C 345/9

ZAJEDNIČKA PARLAMENTARNA SKUPŠTINA SPORAZUMA O PARTNERSTVU IZMEĐU ČLANICA AFRIČKE, KARIPSKE I PACIFIČKE SKUPINE DRŽAVA, S JEDNE STRANE, TE EUROPSKE UNIJE I NJEZINIH DRŽAVA ČLANICA, S DRUGE STRANE

ZAPISNIK SA SJEDNICE OD SRIJEDE 19. OŽUJKA 2014.

2014/C 345/03

Sadržaj

ZAPISNIK SA SJEDNICE OD SRIJEDE 19. OŽUJKA 2014.

(Sjednica je otvorena u 9:05.)

SJEDNICOM PREDSJEDA: Fitz A. JACKSON

supredsjednik

1. Izlaganje Kyriakosa Gerontopoulosa, zamjenika grčkog ministra vanjskih poslova i predsjednika Vijeća EU-a

Kyriakos Gerontopoulos istaknuo je ključna pitanja od zajedničkog interesa EU-a i Afrike, uključujući i ona koja se nalaze na dnevnom redu sastanka na vrhu EU-a i Afrike te sjednice Vijeća ministara AKP-a i EU-a zakazanih za lipanj 2014. Predstavio je prioritete Predsjedništva, uključujući i razvojni okvir za razdoblje nakon 2015., migraciju, te doprinos privatnog sektora razvoju. Također je istaknuo potporu EU-a regionalnoj integraciji predviđenoj planom 11. Europskog razvojnog fonda za karipsku i pacifičku regiju. G. Gerontopoulos također je naglasio da je odnos s Karibima sve više povezan s globalnim pitanjima kao što su sigurnost i klima.

2. Izjava Mwigulua Lamecka Nchembae, zamjenika ministra financija Tanzanije i predsjednika Vijeća AKP-a

Mwigulu Lameck Nchemba naglasio je potporu skupine AKP ponovnom uspostavljanju mira i vladavine prava u Srednjoafričkoj Republici, prepoznajući istovremeno doprinos EU-a i njegovu potporu pruženu kroz Mirovnu pomoć za Afriku. Napomenuo je da se o trgovinskim pitanjima koja se odnose na banane, šećer i pamuk između ostalog raspravljalo među ministrima iz AKP-a i naglasio da bi EU trebao razmotriti razloge za zabrinutost AKP-a, pritom tražeći da se subvencije za europske proizvođače pamuka još više odvoje od proizvodnje. Istaknuo je napredak postignut u pregovorima za Sporazum o gospodarskom partnerstvu, naglašavajući da je važno nastaviti rješavati probleme zemalja u razvoju čak i nakon sklapanja sporazuma te se snažnije usredotočiti na njihov razvoj.

3. Vrijeme za pitanja Vijeću

Mwigulu Lameck Nchemba odgovorio je u ime Vijeća AKP-a na sljedeća pitanja:

4. Rasprava s Vijećem – javljanje za riječ

Govornici: Musa Hussein Naib (Eritreja), Laurent N’Gon-Baba (Srednjoafrička Republika) i Mohamed El Moctar Zamel (Mauritanija).

Kyriakos Gerontopoulos primio je na znanje zahvalnost članova u pogledu akcija EU-a u Srednjoafričkoj Republici te njihovu molbu da se ubrza provođenje misije EUFOR CAR. Naglasio je važnost slobode medija, uključujući i slobodu u objavljivanju sadržaja koji političari smatraju nepoštenim. Kao odgovor na zabrinutost u vezi s kapacitetom apsorpcije pomoći i mukotrpnim postupcima, naglasio je kako je Komisija u stalnom dijalogu s zemljama korisnicama i kako se suradnja treba temeljiti na zajedničkom dogovoru.

5. Izazovi i mogućnosti ostvarenja ciljeva za obrazovanje i strukovno osposobljavanje u zemljama AKP-a

Rasprava bez rezolucije

Alice P. Albright (glavna izvršna direktorica Globalnog partnerstva za obrazovanje) održala je izlaganje o krizi u financiranju obrazovanja te ekonomskim i socijalnim posljedicama manjka kvalitetnog obrazovanja.

Govornici: Boniface Yehouetome (Benin), Mariya Gabriel, Enrique Guerrero Salom, Achille Marie Joseph Tapsoba (Burkina Faso), Mo-Mamo Karerwa (Burundi), Koffi Didier Baudoua-Kouadio (Obala Bjelokosti), Musa Hussein Naib (Eritreja), Netty Baldeh (Gambija), Ousmane Kaba (Gvineja), Abdikadir Omar Aden (Kenija), Ana Rita Geremias Sithole (Mozambik), Abdourahamane Chegou (Niger), Piet Van Der Walt (Namibija), Kennedy K. Hamudulu (Zambija), Edit Bauer i Luis Riera Figueras (Europska komisija).

Članovi AKP-a istaknuli su napore svojih zemalja da unaprijede obrazovanje te naglasili potrebu za povećanim ulaganjima u strukovno obrazovanje, usredotočujući se na vještine prenošenja znanja, povećanje stope upisa ukidanjem školarina, korištenje novih tehnologija te računalno opismenjivanje učenika kako bi im se olakšao pristup tržištu rada. Članovi su raspravljali o boljem povezivanju obrazovanja i tržišta rada, poticanju poduzetničke inicijative, suočavanju s nejednakošću već u predškolskom obrazovanju, kao i obrazovanju odraslih koji nisu imali pristup kvalitetnom obrazovanju u mladosti.

6. Trenutno stanje pregovora Svjetske trgovinske organizacije (WTO)

Rasprava bez rezolucije

Yonov Frederick Agah (zamjenik glavnog direktora WTO-a) održao je izlaganje o „paketu iz Balija” koji se tiče olakšavanja trgovine, poljoprivrede i razvoja, dogovorenom na 9. ministarskoj konferenciji WTO-a održanoj u prosincu 2013.

Govornici: Netty Baldeh (Gambija), Kennedy K. Hamudulu (Zambija), Olle Schmidt, supredsjednik Fitz A. Jackson, Yonov Frederick Agah i Paolo Garzotti (Europska komisija).

Iako su neki članovi AKP-a izrazili skeptičnost, većina je govornika pozdravila sporazum, kao i ostale dijelove „paketa iz Balija” čiji je cilj porast trgovine kako bi se stvorila nova radna mjesta i smanjilo siromaštvo. Članovi su naglasili važnost dodavanja vrijednosti robi unutar zemalja AKP-a i pozvali partnere EU-a da poštuju svoje obveze u pogledu pružanja odgovarajuće pomoći, što uključuje i program potpore za trgovinu Aid for Trade.

(Sjednica je prekinuta u 12:40 i nastavljena u 15:00.)

SJEDNICOM PREDSJEDA: Louis MICHEL

supredsjednik

7. Glasovanje o prijedlozima rezolucija sadržanima u izvješćima koja su podnijela tri stalna odbora

Supredsjednik je podsjetio Skupštinu na postupke glasovanja.

8. Glasovanje o hitnim prijedlozima rezolucija

9. Razno

Govornici: Jacob Oulanyah (Uganda), Mohamed Y Goumaneh (Džibuti), Abdirizak Osman Hassan (Somalija) i Fitz A. Jackson (supredsjednik)

Članovi su zatražili izjavu supredsjednika kojom se osuđuje napad al-Shabaaba 18. ožujka 2014. na misiju Afričke unije u Somaliji (AMISOM) i somalijske vojne snage u Buulo Burtou (Somalija).

Članovi su pokrenuli pitanje izostanka protokola i usluga prijevoza na zračnoj luci u Strasbourgu u Francuskoj te poteškoća u dobivanju schengenskih viza.

Supredsjednik je primio na znanje teroristički čin, izrazio sućut obiteljima žrtava i najavio da će izjava biti objavljena nakon što činjenice u vezi s napadom budu jasne. Što se tiče schengenskih viza, obavijestio je Skupštinu da se belgijska vlada obvezala na lakše izdavanje viza i zatražio konsolidirani popis predstavnika AKP-a i službenika koji sudjeluju u radu Skupštine. Budući da su neke zemlje predale veoma opsežne popise, još uvijek nije bilo moguće predati konsolidirani popis belgijskoj vladi.

Supredsjednik Fitz A. Jackson. zahvalio je Louisu Michelu na njegovoj nepokolebljivoj i potpunoj podršci i predanosti partnerstvu između AKP-a i EU-a, te mu poželio sve najbolje na izborima za Europski parlament koji će se održati od 22. do 25. svibnja 2014. Supredsjednik Louis Michel oprostio se s onim zastupnicima Europskog parlamenta koji se neće vratiti u Skupštinu, naročito spominjući Miguela Ángela Martíneza Martíneza i Ollea Schmidta.

10. Odobrenje zapisnika s popodnevne sjednice od ponedjeljka 17. ožujka 2014. te s jutarnje i popodnevne sjednice od utorka 18. ožujka 2014.

Zapisnici su usvojeni.

11. Datum i mjesto održavanja 28. zasjedanja Zajedničke parlamentarne skupštine

28. zasjedanje Zajedničke parlamentarne skupštine održat će se od 1. do 3. prosinca 2014. u Port Vili (Vanuatu).

Supredsjednik je zahvalio članovima, sutajništvu, usmenim prevoditeljima, klubovima zastupnika i svom osoblju na njihovom radu tijekom zasjedanja te naročito predsjedniku Schulzu na njegovoj neprekidnoj predanosti i potpori radu Skupštine, kao i na pomoći pruženoj kako bi ova sjednica prošla uspješno.

(Sjednica je završila u 15:35.)

SAID

POPIS NAZOČNIH NA SJEDNICI ODRŽANOJ U STRASBOURGU (FRANCUSKA) OD 17. DO 19. OŽUJKA 2014

PRILOG IV.

USVOJENI TEKSTOVI

REZOLUCIJA (1) o globalnom širenju terorizma: uloga interneta i društvenih medija Zajednička parlamentarna skupština AKP-a i EU-a, — koja se sastala u Strasbourgu (Francuska) od 17. do 19. ožujka 2014., — uzimajući u obzir Sporazum o partnerstvu iz Cotonoua između AKP-a i EZ-a, a posebno njegov članak 11.A, — uzimajući u obzir Konvenciju OAU-a o prevenciji terorizma i borbi protiv njega, usvojenu 1999., i Plan djelovanja Međuvladina sastanka Afričke unije na visokoj razini o prevenciji terorizma i borbi protiv njega u Africi, usvojen 2002., — uzimajući u obzir Odluku br. 3/04 i Odluku br. 7/06 Vijeća ministara Organizacije za europsku sigurnost i suradnju o borbi protiv korištenja interneta u terorističke svrhe, — uzimajući u obzir Rezolucije 1373 (2001), 1566 (2004) i 1624 (2005) Vijeća sigurnosti Ujedinjenih naroda, koje objedinjuju ključne elemente međunarodnoga zakonskog okvira za borbu protivi terorizma, — uzimajući u obzir Globalnu protuterorističku strategiju Ujedinjenih naroda usvojenu 8. rujna 2006., — uzimajući u obzir izvješće Odbora za politička pitanja (AKP-EU/101.544/14/A/fin.), A. budući da terorističke prijetnje i dalje postoje diljem svijeta, osobito u zemljama AKP-a i državama članicama EU-a; B. budući da protuterorističke politike i mjere mogu biti učinkovite samo ako ih se izvršava u skladu s međunarodnim pravom, točnije međunarodnim pravom o ljudskim pravima; C. budući da se širenje terorizma pojačava korištenjem interneta i društvenih medija, koji su strukturu, metode i načine financiranja terorističkih mreža učinili složenijima te ih se stoga teže uočava; D budući da se internet i društvene medije može upotrebljavati i u svrhe terorizma i u borbi protiv širenja terorizma; budući da internet sam po sebi ne treba smatrati opasnošću; E. budući da postoji nov oblik terorizma protiv IT usluga, osobito onih javnih tijela, poznat kao „kibernetički terorizam”; F. budući da terorističke organizacije sve češće iskorištavaju internet i društvene mreže poput Facebooka, Linkedina, Viadea, Twittera i Youtubea kako bi unovačile, financirale i obučavale korisnike interneta te ih poticale na širenje terorizma i počinjavanje terorističkih činova; G. budući da je internet mreža za trenutačnu međunarodnu komunikaciju te neograničen prostor interakcije koji se ne može cenzurirati; budući da je internet i moćan alat za ucjenu i vršenje pritiska na međunarodno mišljenje širenjem slika pogubljenja ili lošeg postupanja prema taocima; H. budući da kibernetički terorizam omogućuje terorističkim skupinama uspostavljanje i održavanje veza bez fizičkih ograničenja granica, čime se smanjuje potreba za bazama ili utočištima u zemljama; budući da takva transnacionalna priroda zahtijeva usklađen odgovor država članica na to zlo; I. budući da se teroristi sve više koriste novim informacijskim tehnologijama za širenje svojih audiovizualnih zapisa namijenjenih izražavanju svojih ideologija, širenju straha među javnosti, za identificiranje, novačenje i radikaliziranje mogućih članova kako bi ih se u budućnosti pretvorilo u borce, za skupljanje i prebacivanje sredstava te za organiziranje terorističkih činova ili poticanje ljudi na to da ih počine; J. budući da se terorističke organizacije često koriste internetom i društvenim medijima za održavanje kontakata među sobom i sa svojim operativnim postrojenjima, koja su često jako udaljena jedna od drugih, za prijenos znanja o izradi bombi i raketa te za skupljanje donacija; K. budući da korištenje internetom i društvenim medijima u terorističke svrhe potiče činjenica da demokratske države, želeći zaštititi slobodu izražavanja, oklijevaju u reagiranju i nisu sklone provođenju učinkovitih mjera protiv internetskih stranica koje šire radikalne ideologije i zagovaraju netoleranciju, mržnju i nasilje; L. budući da brojni društveno-gospodarski i politički čimbenici, poput siromaštva, nezaposlenosti mladih, izolacije i povlačenja iz društva, netolerancije, manjka obrazovanja, društvenih nepravdi, sukoba i lošeg upravljanja, mogu biti plodno tlo za radikalizaciju; M budući da je terorizam u svim svojim oblicima i pojavama jedna od najozbiljnijih prijetnji međunarodnome miru i sigurnosti te je stoga presudno boriti se protiv njega svim sredstvima u skladu s Poveljom Ujedinjenih naroda, međunarodnim pravom o ljudskim pravima i međunarodnim humanitarnim pravom; N. budući da Rezolucija Vijeća sigurnosti Ujedinjenih naroda 1624 (2005) poziva članice da poduzmu sve potrebne i prikladne mjere u skladu s njihovim obvezama u sklopu međunarodnoga prava da zakonski zabrane poticanje na terorističke činove i spriječe poticanje na takve činove; O. budući da je nužno ponovo potvrditi obveze koje su članice preuzele u sklopu Globalne protuterorističke strategije Ujedinjenih naroda, a osobito da će „na međunarodnoj i regionalnoj razini uskladiti napore za borbu protiv terorizma u svim njegovim oblicima i pojavama na internetu” i da će „se koristiti internetom kao alatom za sprečavanje širenja terorizma”; 1. poziva države članice AKP-a i države članice EU-a da se pridržavaju svojih obveza iz Rezolucija 1373, 1566 i 1624 Vijeća sigurnosti Ujedinjenih naroda; 2. potiče države članice AKP-a i države članice EU-a da u cijelosti surađuju s Protuterorističkim odborom koji je uspostavljen Rezolucijom 1373 (2001) i odborom koji je uspostavljen Rezolucijom 1540 (2004) te poziva ta tijela na međusobnu suradnju; 3. potiče države članice AKP-a i države članice EU-a na suradnju kako bi osnažile budnost u vezi s aktivnostima terorističkih organizacija; poziva države članice AKP-a i EU da razviju načine suradnje u sprečavanju terorističkih činova te tako promiču učinkovit protuterorizam osiguravanjem razmjene informacija putem prikladnih službenih komunikacijskih kanala; 4. poziva države članice AKP-a i države članice EU-a koje to još nisu učinile da unutar svojih vlada osnuju jedinice za sprečavanje višeslojnog terorizma i borbu protiv njega kako bi se poboljšala suradnja međunarodnih, regionalnih i subregionalnih središta te održala njihova povezanost te kako bi se istodobno osiguralo pravo građana na slobodan govor, čvrstu demokratsku opoziciju i raspravu; poziva članice da ojačaju kapacitete za nadzor interneta, uključujući pomoću bliske suradnje sa sveučilištima na kojima se obrazuju stručnjaci u tom polju; 5. poziva Europsku komisiju i međunarodne organizacije poput Protuterorističkog odbora (CTC), Interpola, UN-ova Ureda za droge i kriminal (UNODC) i Organizacije za europsku sigurnost i suradnju (OESS) da članicama AKP-a pruže potrebnu pomoć u povećanju njihovih kapaciteta za sprečavanje terorizma i borbu protiv njega; 6. poziva države članice AKP-a i države članice EU-a na razmjenu informacija o korištenju internetom u terorističke svrhe te na suradnju u osmišljavanju učinkovitih načina borbe protiv te prijetnje; 7. poziva na nadzor internetskih stranica koje potiču mržnju i šire terorističke ideje, kao i informacije i podatke o terorističkim činovima i aktivnostima, te na održavanje tog nadzora transparentnim i zaštitu prikupljenih podataka; 8. ističe da je internet neizmjerno koristan alat koji građanima omogućuje da izražavaju svoja stajališta, pristupaju informacijama i zahtijevaju svoja prava te da je izvrsno sredstvo komunikacije i prihvaćanja drugih kultura te poticanja osobnog usavršavanja; 9. poziva države članice AKP-a i države članice EU-a da usvoje propise kojima se uspostavljaju učinkoviti, transparentni i demokratski postupci koji će omogućiti brzo zatvaranje internetskih stranica koje služe interesima terorista; 10. ističe da za borbu protiv širenja terorizma putem interneta i društvenih medija nije dovoljno usvajanje propisa jer ih je na internetu teško provoditi; u skladu s tim poziva države članice AKP-a i države članice EU-a na usredotočivanje na sprečavanje i informiranje osobito mladih kako bi oni postali odgovorni i upućeni korisnici, ali i pojedinaca koji izravno ili neizravno rade u području nacionalne sigurnosti i čije bi se osobne podatke objavljene na internetu moglo upotrebljavati u terorističke namjene; 11. poziva države članice AKP-a, države članice EU-a i Komisiju na suradnju s najvećim grupacijama internetske industrije kako bi se otkrili načini borbe protiv korištenja internetom u terorističke svrhe i za nadzor, ali i sprečavanje novačenja korisnika, istodobno poštujući prava pojedinaca na privatnost i slobodu izražavanja; ističe da države i međunarodne organizacije imaju mogućnost bolje iskoristiti internet i društvene medije za širenje diskursa koji se protivi terorizmu, s ciljem borbe protiv radikalizacije; 12. poziva vlade na provođenje strogog nadzora kako bi spriječile da donacije dobrotvornim društvima i društvenim udrugama postanu izvori financiranja terorističkih aktivnosti; 13. poziva sve članice na otvorenu suradnju u protuterorističkim mjerama u skladu sa svojim obvezama u sklopu međunarodnog prava; 14. poziva nadležne međunarodne, regionalne i subregionalne organizacije na jačanje međunarodne suradnje u borbi protiv terorizma i osnaživanje veza s Ujedinjenim narodima, a osobito s Protuterorističkim odborom kako bi se olakšala potpuna i brza provedba Rezolucije 1373 (2001); potiče države članice EU-a i države članice AKP-a na redovito održavanje kontakata s UN-ovim posebnim izvjestiteljem za protuterorističke mjere i ljudska prava te da prošire poziv na njega; 15. naglašava potrebu za daljnjim jačanjem programa za borbu protiv siromaštva i marginalizacije te za promicanjem rješavanja sukoba kako bi se zaustavio porast ugroženosti određenih slojeva društva koji bi u suprotnome iz očaja mogli donekle povjerovati propagandi ili zagovaranju ekstremističkih skupina; 16. poziva sve javne i privatne audiovizualne organizacije da u proizvodnju uključe sadržaj čija je namjena informiranje javnosti o opasnostima povezanima s propagandom radikalnih skupina i borba protiv destruktivnih ekstremističkih ideja povezanih s njome; 17. nalaže svojim supredsjednicima da ovu Rezoluciju proslijede Vijeću ministara AKP-a i EU-a, Europskom parlamentu, Europskoj komisiji, Afričkoj uniji, Organizaciji za europsku sigurnost i suradnju te regionalnim organizacijama država članica AKP-a.

REZOLUCIJA (2) o regionalnoj integraciji i modernizaciji carina i održivog razvoja u zemljama AKP-a, u suradnji s EU-om Zajednička parlamentarna skupština AKP-a i EU-a, — koja se sastala u Strasbourgu (Francuska) od 17. do 19. ožujka 2014., — uzimajući u obzir članak 18. stavak 1. svojeg Poslovnika, — uzimajući u obzir Sporazum o partnerstvu između članica Skupine afričkih, karipskih i pacifičkih zemalja, s jedne strane, i Europske zajednice te njezinih država članica, s druge strane, potpisan u Cotonouu 23. lipnja 2000. (Sporazum iz Cotonoua), posebice njegove članke 36. i 37., te revizije Sporazuma iz Cotonoua iz 2005. (3), i 2010. (4) — uzimajući u obzir Milenijsku deklaraciju Ujedinjenih naroda od 18. rujna 2000. kojom su zadani milenijski razvojni ciljevi kao zajednički ciljevi međunarodne zajednice za iskorjenjivanje siromaštva, — uzimajući u obzir komunikacije Komisije naslovljene „Povećanje utjecaja razvojne politike EU-a:Program za promjenu” (COM(2011) 0637) te „Budući pristup za pomoć iz proračuna EU-a trećim zemljama” (COM(2011) 0638), — uzimajući u obzir Komisijin prijedlog Uredbe Vijeća o provedbi 11. europskog razvojnog fonda (COM(2013) 0445), — uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 1528/2007 od 20. prosinca 2007. kojom se primjenjuje režim za proizvode podrijetlom iz određenih država koje su dio Skupine afričkih, karipskih i pacifičkih zemalja na temelju sporazuma kojima se osnivaju sporazumi o gospodarskom partnerstvu ili koji vode do njihova osnivanja (5), — uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 978/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2012. o primjeni sustava općih carinskih povlastica i stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 732/2008 (6), — uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 1207/2001 od 11. lipnja 2001. o postupcima kojima se olakšava izdavanje EUR.1 potvrde o kretanju robe, stavljanje izjava na račune i formulare EUR.2 te izdavanje određenih odobrenih izvoznih dozvola u skladu s odredbama koje uređuju povlaštenu trgovinu te koja stavlja izvan snage Uredbu (EEZ) br. 3351/83 (7), — uzimajući u obzir smjernice Zajednice o primjeni odredbi u vezi s valjanošću dokaza podrijetla u Zajednici, — uzimajući u obzir komunikaciju Komisije u kojoj su u kontekstu povlaštenih tarifnih sporazuma određeni uvjeti informiranja gospodarskih operatera i uprava država članica o slučajevima opravdane sumnje u podrijetlo robe (8), — uzimajući u obzir Priručnik o modernizaciji carina Svjetske banke, objavljen 2005. (na francuskom jeziku 2007.), — uzimajući u obzir Europski konsenzus o razvoju (9), — uzimajući u obzir Sustav Ujedinjenih naroda za trgovinske i prometne lokacije (UN/LOCODE) i njegova godišnja ažuriranja, — uzimajući u obzir kodove Customs Quick Tool HS za provjeru tvari koje oštećuju ozonski omotač (ODS), — uzimajući u obzir dokument OECD-a od srpnja 2012. naslovljen „Porezna uprava:uočavanje korupcije”, objavljen u sklopu inicijative CleanBiz (10), — uzimajući u obzir 8. konferenciju Partnerstva za akademsko istraživanje i razvoj carina (PICARD) Svjetske carinske organizacije, kojoj je domaćin bio Međunarodni pravni i poslovni institut Nacionalnoga istraživačkog sveučilišta u Sankt Peterburgu od 18. – 20. rujna 2013. (11), — uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 528/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 12. lipnja 2013. o izmjeni Uredbe (EZ) br. 450/2008 o uspostavi Carinskog zakonika Zajednice (Modernizirani carinski zakonik) u smislu datuma njegove primjene (12), — uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 608/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 12. lipnja 2013. o provedbi carinskih mjera za zaštitu prava intelektualnog vlasništva i stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 1383/2003 (13), — uzimajući u obzir Sporazum WTO-a o provedbi članka VII. (utvrđivanje carinske vrijednosti) (14), — uzimajući u obzir Sporazum WTO-a o propisima o podrijetlu (15), — uzimajući u obzir dokument Svjetske carinske organizacije naslovljen „Carina u 21. stoljeću” i Rezoluciju Vijeća za carinsku suradnju od lipnja 2009. o kontinuiranom odgovaranju Svjetske carinske organizacije na globalni gospodarski pad, — uzimajući u obzir fusnotu 14 članka 51. WTO-ova Sporazuma o trgovinskim aspektima prava intelektualnoga vlasništva, o „robi s krivotvorenim žigom” i „robi s piratskim autorskim pravima” (16), — uzimajući u obzir Konferenciju CIAT-a o jačanju odnosa između carinskih i poreznih tijela radi borbe protiv poreznih prijevara, Nairobi (Kenija), 9. – 12. rujna 2013., (17) — uzimajući u obzir Ministarsku izjavu i odluke s Devete ministarske konferencije WTO-a održane na Baliju 3. – 6. prosinca 2013., — uzimajući u obzir izvješće Odbora za gospodarski razvoj, financije i trgovinu (ACP-EU/101.547/14/fin.), A. budući da carina ima važnu ulogu u prikupljanju davanja na trgovinu robom, što je ključan izvor prihoda za javna sredstva, osobito zemljama kao što je većina članica AKP-a, koje muči visoka razina deficita i javnoga duga; B. budući da bi u smislu 11. EFR-a (2014. – 2020.) jedan od ciljeva proračunske potpore trebao biti poboljšanje i jačanje tehničke pomoći i razmjene najboljih praksi u području carina; C. budući da je za jačanje regionalne integracije u AKP-u, uključujući stvaranje i održavanje carinskih unija, potrebna razborita modernizacija carina, upravljanja robom i transparentnost carinskih i poreznih pitanja, kao i učinkovit zakonski okvir za stvaranje i provedbu trgovinskih zaštitnih instrumenata; D. budući da se modernizaciju carina mora provesti na transparentan način uključivanjem parlamenata i domaćih dionika te budući da postupak modernizacije treba uključivati zapošljavanje i obuku carinskih stručnjaka, prikladnu tehničku infrastrukturu, uključujući ICT povezivost, te ojačane institucionalne kapacitete carinskih tijela; E. budući da reforme na nacionalnoj razini i inicijative regionalne integracije u carinskom sektoru treba provesti zajedno s naporima za olakšanje trgovine unutar multilateralnog sustava WTO-a; F. budući da će brza i temeljita provedba odredbi sporazuma o olakšavanju trgovine potpisanog na Devetoj ministarskoj konferenciji WTO-a održanoj na Baliju pomoći modernizirati carinske režime te ubrzati trgovinske postupke i poboljšati trgovinske razmjene; G. budući da modernizirane carine trebaju raditi na način prilagođen potrošačima da bi pomogle u borbi protiv krivotvorene robe te na taj način pomogle potrošačima u donošenju informiranih odluka i unaprijedile njihovu sigurnost; H. budući da je za carinsku učinkovitost potrebno smanjiti birokraciju, nepotrebna administrativna opterećenja i troškove koji iz njih proizlaze te stvoriti jednake uvjete na tržištu s drugim trgovinskim partnerima, što pridonosi regionalnoj integraciji i održivoj trgovini između EU-a i AKP-a; I. budući da Komisija zahtijeva zaključivanje carinskih sporazuma s državama i regijama kako bi se olakšala kumulacija na raznim razinama i budući da pravila o podrijetlu općeg sustava povlastica ne dopuštaju potpunu kumulaciju za proizvode 1 – 24 koda usklađenog sustava (HS), iako su mnoge države članice AKP-a i najslabije razvijene zemlje u konkurentnoj i usporednoj prednosti što se tiče izvoza tih proizvoda; 1. pozdravlja povećanu ulogu carinskih uprava ne samo u provedbi mjera, nego i u otkrivanju mogućih zločina, a osobito krijumčarenja, te ističe potrebu za borbom protiv poreznih zločina i nepravilnog postupanja na carinama, uključujući mito; 2. smatra da bi zemlje AKP-a imale mnogo koristi od jačanja carinskih tijela u svrhu olakšavanja provedbe ciljeva regionalne integracije; 3. ističe važnu ulogu regionalnih carinskih unija u olakšavanju intraregionalne trgovine; 4. priznaje da su carinske pristojbe važan izvor prihoda javnim sredstvima zemalja AKP-a, ali ističe da ne bi trebale biti jedini izvor prihoda; naglašava da bi se za ukidanje tarifa ili smanjenje carinskih pristojbi moglo nadoknaditi većim obujmom trgovine, proširenjem izvora fiskalnih prihoda i povećanim doprinosima iz BND-a; 5. pohvaljuje članice OECD-a koje su prepoznale velike mogućnosti podizanja prihoda na transparentan način pomoću poreza na dodanu vrijednost (PDV) te poziva EU da pruži tehničku pomoć partnerskim zemljama AKP-a koje su u postupku uvođenja poreza koji se uvelike temelji na potrošnji kako bi osigurale pridržavanje smjernica OECD-a za PDV i porez na robu i usluge; naglašava da je, u kontekstu liberalizacije međunarodne trgovine, uvođenje PDV-a jedna od alternativa kojima se daje prednost nad carinskim pristojbama; 6. smatra da promjene povlaštenih pravila o podrijetlu u sklopu Sporazuma o gospodarskom partnerstvu moraju uzeti u obzir učinak na gospodarstvo svih zemalja AKP-a, određen analizom povezanih troškova i koristi; smatra da treba detaljno analizirati troškove i koristi koje za države članice EU-a i zemlje AKP-a čine metode izračunavanja u svrhe određivanja podrijetla na temelju dodane vrijednosti; 7. stoga poziva EU, kao najvećeg donatora službene pomoći u razvoju zemljama AKP-a, i vlade koje tu pomoć primaju da se usredotoče na to da osiguraju dovoljna proračunska sredstva; te poziva na veću transparentnost i odgovornost carinskih tijela kako bi se poboljšala učinkovitost njihova svakodnevnog rada te njihov općenit pozitivan učinak na razvoj prekograničnih, bilateralnih, plurilateralnih i multilateralnih zakonitih trgovinskih tokova; 8. naglašava da EU treba poduprijeti reforme i modernizaciju carine zatraži li se to od njega, dijeleći svoje znanje i dobre prakse u smislu carinske suradnje te optimizirajući korištenje fondovima i instrumentima unutar postojećeg okvira; 9. potiče na razmjenu dobrih primjera modernizacije carina i praksi olakšavanja trgovine između Europske unije i zemalja AKP-a; 10. ističe da carine pridonose djelotvornom i učinkovitom upravljanju granicama, koje je nužno za olakšavanje trgovine, smanjenje trgovinskih troškova i shodno poboljšanje konkurentnosti zemlje, te da se u 21. stoljeću glavni interes carina prebacuje s fizičkog nadzora pošiljki u trenutku uvoza na pregled nakon propuštanja, obavljen pomoću nadzora na temelju revizije, što povećava potražnju za dobro dizajniranom ICT potporom; 11. uvjerena je da je dobro funkcioniranje carina ključan element održivog razvoja koji omogućuje, primjerice, sudjelovanje privatnog sektora u realnom gospodarstvu, regionalnoj koheziji i integraciji tržišta pomoću prekogranične suradnje te razvoj otvorene i poštene trgovine usklađene s WTO-om; 12. smatra da se u praktičnim koracima za modernizaciju carina treba, između ostaloga, usredotočiti na: — uzimanje u obzir stajališta ovlaštenih gospodarskih subjekata kako bi se osiguralo učinkovito pojednostavljenje i usklađivanje postupaka koji su na snazi; — osmišljavanje i provedbu pristupa nadzora paketa i pošiljki temeljenog na riziku kao dijela učinkovite strategije za borbu protiv krivotvorenja, uz izbjegavanje nepotrebne birokracije, kašnjenja carinskih odobrenja i dodatnih troškova za poduzeća i građane; — stvaranje i provedbu usklađenih pravila u sklopu jedinstvenoga carinskog koda, uključujući jedinstvenu vanjsku tarifu za svaku carinsku uniju i mogućnost uspostavljanja carinskog zastupnika u skladu sa statusom ovlaštenoga gospodarskog subjekta kako bi on mogao pružati svoje usluge u državi članici carinske unije koja nije država u kojoj ima poslovni nastan; — osiguravanje da vjerodostojni ovlašteni gospodarski subjekti koji poštuju pravila uživaju u povlasticama iz međunarodnih sporazuma o međusobnom prepoznavanju statusa ovlaštenoga gospodarskog subjekta; — razvijanje ili jačanje mjera za omogućivanje praćenja robe koje su na snazi; — osiguravanje dovoljno mogućnosti za obuku carinskih službenika zaduženih za provjeru dokumenata za carinska odobrenja, osobito u pogledu pravila o podrijetlu, UN/LOCODE-a i kodova za tvari koje oštećuju ozonski omotač (ODS); 13. smatra da bi baza podataka s popisom ovlaštenih gospodarskih subjekata, koja uključuje podatke o carinskim prekršajima i istragama u tijeku te koju bi se carinskim tijelima AKP-a omogućila besplatno, mogla olakšati dijeljenje informacija i najboljih praksi te povećati razinu provedbe carinskih pravila; 14. poziva Komisiju da u suradnji s carinskim tijelima država članica EU-a i novim Europskim opservatorijem za krivotvorenje i piratstvo pokrene program razmjene za carinske stručnjake i druge službenike zemalja EU-a i AKP-a odgovorne za provedbu zakona s ciljem jačanja bilateralne suradnje u borbi protiv nezakonite usporedne trgovine robom, poticanja zaštite intelektualnog vlasništva registriranih nositelja prava i pomnog nadzora trgovine tvarima koje oštećuju ozonski omotač i pridonose klimatskim promjenama; 15. vidi moderan i učinkovit sustav carina kao potrebnu osnovu za učinkovite propise o trgovinskoj zaštiti te smatra da nadležna tijela za trgovinsku zaštitu trebaju u skladu s tim u cijelosti uzeti u obzir iskustvo i stručnost carinskih tijela; 16. poziva carinska tijela da poboljšaju međuagencijsku suradnju s drugim graničnim i prekograničnim tijelima, osobito inspektoratima za sigurnost i zaštitu zdravlja, također i na razinama EU-a i AKP-a; 17. poziva Europsku uniju i zemlje AKP-a da potiču sve inicijative za poboljšanje regionalne integracije u carinskom sektoru i istodobno osiguraju da su standardi uspostavljeni u tim inicijativama u skladu s međunarodnim multilateralnim sustavom te da pomažu cilju stvaranja otvorenog i pravednog tržišta; 18. nalaže svojim supredsjednicima da ovu Rezoluciju proslijede Vijeću ministara AKP-a i EU-a, Europskom parlamentu, Europskoj komisiji, Predsjedništvu Vijeća EU-a, Afričkoj uniji, Sveafričkom parlamentu, nacionalnim i regionalnim parlamentima te regionalnim organizacijama AKP-a.

REZOLUCIJA (18) o iskopavanju nafte i minerala na morskom dnu u kontekstu održivog razvoja Zajednička parlamentarna skupština AKP-a i EU-a, — koja se sastala u Strasbourgu (Francuska) od 17. do 19. ožujka 2014., — uzimajući u obzir članak 18. stavak 1. svojeg Poslovnika, — uzimajući u obzir Sporazumu o partnerstvu AKP-EZ (Sporazum iz Cotonoua) te osobito članak 32. o okolišu i prirodnim resursima i članak 49. o trgovini i okolišu, — uzimajući u obzir Deklaraciju iz Bruxellesa o održivom razvoju i upravljanju industrijom mineralnih resursa u državama članicama AKP-a (ACP/89/008/10) usvojenu na 1. sastanku ministara iz AKP-a zaduženih za industriju mineralnih resursa održanom od 13. do 15. prosinca 2010. u Bruxellesu u Belgiji, — uzimajući u obzir opseg i aktivnosti Međunarodnog panela o održivom upravljanju prirodnim resursima Programa Ujedinjenih naroda za okoliš (UNEP), — uzimajući u obzir rezoluciju Europskog parlamenta od 13. rujna 2011. o učinkovitoj strategiji o sirovinama za Europu (19), — uzimajući u obzir studiju Afričkog centra za trgovinsku politiku o iskorištavanju minerala, ekološkoj održivosti i održivom razvoju u područjima EAC-a, SADC-a i ECOWAS-a (2009.), — uzimajući u obzir Direktivu 94/22/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 1994 o uvjetima za davanje i korištenje odobrenja za traženje, istraživanje i proizvodnju ugljikovodika, — uzimajući u obzir Direktivu 2008/56/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 17. lipnja 2008. o uspostavi okvira za djelovanje Zajednice u području politike morskog okoliša (Okvirna direktiva za morsku strategiju), — uzimajući u obzir Direktivu 2013/30/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 12. lipnja 2013. o sigurnosti odobalnih naftnih i plinskih djelatnosti, — uzimajući u obzir Konvenciju Ujedinjenih naroda o pravu mora (UNCLOS) iz 1982. i Sporazum iz 1994. o provedbi njezina Dijela XI., — uzimajući u obzir Protokol uz Konvenciju o zaštiti Mediteranskog mora od onečišćenja uzrokovanog istraživanjem i iskorištavanjem epikontinentalnog pojasa te morskog dna i njegova podtla (Protokol o priobalju) od 24. ožujka 2011., — uzimajući u obzir komunikaciju Komisije od 10. listopada 2007. pod naslovom „Integrirana pomorska politika za Europsku uniju” (COM(2007)0575), — uzimajući u obzir komunikaciju Komisije pod nazivom „Suočavanje s izazovom sigurnosti odobalnih naftnih i plinskih djelatnosti” (COM(2010)560), — uzimajući u obzir komunikaciju Komisije od 13. rujna 2012. naslovljenu „Plavi rast – mogućnosti održivog rasta u morskom i pomorskom sektoru” (COM(2012)0494), — uzimajući u obzir Kodeks o kopovima Međunarodne vlasti za morsko dno, — uzimajući u obzir Međunarodni sporazum o okolišu (IEA) o rješavanju praktičnih problema u vezi s područjima s kopovima u morskom dnu na velikim dubinama od 14. kolovoza 1987., koji su potpisale Kanada, Belgija, Nizozemska, Italija i Rusija, — uzimajući u obzir tijek međunarodne radionice o potrebama upravljanja okolišem u području istraživanja i iskorištavanja minerala iz morskog dna na velikim dubinama, održane u Nadiju na Fidžiju od 29. studenog do 2. prosinca 2011., — uzimajući u obzir izvješće Komisije od 11. rujna 2012. godine pod nazivom „Izvješće o napretku integrirane pomorske politike EU-a” [COM(2012)0491], — uzimajući u obzir izvješće Odbora za društvena pitanja i okoliš (AKP-EU/101.546/14/fin.), A. budući da su prirodni resursi preduvjet gospodarske aktivnosti, zapošljavanja i dobrobiti zemlje; B. budući da su kratkoročne i dugoročne posljedice rudarenja, osobito u dubokome moru, i dalje nejasne te da postoji trajna zabrinutost zbog sve veće toksičnosti vode i promjene staništa, kao i zbog curenja, izljeva i korozije; C. budući da su, s jedne strane, resursi ograničeni, a s druge strane, novi resursi potrebni za inovacije i razvoj; D. budući da bilo kakvo istraživanje i rudarske aktivnosti utječu na ekosustave i okoliš; E. budući da su mnoge zemlje AKP-a bogate mineralnim resursima u morskome dnu svojih teritorijalnih ili međunarodnih voda, u obalnim područjima ili dubokome moru; F. budući da se proizvodne industrije trenutačno često oslanjaju na nabavu sirovih materijala i nafte za svoje industrijske djelatnosti te budući da im nabavu često nadzire nekoliko dobavljača; G. budući da se većina izvađene nafte i većina materija iskopanih s morskog dna izvoze bez mnogo dodavanja vrijednosti zemljama AKP-a u kojima su nađeni; H. budući da Sporazum o partnerstvu iz Cotonoua nalaže suradnju u zaštiti okoliša i održivom korištenju prirodnim resursima i upravljanjem njima te ponovo potvrđuje predanost promicanju međunarodne trgovine na način da se osigura održivo i dobro upravljanje okolišem; I. budući da, u skladu s međunarodnim pravom, vlade zemalja AKP-a imaju suverenost i jurisdikciju nad svojim isključivim gospodarskim zonama (IGZ) kao sudionice Konvencije Ujedinjenih naroda o pravu mora; J. budući da u izostanku jakih vlada koje bi upravljale sektorom rudarstva na morskom dnu i nadzirale ga, rad poduzeća za rudarstvo morskog dna može nanijeti znatnu dugotrajnu štetu lokalnom okolišu i zdravlju lokalnog stanovništva; K. budući da je činjenica da su mineralni resursi u otvorenome moru zajednička baština čovječanstva, s obzirom na to da su izvan morske jurisdikcije IGZ-a države, načelo međunarodnoga prava; L. budući da je između 1990-ih i 2008. ukupna svjetska proizvodnja 14 najvažnijih minerala porasla s 1 milijun tona na otprilike 2,5 milijuna tona; budući da se očekuje znatan porast globalne potražnje kada stanovništvo zemlje do 2050. dostigne 9 milijardi ljudi; M. budući da Kodeks rudarstva sadrži opsežan sustav pravila, uredbi i postupaka koje nalaže Međunarodna vlast za morsko dno kako bi upravljala traženjem, istraživanjem i iskorištavanjem morskih minerala u međunarodnom području morskoga dna; 1. izražava zabrinutost zbog činjenice da, iako su zemlje u razvoju bogate mineralnim resursima, trenutačan uzorak trgovine u kojem izvoze sirove materijale i kupuju gotove proizvode od industrijaliziranih zemalja nije uspio riješiti trajne probleme siromaštva; 2. ponajprije naglašava da bilo kakve radnje iskorištavanja i rudarstva trebaju težiti održavanju ekosustava netaknutima, a radnje kojima se u njih upliće svesti na minimum; 3. poziva vlade država članica EU-a i AKP-a da zaustave „prokletstvo resursa” te da bogate mineralne resurse zemalja AKP-a uvrste u srž svoje razvojne strategije u korist cijelog stanovništva kako se od njih ne bi obogaćivali samo ulagači i malobrojna elita, a da pritom obični građani od toga nemaju koristi; 4. potiče zemlje AKP-a da na pregovore o ugovorima o mineralima s rudarskim poduzećima pošalju vješte i iskusne stručnjake; potiče zemlje AKP-a da kroz obrazovanje i obuku ulažu u vlastite pravne i rudarske stručnjake kako bi osigurale trajno i održivo gomilanje znanja; poziva EU i njegove države članice da podupiru inicijative prijenosa znanja; 5. podsjeća da prijelaz na društvo s niskim emisijama ugljika te stoga i zamjena fosilnih goriva moraju biti dugoročan cilj zemalja AKP-a i EU-a; potiče zemlje i ulagače da bolje iskoriste velike potencijale obnovljivih izvora energije koji postoje u zemljama AKP-a; 6. naglašava važnost uloge koju nacionalni parlamenti trebaju imati u nadgledanju rudarskih sporazuma i ugovora kako bi ispunili obveze koje imaju prema svojim građanima; 7. naglašava potrebu za transparentnim i učinkovito provedivim zakonskim i regulatornim okvirima za upravljanje industrijom mineralnih resursa s morskog dna; podsjeća, u vezi s tim, na potrebu za donošenjem zakonodavstva protiv korištenja međunarodno zabranjenih toksičnih tvari; poziva nacionalne vlade i parlamente da u konzultaciji s civilnim društvom stave na snagu politike i reguliraju strana ulaganja u interesu građana na način da strana ulaganja koriste lokalnom gospodarstvu, stvaraju domaću dodanu vrijednost i potiču razvoj; 8. naglašava da zemlje trebaju osigurati da se dozvole za iskope na morskom dnu izdaju transparentnim, konkurentnim i ex-ante postupkom te da dozvole trebaju uključivati zakonski obvezujuće odredbe o društvenim i okolišnim standardima; potiče zemlje da nadziru rudarske aktivnosti i provjeravaju primjenjuju li se ti društveni i ekološki standardi; 9. poziva sve države i njihove vlade da uključe obveze i dužnosti da se strani ulagači koji rade u zemljama u razvoju pridržavaju standarda ljudskih prava, ekoloških standarda te temeljnih standarda rada ILO-a; 10. potiče razvojne partnere, uključujući Europsku uniju, da zemljama u kojima se provode iskopi na morskom dnu pruže tehničku pomoć u procjeni prošlih i sadašnjih utjecaja iskopa na morskom dnu na okoliš i društvo kako bi se uočile prijetnje za okoliš i zdravlje na svim razinama, osigurale nadoknade za žrtve i rehabilitirao ekosustav u skladu s načelom „onečišćavač plaća”; 11. potiče poduzeća da se koriste najboljom dostupnom tehnologijom kako bi minimizirala kratkotrajan i dugotrajan utjecaj rudarstva; 12. pozdravlja projekt naslovljen „Dubokomorski minerali u regiji Pacifičkih otoka: zakonski i fiskalni okvir za održivo upravljanje resursima”, koji financira Europska unija iz 10. Europskog razvojnog fonda (EDF) i provodi Tajništvo pacifičke Zajednice (SPC), te poziva na provedbu znanstvenih studija i procjena prilika i opasnosti rudarskih aktivnosti na morskom dnu, njihova izravnog i neizravnog učinka na okoliš te njihove isplativosti; 13. potiče zemlje AKP-a i EU-a da osnuju ili ojačaju nacionalne agencije za znanost, tehnologiju i inovacije s kapacitetima za nadzor radi promicanja tehnologija i znanja o istraživanju i iskopima morskog dna da bi poboljšale održivost i sigurnost lokaliteta na kojima se odvijaju istraživanje i iskapanje morskog dna; 14. pozdravlja javne konzultacije Komisije o iskapanju morskog dna zabilježene za 2014. u sklopu pripreme za komunikaciju koja će biti objavljena 2015. te poziva Komisiju da redovito izvještava Zajedničku parlamentarnu skupštinu AKP-EU o napretku postupka konzultacija; 15. podsjeća da istraživanje naftnih i plinskih područja može imati nepredviđene učinke na društvo i okoliš; naglašava da poduzeća trebaju procijeniti učinke na društvo i okoliš prije početka istraživanja i iskorištavanja; 16. nalaže svojim supredsjednicima da ovu Rezoluciju proslijede Vijeću ministara AKP-a i EU-a, Europskom parlamentu, Europskoj komisiji, Predsjedništvu Vijeća EU-a, Afričkoj uniji, Panafričkom parlamentu, Međunarodnoj vlasti za morsko dno i Programu za okoliš Ujedinjenih naroda.

REZOLUCIJA (20) o ljudskim, ekonomskim i socijalnim pravima migranata u zemljama AKP-a i EU-a Zajednička parlamentarna skupština AKP-a i EU-a, — koja se sastala u Strasbourgu (Francuska) od 17. do 19. ožujka 2014., — uzimajući u obzir članak 18. stavak 2. svojeg Poslovnika, — uzimajući u obzir revidirani Sporazum iz Cotonoua, a posebno njegov članak 13., na temelju kojeg se odvija dijalog AKP-a i EU-a o migracijama, — uzimajući u obzir Zajedničku izjavu o migracijama i razvoju AKP-a i Vijeća EU-a od lipnja 2010., — uzimajući u obzir izvješće o dijalogu o migracijama i razvoju iz razdoblja 2011. – 2012. koje je potaknulo Vijeće ministara AKP-a i EU-a na svojoj 37. sjednici održanoj u Port Villi 14. srpnja 2012., — uzimajući u obzir UN-ov dijalog na visokoj razini o međunarodnim migracijama i razvoju od 3. listopada 2013. te zajedničku izjavu EU-a i njegovih država članica te zemalja AKP-a o istoj temi, — uzimajući u obzir osnivanje AKP-ova Opservatorija o migracijama, — uzimajući u obzir zajedničku strategiju Afrike i EU-a, — uzimajući u obzir zajedničku izjavu EU-a i Afrike o migracijama i razvoju potpisanu u Sirteu 23. studenog 2006., — uzimajući u obzir članke 77. i 80. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, — uzimajući u obzir EU-ov Globalni pristup migracijama i mobilnosti iz 2005., obnovljen u studenom 2011., — uzimajući u obzir Europski pakt o imigraciji i azilu koji je Vijeće usvojilo u listopadu 2008., Komisijino „Prvo godišnje izvješće o imigraciji i azilu (2009.)” (COM(2010) 0214) i zaključke Vijeća od 3. lipnja 2010. o praćenju Europskog pakta o imigraciji i azilu, — uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 439/2010 Europskog parlamenta i Vijeća od 19. svibnja 2010. o osnivanju Europskog ured za potporu azilu (21), — uzimajući u obzir Stockholmski program za razdoblje 2010. – 2014., Europski pakt o imigraciji i azilu te komunikaciju Komisije od 20. travnja 2010. naslovljenu „Uspostava prostora slobode, sigurnosti i pravde na službu europskim građanima – Akcijski plan za provedbu Stockholmskog programa” (COM(2010) 0171), — uzimajući u obzir Direktivu 2013/33/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o standardima za prijem tražitelja azila (22), — uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 2009/50/EZ od 25. svibnja 2009. o uvjetima ulaska i boravka državljana trećih zemalja u svrhu zapošljavanja visokokvalificiranog kadra (23), Direktivu 2011/98/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 13. prosinca 2011. o jedinstvenom postupku obrade zahtjeva za izdavanje jedinstvene dozvole za boravak i rad državljanima trećih zemalja na državnom području države članice te o zajedničkom skupu prava za radnike iz trećih zemalja koji zakonito borave u državi članici (24) te prijedlog direktive o uvjetima za ulazak i boravak državljana trećih zemalja u svrhu sezonskog zapošljavanja (COM(2010) 0379), — uzimajući u obzir prijedlog Uredbe Europskog parlamenta i Vijeća o utvrđivanju pravila za nadzor vanjskih morskih granica u kontekstu operativne suradnje koju koordinira Europska agencija za upravljanje operativnom suradnjom na vanjskim granicama država članica Europske unije (COM(2013) 0197), — uzimajući u obzir zajedničku komunikaciju Komisije i potpredsjednice Komisije/Visoke predstavnice Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku od 20. ožujka 2013. pod nazivom „Europska politika susjedstva: rad na jačanju partnerstva” (JOIN/2013/0004),, — uzimajući u obzir govor Catherine Ashton, potpredsjednice Komisije/Visoke predstavnice Unije za vanjsku i sigurnosnu politiku (VP/HR) u Vijeću sigurnosti UN-a od 4. svibnja 2010. u kojem je naglasila potrebu za cjelovitim pristupom upravljanju krizom i uspostavi mira te naglasila očite poveznice između sigurnosti, razvoja i ljudskih prava, — uzimajući u obzir Rezoluciju Europskog parlamenta od 5. travnja 2011. o migracijskim tokovima uzrokovanima nestabilnošću: opseg i uloga europske vanjske politike (25) i Rezoluciju od 21. listopada 2013. o migracijskim tokovima na području Sredozemlja, s posebnim naglaskom na tragične događaje kod Lampeduse (26) te na njegovo stajalište od 5. veljače 2014. o prijedlogu Direktive Europskog parlamenta i Vijeća o uvjetima za ulazak i boravak državljana trećih zemalja u svrhu sezonskog zapošljavanja (27), kojom su obuhvaćena njihova ljudska, socijalna i ekonomska prava, — uzimajući u obzir izvješće Međunarodne organizacije za migracije (IOM) naslovljeno „Stanje migracija zbog promjena okoliša u 2012.”, — uzimajući u obzir funkciju posebnog UN-ova izvjestitelja za ljudska prava migranata, koju je 1999. osnovala Komisija UN-a za ljudska prava, — uzimajući u obzir Globalnu komisiju o međunarodnim migracijama, UN-ov dijalog na visokoj razini o međunarodnim migracijama i razvoju te Globalni forum o migracijama i razvoju, — uzimajući u obzir Međunarodnu konvenciju UN-a o zaštiti prava svih radnika migranata i članova njihovih obitelji, usvojenu 18. prosinca 1990., — uzimajući u obzir Konvenciju UN-a protiv transnacionalnog organiziranog kriminala i njoj pridodane protokole, koju je usvojila Opća skupština UN-a u studenom 2000., — uzimajući u obzir Ženevske konvencije iz 1949. i njihove dodatne protokole, — uzimajući u obzir Ženevsku konvenciju od 28. srpnja 1951. o statusu izbjeglica i protokol koji joj je pridodan 31. siječnja 1967., — uzimajući u obzir Europsku konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, — uzimajući u obzir Opću deklaraciju o ljudskim pravima iz 1948., — uzimajući u obzir Povelju o temeljnim pravima Europske unije od 7. prosinca 2000., A. budući da su politička, socijalna i gospodarska nestabilnost, posljedice krize, loše upravljanje, nedostatak sigurnosti, kršenja ljudskih prava, politička represija, humanitarne krize i prirodne katastrofe te sve veće razlike u životnim uvjetima glavni uzroci migracija; budući da su nestabilne države najosjetljivije na unutarnje i vanjske šokove; B. budući da migracije znače priliku, ali i izazov za razvoj, uzrokujući važne gospodarske i socijalne posljedice za zemlje podrijetla, tranzita i odredišta te za same migrante; C. budući da dobro upravljanje migracijama može biti od koristi za zemlje EU-a i AKP-a jer pomaže u zadovoljavanju postojećih i budućih potreba tržišta rada i pridonosi razvoju svih uključenih država; D. budući da je migracija između južnih zemalja mnogo značajnija od migracija iz južnih zemalja u sjeverne, s obzirom na to da čini 62,6 % ukupne migracije, dok se 84,7 % migranata preseli izvan EU-a (28); E. budući da je, prema Međunarodnoj organizaciji za migracije, procijenjeno da polovicu od 214 milijuna svjetskih migranata čine radnici migranti, a sve veći udio čine žene; budući da je do feminizacije radnih migracija došlo tijekom posljednjih nekoliko desetljeća; F. budući da su od 2000. međunarodne migracije na vrhu programa globalnog upravljanja te da je ostvaren cijeli niz bilateralnih i multilateralnih partnerstava; budući da je pojava pogleda na migraciju kao polugu za razvoj stvorila osnovu za nove oblike međuregionalne suradnje i međuregionalnog dijaloga; G. budući da je usklađena i učinkovita politika migracija potrebna kako bi se popravili odnosi zemalja podrijetla, tranzita i odredišta te osigurala ljudska, ekonomska i socijalna prava migranata; H. budući da je Vijeće AKP-a i EU-a u svibnju 2011. odlučilo da treba nastaviti dijalog o mobilnosti ljudi s potrebnim znanjima i vještinama, zakonitim migracijama, ponovnom prihvatu, vizama, krijumčarenju migranata i trgovini ljudima, pravima migranata i doznakama te budući da su se zemlje AKP-a i EU-a obvezale poštovati ljudska prava migranata, bez obzira na njihov imigracijski status; I. budući da partnerstvo Afrike i EU-a o migracijama, mobilnosti i zapošljavanju obvezuje članice na dijalog o dijasporama, doznakama, odljevu mozgova, pravima migranata, socijalnim posljedicama migracije, pravilnim, kružnim i nepravilnim migracijama, problemima s vizama, krijumčarenju i trgovini migrantima, ponovnom prihvatu i povratu, zaštiti izbjeglica te mobilnosti studenata; J. budući da su diskriminacija i nasilje usmjereni na migrante, izbjeglice i osobe koje traže azil te da je porast ksenofobije, negativnih stajališta o migrantima, govora mržnje i zločina iz mržnje i dalje izvor velike zabrinutosti za zemlje EU-a i AKP-a; K. budući da krijumčarenje ljudi i trgovina ljudima iskorištavaju nepravilne migracije te su žrtve prisiljene, namamljene ili na prijevaru dovedene u Europu putem zločinačkih mreža te budući da su ti problemi ozbiljna prijetnja sigurnosti EU-a i ozbiljna opasnost za živote migranata; L. budući da je zaštita prava migranata, uključujući prava migrantica i djece, jedan od glavnih elemenata upravljanja održivom politikom migracija; M. budući da se novim revidiranim Zajedničkim europskim sustavom azila namjeravaju utvrditi jasnija pravila te zajamčiti pravedna i odgovarajuća zaštita izbjeglica kojima je potrebna međunarodna zaštita; N. budući da zakonodavstvo EU-a već pruža određene alate, poput Zakonika o vizama i Zakonika o schengenskim granicama, koji omogućuju izdavanje humanitarnih viza izbjeglicama u slučaju kriza; O. budući da države članice EU-a treba poticati na iskorištavanje financijskih resursa koji će biti omogućeni u sklopu Fonda za azil i migracije te sredstava omogućenih u sklopu pripremnog djelovanja „Omogućivanje ponovnog naseljavanja izbjeglica tijekom kriznih situacija”; P. budući da su zakonske migracije najbolji izbor za pojedince koji se žele preseliti iz svoje zemlje podrijetla i za zemlju odredište; Q. budući da migracije mogu pogoršati odljev mozgova, koji ima loš dugoročan utjecaj na tržište rada zemlje u razvoju; 1. poziva zemlje AKP-a i EU da dodatno ojačaju svoju predanost učvršćivanju suradnje u području migracija i razvoja te da promiču dobro upravljanje migracijama kao sredstvo koje će omogućiti održiv gospodarski i socijalni razvoj te razvoj okoliša; naglašava da bi usklađeniji pristup upravljanju migracijama trebao osigurati potpuno poštovanje ljudskih, socijalnih i gospodarskih prava migranata; 2. naglašava potrebu za čvršćim partnerstvom između zemalja podrijetla, tranzita i odredišta s ciljem boljeg upravljanja migracijama na cjelovit način, uz dijeljenje odgovornosti i suradnju; 3. naglašava da su siromaštvo, slaba gospodarstva, manjak razvoja, manjak rasta koji koristi siromašnima te nedostatak poslova, kršenja ljudskih prava i oružani sukobi glavni uzroci međunarodnih migracija; poziva EU da uloži dodatne napore u razvoj i demokratizaciju zemalja podrijetla i promiče vladavinu prava; poziva zemlje AKP-a da uvedu učinkovitije i bolje prilagođene politike smanjenja siromaštva i politika gospodarskog razvoja usmjerenih na poticanje zapošljavanja; 4. izražava zabrinutost jer rastući broj Sirijaca riskira život sudjelovanjem u opasnim prelascima Sredozemlja brodom na putu prema EU-u; podsjeća na to da bi solidarnost EU-a trebala ići ruku pod ruku s odgovornošću; podsjeća države članice EU-a da imaju pravnu obvezu pomagati migrantima na moru; poziva, u tom smislu, zemlje AKP-a, a osobito Eritreju, odakle potječe većina migranata, da traže međunarodnu suradnju s ciljem borbe protiv trgovine ljudima i jamčenja osnovnih ljudskih prava svim građanima; 5. naglašava da zakonodavstvo EU-a koje je na snazi (Direktiva 2009/50/EZ i Direktiva 2011/98/EU) osigurava jednako postupanje prema zakonskim imigrantima i državljanima države članice u kojoj prebivaju u smislu: (i) radnih uvjeta, ii. slobode udruživanja, iii. obrazovanja i strukovnog osposobljavanja, iv. priznavanja diploma, potvrda i drugih stručnih kvalifikacija, v. područja socijalne sigurnosti, vi. poreznih povlastica, vii. pristupa robi i uslugama te viii. uslugama savjetovanja koje nude službe za zapošljavanje te ističe da države članice EU-a mogu ograničiti jednako postupanje samo u zakonski određenim područjima; 6. poziva zemlje AKP-a i EU-u da se aktivno bore protiv ksenofobije i ksenofobnog nasilja nad migrantima, uključujući podizanjem svijesti javnosti i stručnjaka koji rade s migrantima o nužnosti poštovanja ljudskih prava migranata; 7. poziva države članice EU-a da, u skladu s postojećim međunarodnim zakonima i zakonodavstvom EU-a, poštuju načela zabrane prisilnog udaljenja ili vraćanja; poziva države članice EU-a da odmah zaustave sve prakse nepropisnog i produljenog pritvaranja; 8. poziva vlasti AKP-a i EU-a da provedu politike koje se bave potrebama migrantica s obzirom na to da su one izložene nasilju i zlostavljanju, koji su i dalje velika opasnost, osobito u izbjegličkim kampovima, te da osiguraju poštovanje temeljnog načela najboljih interesa djece; 9. naglašava da se, uz jamčenje ljudskih prava svim migrantima, EU treba usredotočiti na izbjeglice obuhvaćene Ženevskom konvencijom kako bi im se pružila najbolja moguća pomoć i zaštita; poziva Komisiju da razvija mjere zaštite za ugrožene skupine i ljude koji često postanu žrtvama trgovine ljudima te seksualnog i radnog iskorištavanja; 10. naglašava da je zaštita prava migranata osnovni element postupka ponovnog prihvata; poziva sve strane da osiguraju praktičnu primjenu politika kojima se jamči poštovanje tih prava i ljudskog dostojanstva u svim fazama postupka, u skladu s primjenjivim međunarodnim obvezama; 11. poziva EU, Frontex i države članice da osiguraju da pomaganje migrantima u pogibelji bude ključni prioritet u provedbi Uredbe o uspostavljanju Europskoga sustava nadzora granica (EUROSUR); 12. poziva na bolju suradnju u borbi protiv nezakonitih migracija, uključujući sporazume o pitanjima povratka i ponovnog prihvata nezakonitih migranata u njihove zemlje podrijetla te bilateralne i multilateralne sporazume; 13. pozdravlja nedavne prijedloge Komisije o zakonskim migracijama za migrante koji ne traže azil te je potiče da razvije instrumente s ciljem uspostavljanja zajedničke imigracijske politike, upravljanja gospodarskim migracijama kako bi promicala gospodarski i socijalni napredak u zemljama odredišta, tranzita i podrijetla te jačanja socijalne kohezije pomoću unapređenja integracije migranata; 14. poziva države članice EU-a da surađuju sa zemljama AKP-a kako bi osigurale da su informacije o zakonskim migracijama lako dostupne, s posebnim naglaskom na pravima i obvezama migranata, kao što je, primjerice, slučaj s internetskim portalom o imigracijama Europske unije; 15. potiče osnivanje centara za upravljanje migracijama i informacije o migracijama izvan EU-a, poput onog već osnovanog u Maliju, kako bi se pomoglo zemljama podrijetla ili tranzita da definiraju migracijsku politiku kao odgovor na zabrinutost oko mogućih migranata i povratka migranata pružanjem smjernica o zakonskoj imigraciji te poslovnim prilikama i životnim uvjetima u zemljama odredišta i pomaganjem u poslovnim obukama; 16. pozdravlja nadolazeći sastanak na vrhu između EU-a i Afrike (2. – 3. travnja 2014., Bruxelles) te poziva na hrabriji zajednički pristup i učinkovite strategije za suočavanje s izazovima migracija unutar zajedničke strategije EU-a i Afrike; 17. naglašava da odljev mozgova može uzrokovati ozbiljne probleme zemljama u razvoju te da stoga treba usmjeriti napore na poticanje kružnih migracija; 18. naglašava važnost tekućeg dijaloga AKP-a i EU-a o migracijama i razvoju te Globalnog foruma o migracijama i razvoju, koji osigurava strukturiran okvir za promicanje poboljšanog dijaloga i suradnje između vladinih i nevladinih sudionika; 19. naglašava da su doznake koje šalju migranti glavni i najstabilniji izvor novčanih tokova, uz uvjet da se migrantima omoguće kanali za brži, jeftiniji i sigurniji prijenos sredstava; poziva stoga EU i zemlje AKP-a da u interesu razvoja olakšaju prijenos doznaka i smanje troškove novčanih prijenosa u zemljama podrijetla i odredišta; 20. nalaže svojim supredsjednicima da ovu rezoluciju proslijede Vijeću AKP-a i EU-a, Europskoj komisiji, Vijeću Europske unije, potpredsjednici Komisije/Visokoj predstavnici Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku, Afričkoj Uniji, vladama i parlamentima zemalja AKP-a i država članica EU-a te Općoj skupštini UN-a.

REZOLUCIJA (29) o stanju u Srednjoafričkoj Republici Zajednička parlamentarna skupština AKP-a i EU-a, — koja se sastala u Strasbourgu (Francuska) od 17. do 19. ožujka 2014., — uzimajući u obzir članak 18. stavak 2. svojeg Poslovnika, — uzimajući u obzir revidirani Sporazum iz Cotonoua, — uzimajući u obzir Sporazum iz Libervillea od 11. siječnja 2013. o rješavanju političko-vojne krize u Srednjoafričkoj republici (CAR), potpisan pod okriljem čelnika vlada i država Gospodarske zajednice srednjeafričkih zemalja (ECCAS), u kojem su određeni uvjeti za okončavanje krize u CAR-u, te uzimajući u obzir izjave čelnika vlada i država ECCAS-a s njihovih sastanaka na vrhu od 3. i 18. travnja 2013 u N'Djameni kojima je utvrđen plan za tranziciju, — uzimajući u obzir Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 2088 (2013) od 24. siječnja 2013., 2121 (2013) od 10. listopada 2013., 2127 (2013) od 5. prosinca 2013. i 2134 (2014) od 28. siječnja 2014., — uzimajući u obzir izjavu za medije Navi Pillay, Visoke povjerenice UN-a za ljudska prava, od 27. siječnja 2014., — uzimajući u obzir izvještaj Vijeća sigurnosti o situaciji u CAR-u koji je iznio glavni tajnik UN-a 3. ožujka 2014., — uzimajući u obzir izjave potpredsjednice Komisije/Visoke predstavnice Unije za vanjsku i sigurnosnu politiku od 5. prosinca 2013. i 21. siječnja 2014. o CAR-u, — uzimajući u obzir izjave povjerenice EU-a za humanitarnu pomoć i civilnu zaštitu od 10. rujna i 30. prosinca 2013. o pogoršanju krize u CAR-u, — uzimajući u obzir Komisijino priopćenje za medije od 10 veljače 2014. o CAR-u; uzimajući u obzir priopćenje za medije koje je Europska komisija objavila 13. ožujka 2014. o posjetu CAR-u europskog povjerenika za razvoj te ministara za razvoj Njemačke i Francuske, — uzimajući u obzir osnivanje Međunarodne kontaktne skupine za CAR u svibnju 2013. za usklađivanje regionalnih mjera, djelovanja na kontinentu i međunarodnih mjera radi pronalaska trajnog rješenja za kronične teškoće u zemlji, — uzimajući u obzir Rimski statut Međunarodnog kaznenog suda (ICC) iz 1998., koji je Srednjoafrička Republika ratificirala 2001., — uzimajući u obzir Fakultativni protokol o uključivanju djece u oružane sukobe te Konvenciju o pravima djeteta, čija je CAR potpisnica, — uzimajući u obzir izvanredni sastanak na vrhu čelnika vlada i država ECCAS-a održan u N'Djameni (Čad) 9. siječnja 2014., — uzimajući u obzir usvajanje novog koncepta za djelovanje koji su 10. listopada 2013. usvojili Afrička unija i Vijeće sigurnosti, — uzimajući u obzir komunikaciju Vijeća za mir i sigurnost Afričke unije od 7. ožujka 2014. u kojoj se pozdravlja znatan napredak sigurnosne situacije u CAR-u i priznaje da je situacija u nekim dijelovima zemlje i dalje zabrinjavajuća te da se na njoj mora još raditi, — uzimajući u obzir izjavu supredsjednika Zajedničke parlamentarne skupštine AKP-a i EU-a u Addis Ababai (Etiopija) od 27. studenog 2013., — uzimajući u obzir izjavu predsjednice Komisije Afričke unije, Nikosazane Diamini-Zuma od 3. ožujka 2014. o stanju u CAR-u, — uzimajući u obzir zaključke Vijeća EU o CAR-u od 16. prosinca 2013., 20. siječnja 2014. i 10. veljače 2014., — uzimajući u obzir rezolucije Europskog parlamenta od 17. siječnja 2013., 12. rujna 2013. i 12. prosinca 2013. o stanju u CAR-u, — uzimajući u obzir svoje prethodne rezolucije od 19. lipnja 2013. o CAR-u, — uzimajući u obzir sastanak na visokoj razini o humanitarnim akcijama u CAR-u održan u Bruxellesu 20. siječnja 2014., — uzimajući u obzir konferenciju donatora za Međunarodnu misiju pomoći Srednjoj Africi (MISCA), održanu u Addis Ababai 1. veljače 2014., A. budući da je pogoršanje krize u CAR-u u prosincu 2013. dovelo do ostavke privremenog predsjednika Michela Dotodie i prijelaznog premijera Nicolasa Tiangayea 10. siječnja 2014.; B. budući da je 20. siječnja 2014. Nacionalno prijelazno vijeće (NTC) izabralo novu prijelaznu predsjednicu Catherine Samba-Panza, u skladu s odlukom Ekonomske zajednice srednjeafričkih zemalja (ECCAS); budući da je 25. siječnja 2014. prijelazna predsjednica imenovala Andréa Nzapayékéa premijerom i budući da je uspostavljena nova vlada; C. budući da pogoršanje stanja u CAR-u može uzrokovati nestabilnost u regiji; budući da je ponovno uspostavljanje mira prioritet za koji je potrebno razoružanje Anti-balaka i daljnja neutralizacija bivših pobunjenika Séléka; D. budući da snage Međunarodne misije za pomoć Srednjoj Africi, za koje su odgovorne Afrička unija (MISCA,) i francuske snage (Sangaris), dobro surađuju i da se nadopunjuju; budući da količina trenutačno mobiliziranih snaga nije dovoljna da bi se osigurala sigurnost stanovništva; budući da je Vijeće EU-a odlučilo organizirati misiju EUFOR CAR da bi se osigurala zračna luka Bangui i obližnji kamp s 1 00 000 izbjeglica; E. budući da rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a osiguravaju zakonski okvir za intervenciju Afričke unije, Francuske i EU-a; budući da od 5. prosinca 2013. spomenute radnje podrazumijevaju održavanje reda, odnosno nisu vojne operacije; budući da nije moguće dostići razinu potpune sigurnosti; budući da će CAR morati uspostaviti srednjeafričku vojsku; F. budući da je prijelazna predsjednica pozdravila intervenciju EU-a; budući da potiče UN da uspostavi radnje za održavanje mira u CAR-u kako bi se multidimenzionalna kriza dovela pod kontrolu; budući da je u skladu s Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 2027 (2013) moguće da će se MISCA pretvoriti u mirotvornu operaciju UN-a kako bi se osigurala trajna financijska potpora za nju, podržavajući tako preporuku glavnog tajnika Ban-Ki-moona o mobilizaciji 11 820 održavatelja mira u CAR, koji bi se sastojali od 10 000 vojnika i 1 820 policajaca, kako bi u regiju vratili mir i sigurnost; G. budući da je financijska potpora međunarodne zajednice ključna za ponovnu uspostavu sigurnosti i državne vlasti te za obavljanje suverenih funkcija države i njezinih obveza u području obrazovanja i društva; budući da je ta pomoć hitno potrebna i ne može ovisiti o nultoj stopi rizika ili potpunoj sigurnosti; H. budući da su razoružanje, pomirenje, obnova, politički dijalog i sprečavanje nekažnjivosti nužni za iskorjenjivanje uzroka nestabilnosti u zemlji te budući da teritorijalni integritet zemlje ne smije biti ugrožen; budući da je minimalna reorganizacija državne uprave nužna za provođenje izbora određenih za 15. veljače 2015.; budući da bi, s tim u vidu, međunarodna zajednica trebala poduprijeti tranziciju kako bi popratila izborni postupak; I. budući da je Nacionalno prijelazno vijeće službeno pokrenulo pripremu novog nacrta ustava 14. ožujka 2014.; budući da je uspostavljeno Nacionalno izborno povjerenstvo (NEA); budući da je 13. ožujka 2014. europski povjerenik za razvoj najavio novu dodjelu potpore za CAR u iznosu od 81 milijun EUR kao dodatak 20 milijuna EUR koje je EU već dodijelio za potporu izbornog postupka; J. budući da brojni počinitelji kršenja ljudskih prava i ratnih zločina nisu kazneno gonjeni; budući da je gđa Marie-Thérèse Aissata Keita-Bocoum 20. siječnja 2014. imenovana nezavisnom stručnjakinjom za stanje ljudskih prava te da ju je Vijeće sigurnosti UN-a pozvalo da u ožujku 2014. dostavi izvješće; budući da je glavni tajnik UN-a 22. siječnja 2014. najavio stvaranje međunarodne komisije koja će ispitati sve prijavljene slučajeve kršenja ljudskih prava; budući da je komisija počela s radom 11. ožujka 2014.; K. budući da Rezolucija Vijeća sigurnosti UN-a 2134 (2014) od 28. siječnja 2014. odobrava uporabu sankcija protiv svih koji ugrožavaju mir, stabilnost i sigurnost; budući da je 7. veljače Ured tužitelja Međunarodnoga kaznenog suda započeo pripremnu istragu zločina počinjenih od rujna 2012.; L. budući da su prijavljeni zločini obiju strana i budući da je glavni tajnik UN-a 3. ožujka 2014. objavio izvješće u kojem je potvrđeno kršenje ljudskih prava; budući da kriza još nije prerasla u sektaški građanski rat, ali i dalje postoji opasnost od pogoršanja; M. budući da su zlostavljanja, ratni zločini i zločini protiv čovječanstva potaknuli muslimane na bijeg iz zemlje, povratak u svoje zemlje podrijetla ili da se sklone u kampove uspostavljene unutar CAR-a; budući da taj svojevoljni ili prisilni bijeg u zemlje podregije uzrokuje ozbiljnu krizu realnog gospodarstva; budući da državni proračun ne postoji i da plaće u javnom sektoru kasne nekoliko mjeseci, a općine treba obnoviti; N. budući da ometanja javnog reda i sigurnosti u CAR-u uzrokuju ozbiljnu humanitarnu krizu zbog koje se raselio gotovo milijun ljudi te budući da tu krizu obilježavaju nedostatak hrane, funkcionalnih zdravstvenih ustanova i manjak lijekova; O. budući da funkcionalni obrazovni sustav ne postoji već dvije godine; budući da nema posla za mlade; budući da je, prema podacima UNICEF-a, 6 000 djece unovačeno u oružane snage i skupine; P. budući da je važno riješiti glavne uzroke krize u CAR-u kroz usvajanje širokoga i holističkog pristupa, koji uzima u obzir vezu između upravljanja zemljom, gospodarskog razvoja i sigurnosti kako bi se popravilo stanje životnih uvjeta stanovništva i uspostavio trajan mir; Q. budući da je EU najvažniji humanitarni i razvojni partner CAR-a; budući da je EU povećao iznos svojih humanitarnih sredstava na više od 100 milijuna EUR u razdoblju 2013./2014.; budući da su se 20 siječnja 2014. međunarodni donatori obvezali dodijeliti dodatnih 496 milijuna USD za pomoć; budući da će Europska komisija pokrenuti razvojni program usmjeren na ljude ulaganjem 101 milijun EUR kako bi se ponovno uspostavile osnovne društvene usluge i sredstva za preživljavanje, osobito u područjima obrazovanja, zdravlja te sigurnosti hrane i prehrane; 1. pozdravlja činjenicu da je Nacionalno prijelazno vijeće izabralo Catherine Samba-Panza za novu prijelaznu predsjednicu CAR-a te uspostavljanje nove vlade; jamči im svoju potpunu potporu i poziva sve političke sile da pomognu u ponovnom uspostavljanju mira i oporavku zemlje; 2. izražava duboku zabrinutost zbog situacije u CAR-u, koju obilježava ozbiljno pogoršanje stanja zakona i reda; osuđuje nasilje, koje sprečava pravilan rad osnovnih usluga i pogoršava već dovoljno tešku humanitarnu i gospodarsku situaciju; naglašava hitnost ponovnog pokretanja socijalnih i zdravstvenih usluga te ponovnog opremanja i otvaranja škola; 3. poziva međunarodne partnere da pruže svu moguću potporu zajedničkim naporima u područjima sigurnosti, humanitarne pomoći, uspostavljanja vladavine prava i gospodarskog oporavka; 4. strogo osuđuje ozbiljno kršenje humanitarnog prava i raširena kršenja ljudskih prava; 5. naglašava da se ne smije dopustiti da se oni koji su ozbiljno prekršili ljudska prava i međunarodno humanitarno pravo izvuku nekažnjeni; poziva na to da ih se otkrije, identificira, optuži i kazni u skladu s nacionalnim i međunarodnim kaznenim pravom; pozdravlja uspostavu međunarodne tročlane komisije za istragu kršenja ljudskih prava te imenovanje gđe Marie-Thérèse Aissata Keita-Bocoum nezavisnom stručnjakinjom; 6. pozdravlja učinkovit rad MISCA-e i francuskih snaga (misija Sangaris); primjećuje da se stanje u Banguiu postupno popravlja; 7. podupire provedbu Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 2127 (2013) o odobravanju prisilnog razoružanja svih paravojnih postrojbi bez razlike; 8. poziva države članice EU-a da pridonesu misiji EUFOR CAR kako bi je se moglo brzo pokrenuti; poziva članove Vijeća sigurnosti UN-a da udovolje zahtjevima glavnog tajnika i prijelaznih vlasti CAR-a za organizaciju mirotvorne misije UN-a i odobrenje njezina financiranja; poziva na osnaživanje MISCA-e i čestita afričkim državama koje joj pridonose; 9. potiče međunarodnu zajednicu da mobilizira sve potrebne financijske, ljudske i ostale resurse kako bi osnažila prisutnost međunarodnih sigurnosnih snaga, koje su ponajprije afričke; 10. osuđuje napade na muslimane i kršćane; boji se da bi sukobi mogli prerasti u sektaški građanski rat; pozdravlja napore vjerskih tijela u sprečavanju sektaških sukoba i očuvanju tradicionalnog i mirnog suživota; 11. smatra da je nužno osnovati komisiju za istinu i pomirenje kako bi se iskupilo za nasilje, branila prava žrtava, spriječila nekažnjivost i olakšala tranzicija zemlje u demokratsku državu temeljenu na poštovanju ljudskih prava, vladavini prava i odgovornosti pojedinaca kako bi ljudi mogli živjeti u pristojnim uvjetima; 12. zalaže se za ponovnu uspostavu institucija CAR-a; podupire održavanje parlamentarnih i predsjedničkih izbora u veljači 2015. te potiče civilno društvo da sudjeluje u raspravama o budućnosti CAR-a; 13. poziva na hitno poduzimanje mjera za rješavanje posljedica sukoba, a osobito na reformu oružanih i sigurnosnih snaga, vraćanje izbjeglica u njihove države, vraćanje osoba raseljenih po svijetu u njihove države, obnovu lokalnih vlasti, mobiliziranje ljudskih potencijala koji postoje u zemlji i civilnom društvu te provedbu održivih razvojnih programa; poziva međunarodnu zajednicu da pomogne i podupre vlasti CAR-a i susjednih zemalja koje su se morale nositi s učincima tog sukoba, a osobito opasnostima nesigurnosti u vezi s opskrbom hranom; 14. naglašava važnost provedbe integrirane subregionalne strategije koja, osim sigurnosti, uključuje gospodarski i socijalni razvoj, demokraciju i poštovanje ljudskih prava kako bi osigurala održivi razvoj u regiji; 15. pozdravlja napore vlasti država u subregiji; 16. pozdravlja osnaženu potporu EU-a kao odgovor na humanitarnu krizu, potiče EU i države članice da nastave s naporima da usklade djelovanje s drugim donatorima te poziva sve strane da humanitarnim organizacijama zajamče trenutačan i neometan pristup svim osobama koje su ugrožene; poziva međunarodnu zajednicu da poštuje svoju obvezu da osigura sredstva; 17. podsjeća da financijski resursi ne smiju ovisiti o potpunoj sigurnosti; podupire hitni poziv prijelazne predsjednice za pomoć u obliku potpore proračunu i zajedničkog upravljanja; 18. nalaže svojim supredsjednicima da ovu Rezoluciju proslijede prijelaznim institucijama Srednjoafričke Republike, institucijama Afričke unije i Europske unije, Vijeću AKP-a, Međunarodnoj organizaciji frankofonije (OIF), Gospodarskoj zajednici srednjeafričkih zemalja (ECCAS) i glavnom tajniku Ujedinjenih naroda.

(1) koju je usvojila Zajednička parlamentarna skupština AKP-a i EU-a 19. ožujka 2014. u Strasbourgu (Francuska).

(2) koju je usvojila Zajednička parlamentarna skupština AKP-a i EU-a 19. ožujka 2014. u Strasbourgu (Francuska).

(3) SL L 287, 28.10.2005., str. 4.

(4) SL L 287, 4.11.2010., str. 3.

(5) SL L 348, 31.12.2007., str. 1.

(6) SL L 303, 31.10.2012., str. 1.

(7) SL L 165, 21.06.2001., str. 1.

(8) SL C 332, 30.10.2012., str. 1.

(9) SL C 46, 24.02.2006.., str. 1.

(10) http://www.oecd.org/cleangovbiz/toolkit/49360071.pdf

(11) http://www.wcoomd.org/en/media/newsroom/2013/september/wco-picard-conference.aspx

(12) SL L 165, 18.06.2013., str. 62.

(13) SL L 181, 29.06.2013., str. 15.

(14) http://www.wto.org/english/docs_e/legal_e/20-val_01_e.htm

(15) http://www.wcoomd.org/en/about-us/legal-instruments/~/link.aspx?_id=8FB281B82DD8465CB7FE588031749A3B&_z=z

(16) http://www.wto.org/english/news_e/news12_e/trip_05jun12_e.htm

(17) http://www.ciat.org/index.php/en/international-cooperation/international-activities/technical-conferences/2682.html

(18) koju je usvojila Zajednička parlamentarna skupština AKP-a i EU-a 19. ožujka 2014. u Strasbourgu (Francuska).

(19) SL C 51 E, 22.2.2013., str. 21.

(20) koju je usvojila Zajednička parlamentarna skupština AKP-a i EU-a 19. ožujka 2014. u Strasbourgu (Francuska).

(21) SL L 132, 29.5.2010., str. 11.

(22) SL L 180, 29.06.2013., str. 96.

(23) SL L 155, 18.06.2009., str. 17.

(24) SL L 343, 23.12.2011., str. 1.

(25) SL C 296 E, 02.10.2012., str. 1.

(26) Usvojeni tekstovi, P7_TA(2013)0448.

(27) P7_TC1-COD(2010)0210.

(28) J. Crush, Between North and South: The EU-ACP Migration Relationship, (Između sjevera i juga: migracijski odnos EU-a i AKP-a) CIGI Papers (CIGI list) br. 16, travanj 2013., str. 8.

(29) koju je usvojila Zajednička parlamentarna skupština AKP-a i EU-a 19. ožujka 2014. u Strasbourgu (Francuska).