAVILO 2.: NAJBOLJA PRAKSA U ODNOSU NA OKOLIŠ

1. Izraz „najbolja praksa u odnosu na okoliš” znači primjena najprikladnije kombinacije mjera. Pri odabiru u pojedinačnim slučajevima treba uzeti u obzir najmanje ovaj raspon mjera različitog stupnja: — obavješćivanje i poučavanje javnosti i korisnika o posljedicama za okoliš proizašlima iz odabira određenih aktivnosti i proizvoda, njihove uporabe i konačnog zbrinjavanja, — razvoj i primjenu pravila najbolje prakse u odnosu na okoliš koja obuhvaćaju sve vidove aktivnosti tijekom trajanja proizvoda, — obvezne oznake s obavijestima za javnost i korisnike o rizicima za okoliš povezanima s proizvodom, njegovom uporabom i konačnim zbrinjavanjem, — dostupnost sustava za skupljanje i zbrinjavanje, — uštedu izvora uključujući energiju, — recikliranje, oporabu i ponovnu uporabu, — izbjegavanje primjene opasnih tvari i proizvoda kao i stvaranja opasnog otpada, — primjenu gospodarskih instrumenata na aktivnosti, proizvode ili skupine proizvoda i emisije, — sustav odobravanja koji uključuje niz ograničenja ili zabranu.

2. Pri utvrđivanju koja kombinacija mjera općenito ili u pojedinačnom slučaju čini najbolju praksu u odnosu na okoliš, treba posebno uzeti u obzir: — načelo opreznosti, — ekološki rizik povezan s proizvodom, njegovom proizvodnjom, uporabom i konačnim zbrinjavanjem, — izbjegavanje ili zamjenu određenih aktivnosti i tvari onima koje manje onečišćuju, — opseg uporabe, — potencijalne koristi ili štete za okoliš od zamjenskih materijala ili aktivnosti, — napredak i promjene u znanstvenim spoznajama i shvaćanjima, — rokove za provedbu, — društvene i gospodarske posljedice.

PRAVILO 3.: NAJBOLJA RASPOLOŽIVA TEHNOLOGIJA

1. Izraz „najbolja raspoloživa tehnologija” znači najsuvremeniji (najnapredniji) stupanj razvoja procesa, uređaja ili metoda rada koji ukazuje na praktičnu prikladnost određene mjere za ograničavanje ispuštanja.

2. Pri utvrđivanju čini li skup procesa, uređaja i metoda rada najbolju raspoloživu tehnologiju općenito ili u pojedinačnom slučaju treba posebno uzeti u obzir: — usporedive procese, uređaje ili metode rada koje su nedavno uspješno iskušane, — tehnološki napredak i promjene u znanstvenim spoznajama i shvaćanjima, — gospodarsku izvedivost takve tehnologije, — rokove primjene, — narav i opseg dotičnih emisija, — bezotpadnu/niskootpadnu tehnologiju, — načelo opreznosti.

PRAVILO 4.: BUDUĆI RAZVOJ DOGAĐAJA

Iz navedenoga proizlazi da će se „najbolja praksa u odnosu na okoliš” i „najbolja raspoloživa tehnologija” s vremenom mijenjati s obzirom na tehnološki napredak i gospodarske i socijalne čimbenike, kao i promjene u znanstvenim spoznajama i shvaćanjima.

PRILOG III.

KRITERIJI I MJERE ZA SPREČAVANJE ONEČIŠĆENJA S KOPNA

PRAVILO 1.: OPĆE ODREDBE

U skladu s odgovarajućim dijelovima ove Konvencije ugovorne stranke primjenjuju kriterije i mjere iz ovog Priloga na cijelom slivu i uzimaju u obzir najbolju praksu u odnosu na okoliš (BEP, best environmental practice) i najbolju raspoloživu tehnologiju (BAT, best available technology) opisane u Prilogu II.

PRAVILO 2.: POSEBNI ZAHTJEVI

1. Komunalna se otpadna voda obrađuje biološkim ili jednako djelotvornim drugim metodama s obzirom na smanjenje bitnih parametara. Treba znatno smanjiti hranjive tvari.

2. Pri gospodarenju vodom u industrijskim pogonima treba težiti zatvorenim vodnim sustavima ili sustavima s velikim protokom radi izbjegavanja otpadnih voda gdje god je moguće.

3. Industrijske se otpadne vode trebaju zasebno obraditi prije miješanja s vodama za razrjeđivanje.

4. Otpadne vode koje sadržavaju opasne tvari ili druge bitne tvari ne smiju se obrađivati zajedno s ostalim otpadnim vodama osim ako se ne postiže jednako smanjenje opterećenja onečišćavalima kao pri zasebnom čišćenju svakoga tijeka otpadnih voda. Poboljšanje kakvoće otpadnih voda ne smije dovesti do znatnoga povećanja količine štetnog mulja.

5. Granične vrijednosti za emisije u vodu i zrak koje sadržavaju štetne tvari navode se u posebnim dozvolama.

6. Industrijski pogoni i ostali točkasti izvori priključeni na komunalne uređaje za obradu primjenjuju najbolju raspoloživu tehnologiju radi izbjegavanja opasnih tvari koje komunalni uređaji za obradu otpadne vode ne mogu neutralizirati ili opasnih tvari koje mogu ometati procese u uređaju. Osim toga treba poduzimati mjere u skladu s najboljom praksom u odnosu na okoliš.

7. Onečišćenje koje potječe iz ribogojstva sprečava se i uklanja promicanjem i primjenom najbolje prakse u odnosu na okoliš i najbolje raspoložive tehnologije.

8. Onečišćenje iz raznih raspršenih izvora uključujući poljoprivredu otklanja se promicanjem i primjenom najbolje prakse u odnosu na okoliš.

9. Pesticidi u uporabi moraju biti u skladu s kriterijima koje utvrđuje Komisija.

PRAVILO 3.: NAČELA ZA IZDAVANJE DOZVOLA ZA INDUSTRIJSKE POGONE

Ugovorne se stranke obvezuju primjenjivati sljedeća načela i postupke pri izdavanju dozvola navedenih u članku 6. stavku 3. ove Konvencije:

1. Poduzeće koje upravlja industrijskim pogonom dostavlja podatke odgovarajućem državnom tijelu služeći se obrascem zahtjeva. Preporučuje se da poduzeće dogovara s odgovarajućim državnim tijelom koji su podaci potrebni za zahtjev prije njegova podnošenja (sporazum o opsegu traženih podataka i pregleda). U zahtjev se uvrštavaju najmanje ovi podaci: Opći podaci — naziv, grana djelatnosti, mjesto i broj zaposlenika. Sadašnje stanje i/ili planirane aktivnosti — mjesto ispuštanja i/ili emisije, — vrsta proizvodnje, količina proizvodnje i/ili prerade, — proizvodni procesi, — vrsta i količina sirovina, sredstava i/ili poluproizvoda, — količina i kakvoća neobrađenih otpadnih voda i sirovog plina iz svih bitnih izvora (npr. tehnološke vode, rashladne vode), — obrada otpadnih voda i sirovog plina s obzirom na vrstu, proces i djelotvornost predobrade i/ili konačne obrade, — obrađene otpadne vode i sirovi plin s obzirom na količinu i kakvoću na izlazu uređaja za predobradu i/ili konačnu obradu, — količina i kakvoća krutog i tekućeg otpada koji nastaje tijekom procesa i obrade otpadnih voda i sirovoga plina, — obrada krutog i tekućeg otpada, — podaci o mjerama za sprečavanje zastoja u procesu i slučajnih izlijevanja, — sadašnje stanje i mogući utjecaj na okoliš. Alternative i njihova razna djelovanja s obzirom na npr. ekološke, gospodarske i sigurnosne aspekte ako je potrebno — ostali eventualni proizvodni procesi, — ostale eventualne sirovine, sredstva i/ili poluproizvodi, — ostale eventualne tehnologije obrade.

2. Odgovarajuće državno tijelo procjenjuje sadašnje stanje i mogući utjecaj planiranih aktivnosti na okoliš.

3. Odgovarajuće državno tijelo izdaje dozvolu nakon opsežne procjene s posebnim obzirom na navedene aspekte. U dozvoli se navodi najmanje sljedeće: — opis bitnih obilježja svih komponenata (npr. proizvodnog kapaciteta) koje utječu na količinu i kakvoću ispuštanja i/ili emisija, — granične vrijednosti za količinu i kakvoću izravnih i neizravnih ispuštanja i emisija (opterećenje i/ili koncentracija), — upute koje se odnose na: — konstrukciju i sigurnost, — proizvodne procese i/ili sredstva, — rad i održavanje uređaja za obradu, — obnavljanje materijala i tvari kao i zbrinjavanje otpada, — vrstu i opseg nadzora koji treba obavljati poduzeće (vlastita kontrola), — mjere koje treba poduzeti u slučaju zastoja u procesu i slučajnih izlijevanja, — metode analize koje treba primjenjivati, — plan modernizacije, obnove i ispitivanja koji sastavlja poduzeće, — plan izvještaja poduzeće o mjerama praćenja i/ili vlastite kontrole, obnove i ispitivanja.

4. Odgovarajuće državno tijelo ili neovisna ustanova koju je ono ovlastilo: — nadzire količinu i kakvoću ispuštanja i/ili emisija uzorkovanjem i analizama, — provjerava udovoljavanje zahtjevima iz dozvole, — organizira praćenje raznih posljedica ispuštanja otpadnih voda i emisija u atmosferu, — prema potrebi preispituje dozvolu.

PRILOG IV.

SPREČAVANJE ONEČIŠĆENJA S BRODOVA

PRAVILO 1.: SURADNJA

Ugovorne stranke surađuju u zaštiti područja Baltičkog mora od onečišćenja s brodova:

(a) u Međunarodnoj pomorskoj organizaciji, posebno u promicanju razvoja međunarodnih pravila koja se, inter alia, temelje na osnovnim načelima i obvezama ove Konvencije, što također uključuje promicanje primjene najbolje raspoložive tehnologije i najbolje prakse u odnosu na okoliš definiranih u Prilogu II.;

(b) u djelotvornoj i usklađenoj primjeni pravila koja donosi Međunarodna pomorska organizacija.

PRAVILO 2.: POMOĆ U ISTRAZI

Ne dovodeći u pitanje članak 4. stavak 3. ove Konvencije ugovorne stranke pomažu jedna drugoj prema potrebi u istragama o kršenjima postojećih zakona o mjerama protiv onečišćenja do kojih je došlo ili se sumnja da je došlo na području Baltičkog mora. Ta pomoć može između ostalog obuhvaćati uvid nadležnih tijela u naftne dnevnike, dnevnike tereta, brodske dnevnike i dnevnike stroja, kao i uzorkovanje nafte radi analitičke identifikacije.

PRAVILO 3.: DEFINICIJE

Za potrebe ovog Priloga:

1. „uprava” znači vlada ugovorne stranke u čijoj ovlasti brod plovi. Za brod s pravom plovidbe pod zastavom neke države, uprava je vlada te države. Za fiksne ili plutajuće platforme koje sudjeluju u istraživanju i iskorištavanju morskog dna i njegovog podzemlja uz obalu na kojoj obalna država ima suverena prava radi istraživanja i iskorištavanja njezinih prirodnih bogatstava, uprava je vlada dotične obalne države;

2. (a) „ispuštanje”, u vezi sa štetnim tvarima ili otpadnim vodama koje ih sadržavaju, znači svako puštanje s broda neovisno o njegovu uzroku i uključuje svako otjecanje, izlijevanje, prolijevanje, curenje, crpljenje, izbacivanje ili pražnjenje; (b) „ispuštanje” ne uključuje: i. odlaganje u smislu londonske Konvencije o sprečavanju onečišćenja mora odlaganjem otpada i drugih tvari, od 29. prosinca 1972.; ili ii. ispuštanje štetnih tvari koje izravno proizlazi iz istraživanja, iskorištavanja i s njima povezane prerade na moru rudnih bogatstava morskoga dna; ili iii. ispuštanje štetnih tvari u svrhu dopuštenog znanstvenog istraživanja u području smanjenja ili suzbijanja onečišćenja;

3. izraz „od najbližeg kopna” znači od osnovne linije od koje je utvrđeno teritorijalno more dotičnog područja u skladu s međunarodnim pravom;

4. izraz „jurisdikcija” tumači se u skladu s međunarodnim pravom na snazi u vrijeme primjene ili tumačenja ovog Priloga;

5. izraz „Marpol 73/78” znači Međunarodna konvencija o sprečavanju onečišćenja mora s brodova iz 1973., kako je izmijenjena pripadajućim Protokolom iz 1978.

PRAVILO 4.: PRIMJENA PRILOGÂ KONVENCIJI MARPOL 73/78

Podložno pravilu 5. ugovorne stranke primjenjuju odredbe Prilogâ Konvenciji Marpol 73/78.

PRAVILO 5.: OTPADNE VODE

Ugovorne stranke primjenjuju odredbe točaka A do D i F te G ovog pravila o ispuštanju otpadnih voda s brodova na području Baltičkog mora.

A. Definicije

Za potrebe ovog pravila:

1. „otpadna voda” znači: (a) istjecanja i drugi otpaci iz svake vrste nužnika, pisoara i odljevnih odvoda iz nužnika; (b) istjecanja iz medicinskih prostorija (ljekarne, brodske bolnice itd.) preko umivaonika, kada i odljevnih odvoda smještenih u takvim prostorima; (c) istjecanja iz prostora sa živim životinjama; ili (d) druge otpadne vode kad su pomiješane s gore definiranim odljevima;

2. „sabirni spremnik” znači spremnik koji služi za skupljanje i čuvanje otpadnih voda.

B. Primjena

Odredbe ovog pravila primjenjuju se na:

(a) brodove s bruto tonažom 200 tona i više;

(b) brodove s bruto tonažom manjom od 200 tona koji su registrirani za prijevoz više od 10 osoba;

(c) brodove čija bruto tonaža nije izmjerena a registrirani su za prijevoz više od 10 osoba.

C. Ispuštanje otpadnih voda

1. Podložno odredbama točke D ovog pravila zabranjeno je ispuštanje otpadnih voda u more osim kada: (a) brod ispušta mehanički obrađenu i dezinficiranu otpadnu vodu preko sustava koji je odobrila uprava na udaljenosti većoj od četiri nautičke milje od najbližeg kopna ili otpadnu vodu koja nije mehanički obrađena ili dezinficirana na udaljenosti većoj od 12 nautičkih milja od najbližeg kopna, pod uvjetom da se otpadna voda iz sabirnog spremnika nikako ne ispušta odjednom nego umjerenom brzinom dok brod plovi brzinom od najmanje četiri čvora; ili (b) brod je opremljen uređajem za pročišćavanje otpadnih voda koji je odobrila uprava, i i. rezultati ispitivanja uređaja navedeni su u dokumentu koji se nalazi na brodu; ii. osim toga, otpadna voda ne stvara vidljive krute tvari koje plutaju u okolnoj vodi niti uzrokuje promjenu njezine boje.

2. Kad je otpadna voda pomiješana s otpadom ili otpadnim vodama za koje su zahtjevi za ispuštanje drugačiji, primjenjuju se stroži uvjeti.

D. Iznimke

Stavak C ovog pravila ne primjenjuje se:

(a) na ispuštanje otpadne vode s broda potrebno radi očuvanja sigurnosti broda i osoba na brodu ili spašavanja života na moru; ili

(b) na ispuštanje otpadne vode do kojeg je došlo zbog oštećenja broda ili njegove opreme, ako su prije i poslije nastanka štete poduzete sve primjerene mjere opreza kako bi se ispuštanje spriječilo ili svelo na najmanju mjeru.

E. Uređaji za prihvaćanje

1. Svaka se ugovorna stranka obvezuje osigurati u svojim lukama i terminalima na području Baltičkoga mora uređaje za prihvaćanje otpadne vode bez prekomjernog zadržavanja brodova, primjerene potrebama brodova koji se njima služe.

2. Kako bi se cijevi uređaja za prihvaćanje mogle priključiti na ispusne cijevi na brodu, oba voda trebaju biti opremljena standardnim ispusnim priključkom u skladu sa sljedećom tablicom: Standardne mjere prirubnica za ispusne priključke Opis Mjere Vanjski promjer 210 mm Unutarnji promjer Prema vanjskom promjeru cijevi Promjer obruča s vijcima 170 mm Otvori na prirubnici Četiri otvora promjera 18 mm jednakomjerno raspoređena na obruču s vijcima gore navedenoga promjera, s odgovarajućim otvorima na obodu prirubnice. Širina otvora na obodu treba biti 18 mm. Debljina prirubnice 16 mm Vijci i matice: količina i promjer Četiri, svaki promjera 16 mm i odgovarajuće duljine Prirubnica je opremljena za prihvaćanje cijevi unutarnjeg promjera najviše 100 mm i mora biti od čelika ili drugog jednakovrijednog materijala glatke površine. Ta prirubnica zajedno s odgovarajućom brtvom mora biti primjerena za radni tlak od 6 kg/cm2. Za brodove čija je bočna visina najviše pet metara unutarnji promjer ispusnog priključka može biti 38 mm.

F. Pregledi

1. Brodovi u međunarodnoj plovidbi na području Baltičkog mora podliježu ovdje navedenim pregledima: (a) početnom pregledu prije puštanja broda u plovidbu ili prije prvoga izdavanja potvrde koja se traži prema točki G ovog pravila uključujući pregled broda koji treba zajamčiti sljedeće: i. kad je brod opremljen uređajem za pročišćavanje otpadnih voda, da taj uređaj udovoljava radnim zahtjevima na temelju norma i metoda ispitivanja koje preporučuje Komisija i da ga je odobrila uprava; ii. kad je brod opremljen sustavom za mehaničku obradu i dezinfekciju otpadne vode, da taj sustav udovoljava radnim zahtjevima na temelju norma i metoda ispitivanja koje preporučuje Komisija i da ga je odobrila uprava; iii. kad je brod opremljen sabirnim spremnikom, da je njegov kapacitet u skladu sa zahtjevima uprave dovoljan za čuvanje sve otpadne vode uzimajući u obzir rad broda, broj osoba na brodu i ostale bitne čimbenike. Sabirni spremnik mora udovoljavati radnim zahtjevima na temelju norma i metoda ispitivanja koje preporučuje Komisija i treba ga odobriti uprava; i iv. da je brod opremljen cijevima za ispuštanje otpadne vode u uređaj za prihvaćanje. Cijevi trebaju biti opremljene standardnim priključkom za priključenje na kopnu u skladu sa stavkom E ili, na posebnim brodovima, alternativno, drugom standardnom opremom prihvatljivom za upravu kao što su spojnice za brzo priključivanje. Taj pregled treba zajamčiti da oprema, uređaji, raspored i materijali posve udovoljavaju zahtjevima iz ovog pravila koji se primjenjuju. Uprava priznaje „certifikat o homologaciji” za uređaje za obradu otpadne vode koju izdaju druge ugovorne stranke; (b) povremenim pregledima u razmacima koje odredi uprava, ali ne duljima od pet godina, koji trebaju zajamčiti da oprema, uređaji, raspored i materijali posve udovoljavaju zahtjevima iz ovog pravila koji se primjenjuju.

2. Službenici uprave obavljaju preglede brodova za provedbu odredaba ovog pravila. Uprava može za preglede zadužiti ili inspektore imenovane u tu svrhu ili organizacije koje ona priznaje. U svakom slučaju dotična uprava posvema jamči potpunost i djelotvornost pregleda.

3. Nakon što je brod pregledan, ne smije se učiniti nikakva bitna izmjena opreme, uređaja, rasporeda ili materijala obuhvaćenih pregledom bez odobrenja uprave, osim izravne zamjene te opreme ili uređaja.

G. Potvrda

1. Potvrda o sprečavanju onečišćenja otpadnom vodom izdaje se za brodove registrirane za prijevoz više od 50 osoba u međunarodnoj plovidbi na području Baltičkog mora nakon pregleda u skladu s odredbama stavka F ovog pravila.

2. Tu potvrdu izdaje ili uprava ili osoba ili organizacija koju je ona valjano ovlastila. U svakom slučaju uprava preuzima punu odgovornost za potvrdu.

3. Potvrda o sprečavanju onečišćenja sastavlja se prema obrascu navedenom u Dodatku Prilogu IV. Konvencije Marpol 73/78. Ako potvrda nije sastavljena na engleskom jeziku, tekst treba sadržavati prijevod na engleski jezik.

4. Potvrda o sprečavanju onečišćenja otpadnom vodom izdaje se na rok od najviše pet godina koji odredi uprava.

5. Potvrda prestaje vrijediti ako je došlo do znatnih izmjena potrebne opreme, uređaja, rasporeda ili materijala bez odobrenja uprave, osim izravne zamjene te opreme ili uređaja.

PRILOG V.

IZNIMKE OD OPĆE ZABRANE ODLAGANJA OTPADA I DRUGIH TVARI NA PODRUČJU BALTIČKOG MORA

PRAVILO 1.

U skladu s člankom 11. stavkom 2. ove Konvencije zabrana odlaganja ne primjenjuje se na izbacivanje u more materijala izvađenog jaružanjem pod ovim uvjetima:

(a) ako je odlaganje materijala izvađenog jaružanjem koji sadržava štetne tvari navedene u Prilogu I. dopušteno samo kad je u skladu sa smjernicama Komisije; i

(b) ako se odlaganje obavlja na temelju prethodne posebne dozvole koju je izdalo odgovarajuće državno tijelo, bilo: i. na području unutarnjih voda i teritorijalnoga mora ugovorne stranke; ili ii. izvan područja unutarnjih voda i teritorijalnoga mora, ako je potrebno, nakon prethodnog savjetovanja u Komisiji.

Ugovorna stranka izdaje takve dozvole u skladu s odredbama pravila 3. ovog Priloga.

PRAVILO 2.

1. Odgovarajuće državno tijelo iz članka 11. stavka 2. ove Konvencije: (a) izdaje posebne dozvole propisane pravilom 1. ovog Priloga; (b) vodi evidenciju o naravi i količinama tvari čije je odlaganje dopušteno kao i o mjestu, vremenu i načinu odlaganja; (c) prikuplja dostupne podatke o naravi i količinama tvari koja je nedavno i do stupanja na snagu ove Konvencije deponiranih na području Baltičkog mora, ako dotična odložena tvar može onečistiti vodu ili organizme na području Baltičkog mora, ako se može zahvatiti ribolovnom opremom ili na koji drugi način uzrokovati štetu, kao i podatke o mjestu, vremenu i načinu takvog odlaganja.

2. Odgovarajuće državno tijelo izdaje posebne dozvole u skladu s pravilom 1. ovog Priloga za tvar koja se namjerava ostaviti na području Baltičkog mora: (a) koja je utovarena na državnom području te države; (b) koju je utovario brod ili zrakoplov registriran na njezinom državnom području ili koji plovi pod njezinom zastavom, ako se utovar obavlja na državnom području države koja nije ugovorna stranka ove Konvencije.

3. Svaka ugovorna stranka izvješćuje Komisiju i prema potrebi ostale ugovorne stranke o podacima iz podstavka 1. točke (c) pravila 2. ovog Priloga. Komisija utvrđuje postupak koji treba primijeniti i narav tih izvještaja.

PRAVILO 3.

Pri izdavanju posebnih dozvola u skladu s pravilom 1. ovog Priloga odgovarajuće državno tijelo uzima u obzir:

(a) količinu materijala izvađenog jaružanjem koji treba ostaviti;

(b) sadržaj štetnih tvari navedenih u Prilogu I.;

(c) mjesto (npr. koordinate područja odlaganja, dubinu i udaljenost od obale) i njegov položaj u odnosu na područja od posebnog interesa (npr. atraktivna područja, mrijestilišta, uzgajališta i ribolovna područja itd.);

(d) svojstva vode, ako se odlaganje obavlja izvan teritorijalnoga mora, koja obuhvaćaju: i. hidrografska svojstva (npr. temperaturu, slanost, gustoću, profil); ii. kemijska svojstva (npr. pH, otopljeni kisik, hranjive tvari); iii. biološka svojstva (npr. primarnu produkciju i životinje koje žive na morskom dnu); podaci trebaju sadržavati dovoljno navoda o godišnjim prosječnim vrijednostima i sezonskim promjenama svojstava navedenih u ovoj točki; i

(e) pojavu i posljedice eventualnih drugih odlaganja na području odlaganja.

PRAVILO 4.

Izvještaji u skladu s člankom 11. stavkom 5. ove Konvencije obuhvaćaju podatke koje treba dostaviti u obliku koji treba odrediti Komisija.

PRILOG VI.

SPREČAVANJE ONEČIŠĆENJA OD DJELATNOSTI NA MORU

PRAVILO 1.: DEFINICIJE

Za potrebe ovog Priloga:

1. „djelatnost na moru” znači svako istraživanje i iskorištavanje nafte i plina s fiksnoga ili plutajućega uređaja ili objekte na moru uključujući sve s time povezane djelatnosti na njima;

2. „jedinica na moru” znači svaki fiksni ili plutajući uređaj ili objekt na moru koja služi pri istraživanju, iskorištavanju ili proizvodnji plina ili nafte, ili utovaru ili istovaru nafte;

3. „istraživanje” uključuje sve aktivnosti bušenja osim seizmičkih istraživanja;

4. „iskorištavanje” uključuje sve proizvodne djelatnosti, ispitivanje ili stimuliranje bušotina.

PRAVILO 2.: PRIMJENA NAJBOLJE RASPOLOŽIVE TEHNOLOGIJE I NAJBOLJE PRAKSE U ODNOSU NA OKOLIŠ

Ugovorne se stranke obvezuju sprečavati i uklanjati onečišćenje od djelatnosti na moru primjenom načela najbolje raspoložive tehnologije i najbolje prakse u odnosu na okoliš definiranih u Prilogu II.

PRAVILO 3.: PROCJENA UTJECAJA NA OKOLIŠ I PRAĆENJE

1. Procjena utjecaja na okoliš radi se prije odobrenja početka djelatnosti na moru. U slučaju iskorištavanja prema pravilu 5. o rezultatu te procjene obavješćuje se Komisija prije odobrenja početka djelatnosti na moru.

2. U vezi s procjenom utjecaja na okoliš treba procijeniti ekološku osjetljivost morskog područja oko planirane jedinice na moru s obzirom na sljedeće: (a) značenje područja za ptice i morske sisavce; (b) značenje područja kao lovišta ili mrijestilišta riba i rakova kao i za akvakulturu; (c) rekreacijsko značenje područja; (d) sastav sedimenta mjeren kao: podjela s obzirom na veličinu zrna, suha tvar, gubitak pri gorenju, ukupni sadržaj ugljikovodika kao i sadržaj Ba, Cr, Pb, Cu, Hg i Cd; (e) izdašnost i raznolikost faune morskog dna i sadržaj određenih alifatskih i aromatskih ugljikovodika.

3. Radi praćenja posljedica faze istraživanja djelatnosti na moru, prije i poslije istraživanja treba obaviti najmanje ispitivanja navedena u točki (d).

4. Radi praćenja posljedica faze iskorištavanja djelatnosti na moru, prije iskorištavanja, svake godine tijekom njegova trajanja i po njegovu završetku treba obaviti najmanje ispitivanja navedena u točkama (d) i (e).

PRAVILO 4.: ISPUŠTANJA U FAZI ISTRAŽIVANJA

1. Mulj na bazi nafte nastao bušenjem ili muljevi koji sadržavaju druge štetne tvari smiju se uporabljivati samo ako je potrebno iz geoloških, tehničkih ili sigurnosnih razloga i samo uz prethodno odobrenje odgovarajućeg državnog tijela. U tim se slučajevima poduzimaju odgovarajuće mjere i osiguravaju odgovarajući uređaji radi sprečavanja ispuštanja tih muljeva u morski okoliš.

2. Muljevi na bazi nafte nastali bušenjem i otpaci nastali pri njihovoj uporabi ne smiju se ispuštati na području Baltičkog mora, nego se moraju prenijeti na kopno radi krajnje obrade ili uklanjanja na prihvatljiv način s obzirom na okoliš.

3. Ispuštanje mulja na bazi vode i otpadaka podliježe odobrenju odgovarajućeg državnog tijela. Prije odobrenja mora se dokazati niska toksičnost mulja na bazi vode.

4. Ispuštanje otpadaka nastalih pri uporabi mulja na bazi vode nastalog bušenjem nije dopušteno na posebno osjetljivim dijelovima područja Baltičkog mora kao što su zatvorena ili plitka područja s ograničenom izmjenom vode kao i područja s rijetkim, vrijednim ili posebno osjetljivim ekosustavima.

PRAVILO 5.: ISPUŠTANJA U FAZI ISKORIŠTAVANJA

Osim odredaba iz Priloga IV. na ispuštanja se primjenjuju sljedeće odredbe:

(a) sve se kemikalije i materijali odvoze na kopno i smiju se ispuštati samo iznimno nakon odobrenja odgovarajućeg državnog tijela za svako pojedino ispuštanje;

(b) zabranjeno je ispuštanje vode iz proizvodnje i istisnute vode, osim ako se ne dokaže da je sadržaj nafte u njoj manji od 15 mg/l, mjeren metodama analize i uzorkovanja koje treba donijeti Komisija;

(c) ako se pridržavanje te granične vrijednosti ne može postići primjenom najbolje prakse u odnosu na okoliš i najbolje raspoložive tehnologije, odgovarajuće državno tijelo može zatražiti primjerene dodatne mjere za sprečavanje mogućeg onečišćenja morskog okoliša Baltičkoga mora i dopustiti, ako je potrebno, višu graničnu vrijednost koja, ipak, treba biti što niža i ni u kojem slučaju ne prelaziti 40 mg/l; sadržaj nafte mjeri se kako je propisano točkom (b);

(d) dopušteno ispuštanje ni u kojem slučaju ne smije stvarati neprihvatljive posljedice za morski okoliš;

(e) radi koristi od budućeg razvoja tehnologije čišćenja i proizvodnje, odgovarajuće državno tijelo redovito preispituje dozvole za ispuštanje, u skladu s čime se ispravljaju granične vrijednosti za ispuštanje.

PRAVILO 6.: POSTUPAK IZVJEŠĆIVANJA

Svaka ugovorna stranka traži da poduzeće ili druga osoba odgovorna za jedinicu na moru pošalje izvještaj u skladu s odredbama pravila 5. točke 1. iz Priloga VII. ovoj Konvenciji.

PRAVILO 7.: PLANIRANJE ZA SLUČAJ IZVANREDNIH OKOLNOSTI

Svaka jedinica na moru mora imati plan za slučaj opasnosti od onečišćenja odobren u skladu s postupkom koji je utvrdilo odgovarajuće državno tijelo. Plan sadržava podatke o sustavima uzbunjivanja i veze, organizaciji mjera odgovora, popis opreme u pripravnosti i opis mjera koje treba poduzeti u slučaju raznih onečišćenja.

PRAVILO 8.: JEDINICE NA MORU IZVAN UPORABE

Ugovorne stranke osiguravaju da se jedinice na moru koje su napuštene i izvan uporabe kao i one uništene u nezgodi potpuno uklone i odvezu na kopno na vlasnikovu odgovornost, a da se bušotine izvan uporabe zatvore začepljivanjem.

PRAVILO 9.: RAZMJENA PODATAKA

Ugovorne stranke preko Komisije stalno razmjenjuju podatke o mjestu i naravi svih planiranih ili obavljenih aktivnosti na moru i o naravi i količinama ispuštanjā kao i o mjerama koje se poduzimaju u slučaju izvanrednih okolnosti.

PRILOG VII.

MJERE ODGOVORA U SLUČAJU ONEČIŠĆENJA

PRAVILO 1.: OPĆE ODREDBE

1. Ugovorne se stranke obvezuju održavati sposobnost odgovora na slučajeve onečišćenja koja ugrožavaju morski okoliš Baltičkog mora. Ta sposobnost uključuje odgovarajuću opremu, brodove i radnu snagu spremnu za djelovanje u obalnim vodama kao i na otvorenom moru.

2. (a) Osim o slučajevima navedenima u članku 13. ugovorna stranka bez odgode obavješćuje također o onim slučajevima onečišćenja do kojih je došlo na području njezine nadležnosti za mjere odgovora, koja štete ili će vjerojatno štetiti interesima drugih ugovornih stranaka. (b) U slučaju značajnog onečišćenja također se moraju obavijestiti ostale ugovorne stranke i Komisija.

3. Ugovorne su stranke suglasne da će prema svojim sposobnostima i raspoloživosti odgovarajućih sredstava surađivati u odgovoru na slučajeve onečišćenja kada je to opravdano zbog težine slučaja.

4. Osim toga ugovorne stranke poduzimaju druge mjere za: (a) obavljanje redovitog nadzora izvan svojih obalnih crta; i (b) drugu suradnju i razmjenu podataka s ostalim ugovornim strankama radi poboljšanja sposobnosti odgovora na slučajeve onečišćenja.

PRAVILO 2.: PLANIRANJE ZA SLUČAJ IZVANREDNIH OKOLNOSTI

Svaka ugovorna stranka sastavlja na razini svoje države plan za slučaj izvanrednih okolnosti, kao i bilateralne ili multilateralne planove, prema potrebi, u suradnji s ostalim ugovornim strankama za zajednički odgovor na slučajeve onečišćenja.

PRAVILO 3.: NADZOR

1. Kako bi spriječile kršenje postojećih propisa o sprečavanju onečišćenja s brodova, ugovorne stranke pojedinačno ili u suradnji razvijaju i primjenjuju aktivnosti nadzora koje obuhvaćaju područje Baltičkog mora radi lociranja i praćenja nafte i drugih tvari puštenih u more.

2. Ugovorne stranke poduzimaju odgovarajuće mjere za obavljanje nadzora iz točke 1. primjenom, inter alia, nadzora iz zraka sa sustavima za daljinsko otkrivanje.

PRAVILO 4.: PODRUČJA NADLEŽNOSTI ZA MJERE ODGOVORA

Ugovorne se stranke što prije sporazumijevaju bilateralno ili multilateralno o dijelovima područja Baltičkog mora na kojima obavljaju nadzorne aktivnosti i poduzimaju mjere odgovora u slučaju da je došlo ili će vjerojatno doći do znatnog onečišćenja. Ti sporazumi ne dovode u pitanje druge sporazume koje su ugovorne stranke sklopile o istom predmetu. Susjedne države osiguravaju usklađenje različitih sporazuma. Ugovorne strane obavješćuju ostale ugovorne stranke i Komisiju o takvim sporazumima.

PRAVILO 5.: POSTUPAK IZVJEŠĆIVANJA

1. (a) Svaka ugovorna stranka traži od zapovjednika ili drugih osoba odgovornih za brodove koji plove pod njezinom zastavom da bez odgode izvijeste o svakom slučaju na svojem brodu koji uključuje ispuštanje ili vjerojatno ispuštanje nafte ili drugih štetnih tvari. (b) Izvješće se podnosi najbližoj obalnoj državi u skladu s odredbama članka 8. i Protokola I. Međunarodne konvencije za sprečavanje onečišćenja s brodova iz 1973., kako je izmijenjena pripadajućim Protokolom iz 1978. (Marpol 73/78). (c) Ugovorne stranke traže od zapovjednika ili drugih osoba odgovornih za brodove i od pilota letjelica da bez odgode i u skladu s ovim sustavom izvijeste o značajnim izlijevanjima nafte ili drugih štetnih tvari uočenim na moru. Takva izvješća trebaju ako je moguće sadržavati ove podatke: vrijeme, položaj, vjetar i uvjete na moru kao i vrstu, opseg i vjerojatni izvor uočenog izlijevanja.

2. Odredbe stavka 1. točke (b) također se primjenjuju za odlaganje prema odredbama članka 11. stavka 4. ove Konvencije.

PRAVILO 6.: MJERE ZA SLUČAJ OPASNOSTI NA BRODU

1. Svaka ugovorna stranka zahtijeva da brodovi s pravom plovidbe pod njezinom zastavom imaju na brodu plan za slučaj opasnosti od onečišćenja naftom kako se traži Konvencijom Marpol 73/78 i u skladu s njezinim odredbama.

2. Svaka ugovorna stranka traži od zapovjednika brodova koji plove pod njezinom zastavom ili, u slučaju fiksnih ili plutajućih platforma pod njezinom jurisdikcijom, od osoba odgovornih za platforme da u slučaju onečišćenja dostave na zahtjev nadležnih vlasti detaljne podatke o brodu i njegovu teretu ili, za platformu, o njezinoj proizvodnji, koji su bitni za poduzimanje mjera sprečavanja onečišćenja mora ili mjera odgovora na njega, kao i da s tim vlastima surađuju.

PRAVILO 7.: MJERE ODGOVORA

1. Ugovorna strana u slučaju onečišćenja na području svoje nadležnosti za mjere odgovora obavlja potrebnu procjenu stanja i poduzima odgovarajuće mjere odgovora kako bi izbjegla ili svela na najmanju mjeru daljnje posljedice onečišćenja.

2. (a) Ugovorne se stranke podložno točki (b) služe mehaničkim sredstvima pri odgovoru na slučajeve onečišćenja. (b) Kemijska se sredstva mogu uporabljivati samo iznimno i uz odobrenje odgovarajućeg državnog tijela za svaki pojedinačni slučaj.

3. Kad se takvo onečišćenje prenese ili je vjerojatno da će se prenijeti na područje nadležnosti druge ugovorne stranke za mjere odgovora, tu stranku treba bez odgode obavijestiti o stanju i poduzetim mjerama.

PRAVILO 8.: POMOĆ

1. Prema odredbama točke 3. pravila 1.: (a) ugovorna stranka ima pravo zatražiti pomoć ostalih ugovornih stranaka pri odgovoru na slučaj onečišćenja na moru; i (b) ugovorne se stranke trude koliko god mogu pružiti takvu pomoć.

2. Ugovorne stranke poduzimaju potrebne pravne ili upravne mjere da bi olakšale: (a) dolazak na svoje područje, uporabu na njemu i odlazak s njega brodova, letjelica i drugih prijevoznih sredstava koja služe pri odgovoru na slučaj onečišćenja ili prevoze osoblje, teret, materijal i opremu potrebne za rješavanje takvog slučaja; i (b) brzi premještaj na svoje područje, po njemu ili s njega osoblja, tereta, materijala i opreme iz točke (a).

PRAVILO 9.: NADOKNADA TROŠKOVA POMOĆI

1. Ugovorne stranke snose troškove pomoći iz pravila 8. u skladu s ovim pravilom.

2. (a) Ako je ugovorna stranka poduzela mjere na izričiti zahtjev druge ugovorne stranke, stranka koja je zatražila pomoć nadoknađuje stranci koja je pružila pomoć troškove njezina djelovanja. Ako se zahtjev otkaže, stranka koja je zatražila pomoć snosi troškove koje je stranka koja je pružila pomoć već pretrpjela ili se na njih obvezala. (b) Ako je ugovorna stranka poduzela mjere na vlastitu inicijativu, sama snosi troškove svojega djelovanja. (c) Ako se dotične strane u pojedinačnom slučaju ne suglase drukčije, primjenjuju se načela iz točaka (a) i (b).

3. Ako nije drukčije dogovoreno, troškovi mjera koje je poduzela ugovorna stranka na zahtjev druge stranke primjereno se obračunavaju radi nadoknade prema zakonima i prihvaćenoj praksi stranke koja je pružila pomoć.

4. Odredbe ovog pravila ne treba tumačiti kao dovođenje u pitanje ni u kojem slučaju prava ugovornih stranaka na naplatu troškova od trećih strana za mjere poduzete za rješavanje slučajeva onečišćenja na temelju drugih odredaba i pravila međunarodnog prava i propisa na razini države ili na nadnacionalnoj razini koji se primjenjuju.

PRAVILO 10.: REDOVITA SURADNJA

1. Svaka ugovorna stranka dostavlja podatke ostalim ugovornim strankama i Komisiji: (a) o svojoj organizaciji za rješavanje slučajeva izlijevanja nafte i drugih štetnih tvari u more; (b) o svojim propisima i ostalim čimbenicima koji izravno utječu na spremnost za odgovor na onečišćenje mora naftom i drugim štetnim tvarima; (c) o nadležnome tijelu odgovornom za primanje i slanje izvještaja o onečišćenja mora naftom i drugim štetnim tvarima; (d) o tijelima nadležnima za pitanja mjera uzajamne pomoći, obavješćivanje i suradnju ugovornih stranaka prema ovom Prilogu; i (e) o mjerama poduzetima u skladu s pravilima 7. i 8. ovog Priloga.

2. Ugovorne stranke razmjenjuju podatke o istraživačkim i razvojnim programima, o rezultatima koji se odnose na načine mogućega rješavanja slučajeva onečišćenja mora naftom i drugim štetnim tvarima kao i o iskustvima u aktivnostima nadzora i odgovora na takvo onečišćenje.

3. Ugovorne stranke redovito organiziraju zajedničke radne vježbe suzbijanja onečišćenja kao i vježbe uzbunjivanja.

4. Ugovorne stranke surađuju u Međunarodnoj pomorskoj organizaciji u pitanjima koja se odnose na provedbu i daljnji razvoj Međunarodne konvencije o pripravnosti, mjerama odgovora i suradnji pri onečišćenju naftom.

PRAVILO 11.: PRIRUČNIK HELCOM ZA SUZBIJANJE ONEČIŠĆENJA

Ugovorne su stranke suglasne da će primjenjivati, u mjeri u kojoj je moguće, načela i pravila uvrštena u Priručnik o suradnji u suzbijanju onečišćenja mora kojim se dopunjuje ovaj Prilog, koji je donijela Komisija ili odbor koji je ona u tu svrhu imenovala.