1.

Tekst točke 11. (Direktiva Vijeća 79/267/EEZ) zamjenjuje se sljedećim: „32002 L 0083: Direktiva 2002/83/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 5. studenoga 2002. o životnom osiguranju (SL L 345, 19.12.2002., str. 1.). U smislu ovog Sporazuma, tekst Direktive sa sljedećim prilagodbama glasi: (a) članku 6.1 točki (a) dodaje se sljedeće: — u slučaju Islanda: Hlutafélag, Gagnkvæmt félag. — u slučaju Lihtenštajna: Aktiengesellschaft, Genossenschaft, Stiftung. — u slučaju Norveške: Aksjeselskaper, Gjensidige selskaper. (b) Članak 57. se ne primjenjuje; primjenjuje se sljedeća odredba: Svaka ugovorna stranka može, putem sporazuma sklopljenih s jednom ili više trećih zemalja, pristati na primjenu odredaba drugačijih od onih predviđenih u člancima 51., 52. i 54. do 56. Direktive, pod uvjetom da se njezinim osiguranim osobama pruži odgovarajuća i jednakovrijedna zaštita. Ugovorne se stranke prije zaključivanja takvih sporazuma obavješćuju i savjetuju jedna drugu. Ugovorne stranke za podružnice osiguravajućih poduzeća sa sjedištem izvan područja ugovornih stranaka ne primjenjuju odredbe koje dovode do povoljnijeg tretmana od onog odobrenog za podružnice osiguravajućih poduzeća sa sjedištem na području ugovornih stranaka. (c) U pogledu odnosa s osiguravajućim poduzećima iz trećih zemalja, opisanih u članku 59., primjenjuju se sljedeće odredbe: 1. S ciljem postizanja najvišeg stupnja konvergencije pri primjeni režima trećih zemalja za osiguravajuća poduzeća, ugovorne stranke razmjenjuju informacije, kako je opisano u članku 59. stavku 1. i 5. Održavaju se savjetovanja o pitanjima na koja upućuje članak 59. stavak 2., 3. i 4. u okviru Zajedničkog odbora Europskoga gospodarskog prostora i u skladu s posebnim postupcima o kojima se moraju usuglasiti ugovorne stranke. 2. Ovlaštenja koja odobravaju nadležna tijela ugovornih stranaka osiguravajućim poduzećima, koja su neposredne ili posredne podružnice matičnih poduzeća, uređene zakonima tih trećih zemalja, imaju pravomoćnost u skladu s odredbama Direktive na državnim područjima svih ugovornih stranaka. Međutim, (a) kada treća zemlja nametne brojčano ograničenje za osnivanje osiguravajućih poduzeća države članice EFTA-e ili nametne ograničenja na takva osiguravajuća poduzeća koja se ne odnose na osiguravajuća poduzeća Zajednice, ovlaštenja koja odobravaju nadležna tijela unutar Zajednice osiguravajućim poduzećima koja su neposredne ili posredne podružnice matičnih poduzeća, uređena zakonima tih trećih zemalja, imaju pravomoćnost samo na području Zajednice, osim kada država EFTA-e odluči drukčije za područje svoje jurisdikcije; (b) kada Zajednica odluči da se odluke u pogledu ovlaštenja osiguravajućih poduzeća koja su neposredne ili posredne podružnice matičnih poduzeća, uređene zakonima tih trećih zemalja, ograniče ili obustave, svako ovlaštenje koje odobravaju nadležna tijela neke države članice EFTA-e takvim osiguravajućim poduzećima pravomoćno je samo za područje njezine jurisdikcije, osim kada druga ugovorna stranka za područje svoje jurisdikcije odluči drukčije; (c) ograničenja ili obustave iz podstavaka (a) i (b) ne smiju se primjenjivati za osiguravajuća poduzeća ili njihove podružnice koji su već ovlašteni na području ugovorne stranke. 3. Svaki put kada Zajednica pregovara s trećom zemljom na temelju članka 59. stavka 3. i 4. kako bi za svoja osiguravajuća poduzeća dobila nacionalni tretman i učinkovit pristup tržištu, ona nastoji dobiti jednakovrijedan tretman za osiguravajuća poduzeća država EFTA-e. (d) U članku 30. stavku 1. riječi „Europski indeks potrošačkih cijena koji obuhvaća sve države članice” zamjenjuje se riječima „EGP indeks potrošačkih cijena koji obuhvaća sve države članice”.”