22011A0514(01)



SPORAZUM O SLOBODNOJ TRGOVINI

između Europske unije i njezinih država članica, s jedne strane, i Republike Koreje, s druge strane

KRALJEVINA BELGIJA,

REPUBLIKA BUGARSKA,

ČEŠKA REPUBLIKA,

KRALJEVINA DANSKA,

SAVEZNA REPUBLIKA NJEMAČKA,

REPUBLIKA ESTONIJA,

IRSKA,

HELENSKA REPUBLIKA,

KRALJEVINA ŠPANJOLSKA,

FRANCUSKA REPUBLIKA,

TALIJANSKA REPUBLIKA,

REPUBLIKA CIPAR,

REPUBLIKA LATVIJA,

REPUBLIKA LITVA,

VELIKO VOJVODSTVO LUKSEMBURG,

REPUBLIKA MAĐARSKA,

MALTA,

KRALJEVINA NIZOZEMSKA,

REPUBLIKA AUSTRIJA,

REPUBLIKA POLJSKA,

PORTUGALSKA REPUBLIKA,

RUMUNJSKA,

REPUBLIKA SLOVENIJA,

SLOVAČKA REPUBLIKA,

REPUBLIKA FINSKA,

KRALJEVINA ŠVEDSKA,

UJEDINJENA KRALJEVINA VELIKE BRITANIJE I SJEVERNE IRSKE,

ugovorne stranke Ugovora o Europskoj uniji i Ugovora o funkcioniranju Europske unije, dalje u tekstu: „države članice Europske unije”,

i

EUROPSKA UNIJA,

s jedne strane, i

REPUBLIKA KOREJA, dalje u tekstu: „Koreja”,

s druge strane,

PREPOZNAJUĆI svoje dugogodišnje i snažno partnerstvo koje se temelji na zajedničkim načelima i vrijednostima koje se odražavaju u okvirnom sporazumu;

ŽELEĆI dodatno ojačati svoj bliski gospodarski odnos kao dio njihovih općih odnosa i u skladu s njima te uvjereni da će ovaj sporazum stvoriti novo ozračje za razvoj trgovine i ulaganja među strankama;

UVJERENI da će ovaj Sporazum stvoriti prošireno i sigurno tržište za robu i usluge te stabilno i predvidivo okruženje za ulaganje, čime će se poboljšati konkurentnost njihovih poduzeća na globalnim tržištima;

PONOVNO POTVRĐUJUĆI svoju predanost Povelji Ujedinjenih naroda potpisanoj u San Franciscu 26. lipnja 1945. i Općoj deklaraciji o ljudskim pravima koju je 10. prosinca 1948. usvojila Opća skupština Ujedinjenih naroda;

PONOVNO POTVRĐUJUĆI svoju predanost održivom razvoju i uvjereni u doprinos međunarodne trgovine održivom razvoju u njegovim gospodarskim, socijalnim i ekološkim dimenzijama, uključujući gospodarski razvoj, smanjenje siromaštva, punu i produktivnu zaposlenost i dostojan rad za sve, kao i zaštitu i očuvanje okoliša i prirodnih resursa;

PREPOZNAJUĆI pravo stranaka da poduzmu mjere koje su potrebne za postizanje legitimnih ciljeva javnog poretka na temelju razine zaštite koju oni smatraju primjerenom, pod uvjetom da takve mjere ne predstavljaju sredstvo neopravdane diskriminacije ili prikrivenog ograničenja međunarodne trgovine, kako je izraženo u ovom Sporazumu;

ODLUČNI promicati transparentnost za sve relevantne zainteresirane stranke, uključujući privatni sektor i organizacije civilnog društva;

ŽELEĆI povećati standard života, promicati gospodarski rast i stabilnost, stvoriti nove mogućnosti zapošljavanja i poboljšati opće blagostanje liberalizacijom i širenjem međusobne trgovine i ulaganja;

U TEŽNJI da uspostave jasna i uzajamno povoljna pravila koja uređuju njihovu trgovinu i ulaganja te smanjiti ili ukinuti prepreke u međusobnoj trgovini i ulaganjima;

ODLUČNI doprinijeti skladnom razvoju i širenju svjetske trgovine uklanjanjem prepreka u trgovini ovim Sporazumom i izbjeći stvaranje novih prepreka u trgovini ili ulaganjima među svojim državnim područjima, a koje bi mogle umanjiti koristi ovog Sporazuma;

ŽELEĆI ojačati razvoj i provedbu zakona i politika u području radnog prava i zaštite okoliša, promicati osnovna prava radnika i održivi razvoj te provesti ovaj Sporazum u skladu s tim ciljevima; i

NADOGRAĐUJUĆI svoja odnosna prava i obveze prema Sporazumu iz Marakeša o osnivanju Svjetske trgovinske organizacije od 15. travnja 1994. (dalje u tekstu: „Sporazum o WTO-u”) i drugim multilateralnim, regionalnim i bilateralnim sporazumima i aranžmanima kojih su stranke,

SPORAZUMJELI SU SE KAKO SLIJEDI:

PRVO POGLAVLJE

CILJEVI I OPĆE DEFINICIJE

Članak 1.1.

Ciljevi

1. Stranke ovime uspostavljaju područje slobodne trgovine robom, uslugama, poslovnog nastana i povezanih pravila u skladu s ovim Sporazumom.

2. Ciljevi ovog Sporazuma su:

Članak 1.2.

Opće definicije

U cijelom ovom Sporazumu, upućivanja na:

DRUGO POGLAVLJE

NACIONALNI TRETMAN I PRISTUP TRŽIŠTU ZA ROBU

ODJELJAK A

Zajedničke odredbe

Članak 2.1.

Cilj

Stranke postupno i na uzajamnoj osnovi liberaliziraju trgovinu robom tijekom prijelaznog razdoblja počevši od stupanja na snagu ovog Sporazuma, u skladu s ovim Sporazumom i u skladu s člankom XXIV. GATT-a iz 1994.

Članak 2.2.

Područje primjene i opseg

Ovo se poglavlje primjenjuje na trgovinu robom (1) među strankama.

Članak 2.3.

Carina

Za potrebe ovog poglavlja, carina uključuje sve carine ili davanja bilo koje vrste koje su uvedene na uvoz robe ili u vezi s uvozom robe, uključujući bilo kakav oblik dodatnog poreza ili dodatnog davanja uvedenog na takav uvoz ili u vezi s njim (2). Carina ne uključuje bilo kakvu:

Članak 2.4.

Razvrstavanje robe

Razvrstavanje robe u trgovini među strankama određuje se u carinskoj nomenklaturi svake stranke u skladu s harmoniziranim sustavom Međunarodne konvencije o harmoniziranom sustavu nazivlja i brojčanog označivanja robe, usvojene u Bruxellesu 14. lipnja 1983. (dalje u tekstu: „HS”).

ODJELJAK B

Ukidanje carina

Članak 2.5.

Ukidanje carina

1. Osim ako je drukčije propisano u ovom Sporazumu, svaka stranka ukida svoje carine za robu podrijetlom iz druge stranke u skladu sa svojim rasporedom iz Priloga 2-A.

2. Za svaku robu osnovna stopa carine na koju će se primijeniti postupna sniženja prema stavku 1. je osnovna stopa carine navedena u rasporedima iz Priloga 2-A.

3. Ako u bilo kojem trenutku nakon stupanja na snagu ovog Sporazuma stranka snizi svoju stopu carine utvrđenu po načelu najpovlaštenije države (dalje u tekstu „carina utvrđena po načelu najpovlaštenije države”), ta stopa carine se primjenjuje na trgovinu obuhvaćenu ovim Sporazumom ako i tako dugo dok je niža od stope carine izračunate u skladu s njezinim rasporedom iz Priloga 2-A.

4. Tri godine nakon stupanja na snagu ovog Sporazuma stranke se, na zahtjev bilo koje stranke, savjetuju kako bi razmotrile ubrzanje i proširenje područja primjene ukidanja carina na uvoz među njima. Odluka stranaka u okviru Odbora za trgovinu nakon takvih savjetovanja o ubrzanju i proširenju područja primjene ukidanja carine za robu zamjenjuje bilo kakvu stopu carine ili kategoriju za faze određene na temelju njihovih rasporeda iz Priloga 2-A za tu robu.

Članak 2.6.

Mirovanje

Osim ako je drukčije propisano u ovom Sporazumu, uključujući i izričito određeno u rasporedu svake stranke iz Priloga 2-A, nijedna stranka ne smije povećati bilo kakvu postojeću carinu ili usvojiti bilo kakvu novu carinu za robu podrijetlom iz druge stranke. To nijednu stranku ne sprečava da nakon jednostranog sniženja poveća carinu na razinu utvrđenu u njezinom rasporedu iz Priloga 2-A.

Članak 2.7.

Upravljanje i provedba carinskih kvota

1. Svaka stranka upravlja i provodi carinske kvote određene u Dodatku 2-A-1 svog rasporeda iz Priloga 2-A u skladu s člankom XIII. GATT-a iz 1994., uključujući njegove napomene za tumačenje i Sporazumom o izdavanju dozvola za uvoz iz Priloga 1. Sporazumu o WTO-u.

2. Svaka stranka osigurava:

3. Svaka stranka utvrđuje subjekte koji su odgovorni za upravljanje njezinim carinskim kvotama.

4. Svaka stranka čini sve napore kako bi svojim carinskim kvotama upravljala na način koji uvoznicima omogućuje da u potpunosti iskoriste količine carinskih kvota.

5. Nijedna stranka ne može uvjetovati zahtjev za dodjelu carinske kvote ili njezinu uporabu ponovnim izvozom robe.

6. Na pisani zahtjev bilo koje stranke, stranke se savjetuju o upravljanju carinskim kvotama stranke.

7. Osim ako je drukčije propisano u Dodatku 2-A-1 njezina rasporeda iz Priloga 2-A, svaka stranka svu količinu carinske kvote utvrđenu u tom Dodatku daje na raspolaganje podnositeljima zahtjeva počevši od datuma stupanja na snagu ovog Sporazuma tijekom prve godine i na obljetnicu stupanja na snagu ovog Sporazuma svake sljedeće godine. Tijekom svake godine, tijelo za pravljenje stranke uvoznice pravovremeno na svojoj određenoj i javno dostupnoj internetskoj stranici objavljuje stope iskorištenosti i preostale količine koje su raspoložive za svaku carinsku kvotu.

ODJELJAK C

Necarinske mjere

Članak 2.8.

Nacionalni tretman

Svaka stranka odobrava nacionalni tretman za robu druge stranke u skladu s člankom III. GATT-a iz 1994., uključujući njegove napomene za tumačenje. U tu svrhu, članak III. GATT-a iz 1994. i njegove napomene za tumačenje se mutatis mutandis ugrađuju u ovaj Sporazum i čine njegov sastavni dio.

Članak 2.9.

Uvozna i izvozna ograničenja

Nijedna stranka ne može donijeti ili održavati bilo kakvu zabranu ili ograničenje, osim carina, poreza i drugih davanja za uvoz bilo kakve robe druge stranke ili za izvoz ili prodaju za izvoz bilo kakve robe s odredištem na državnom području druge stranke, u skladu s člankom XI. GATT-a iz 1994. i njegovim napomenama za tumačenje. U tu svrhu, članak XI. GATT-a iz 1994. i njegove napomene za tumačenje se mutatis mutandis ugrađuju u ovaj Sporazum i čine njegov sastavni dio.

Članak 2.10.

Naknade i druga davanja za uvoz

Svaka stranka osigurava da se sve naknade i druga dvanja bilo kakve naravi (osim carina i artikala koji su isključeni iz definicije carine na temelju članka 2.3. točaka (a), (b) i (d)) koje su uvedene za i u vezi s uvozom ograničene u iznosu na približne troškove pruženih usluga, da se ne obračunavaju na osnovi ad valorem i da ne predstavljaju neizravnu zaštitu domaće robe ili oporezivanje uvoza za fiskalne potrebe.

Članak 2.11.

Carine, porezi ili druge naknade i davanja za izvoz

Nijedna stranka ne održava niti uvodi bilo kakve carine, poreze ili druge naknade i davanja na izvoz ili u vezi s izvozom robe u drugu stranku, ni bilo kakve nacionalne poreze, naknade i pristojbe na robu izvezenu u drugu stranku veće od onih koje su uvedene za slične proizvode namijenjene domaćoj prodaji.

Članak 2.12.

Određivanje carinske vrijednosti

Sporazum o provedbi članka VII. GATT-a iz 1994. sadržan u Prilogu 1-A Sporazumu o WTO-u (dalje u tekstu: „Sporazum o određivanju carinske vrijednosti”) mutatis mutandis se ugrađuje u ovaj Sporazum i čini njegov sastavni dio. Ograničavajućim uvjeti i mogućnosti predviđene u članku 20. i stavcima 2. do 4. Priloga III. Sporazumu o određivanju carinske vrijednosti nisu primjenljivi.

Članak 2.13.

Državna trgovinska poduzeća

1. Stranke potvrđuju svoja postojeća prava i obveze na temelju članka XVII. GATT-a iz 1994., njegovih napomena za tumačenje i Dogovora o tumačenju članka XVII. GATT-a iz 1994. sadržanog u Prilogu 1-A Sporazumu o WTO-u koji se mutatis mutandis ugrađuju u ovaj Sporazum i čine njegov sastavni dio.

2. Ako stranka zatraži informacije od druge stranke o pojedinačnim državnim trgovinskim poduzećima, načinu njihovog poslovanja i učinku njihovog poslovanja na bilateralnu trgovinu, stranka kojoj je dostavljen zahtjev uzima u obzir potrebu osiguranja najveće moguće transparentnosti ne dovodeći u pitanje članak XVII. stavak 4. točku (d) GATT-a iz 1994. o povjerljivim informacijama.

Članak 2.14.

Ukidanje sektorskih necarinskih mjera

1. Stranke provode svoje obveze u pogledu necarinskih mjera za robu u konkretnim sektorima u skladu s obvezama određenima u Prilozima 2-B do 2-E.

2. Tri godine nakon stupanja na snagu ovog Sporazuma i na zahtjev bilo koje stranke, stranke se savjetuju kako bi razmotrile proširenje područja primjene njihovih obveza u pogledu necarinskih mjera za robu u konkretnim sektorima.

ODJELJAK D

Posebne iznimke u vezi s robom

Članak 2.15.

Opće iznimke

1. Stranke potvrđuju da se njihova postojeća prava i obveze na temelju članka XX. GATT-a iz 1994. i njegovih napomena za tumačenje, koji se ugrađuju u ovaj Sporazum i čine njegov sastavni dio, mutatis mutandis primjenjuju na trgovinu robom obuhvaćenu ovim Sporazumom.

2. Stranke razumiju da prije poduzimanja bilo kakvih mjera predviđenih u podstavcima (i) i (j) članka XX. GATT-a iz 1994. stranka koja namjerava poduzeti mjere dostavlja drugoj stranci sve odgovarajuće informacije, s ciljem pronalaženja rješenja koje je prihvatljivo za obje stranke. Stranke se mogu usuglasiti o bilo kakvom sredstvu koje je potrebno za otklanjanje poteškoća. Ako se u roku od 30 dana od dostave takvih informacije ne postigne dogovor, stranke mogu na dotičnu robu primijeniti mjere na temelju ovog članka. Ako zbog iznimnih i kritičnih okolnosti koje zahtijevaju hitno djelovanje nije moguće prethodno obavješćivanje ili ispitivanje, stranka koja namjerava poduzeti mjere može odmah primijeniti mjere opreza koje su potrebne za rješenje situacije i o tome bez odlaganja obavještava drugu stranku.

ODJELJAK E

Institucionalne odredbe

Članak 2.16.

Odbor za trgovinu robom

1. Odbor za trgovinu robom osnovan na temelju članka 15.2. stavka 1. (Specijalizirani odbori) ispunjava zahtjev stranke ili Odbora za trgovinu za razmatranje bilo kakvog pitanja iz ovog poglavlja, a sastavljen je od predstavnika stranaka.

2. Funkcije Odbora uključuju:

Članak 2.17.

Posebne odredbe o administrativnoj suradnji

1. Stranke su suglasne da je administrativna suradnja ključna za provedbu i kontrolu povlaštenog carinskog tretmana odobrenog na temelju ovog poglavlja i naglašavaju svoju predanost borbi protiv nepravilnosti i prijevare u carinskim i povezanim pitanjima.

2. Ako stranka, na temelju objektivnih informacija, utvrdi uskraćivanje administrativne suradnje i/ili nepravilnosti ili prijevaru, na zahtjev te stranke carinskim odbor se sastaje u roku od 20 dana od takvog zahtjeva kako bi hitno riješio tu situaciju. Za savjetovanja održana u okviru Carinskog odbora smatrat će se da ispunjavaju istu funkciju kao savjetovanje na temelju članka 14.3. (Savjetovanja).

TREĆE POGLAVLJE

SREDSTVA ZAŠTITE TRGOVINE

ODJELJAK A

Bilateralne zaštitne mjere

Članak 3.1.

Primjena bilateralne zaštitne mjere

1. Ako se roba podrijetlom iz stranke zbog sniženja ili ukidanja carine na temelju ovog Sporazuma uvozi na državno područje druge stranke u povećanim količinama, u apsolutnom smislu ili u odnosu na domaću proizvodnju, te pod uvjetima koji uzrokuju ili bi mogli prouzročiti ozbiljnu štetu domaćoj industriji koja proizvodi sličnu ili izravno konkurentsku robu, stranka uvoznica može donijeti mjere predviđene u stavku 2. u skladu s uvjetima i postupcima utvrđenima u ovom odjeljku.

2. Stranka uvoznica može poduzeti bilateralnu zaštitnu mjeru kojom se:

Članak 3.2.

Uvjeti i ograničenja

1. Stranka u pisanom obliku obavještava drugu stranku o pokretanju istrage opisane u stavku 2. te se s drugom strankom o primjeni bilateralne zaštitne mjere savjetuje što je ranije moguće, s ciljem preispitivanja informacija koje proizlaze iz istrage i razmjene stajališta o mjeri.

2. Stranka primjenjuje bilateralnu zaštitnu mjeru tek nakon što njezina nadležna tijela obave istragu u skladu s člankom 3. i člankom 4. stavkom 2. točkom (c) Sporazuma o zaštitnim mjerama iz Priloga 1-A Sporazumu o WTO-u (dalje u tekstu: „Sporazum o zaštitnim mjerama”) te se u tu svrhu članak 3. i članak 4. stavak 2. točka (c) Sporazuma o zaštitnim mjerama mutatis mutandis ugrađuju u ovaj Sporazum i čine njegov sastavni dio.

3. Tijekom istrage opisane u stavku 2. stranka postupa u skladu sa zahtjevima članka 4. stavka 2. točke (a) Sporazuma o zaštitnim mjerama te se u tu svrhu članak 4. stavak 2. točka (a) Sporazuma o zaštitnim mjerama mutatis mutandis ugrađuje u ovaj Sporazum i čini njegov sastavni dio.

4. Svaka stranka osigurava da njezina nadležna tijela svaku takvu istragu završe u roku od godinu dana od datuma njezinog pokretanja.

5. Nijedna stranka ne smije primijeniti bilateralnu zaštitnu mjeru:

6. Ako stranka prekine bilateralnu zaštitnu mjeru, stopa carine je ona stopa koja bi, prema njezinom rasporedu iz Priloga 2-A (Ukidanje carina), bila na snazi da nije bilo te mjere.

Članak 3.3.

Privremene mjere

U kritičnim okolnostima u kojima bi odgoda prouzročila štetu koju bi bilo teško otkloniti, stranka može privremeno primijeniti bilateralnu zaštitnu mjeru na temelju prethodnog utvrđenja da postoji jasan dokaz da se uvoz robe s podrijetlom iz druge stranke povećao zbog sniženja ili ukidanja carine na temelju ovog Sporazuma te da takav uvoz uzrokuje ili bi mogao prouzročiti ozbiljnu štetu domaćoj industriji. Bilo kakva privremene mjere ne smije trajati dulje od 200 dana, a tijekom tog razdoblja stranka postupa u skladu sa zahtjevima članka 3.2. stavaka 2. i 3. Stranka bez odlaganja vraća iznos bilo kakvih povećanja carine ako istraga opisana u članku 3.2. stavku 2. ne rezultira nalazom da su zahtjevi članka 3.1. ispunjeni. Trajanje bilo kakve privremene mjere računa se kao dio razdoblja propisanog člankom 3.2. stavkom 5. točkom (b).

Članak 3.4.

Naknada

1. Stranka koja primjenjuje bilateralnu zaštitnu mjeru savjetuje se s drugom strankom kako bi se usuglasile o odgovarajućoj naknadi za liberalizaciju trgovine u obliku koncesija s bitno jednakim učincima na trgovinu ili jednakom vrijednošću dodatnih pristojbi koje se očekuju kao rezultat zaštitne mjere. Stranka pruža priliku za takva savjetovanja najkasnije 30 dana nakon početka primjene bilateralne zaštitne mjere.

2. Ako savjetovanja na temelju stavka 1. u roku od 30 dana od njihova početka ne rezultiraju dogovorom o naknadi za liberalizaciju trgovine, stranka čija roba podliježe zaštitnoj mjeri može suspendirati primjenu bitno jednakih koncesija za stranku koja primjenjuje zaštitnu mjeru.

3. Pravo na suspenziju iz stavka 2. ne ostvaruje se u prva 24 mjeseca tijekom kojih je bilateralna zaštitna mjera na snazi, pod uvjetom da je zaštitna mjera u skladu s odredbama ovog Sporazuma.

Članak 3.5.

Definicije

Za potrebe ovog odjeljka:

ODJELJAK B

Poljoprivredne zaštitne mjere

Članak 3.6.

Poljoprivredne zaštitne mjere

1. Stranka može primijeniti mjeru u obliku više uvozne carine za poljoprivrednu robu s podrijetlom koja je navedena u njezinom rasporedu iz Priloga 3., u skladu sa stavcima 2. do 8., ako ukupni opseg uvoza te robe u bilo kojoj godini premaši razinu aktiviranja kako je određeno u njezinom rasporedu iz Priloga 3.

2. Carina na temelju stavka 1. ne premašuje niže od prevladavajuće stope utvrđene po načelu najpovlaštenije države ili stope utvrđene po načelu najpovlaštenije države koja je na snazi na dan koji neposredno prethodi datumu kada ovaj Sporazuma stupi na snagu ili carinske stope određene u rasporedu stranke iz Priloga 3.

3. Carine koje svaka stranka primjenjuje na temelju stavka 1. određuju se prema njezinim rasporedima iz Priloga 3.

4. Nijedna stranka ne može primjenjivati ili održavati poljoprivrednu zaštitnu mjeru na temelju ovog članka te u isto vrijeme za istu robu primjenjivati ili održavati:

5. Stranka sve poljoprivredne zaštitne mjere provodi transparentno. U roku od 60 dana od uvođenja poljoprivredne zaštitne mjere, stranka koja primjenjuje mjeru u pisanom obliku obavještava drugu stranku te joj dostavlja odgovarajuće podatke o toj mjeri. na pisani zahtjev stranke izvoznice, stranke se savjetuju o primjeni mjeri.

6. Provedba i djelovanje ovog članka može podlijegati raspravi i preispitivanju u okviru Odbora za trgovinu robom iz članka 2.16. (Odbor za trgovinu robom).

7. Nijedna stranka ne može primjenjivati ili održavati poljoprivrednu zaštitnu mjeru za poljoprivrednu robu s podrijetlom:

8. Sve isporuke dotične robe koje su bile na putu na temelju ugovora sklopljenog prije uvođenja dodatne carine na temelju stavaka 1. do 4. izuzete su od bilo kakve takve dodatne carine, pod uvjetom da mogu biti uračunate u opseg uvoza dotične robe tijekom sljedeće godine za potrebe aktivacije stavka 1. u toj godini.

ODJELJAK C

Globalne zaštitne mjere

Članak 3.7.

Globalne zaštitne mjere

1. Svaka stranka zadržava svoja prava i obveze na temelju članka XIX. GATT-a iz 1994. i Sporazuma o zaštitnim mjerama. Osim ako je drukčije propisano u ovom članku, ovaj Sporazum ne dodjeljuje nikakva dodatna prava niti uvodi bilo kakve dodatne obveze za stranke u pogledu mjera poduzetih na temelju članka XIX. GATT-a iz 1994. i Sporazuma o zaštitnim mjerama.

2. Na zahtjev druge stranke i pod uvjetom da ima bitan interes, stranka koja namjerava poduzeti zaštitne mjere odmah dostavlja ad hoc pisanu obavijest sa svim odnosnim informacijama o pokretanju istrage u vezi sa zaštitnim mjerama, privremene nalaze i konačne nalaze istrage.

3. Za potrebe ovog članka, smatra se da stranka ima bitan interes ako se nalazi među pet najvećih dobavljača uvezene robe tijekom posljednje tri godine, mjereno apsolutnim opsegom ili vrijednošću.

4. Nijedna stranka ne može istovremeno na istu robu primjenjivati:

5. Nijedna stranka ne može se pozvati na četrnaesto poglavlje (Rješavanje sporova) za bilo koje pitanje koje proizlazi iz ovog odjeljka.

ODJELJAK D

Antidampinške i kompenzacijske carine

Članak 3.8.

Opće odredbe

1. Osim ako je drukčije propisano u ovom poglavlju, stranke održavaju svoja prava i obveze na temelju članka VI. GATT-a iz 1994., Sporazuma o provedbi članka VI. GATT-a iz 1994. koji je sadržan u Prilogu 1-A Sporazumu o WTO-u (dalje u tekstu: „Antidampinški sporazum”) i Sporazuma o subvencijama i kompenzacijskim mjerama koji je sadržan u Prilogu 1-A Sporazumu o WTO-u (dalje u tekstu: „Sporazum o subvencijama i kompenzacijskim mjerama”).

2. Stranke su suglasne da bi antidampinške i kompenzacijske carine trebalo koristiti u cijelosti u skladu s odgovarajućim zahtjevima WTO-a te da bi se trebale temeljiti na pravednom i transparentnom sustavu u vezi s postupcima koji utječu na robu podrijetlom iz druge stranke. Stranke u tu svrhu osiguravaju, neposredno nakon bilo kakvog uvođenja privremenih mjera, a u svakom slučaju prije konačnog utvrđenja, potpuno i smisleno objavljivanje svih bitnih činjenica i razmatranja koja čine temelj za odluku o primjeni mjera, ne dovodeći u pitanje članak 6.5. Antidampinškog sporazuma i članak 12.4 Sporazuma o subvencijama i kompenzacijskim mjerama. Objavljivanje se obavlja u pisanom obliku, a zainteresiranim strankama se omogućuje dovoljno vremena da iznesu svoje primjedbe.

3. Kako bi osigurale najveću učinkovitost u provođenju istraga u vezi s antidampinškim i kompenzacijskim carinama, a posebno uzimajući u obzir odgovarajuće pravo na obranu, stranke prihvaćaju uporabu engleskog jezika za dokumente podnesene u istragama u vezi s antidampinškim i kompenzacijskim carinama. Ništa u ovom stavku ne sprečava Koreju da zatraži pojašnjenje na korejskom jeziku ako:

4. Pod uvjetom da to nepotrebno ne odgađa provođenje istrage, zainteresiranim strankama se odobrava mogućnost da budu saslušane kako bi izrazile svoja stajališta tijekom istraga u vezi s za potrebe istraga u vezi s antidampinškim i kompenzacijskim carinama.

Članak 3.9.

Obavijest

1. Nakon što nadležna tijela stranke prime uredno dokumentirani antidampinški zahtjev u vezi s uvozom iz druge stranke, a najkasnije 15 dana prije pokretanja istrage, stranka dostavlja pisanu obavijest drugoj stranci o primitku zahtjeva.

2. Nakon što nadležna tijela stranke prime uredno dokumentirani zahtjev za kompenzacijsku carinu u vezi s uvozom iz druge stranke, a prije pokretanja istrage, stranka dostavlja pisanu obavijest drugoj stranci o primitku zahtjeva i drugoj stranci omogućuje sastanak kako bi se savjetovale s njezinim nadležnim tijelima o tom zahtjevu.

Članak 3.10.

Uzimanje u obzir javnog interesa

Stranke prije uvođenja antidampinške ili kompenzacijske carine nastoje uzeti u obzir javne interese.

Članak 3.11.

Istraga nakon prestanka provedbe mjera kao rezultat preispitivanja

Stranke su suglasne posebnom pažnjom ispitati svaki zahtjev za pokretanje antidampinške istrage u vezi s robom podrijetlom iz druge stranke i o tome koje su antidampinške mjere prekinute u proteklih 12 mjeseci kao rezultat preispitivanja. Osim ako ispitivanje prije pokretanja istrage ukazuje da su se okolnosti promijenile, istraga se ne provodi.

Članak 3.12.

Kumulativna ocjena

Ako uvoz iz više od jedne zemlje istovremeno podliježe istrazi u vezi s antidampinškim i kompenzacijskim carinama, stranka posebnom pažnjom ispituje je li kumulativna ocjena utjecaja uvoza druge stranke odgovarajuća s obzirom na uvjete tržišnog natjecanja među uvezenom robom i uvjeta tržišnog natjecanja između uvezene robe i slične domaće robe.

Članak 3.13.

Standard de minimis koji se primjenjuje na preispitivanje

1. Svaka mjera koja podliježe preispitivanju na temelju članka 11. Antidampinškog sporazuma prekida se ako se utvrdi da je vjerojatni ponavljajući stupanj dampinga manji od de minimis praga određenog u članku 5.8. Antidampinškog sporazuma.

2. Pri utvrđivanju pojedinačnih stopa na temelju članka 9.5. Antidampinškog sporazuma, ne uvodi se nikakva carina za izvoznike ili proizvođače u stranci izvoznici za koje se na temelju reprezentativne izvozne prodaje utvrdi da je njihov stupanj dampinga manji od de minimis praga određenog u članku 5.8. Antidampinškog sporazuma.

Članak 3.14.

Pravilo niže carine

Ako stranka odluči uvesti antidampinšku ili kompenzacijsku carinu, iznos takve carine ne smije premašivati stupanj dampinga ili subvencije protiv koje se može uvesti kompenzacijska mjera i treba biti niža od stupnja dampinga ako bi takva niža carina bila odgovarajuća za uklanjanje štete domaćoj industriji.

Članak 3.15.

Rješavanje sporova

Nijedna stranka ne može se pozvati na četrnaesto poglavlje (Rješavanje sporova) za bilo koje pitanje koje proizlazi iz ovog odjeljka.

ODJELJAK E

Institucionalne odredbe

Članak 3.16.

Radna skupina za suradnju u području mjera za zaštitu trgovine

1. Radna skupina za suradnju u području mjera za zaštitu trgovine osnovana na temelju članka 15.3. stavka 1. (Radne skupine) je forum za dijalog o suradnji u području mjera za zaštitu trgovine.

2. Funkcije Radne skupine su:

3. Radna skupina se uobičajeno sastaje godišnje, a, prema potrebi, dodatni sastanci mogu biti organizirani na zahtjev bilo koje stranke.

ČETVRTO POGLAVLJE

TEHNIČKE PREPREKE U TRGOVINI

Članak 4.1.

Potvrda Sporazuma o tehničkim preprekama u trgovini

Stranke potvrđuju svoja postojeća međusobna prava i obveze na temelju Sporazuma o tehničkim preprekama u trgovini koji je sadržan u Prilogu 1-A Sporazumu o WTO-u (dalje u tekstu: „Sporazum o tehničkim preprekama u trgovini”), koji se mutatis mutandis ugrađuje u ovaj Sporazum i čini njegov sastavni dio.

Članak 4.2.

Područje primjene i definicije

1. Ovog poglavlje primjenjuju se na pripremu, donošenje i primjenu normi, tehničkih propisa i postupaka ocjene sukladnosti kako su definirani u Sporazumu o tehničkim preprekama u trgovini, a koji mogu utjecati na trgovinu robom među strankama.

2. Neovisno o stavku 1., ovo se poglavlje ne primjenjuje na:

3. Za potrebe ovog poglavlja primjenjuju se definicije iz Priloga 1. Sporazumu o tehničkim preprekama u trgovini.

Članak 4.3.

Zajednička suradnja

1. Stranke jačaju suradnju u području normi, tehničkih propisa i postupaka ocjene sukladnosti s ciljem povećanja uzajamnog razumijevanja svojih odnosnih sustava i olakšavanja pristupa svojim odnosnim tržištima. U tu svrhu, mogu uspostaviti dijaloge o regulatornim pitanjima kako na horizontalnoj tako i na sektorskoj razini.

2. U okviru bilateralne suradnje stranke nastoje utvrditi, razviti i promicati inicijative za olakšavanje trgovine koje mogu uključivati, ali nisu ograničene na:

3. Stranka na zahtjev razmatra prijedloge druge stranke u pogledu suradnje pod uvjetima iz ovog poglavlja.

Članak 4.4.

Tehnički propisi

1. Stranke su suglasne najbolje iskoristiti dobru regulatornu praksu kako je predviđena u Sporazumu o tehničkim preprekama u trgovini. Stranke su posebno suglasne:

2. Svaka stranka osigurava da je gospodarskim subjektima i drugim zainteresiranim osobama druge stranke omogućeno sudjelovanje u bilo kojem formalnom javnom procesu savjetovanja u vezi s razvojem tehničkih propisa, pod uvjetima koji nisu manje povoljni od onih koji su odobreni vlastitim pravnim ili fizičkim osobama.

3. Svaka stranka nastoji jedinstveno i dosljedno primjenjivati tehničke propise na cijelom svom državnom području. Ako Koreja obavijesti stranku EU o pitanju u vezi s trgovinom za koje se čini da proizlazi iz razlika u zakonodavstvu država članica Europske unije za koje Koreja smatra da nije u skladu s Ugovorom o funkcioniranju Europske unije, stranka EU će učinit sve što je u njezinoj moći da pravovremeno riješi to pitanje.

Članak 4.5.

Norme

1. Stranke ponovno potvrđuju svoje obveze na temelju članka 4.1. Sporazuma o tehničkim preprekama u trgovini kako bi osigurale da njihova tijela za normizaciju prihvate i postupaju u skladu s Kodeksom dobre prakse za pripremu i donošenje normi u Prilogu 3. Sporazumu o tehničkim preprekama u trgovini te da također uzmu u obzir načela određena u odlukama i preporukama koje je Odbor usvojio od 1. siječnja 1995., G/TBT/recv. 8, 23. svibnja 2002., odjeljak IX. (Odluke odbora o načelima za razvoj međunarodnih normi, smjernica i preporuka u vezi s člancima 2. i 5. te Prilogom 3. Sporazumu) koji je izdao Odbor WTO-a za tehničke prepreke u trgovini.

2. Stranke se obvezuju razmjenjivati informacije o:

Članak 4.6.

Ocjena sukladnosti i akreditacija

1. Stranke prepoznaju da postoji široki raspon mehanizama za olakšavanje prihvaćanja rezultata postupaka ocjene sukladnosti provedenih na državnom području druge stranke, uključujući:

2. Uzimajući navedeno u obzir, stranke se obvezuju:

3. Na obvezne postupke ocjene sukladnosti također se primjenjuju načela i postupci utvrđeni u odnosu na razvoj i donošenje tehničkih propisa na temelju članka 4.4. s ciljem izbjegavanja nepotrebnih prepreka u trgovini i osiguranja transparentnosti i nediskriminacije.

Članak 4.7.

Nadzor tržišta

Stranke se obvezuju razmjenjivati informacije o nadzoru tržišta i aktivnostima u vezi s izvršenjem.

Članak 4.8.

Pristojbe za ocjenu sukladnosti

Stranke ponovno potvrđuju svoje obveze na temelju članka 5.2. stavka 5. Sporazuma o tehničkim preprekama u trgovini, da su pristojbe za obveznu ocjenu sukladnosti uvezenih proizvoda jednake pristojbama koje se naplaćuju za ocjenu sukladnosti sličnih proizvoda domaćeg podrijetla ili podrijetlom iz drugih zemalja, uzimajući u obzir komunikacijske, prijevozne i druge troškove koji proizlaze iz razlika između lokacije objekata podnositelja zahtjeva i tijela za ocjenu sukladnosti te se obvezuju to načelo primijeniti u područjima obuhvaćenima ovim poglavljem.

Članak 4.9.

Obilježavanje i označivanje

1. Stranke primaju na znanje odredbu stavka 1. Priloga 1. Sporazumu o tehničkim preprekama u trgovini, da tehnički propis može uključivati ili isključivo uređivati zahtjeve u pogledu označivanja te su suglasne da će, ako njihovi tehnički propisi sadrže obvezno obilježavanje i označivanje, poštivati načela članka 2.2. Sporazuma o tehničkim preprekama u trgovini, da tehnički propisi ne bi trebali biti pripremljeni s ciljem ili učinkom stvaranja nepotrebnih prepreka međunarodnoj trgovini te da ne bi trebali ograničavati trgovinu više nego što je to potrebno za ispunjenje legitimnog cilja.

2. Stranke su posebno suglasne da ako stranka zahtijeva obvezno obilježavanje ili označivanje proizvoda:

Članak 4.10.

Mehanizam za koordinaciju

1. Stranke su suglasne predložiti koordinatore za tehničke prepreke u trgovini i drugoj stranci dostaviti odgovarajuće informacije kada se njihov koordinator za tehničke prepreke u trgovini promijeni. Koordinatori za tehničke prepreke u trgovini rade zajedno kako bi olakšali provedbu ovog poglavlja i suradnju među strankama u svim pitanjima koja se odnose na ovo poglavlje.

2. Funkcije koordinatora uključuju:

3. Koordinatori međusobno komuniciraju na bilo koji usuglašeni način koji je primjeren za učinkovito i djelotvorno obavljanje njihovih funkcija.

PETO POGLAVLJE

SANITARNE I FITOSANITARNE MJERE

Članak 5.1.

Cilj

1. Cilj ovog poglavlja je na najmanju moguću mjeru svesti negativne učinke sanitarnih i fitosanitarnih mjera na trgovinu uz istovremenu zaštitu života ili zdravlja ljudi, životinja i bilja na državnom području stranaka.

2. Nadalje, cilj ovog poglavlja je jačanje suradnje među strankama u pitanju dobrobiti životinja, uzimajući u obzir razne čimbenike poput uvjeta u stočnoj industriji stranaka.

Članak 5.2.

Područje primjene

Ovo se poglavlje primjenjuje na sve sanitarne i fitosanitarne mjere stranke koje mogu, izravno ili neizravno, utjecati na trgovinu među strankama.

Članak 5.3.

Definicija

Za potrebe ovog poglavlja, sanitarne i fitosanitarne mjere znači bilo koja mjera definirana u stavku 1. Priloga A Sporazumu o sanitarnim i fitosanitarnim mjerama.

Članak 5.4.

Prava i obveze

Stranke potvrđuju svoja postojeća prava i obveze na temelju Sporazuma o sanitarnim i fitosanitarnim mjerama.

Članak 5.5.

Transparentnost i razmjena informacija

Stranke:

Članak 5.6.

Međunarodne norme

Stranke:

Članak 5.7.

Zahtjevi u pogledu uvoza

1. Opći zahtjevi stranke u pogledu uvoza primjenjuju se na cjelokupnom državnom području druge stranke.

2. Dodatni posebni zahtjevi u pogledu uvoza mogu se uvesti za stranku izvoznicu ili njezine dijelove na temelju utvrđivanja zdravstvenog statusa životinja ili bilja stranke izvoznice ili njezinih dijelova koje je provela stranka uvoznica u skladu sa Sporazumom o sanitarnim i fitosanitarnim mjerama te smjernicama i normama Komisije za Codex Alimentarius, Svjetske organizacije za zdravlje životinja (dalje u tekstu: „OIE”) i Međunarodne konvencije o zaštiti bilja (dalje u tekstu: „IPPC”).

Članak 5.8.

Mjere povezane sa zdravljem životinja i bilja

1. Stranke prepoznaju načelo područja bez štetnika ili bolesti i područja niske prisutnosti štetnika ili bolesti u skladu sa Sporazumom o sanitarnim i fitosanitarnim mjerama te normama OIE-a i IPPC-a te uspostavljaju odgovarajući postupak za priznanje takvih područja, uzimajući u obzir sve odgovarajuće međunarodne norme, smjernice ili preporuke.

2. Stranke prilikom određivanja takvih područja uzimaju u obzir čimbenike poput geografske lokacije, ekosustava, epidemiološkog nadzora i učinkovitosti sanitarnih ili fitosanitarnih kontrola u takvim područjima.

3. Stranke uspostavljaju blisku suradnju u utvrđivanju područja bez štetnika ili bolesti i područja niske prisutnosti štetnika ili bolesti s ciljem stjecanja sigurnosti u postupcima koje svaka stranka provodi u utvrđivanju takvih područja. Stranke nastoje to jačanje sposobnosti okončati u približno dva tjedna od stupanja na snagu ovog Sporazuma. Uspješan završetak suradnje u jačanju sposobnosti potvrđuje Odbor za sanitarne i fitosanitarne mjere iz članka 5.10.

4. Prilikom utvrđivanja takvih područja, stranke u načelu svoje utvrđivanje statusa zdravlja životinja ili bilja stranke izvoznice ili njihovih dijelova temelji na informacijama koje je pružila stranka izvoznica u skladu sa Sporazumom o sanitarnim i fitosanitarnim mjerama te normama OIE-a i IPPC-a i uzimaju u obzir utvrđenje stranke izvoznice. U vezi s time, ako stranka ne prihvati utvrđenje druge stranke, stranka koja ne prihvaća utvrđenje objašnjava razloge i priprema se za savjetovanja.

5. Stranka izvoznica pruža potrebne dokaze kako bi stranci uvoznici objektivno pokazala da takva područja jesu te će vjerojatno ostati područja bez štetnika ili bolesti odnosno područja niske prisutnosti štetnika ili bolesti. Za te potrebe se stranci uvoznici na zahtjev daje pristup za inspekciju, ispitivanje i druge odgovarajuće postupke.

Članak 5.9.

Suradnja u području dobrobiti životinja

Stranke:

Članak 5.10.

Odbor za sanitarne i fitosanitarne mjere

1. Odbor za sanitarne i fitosanitarne mjere osnovan na temelju članka 15.2. stavka 1. (Specijalizirani odbori) može:

2. Odbor je sastavljen od predstavnika stranaka, a sastaje se jednom godišnje na uzajamno usuglašen datum. Mjesto održavanja sastanka također se uzajamno usuglašava. Dnevni red se usuglašava prije sastanaka. Stranke naizmjenično predsjedavaju Odborom.

Članak 5.11.

Rješavanje sporova

Nijedna stranka ne može se pozvati na četrnaesto poglavlje (Rješavanje sporova) za bilo koje pitanje koje proizlazi iz ovog poglavlja.

ŠESTO POGLAVLJE

CARINA I OLAKŠAVANJE TRGOVINE

Članak 6.1.

Ciljevi i načela

Kako bi olakšale trgovinu i promicale carinske suradnje na bilateralnoj i multilateralnoj osnovi, stranke su suglasne surađivati te usvajati i primjenjivati svoje uvozne, izvozne i provozne zahtjeve i postupke za robu na temelju sljedećih ciljeva i načela:

Članak 6.2.

Puštanje robe

1. Svaka stranka usvaja i primjenjuje pojednostavnjene i učinkovite carinske zahtjeve i postupke te zahtjeve i postupke povezane s trgovinom kako bi olakšala trgovinu među strankama.

2. Na temelju stavka 1., svaka stranka osigurava da njezina carinska tijela, granične agencije ili druga nadležna tijela primjenjuju zahtjeve i postupke koji:

Članak 6.3.

Pojednostavnjeni carinski postupak

Stranke nastoje primjenjivati pojednostavnjene uvozne i izvozne postupke za trgovce ili gospodarske subjekte koji ispunjavaju posebne kriterije o kojima odlučuje stranka, ali posebno pod uvjetom bržeg puštanja i carinjenja robe, uključujući prethodno elektroničko podnošenje i obradu informacija prije fizičkog dolaska pošiljaka, manju pojavu fizičkih pregleda i olakšavanje trgovine u vezi s, na primjer, pojednostavnjenim deklaracijama uz što manje dokumentacije.

Članak 6.4.

Upravljanje rizicima

Svaka stranka primjenjuje sustave upravljanja rizicima, u opsegu u kojem je to moguće u elektroničkom obliku, za analizu rizika i ciljanje kako bi svojim carinskim tijelima omogućile da preglede usredotoče na visokorizičnu robu i koji pojednostavnjuju carinjenje i kretanje robe niskog rizika. Svaka stranka svoje postupke upravljanja rizicima utvrđuje na temelju revidirane međunarodne konvencije o pojednostavnjenju i usklađivanju carinskih postupaka iz 1999. (dalje u tekstu: „Kyoto-konvencija”) i Smjernicama WCO-a o upravljanju rizicima.

Članak 6.5.

Transparentnost

1. Svaka stranka osigurava da su njezini carinski i drugi trgovinski zakoni, propisi i opći administrativni postupci te drugi zahtjevi, uključujući naknade i pristojbe, odmah raspoloživi svim zainteresiranim strankama, putem službeno određenog medija te, ako je izvedivo i moguće, službene internetske stranice.

2. Svaka stranka određuje ili održava jednu ili više točki za upite ili informacije kako bi rješavala upite zainteresiranih stranaka o carinskim i drugim trgovinskim pitanjima.

3. Svaka se stranka savjetuje s predstavnicima trgovinske zajednice i drugim zainteresiranim strankama te im pruža informacije. Takva savjetovanja i informacije obuhvaćaju značajne nove ili izmijenjene zahtjeve i postupke, a prije njihovog usvajanja pruža se mogućnost davanja primjedbi.

Članak 6.6.

Prethodne odluke

1. Svaka stranka, na zahtjev trgovaca u pisanom obliku, prije uvoza robe na svoje državno područje u skladu s vlastitim zakonima i propisima i putem svojih carinskih tijela izdaje pisanu prethodnu odluku o razvrstavanju u Carinsku tarifu, podrijetlu ili bilo kakvom takvom pitanju o kojem stranka može donijeti odluku.

2. Podložno bilo kakvim zahtjevima u pogledu povjerljivosti sadržanim u njezinim zakonima i propisima, stranka objavljuje, npr. na Internetu, svoje prethodne odluke o razvrstavanju u Carinsku tarifu ili bilo kakvom takvom pitanju o kojem stranka može donijeti odluku.

3. Stranke s ciljem olakšavanja trgovine u svoj bilateralni dijalog uključuju redovita ažuriranja o promjenama u svojem odnosnom zakonodavstvu u vezi s pitanjima iz stavaka 1. i 2.

Članak 6.7.

Žalbeni postupci

1. Svaka stranka osigurava da dotične osobe koje su predmet njezinih utvrđivanja o carinskim pitanjima i drugih uvoznih, izvoznih i provoznih zahtjeva i postupaka imaju pravo na preispitivanje ili žalbe na takva utvrđivanja. Stranka može zahtijevati da se žalba prvo podnosi istoj agenciji, njezinom nadzornom tijelu ili pravosudnom tijelu prije nego što ju preispita više neovisno tijelo, koje može biti pravosudno tijelo ili upravno sudište.

2. Proizvođač ili izvoznik može na zahtjev tijela za preispitivanje upućenog tom proizvođaču ili izvozniku informacije dostaviti izravno stranci koja provodi upravno preispitivanje. Izvoznik ili proizvođač koji dostavlja informacije može od stranke koja provodi upravno preispitivanje zatražiti da s tim informacijama postupa kao s povjerljivima u skladu s njezinim zakonima i propisima.

Članak 6.8.

Povjerljivost

1. Sa svim informacijama koje osobe ili tijela jedne stranke dostave tijelima druge stranke na temelju odredaba ovog poglavlja, uključujući zahtjeve na temelju članka 6.7., postupa se kao da su povjerljive ili ograničene informacije, ovisno o zakonima i propisima primjenljivima u svakoj stranci. Te informacije obuhvaćene su obvezom čuvanja službene tajne i uživaju zaštitu koja vrijedi za slične informacije prema odgovarajućim zakonima i propisima stranke koja ih je primila.

2. Osobni podaci mogu se razmjenjivati samo ako se stranka koje podatke prima obveže da će takve podatke štititi barem na način jednak onome koji je primjenljiv na konkretan slučaj u stranci koja te podatke dostavlja. Osoba koja dostavlja informacije ne određuje nikakve zahtjeve koji su veći od onih su primjenljivi na nju u okviru njezine nadležnosti.

3. Tijela stranke koja je primila informacije iz stavka 1. bez izričite suglasnosti osobe ili tijela koje ih je dostavilo ne koriste te informacije za druge potrebe osim za potrebe za koje su dostavljene.

4. Osim uz izričitu suglasnost osobe ili tijela koje ih je dostavilo, informacije iz stavka 1. ne objavljuju se ili drukčije otkrivaju bilo kakvim osobama, osim ako je to obvezno ili se odobrava na temelju zakona i propisa stranke koja ih je primila u vezi s pravnim postupkom. Osoba ili tijelo koje je dostavilo informacije, ako je to moguće, unaprijed se obavještava se o takvom otkrivanju.

5. Ako tijelo stranke zatraži informacije na temelju odredaba ovog poglavlja, osobe kojima je zahtjev upućen obavještava o bilo kakvoj mogućnosti otkrivanja u vezi s pravnim postupkom.

6. Stranka koja upućuje zahtjev, osim ako se osoba koja je dostavila informacije suglasi drukčije, prema potrebi koristi sve raspoložive mjere prema primjenljivim zakonima i propisima te stranke kako bio očuvala povjerljivost informacija i zaštitila osobne podatke u slučaju zahtjeva treće stranke ili drugih tijela za otkrivanje dotičnih informacija.

Članak 6.9.

Naknade i davanja

U vezi sa svim naknadama i davanjima bilo kakve naravi, osim carina i stavki koje su isključene iz definicije carine na temelju članka 2.3. (Carina) uvedenih u vezi s uvozom ili izvozom:

Članak 6.10.

Pregledi prije slanja

Nijedna stranka ne zahtjeva korištenje pregleda prije slanja ili jednakog postupka.

Članak 6.11.

Revizija nakon carinjenja

Svaka stranka trgovcima pruža mogućnost da iskoriste primjenu učinkovitih revizija nakon carinjenja. Primjena revizija nakon carinjenja ne uvodi neopravdane ili neutemeljene zahtjeve ili opterećenja za trgovce.

Članak 6.12.

Određivanje carinske vrijednosti

Sporazum o određivanju carinske vrijednosti bez ograničavajućih uvjeta i mogućnosti predviđenih u članku 20. i stavcima 2. do 4. Priloga III. mutatis mutandis se ugrađuje u ovaj Sporazum i čini njegov sastavni dio.

Članak 6.13.

Carinska suradnja

1. Stranke jačaju svoju suradnju u carinskim i s carinom povezanim pitanjima.

2. Stranke se obvezuju razvijati aktivnosti za olakšavanje trgovine u carinskim pitanjima uzimajući u obzir rad međunarodnih organizacija u vezi s time. To može uključivati ispitivanje novih carinskih postupaka.

3. Stranke potvrđuju svoju privrženost olakšavanju zakonitog kretanja robe te razmjenjuju stručno znanje o mjerama za poboljšanje carinskih tehnika i postupaka te o računalnim sustavima u skladu s odredbama ovog Sporazuma.

4. Stranke se obvezuju:

5. Stranke prepoznaju da je međusobna suradnja temelj za olakšavanje postupanja u skladu s obvezama utvrđenih u ovom Sporazumu i za postizanje visoke razine olakšavanja trgovine. Stranke se preko svojih carinskih uprava dogovaraju o razvoju programa za tehničku suradnju pod uzajamno usuglašenim uvjetima u pogledu područja primjene, vremenskog okvira i troškova mjera za suradnju u carinskim i s carinom povezanim pitanjima.

6. Stranke putem svojih odnosnih carinskih uprava i drugih tijela povezanih s granicom preispituju odgovarajuće međunarodne inicijative za olakšavanje trgovine, uključujući, inter alia, odgovarajući rad u okviru WTO-a i WCO-a, kako bi utvrdile područja u kojima bi daljnje zajedničko djelovanje olakšalo trgovinu među strankama i promicalo zajedničke multilateralne ciljeve. Stranke surađuju u utvrđivanju, kada god je to moguće, zajedničkih stajališta u okviru međunarodnih organizacija u području carine i olakšavanja trgovine, posebno u okviru WTO-a i WCO-a.

7. Stranke si međusobno pomažu u provedbi i izvršavanju ovog poglavlja, Protokola o definiciji „proizvodâ s podrijetlom” i načinima administrativne suradnje te svojih odnosnih carinskih zakona i propisa.

Članak 6.14.

Uzajamna administrativna pomoć u carinskim pitanjima

1. Stranke pružaju uzajamnu administrativnu pomoć u carinskim pitanjima u skladu s odredbama utvrđenima u Protokolu o uzajamnoj administrativnoj pomoći u carinskim pitanjima.

2. Nijedna stranka ne može se pozvati na četrnaesto poglavlje (Rješavanje sporova) iz ovog Sporazuma za pitanja obuhvaćena člankom 9. stavkom 1. Protokola o uzajamnoj administrativnoj pomoći u carinskim pitanjima.

Članak 6.15.

Carinske kontaktne točke

1. Stranke razmjenjuju popise određenih kontaktnih točki za pitanja koja proizlaze iz ovog poglavlja i Protokola o definiciji „proizvodâ s podrijetlom” i načinima administrativne suradnje.

2. Kontaktne točke nastoje savjetovanjima riješiti operativna pitanja obuhvaćena ovim poglavljem. Ako kontaktne točke ne mogu riješiti pitanje, ono se upućuje Carinskom odboru iz ovog poglavlja.

Članak 6.16.

Carinski odbor

1. Carinski odbor osnovan na temelju članka 15.2. stavka 1. (Specijalizirani odbori) osigurava uredno funkcioniranje ovog poglavlja, Protokola o definiciji „proizvodâ s podrijetlom” i načinima administrativne suradnje i Protokola o uzajamnoj administrativnoj pomoći u carinskim pitanjima te razmatra sva pitanja koja proizlaze iz njihove primjene. U pogledu pitanja obuhvaćenih ovim Sporazumom, izvještava Odbor za trgovinu osnovan na temelju članka 15.1. stavka 1. (Odbor za trgovinu).

2. Carinski odbor sastoji se od predstavnika carine i drugih nadležnih tijela stranaka odgovornih za pitanja carine i olakšavanja trgovine, za upravljanje Protokolom o definiciji „proizvodâ s podrijetlom” i načinima administrativne suradnje te Protokolom o uzajamnoj administrativnoj pomoći u carinskim pitanjima.

3. Carinski odbor donosi svoj poslovnik, a sastaje se godišnje na lokaciji koja je svake godine u drugoj stranci.

4. Na zahtjev stranke, Carinski odbor se sastaje i nastoji riješiti bilo kakvo razmimoilaženje među strankama u pitanjima koja su uključena u ovo poglavlje i Protokol o definiciji „proizvodâ s podrijetlom” i načinima administrativne suradnje te Protokol o uzajamnoj administrativnoj pomoći u carinskim pitanjima, uključujući olakšavanje trgovine, razvrstavanje u Carinsku tarifu, podrijetlo robe i uzajamnu administrativnu pomoć u carinskim pitanjima, a posebno u vezi s člancima 7. i 8. Protokola o uzajamnoj administrativnoj pomoći u carinskim pitanjima.

5. Carinski odbor može oblikovati rezolucije, preporuke ili mišljenja koja smatra potrebnima za postizanje zajedničkih ciljeva i pravilno funkcioniranje mehanizama uspostavljenih u ovom poglavlju te Protokolu o definiciji „proizvodâ s podrijetlom” i načinima administrativne suradnje te Protokolu o uzajamnoj administrativnoj pomoći u carinskim pitanjima.

SEDMO POGLAVLJE

TRGOVINA USLUGAMA, POSLOVNI NASTAN I ELEKTRONIČKA TRGOVINA

ODJELJAK A

Opće odredbe

Članak 7.1.

Cilj, područje primjene i opseg

1. Stranke, ponovno potvrđujući svoja odnosna prava i obveze prema Sporazumu o WTO-u, ovime utvrđuju potrebne aranžmane za postupnu uzajamnu liberalizaciju trgovine uslugama i poslovnog nastana te za suradnju u području elektroničke trgovine.

2. Ništa se u ovom poglavlju ne tumači kao uvođenje bilo kakve obveze u odnosu na javnu nabavu.

3. Ovo se poglavlje ne primjenjuje na subvencije ili bespovratna sredstva koje osigurava stranka, uključujući vladine zajmove, jamstva i osiguranje.

4. U skladu s ovim poglavljem, svaka stranka zadržava pravo urediti i uvesti nove propise kako bi ispunila legitimne ciljeve politike.

5. Ovo se poglavlje ne primjenjuje na mjere koje utječu na fizičke osobe koje traže pristup tržištu zapošljavanja stranke, niti se primjenjuju na mjere koje se odnose na državljanstvo, boravište ili trajno zapošljavanje.

6. Ništa u ovom poglavlju ne sprečava stranku da primjeni mjere kako bi uredila ulazak fizičkih osoba na njezino državno područje, ili njihov privremeni boravak na njezinom državnom području, uključujući mjere koje su potrebne za zaštitu cjelovitosti njezinih granica i osiguranje uređenog prelaska fizičkih osoba preko tih granica, pod uvjetom da se takve mjere ne primjenjuju tako da poništavaju ili smanjuju koristi koje druga stranka ima prema posebnim obvezama u ovom poglavlju i njegovim prilozima (4).

Članak 7.2.

Definicije

Za potrebe ovog poglavlja:

Članak 7.3.

Odbor za trgovinu uslugama, poslovni nastan i elektroničku trgovinu

1. Odbor za trgovinu uslugama, poslovni nastan i elektroničku trgovinu osnovan na temelju članka 15.2. stavka 1. (Specijalizirani odbori) sastoji se od predstavnika stranaka. Glavni predstavnik stranaka za odbor je dužnosnik tijela stranke koje je odgovorno za provedbu ovog poglavlja.

2. Odbor:

ODJELJAK B

Prekogranično pružanje usluga

Članak 7.4.

Područje primjene i definicije

1. Ovaj se odjeljak primjenjuje na mjere stranaka koje utječu na prekogranično pružanje svih usluga, uz izuzetak:

2. Mjere koje utječu na prekogranično pružanje usluga uključuju mjere koje utječu na:

3. Za potrebe ovog odjeljka:

Članak 7.5.

Pristup tržištu

1. U pogledu pristupa tržištu kroz prekogranično pružanje usluga, svaka stranka uslugama i pružateljima usluga druge stranke odobrava tretman koji nije manje povoljan od onog predviđenog na temelju odredbi, ograničenja i uvjeta usuglašenih i navedenih u specifičnim obvezama iz Priloga 7-A.

2. U sektorima u kojima su preuzete obveze u vezi s pristupom tržištu, mjere koje stranka ne donosi ili ne provodi na temelju regionalne potpodjele ili na temelju svog cjelokupnog državnog područja, osim ako nije drukčije navedeno u Prilogu 7-A, utvrđuju se kao:

Članak 7.6.

Nacionalni tretman

1. U sektorima u kojima su obveze s obzirom na pristup tržištu upisane u Prilogu 7-A i podložno svim u njemu određenim uvjetima i kvalifikacijama, svaka stranka uslugama i pružateljima usluga druge stranke odobrava, u odnosu na sve mjere koje utječu na prekogranično pružanje usluga, tretman koji nije manje povoljan od onog kojeg odobrava vlastitim sličnim uslugama i pružateljima usluga.

2. Stranka može ispuniti zahtjev iz stavka 1. tako da uslugama i pružateljima usluga druge stranke odobri ili formalno jednak tretman ili formalno različit tretman od onog kojeg odobrava vlastitim sličnim uslugama i pružateljima usluga.

3. Formalno jednak tretman ili formalno različit tretman smatra se manje povoljnim ako mijenja uvjete tržišnog natjecanja u korist usluga i pružatelja usluga stranke u usporedbi sa sličnim uslugama i pružateljima usluga druge stranke.

4. Specifične obveze preuzete na temelju ovog članka ne tumače se tako da se od stranke zahtijeva da nadoknadi bilo kakav podređen unutarnji konkurentski položaj koji proizlazi iz činjenice da su odgovarajuće usluge ili pružatelji usluga stranog podrijetla.

Članak 7.7.

Popisi obveza

1. Sektori koje svaka stranka liberalizira na temelju ovog odjeljka te, putem zadržavanja prava, ograničenja pristupu tržištu i nacionalnog tretmana koja se primjenjuju na usluge i pružatelje usluga druge stranke u tim sektorima, određeni su u popisima obveza koji su uključeni u Prilog 7-A.

2. Nijedna stranka ne smije donositi nove diskriminacijske mjere ili jače diskriminirajuće mjere s obzirom na usluge ili pružatelje usluga druge stranke u usporedbi s tretmanom odobrenim na temelju specifičnih obveza preuzetih u skladu sa stavkom 1.

Članak 7.8.

Tretman utvrđen po načelu najpovlaštenije države (11)

1. U pogledu bilo kakvih mjera obuhvaćenih ovim odjeljkom, a koje utječu na prekogranično pružanje usluga, osim ako nije drukčije predviđeno ovim člankom, svaka stranka uslugama i pružateljima usluga druge stranke odobrava tretman koji nije ništa manje povoljan od onoga koji odobrava za slične usluge i pružatelje usluga bilo koje treće zemlje u okviru sporazuma o ekonomskoj integraciji potpisanog nakon stupanja na snagu ovog Sporazuma.

2. Tretman koji proizlazi iz sporazuma o regionalnoj ekonomskoj integraciji koji bilo koja stranka odobri uslugama i pružateljima usluga treće stranke isključuje se iz obveze u stavku 1., samo ako je taj tretman odobren na temelju sektorskih ili horizontalnih obveza za koje sporazum o regionalnoj ekonomskoj integraciji propisuje znatno višu razinu obveza od onih preuzetih u okviru ovog odjeljka kako je određeno u Prilogu 7-B.

3. Neovisno o stavku 2., obveze koje proizlaze iz stavka 1. ne primjenjuju se na tretman odobren:

4. Ovo poglavlje ne tumači se tako da bilo koju stranku sprečava da susjednim zemljama dodijeli ili odobri pogodnosti s ciljem olakšavanja razmjena lokalno proizvedenih i potrošenih usluga ograničenih na dodirno granično područje.

ODJELJAK C

Poslovni nastan

Članak 7.9.

Definicije

Za potrebe ovog odjeljka:

podružnica pravne osobe znači mjesto obavljanja poslovne djelatnosti koje nema pravnu osobnost, trajnog je karaktera i posluje kao produžetak matičnog društva, ima upravu i materijalnu opremu za obavljanje trgovačke djelatnosti s trećim osobama tako da one, iako znaju da će se, bude li to potrebno, uspostaviti pravna veza s matičnim društvom sa sjedištem u inozemstvu, ne moraju izravno poslovati s tim matičnim društvom, ali mogu poslovati na mjestu obavljanja poslovne djelatnosti koja predstavlja njegov produžetak.

Članak 7.10.

Područje primjene

S ciljem poboljšanja ulagačkog okružja, a posebno uvjeta za poslovni nastan među strankama, ovaj se odjeljak primjenjuje na mjere stranaka koje utječu na poslovni nastan (14) u svim gospodarskim djelatnostima, uz izuzetak:

Članak 7.11.

Pristup tržištu

1. U pogledu pristupa tržištu kroz poslovni nastan, svaka stranka poslovnim jedinicama i ulagačima druge stranke odobrava tretman koji nije manje povoljan od onog predviđenog na temelju odredbi, ograničenja i uvjeta usuglašenih i navedenih u specifičnim obvezama iz Priloga 7-A.

2. U sektorima u kojima su preuzete obveze u vezi s pristupom tržištu, mjere koje stranka ne donosi ili ne provodi na temelju regionalne potpodjele ili na temelju svog cjelokupnog državnog područja, osim ako nije drukčije navedeno u Prilogu 7-A, utvrđuju se kao:

Članak 7.12.

Nacionalni tretman (19)

1. U sektorima upisanima u Prilog 7-A i podložno u njemu određenim uvjetima i kvalifikacijama, svaka stranka poslovnim jedinicama i ulagačima druge stranke odobrava, u odnosu na sve mjere koje utječu na poslovni nastan, tretman koji nije manje povoljan od onog kojeg odobrava vlastitim sličnim poslovnim jedinicama i ulagačima.

2. Stranka može ispuniti zahtjev iz stavka 1. tako da poslovnim jedinicama i ulagačima druge stranke odobri ili formalno jednak tretman ili formalno različit tretman od onog kojeg odobrava vlastitim sličnim poslovnim jedinicama i ulagačima.

3. Formalno jednak tretman ili formalno različit tretman smatra se manje povoljnim ako mijenja uvjete tržišnog natjecanja u korist poslovnih jedinica i ulagača stranke u usporedbi sa sličnim poslovnim jedinicama i ulagačima druge stranke.

4. Specifične obveze preuzete na temelju ovog članka ne tumače se tako da se od stranke zahtijeva da nadoknadi bilo kakav podređen unutarnji konkurentski položaj koji proizlazi iz činjenice da su odgovarajuće poslovne jedinice ili ulagači stranog podrijetla.

Članak 7.13.

Popisi obveza

1. Sektori koje svaka stranka liberalizira na temelju ovog odjeljka te, putem zadržavanja prava, ograničenja pristupu tržištu i nacionalnog tretmana koja se primjenjuju na poslovne jedinice i ulagače druge stranke u tim sektorima, određeni su u popisima obveza koji su uključeni u Prilog 7-A.

2. Nijedna stranka ne smije donositi nove diskriminacijske mjere ili jače diskriminirajuće mjere s obzirom na poslovne jedinice i ulagače druge stranke u usporedbi s tretmanom odobrenim na temelju specifičnih obveza preuzetih u skladu sa stavkom 1.

Članak 7.14.

Tretman utvrđen po načelu najpovlaštenije države (20)

1. U pogledu bilo kakvih mjera obuhvaćenih ovim odjeljkom, a koje utječu na poslovni nastan, osim ako nije drukčije predviđeno ovim člankom, svaka stranka poslovnim jedinicama i ulagačima druge stranke odobrava tretman koji nije ništa manje povoljan od onoga koji odobrava za slične poslovne jedinice i ulagače bilo koje treće zemlje u okviru sporazuma o ekonomskoj integraciji potpisanog nakon stupanja na snagu ovog Sporazuma (21).

2. Tretman koji proizlazi iz sporazuma o regionalnoj ekonomskoj integraciji koji bilo koja stranka odobri poslovnim jedinicama i ulagačima treće stranke isključuje se iz obveze u stavku 1., samo ako je taj tretman odobren na temelju sektorskih ili horizontalnih obveza za koje sporazum o regionalnoj ekonomskoj integraciji propisuje znatno višu razinu obveza od onih preuzetih u okviru ovog odjeljka kako je određeno u Prilogu 7-B.

3. Neovisno o stavku 2., obveze koje proizlaze iz stavka 1. ne primjenjuju se na tretman odobren:

4. Ovo poglavlje ne tumači se tako da bilo koju stranku sprečava da susjednim zemljama dodijeli ili odobri pogodnosti s ciljem olakšavanja razmjena lokalno proizvedenih i potrošenih usluga ograničenih na dodirno granično područje.

Članak 7.15.

Drugi sporazumi

Ništa se u ovom poglavlju ne smatra:

Članak 7.16.

Preispitivanje pravnog okvira za ulaganja

1. S ciljem postupne liberalizacije ulaganja, stranke preispituju pravni okvir za ulaganja (22), ulagačko okruženje i tok ulaganja između njih u skladu sa svojim obvezama u međunarodnim sporazumima, najkasnije tri godine od stupanja na snagu ovog Sporazuma, a nakon toga u redovitim vremenskim razmacima.

2. U okviru preispitivanja iz stavka 1., stranke ocjenjuju bilo kakve prepreke ulaganja s kojima se susrelo te organiziraju pregovore za rješavanje takvih prepreka, s ciljem produbljivanja odredaba ovog poglavlja, uključujući u odnosu na opća načela zaštite ulaganja.

ODJELJAK D

Privremena prisutnost fizičkih osoba iz poslovnih razloga

Članak 7.17.

Područje primjene i definicije

1. Ovaj se odjeljak primjenjuje na mjere stranaka koje se odnose na ulazak u i privremeni boravak na njihovom državnom području ključnog osoblja, diplomiranih vježbenika, prodavatelja poslovnih usluga, ugovornih pružatelja usluga i neovisnih stručnjaka koji podliježu članku 7.1. stavku 5.

2. Za potrebe ovog odjeljka:

Članak 7.18.

Ključno osoblje i diplomirani vježbenici

1. Za svaki sektor liberaliziran u skladu s odjeljkom C i podložno bilo kojem ograničavajućem uvjetu navedenom u Prilogu 7-A, svaka stranka dopušta ulagačima druge stranke da u svojim poslovnim jedinicama zapošljavaju fizičke osobe te druge stranke, pod uvjetom da su ti zaposlenici ključno osoblje ili diplomirani vježbenici kako su utvrđeni u članku 7.17. Privremeni ulazak i boravak ključnog osoblja i diplomiranih vježbenika smije trajati najdulje tri godine za osobe premještene unutar poduzeća (26), 90 dana u bilo kojem razdoblju od dvanaest mjeseci za poslovne posjetitelje (27) i godinu dana za diplomirane vježbenike.

2. Za svaki sektor liberaliziran u skladu s odjeljkom C, mjere koje stranka ne poduzima ili donosi, osim ako nije drukčije navedeno u Prilogu 7-A, utvrđuju se kao ograničenja ukupnog broja fizičkih osoba koje ulagač može zaposliti kao ključno osoblje i diplomirane vježbenike u konkretnom sektoru u obliku brojčanih kvota ili zahtjeva za ispitivanje gospodarskih potreba i kao diskriminacijska ograničenja (28).

Članak 7.19.

Prodavatelji poslovnih usluga

Za svaki sektor liberaliziran u skladu s odjeljkom B ili C i podložno bilo kakvom ograničavajućem uvjetu navedenom u Prilogu 7-A, svaka stranka dopušta privremeni ulazak i boravak prodavatelja poslovnih usluga za razdoblje od najviše 90 dana u bilo kojem razdoblju od dvanaest mjeseci (29).

Članak 7.20.

Ugovorni pružatelj usluga i neovisni stručnjaci

1. Stranke ponovno potvrđuju svoje odnosne obveze koje proizlaze iz njihovih obveza prema GATS-u s obzirom na privremeni ulazak i boravak ugovornih pružatelja usluga i neovisnih stručnjaka.

2. Najkasnije dvije godine nakon okončanja pregovora na temelju članka XIX. GATS-a i Ministarske izjave Ministarske konferencije WTO-a usvojene 14. studenoga 2001., Odbor za trgovinu usvaja odluku koja sadrži popis obveza u pogledu pristupa ugovornih pružatelja usluga i neovisnih stručnjaka stranke državnom području druge stranke. Uzimajući u obzir rezultate tih pregovora u vezi s GATS-om, obveze moraju biti obostrano korisne i komercijalno smislene.

ODJELJAK E

Regulatorni okvir

Pododjeljak A

Odredbe opće primjene

Članak 7.21.

Uzajamno priznanje

1. Ništa u ovom poglavlju ne sprečava stranku da zahtijeva da fizičke osobe moraju imati potrebne kvalifikacije i/ili radno iskustvo određeno za sektor dotične djelatnosti na državnom području na kojem se usluga pruža.

2. Stranke potiču odgovarajuća predstavnička stručna tijela na svojim odnosnim državnim područjima da zajedno izrade i dostave preporuke o uzajamnom priznavanju Odboru za trgovinu, za potrebe ispunjavanja, u cijelosti ili djelomično, od strane pružatelja usluga i ulagača u uslužnom sektoru, kriterija koje svaka stranka primjenjuju za izdavanje odobrenja i dozvola pružateljima usluga i ulagačima u uslužnom sektoru te za njihov rad i certificiranje, posebno u sektoru profesionalnih usluga, uključujući izdavanje privremenih dozvola.

3. Po primitku preporuke iz stavka 2., Odbor za trgovinu, u razumnom roku, preispituje tu preporuku s ciljem utvrđivanja je li on u skladu s ovim Sporazumom.

4. Kada se u skladu s postupkom određenim u stavku 3. utvrdi da je preporuka iz stavka 2. u skladu s ovim Sporazumom te da postoji dovoljna razina sukladnosti između odgovarajućih propisa stranaka, stranke s ciljem provedbe te preporuke, pregovaraju, preko svojih nadležnih tijela, o sklapanju sporazuma o uzajamnom priznanju (dalje u tekstu: „SUP”) zahtjeva, kvalifikacija, dozvola i drugih propisa.

5. Svaki takav sporazum mora biti u skladu s odgovarajućim odredbama Sporazuma o WTO-u, a posebno s člankom VII. GATS-a.

6. Radna skupina za SUP osnovana na temelju članka 15.3. stavka 1. (Radne skupine) djeluje u okviru Odbora za trgovinu, a sastoji se od predstavnika stranaka. S ciljem olakšavanja djelatnosti iz stavka 2., radna skupina se sastaje u roku od godine dana nakon stupanja na snagu ovog Sporazuma, osim ako se stranke ne usuglase drukčije.

Članak 7.22.

Transparentnost i povjerljive informacije

1. Stranke putem mehanizama uspostavljenih na temelju dvanaestog poglavlja (Transparentnost) bez odlaganja odgovaraju na sve zahtjeve druge stranke za posebne informacije o:

2. Ništa u ovom Sporazumu ne zahtijeva od bilo koje stranke da dostavi povjerljive informacije, čije bi otkrivanje ometalo provedbu zakona ili na drugi način bilo u suprotnosti s javnim interesom ili koje bi mogle dovesti u pitanje legitimne komercijalne interese određenih poduzeća, javnih ili privatnih.

3. Regulatorna tijela svake stranke javno objavljuju zahtjeve, uključujući svu zatraženu dokumentaciju, za ispunjavanje zahtjeva u vezi s pružanjem usluga.

4. Na njegov zahtjev, regulatorno tijelo stranke obavještava podnositelja zahtjeva o statusu njegovog zahtjeva. Ako tijelo od pronositelja zahtjeva zahtijeva dodatne informacije, o tome bez nepotrebnog odlaganja obavještava podnositelja zahtjeva.

5. na zahtjev neuspješnog podnositelja zahtjeva, regulatorno tijelo koje je odbilo zahtjev, u mjeri u kojoj je to moguće, obavještava podnositelja zahtjeva o razlozima za odbijanje zahtjeva.

6. Regulatorno tijelo stranke u roku od 120 dana donosi administrativnu odluku o potpunom zahtjevu ulagača ili pružatelja prekograničnih usluga druge stranke u vezi s pružanjem usluge te bez odlaganja obavještava podnositelja zahtjeva o toj odluci. zahtjev se ne smatra potpunim sve dok se održavaju sva odgovarajuća saslušanja i sve dok nisu primljene sve potrebne informacije. Ako odluku nije moguće donijeti u roku od 120 dana, regulatorno tijelo bez nepotrebnog odlaganja o tome obavještava podnositelja zahtjeva i nastoji donijeti odluku u razumnom roku.

Članak 7.23.

Domaći propisi

1. Ako je za pružanje usluge ili poslovnu jedinicu za koju je preuzeta specifična obveza potrebno odobrenje, nadležna tijela stranke, u razumnom roku nakon podnošenja zahtjeva koji se na temelju domaćih zakona i propisa smatra potpunim, obavještava podnositelja zahtjeva o odluci o tom zahtjevu. Na zahtjev podnositelja zahtjeva, nadležna tijela stranke, bez nepotrebnog odlaganja, pružaju informacije o statusu zahtjeva.

2. Svaka stranka osniva ili održava pravosudna, arbitražna ili upravna sudišta ili postupke koji, na zahtjev pogođenog ulagača ili pružatelja usluge, omogućuju hitno preispitivanje administrativnih odluka koje utječu na poslovni nastan, prekogranično pružanje usluga ili privremenu prisutnost fizičkih osoba iz poslovnih razloga te, u slučajevima u kojima je to opravdano, odgovarajuća pravna sredstva. Ako takvi postupci nisu neovisni o agenciji kojoj je povjerena dotična administrativna odluka, stranke osiguravaju da se postupcima de facto pruža objektivno i nepristrano preispitivanje.

3. S ciljem osiguravanja da mjere koje se odnose na zahtjeve i postupke u pogledu kvalifikacije, tehničke norme i zahtjeve za izdavanje dozvola ne predstavljaju nepotrebne prepreke u trgovini uslugama, svaka stranka, uz istovremeno priznavanje prava na uređenje i uvođenje novih propisa u pogledu pružanja usluga za ispunjavanje ciljeva javnog poretka, nastoji osigurati da su, prema potrebi za pojedinačne sektore, takve mjere:

4. Ovaj se članak, prema potrebi, izmjenjuje nakon savjetovanja među strankama kako bi se u ovaj Sporazum uvrstili rezultati pregovora na temelju stavka 4. članka VI. GATS-a ili rezultati bilo kakvih sličnih pregovora provedenih u okviru drugih multilateralnih foruma u kojima obje stranke sudjeluju čim stupe na snagu.

Članak 7.24.

Upravljanje

Svaka stranka, u mjeri u kojoj je to izvedivo, osigurava da se na njezinom državnom području provode i primjenjuju međunarodno usuglašene norme za uređenje i nadzor sektora financijskih usluga te za borbu protiv utaje i izbjegavanja plaćanja poreza. Takve međunarodno usuglašene norme su, inter alia, Osnovna načela učinkovitog bankarskog nadzora Bazelskog odbora za nadzor banaka, Temeljna načela i metodologija osiguranja, koje je u Singapuru 3. listopada 2003. odobrilo Međunarodno udruženje osiguravateljnih nadzornih tijela, Ciljevi i načela uređenja vrijednosnih papira Međunarodne organizacije nadzornih tijela za vrijednosne papire, Sporazum o razmjeni informacija o poreznim pitanjima Organizacije za gospodarsku suradnju i razvoj (dalje u tekstu: „OECD”), Izjava o transparentnosti i razmjeni informacija u porezne svrhe skupine G20 i Četrdeset preporuka o pranju novca i Devet posebnih preporuka o financiranju terorizma Radne skupine za financijske aktivnosti.

Pododjeljak B

Računalne usluge

Članak 7.25.

Računalne usluge

1. U pogledu liberalizacije trgovine računalnim uslugama u skladu s odjeljcima B do D, stranke prihvaćaju dogovor određen u sljedećim stavcima.

2. SKP (30) 84, šifra Ujedinjenih naroda koja se koristi za opisivanje računalnih i srodnih usluga, obuhvaća osnovne funkcije korištene za pružanje svih računalnih i srodnih usluga, uključujući računalne programe utvrđene kao nizovi uputa koje su potrebne kako bi računala radila i komunicirala (uključujući njihov razvoj i provedbu), obradu i pohranu podataka, te srodne usluge, poput usluga savjetovanja i osposobljavanja za osoblje klijenata. Razvoj tehnologije doveo je do povećane ponude tih usluga u obliku grupe ili paketa srodnih usluga koji može uključivati neke ili sve navedene osnovne funkcije. Na primjer, usluge poput iznajmljivanja diskovnog prostora na poslužitelju mrežnih stranica ili domene, usluge rudarenja podataka i umreženog računanja, svaka pojedinačno sastoji se od kombinacije osnovnih funkcija računalnih usluga.

3. Računalne i srodne usluge, bez obzira pružaju li se preko mreže, uključujući Internet, uključuju sve usluge koje pružaju:

4. Računalne i srodne usluge omogućuju pružanje drugih usluga, poput bankarskih usluga, kako preko elektroničkih tako i preko drugih sredstava. Stranke prepoznaju da postoji bitna razlika između omogućavanja usluge poput iznajmljivanja diskovnog prostora na poslužitelju mrežnih stranica ili aplikacije i sadržaja ili osnovne usluge koja se pruža elektroničkim putem poput bankarske usluge te da u takvim slučajevima sadržaj ili osnovna usluga nije obuhvaćena SKP 84.

Pododjeljak C

Poštanske i kurirske usluge

Članak 7.26.

Regulatorna načela

Najkasnije tri godine nakon stupanja na snagu ovog Sporazuma, Odbor za trgovinu, s ciljem osiguravanja tržišnog natjecanja u poštanskim i kurirskim uslugama koje nisu dio monopola u svakoj stranci, određuje načela regulatornog okvira koji se primjenjuje na te usluge. Cilj tih načela je rješavanje pitanja kao što je praksa koja dovodi do povrede tržišnog natjecanja, univerzalna usluga, pojedinačne dozvole i narav regulatornog tijela (31).

Pododjeljak D

Telekomunikacijske usluge

Članak 7.27.

Područje primjene i definicije

1. Ovaj pododjeljak određuje načela regulatornog okvira za osnovne telekomunikacijske usluge (32), osim radiodifuzijskog emitiranja, koje su liberalizirane na temelju odjeljaka B do D ovog poglavlja.

2. Za potrebe ovog pododjeljka:

Članak 7.28.

Regulatorno tijelo

1. Regulatorno tijelo za telekomunikacijske usluge pravno je odvojeno i funkcionalno neovisno od bilo kojeg pružatelja telekomunikacijskih usluga.

2. Regulatorno tijelo ima dovoljno ovlasti za uređivanje sektora telekomunikacijskih usluga. Zadaće koje obavlja regulatorno tijelo javno se objavljuju u lako dostupnom i jasnom obliku, posebice ako su te zadaće dodijeljene više od jednom tijelu.

3. Odluke koje regulatorno tijelo donosi i postupci koje regulatorno tijelo koristi nepristrane su u odnosu na sve sudionike na tržištu.

Članak 7.29.

Odobrenje za pružanje telekomunikacijskih usluga

1. Pružanje usluga se, koliko god je to moguće, odobrava samo na temelju pojednostavnjenog postupka odobrenja.

2. Za rješavanje pitanja dodjeljivanja frekvencija, brojeva i prava puta može se zahtijevati dozvola. Odredbe i uvjeti za takve dozvole javno se objavljuju.

3. Ako se zahtijeva dozvola:

Članak 7.30.

Mjere za zaštitu tržišnog natjecanja kod glavnih pružatelja

Odgovarajuće mjere provode se radi sprečavanja pružatelja koji su, sami ili zajedno, glavni pružatelji, da ne sudjeluju u ili nastavljaju praksu koja dovodi do povrede tržišnog natjecanja. Takva praksa koja dovodi do povrede tržišnog natjecanja posebno uključuje:

Članak 7.31.

Međusobno povezivanje

1. Svaka stranka osigurava da pružatelji javnih telekomunikacijskih mreža ili usluga na njezinom državnom području pružateljima javnih telekomunikacijskih usluga druge stranke, izravno ili neizravno unutar istog državnog područja, omoguće pregovore o međusobnom povezivanju. Međusobno povezivanje se u načelu treba dogovoriti na temelju poslovnih pregovora među dotičnim trgovačkim društvima.

2. Regulatorna tijela osiguravaju da pružatelji koji tijekom postupka pregovora o aranžmanima međusobnog povezivanja dobiju informacije od drugog poduzetnika te informacije koriste isključivo za onu potrebu za koju su im informacije dostavljene te da u svakom trenutku poštuju povjerljivost prenesenih ili pohranjenih informacija.

3. Međusobno povezivanje s glavnim pružateljem osigurava se na svakoj tehnički izvedivoj točki u mreži. Takvo se međusobno povezivanje osigurava:

4. Postupci koji se primjenjuju za međusobno povezivanje s glavnim pružateljem javno se objavljuju.

5. Glavni pružatelji javno objavljuju svoje sporazume o međusobnom povezivanju ili svoje referentne ponude za međusobno povezivanje (37).

Članak 7.32.

Prenosivost broja

Svaka stranka osigurava da pružatelji javnih telekomunikacijskih usluga na njezinom državnom području, osim pružatelja usluga prijenosa zvučne komunikacije preko Interneta, osiguraju prenosivost broja u mjeri u kojoj je to tehnički izvedivo te pod razumnim uvjetima.

Članak 7.33.

Raspodjela i korištenje ograničenih resursa

1. Svaki postupak za raspodjelu i korištenje ograničenih resursa, uključujući frekvencije, brojeve i pravo puta, provodi se na nepristran, pravovremeni, transparentni i nediskriminirajući način.

2. Trenutačno stanje dodijeljenih frekvencijskih pojaseva javno se objavljuje, ali se ne zahtijeva detaljno utvrđivanje frekvencija dodijeljenih za posebnu državnu uporabu.

Članak 7.34.

Univerzalna usluga

1. Svaka stranka ima pravo utvrditi vrstu obveza univerzalne usluge koje želi zadržati.

2. Takve se obveze neće same po sebi smatrati povredom tržišnog natjecanja, pod uvjetom da se njima upravlja na transparentan, objektivan i nediskriminirajući način. Upravljanje takvim obvezama također je neutralno s obzirom na tržišno natjecanje te ne opterećuje više nego što je to potrebno za vrstu univerzalne usluge kako je utvrđuje svaka stranka.

Članak 7.35.

Povjerljivost informacija

Svaka stranka osigurava povjerljivost telekomunikacija i s njima povezanih podataka o prometu preko javne telekomunikacijske mreže i javno dostupnih telekomunikacijskih usluga, bez da pritom ograničavaju trgovinu uslugama.

Članak 7.36.

Rješavanje sporova u području telekomunikacija

Sredstvo

Žalba i sudski nadzor

Pododjeljak E

Financijske usluge

Članak 7.37.

Područje primjene i definicije

1. Ovaj pododjeljak određuje načela regulatornog okvira za sve financijske usluge liberalizirane na temelju odjeljaka B do D.

2. Za potrebe ovog pododjeljka:

Članak 7.38.

Bonitetno izuzeće (39)

1. Svaka stranka može donijeti ili provoditi mjere iz bonitetnih razloga (40), uključujući:

2. Te mjere nisu više opterećujuće nego što je potrebno za postizanje njihovog cilja, a ako nisu u skladu s odredbama ovog Sporazuma, ne koriste se kao sredstvo za izbjegavanje opredjeljenja ili obveza bilo koje stranke na temelju takvih odredaba.

3. Ništa se u ovom Sporazumu ne tumači kao zahtjev stranci za otkrivanje informacija koje se odnose na poslove i račune pojedinačnih klijenata ili bilo kakvih povjerljivih ili nejavnih podataka koji su u vlasništvu javnih subjekata.

4. Ne dovodeći u pitanje druga sredstva bonitetnog uređenja prekogranične trgovine u financijskim uslugama, stranka može zahtijevati registraciju pružatelja prekograničnih financijskih usluga druge stranke i financijskih instrumenata.

Članak 7.39.

Transparentnost

Stranke prepoznaju da su transparentni propisi i politike koje uređuju djelatnosti pružatelja financijskih usluga važne za olakšavanje pristupa stranih pružatelja financijskih usluga i njihovog poslovanja na njihovim tržištima. Svaka se stranka obvezuje promicati regulatornu transparentnost u području financijskih usluga.

Članak 7.40.

Samoregulatorne organizacije

Ako stranka zahtijeva članstvo ili sudjelovanje u bilo kakvoj samoregulatornoj organizaciji, burzi ili tržištu vrijednosnih papira ili ročnica, klirinškoj agenciji ili bilo kakvoj drugoj organizaciji ili udruženju, ili pristup njima, kako bi pružatelji financijskih usluga druge stranke pružali financijske usluge na jednakoj osnovi kao i pružatelji financijskih usluga stranke, ili ako stranka takvim subjektima izravno ili neizravno pruža povlastice ili pogodnosti u pružanju financijskih usluga, stranka osigurava da takva samoregulatorna organizacija poštuje obveze članaka 7.6., 7.8., 7.12. i 7.14.

Članak 7.41.

Platni i klirinški sustavi

Svaka stranka, pod uvjetima kojima se odobrava nacionalni tretman, pružateljima financijskih usluga druge stranke s poslovnim nastanom na njezinom državnom području odobrava pristup platnim i klirinškim sustavima kojima upravljaju javni subjekti i službenim sustavima financiranja i refinanciranja koji su raspoloživi u uobičajenom tijeku redovitog poslovanja. Namjera ovog članka nije dodijeliti pristup zajmodavcima stranke u krajnjoj nuždi.

Članak 7.42.

Nove financijske usluge

Svaka stranka pružatelju financijskih usluga druge stranke s poslovnim nastanom na njezinom državnom području dopušta pružanje bilo kakve nove financijske usluge koje bi stranka, na temelju domaćeg prava i u sličnim okolnostima, dopustila da ih pružaju njezini pružatelji financijskih usluga, pod uvjetom da uvođenje nove financijske usluge ne zahtijeva novi zakon ili mijenjanje postojećeg zakona. Stranka može odrediti institucionalni ili pravni oblik putem kojeg se usluga može pružati te mogu zahtijevati odobrenje za pružanje te usluge. Ako se zahtijeva takvo odobrenje, odluka se donosi u razumnom vremenskom roku, a odobrenje može biti odbijeno samo iz bonitetnih razloga.

Članak 7.43.

Obrada podataka

Najkasnije dvije godine nakon stupanja na snagu ovog Sporazuma, a ni u kojem slučaju kasnije od datuma stupanja na snagu sličnih obveza koje proizlaze iz drugih sporazuma o ekonomskoj integraciji:

Članak 7.44.

Posebna izuzeća

1. Ništa se u ovom poglavlju ne tumači kao sprečavanje stranke, uključujući njezine javne subjekte, da na svojem državnom području isključivo ona obavlja ili pruža djelatnosti ili usluge koje su dio javnim mirovinskih planova ili zakonskog sustava socijalne sigurnosti, osim ako te djelatnosti mogu obavljati, kako je predviđeno njezinim domaćim propisima, pružatelji financijskih usluga u konkurenciji s javnim subjektima ili privatnim institucijama.

2. Ništa se u ovom Sporazumu ne primjenjuje na djelatnosti koje središnja banka ili monetarno tijelo ili bilo kakav drugi javni subjekt obavlja u provođenju monetarne ili tečajne politike.

3. Ništa se u ovom poglavlju ne tumači kao sprečavanje stranke, uključujući njezine javne subjekte, da na svojem državnom području isključivo ona obavlja ili pruža djelatnosti ili usluge za račun ili s jamstvom ili korištenjem financijskih sredstava stranke, uključujući njezine javne subjekte, osim ako te djelatnosti mogu obavljati, kako je predviđeno njezinim domaćim propisima, pružatelji financijskih usluga u konkurenciji s javnim subjektima ili privatnim institucijama.

Članak 7.45.

Rješavanje sporova

1. Četrnaesto poglavlje (Rješavanje sporova) primjenjuje se na rješavanje sporova u vezi s financijskim uslugama koji proizlaze isključivo iz ovog poglavlja, osim ako je ovim člankom predviđeno drukčije.

2. Odbor za trgovinu, najkasnije šest mjeseci nakon stupanja na snagu ovog Sporazuma, utvrđuje popis 15 osoba. Svaka stranka predlaže po pet osoba, a stranke također odabiru pet osoba koje nisu državljani bilo koje stranke i koje će djelovati kao predsjednici arbitražnog vijeća. Te osobe moraju posjedovati stručno znanje ili iskustvu u vezi sa pravom ili praksom u području financijskih usluga, što može uključivati uređenje pružatelja financijskih usluga, te postupaju u skladu s Prilogom 14-C (Kodeks ponašanja za članove arbitražnih vijeća i izmiritelje).

3. Kada se članovi vijeća odabiru ždrijebom na temelju članka 14.5. stavka 3. (Osnivanje arbitražnog vijeća), članka 14. 9. stavka 3. (Razumni rok za postupanje u skladu s odlukom), člankom 14.10. stavkom 3. (Preispitivanje svih mjera poduzetih za postupanje u skladu s odlukom arbitražnog vijeća), člankom 14.11. stavkom 4. (Privremena pravna sredstva u slučaju ako se ne postupi u skladu s odlukom), člankom 14.12. stavkom 3. (Preispitivanje svih mjera poduzetih za postupanje u skladu s odlukom nakon suspenzije obveza), člancima 6.1., 6.3. i 6.4. (Zamjena) Priloga 14-B (Poslovnik za arbitražu), odabir se obavlja s popisa utvrđenog na temelju stavka 2.

4. Neovisno o članku 14.11., ako vijeće utvrdi da neka mjera nije u skladu s ovim Sporazumom i da ta sporna mjera utječe na sektor financijskih usluga i bilo kakav drugi sektor, stranka koja je izjavila prigovor može suspendirati pogodnosti u sektoru financijskih usluga s jednakim učinkom kao mjera u njezinom sektoru financijskih usluga. Ako takva mjera utječe na samo na sektor koji nije sektor financijskih usluga, stranka koja je izjavila prigovor ne može suspendirati pogodnosti u sektoru financijskih usluga.

Članak 7.46.

Priznanje

1. Stranka može priznati bonitetne mjere druge stranke prilikom utvrđivanja kako se primjenjuju mjere stranke u vezi s financijskim uslugama. Takvo priznanje, koje se može postići usklađivanjem ili drukčije, može se temeljiti na sporazumu ili aranžmanu među strankama ili se odobrava samostalno.

2. Stranka koja je stranka sporazuma ili aranžmana iz stavka 1. s trećom strankom, u trenutku stupanja na snagu ovog Sporazuma ili nakon toga, pruža odgovarajuću mogućnost drugoj stranci da pregovara o svom pristupanju takvim sporazumima ili aranžmanima ili da s njom pregovara o usporedivim sporazumima ili aranžmanima, u okolnostima koje omogućuju jednako uređenje, nadzor, provedbe takvog uređenja i, prema potrebi, postupaka razmjene informacija među strankama sporazuma ili aranžmana. Ako stranka samostalno odobrava priznanje, pruža odgovarajuću mogućnost drugoj stranci da dokaže postojanje takvih okolnosti.

Pododjeljak F

Usluge u međunarodnom pomorskom prometu

Članak 7.47.

Područje primjene, definicije i načela

1. U ovom su pododjeljku određena načela liberalizacije usluga u međunarodnom pomorskom prometu na temelju odjeljaka B do D.

2. Za potrebe ovog pododjeljka:

3. S obzirom na postojeće razine liberalizacije među strankama u međunarodnom pomorskom prometu:

4. Stranke u primjeni tih načela:

5. Svaka stranka pružateljima međunarodnih pomorskih usluga druge stranke dopušta da imaju poslovnu jedinicu na svom državnom području pod uvjetima poslovnog nastana i poslovanja koji nisu manje povoljni od onih koje odobravaju svojim pružateljima usluga ili onima iz bilo koje treće stranke, koji god su bolji, u skladu s uvjetima upisanima u njezinom popisu obveza.

6. Svaka stranka pružateljima usluga u međunarodnom pomorskom prometu iz druge stranke pod razumnim i nediskriminirajućim uvjetima osiguravaju u luci sljedeće usluge:

ODJELJAK F

Elektronička trgovina

Članak 7.48.

Cilj i načela

1. Stranke, prepoznajući mogućnosti koje elektronička trgovina pruža za gospodarski rast i trgovinu, važnost izbjegavanja prepreka za njegovo korištenje i razvoj i primjenljivost Sporazuma o WTO-u na mjere koje utječu na elektroničku trgovinu, suglasne su međusobno promicati razvoj elektroničke trgovine, posebno suradnjom u vezi s pitanjima koja proizlaze iz elektroničke trgovine na temelju ovog poglavlja.

2. Stranke su suglasne da razvoj elektroničke trgovine mora u potpunosti biti u skladu s najvišim međunarodnim normama zaštite podataka, kako bi se osigurala povjerljivost korisnika elektroničke trgovine.

3. Stranke su suglasne ne uvoditi carine na isporuke elektroničkim sredstvima (42).

Članak 7.49.

Suradnja u području regulatornih pitanja

1. Stranke održavaju dijalog o regulatornim pitanjima u vezi s elektroničkom trgovinom, koji će se, inter alia, baviti sljedećim pitanjima:

2. Dijalog može uključivati razmjenu informacija o odnosnom zakonodavstvu stranaka o tim pitanjima, kao i o provedbi takvog zakonodavstva.

ODJELJAK G

Iznimke

Članak 7.50.

Iznimke

Podložno zahtjevu da se takve mjere ne primjenjuju na način koji bi predstavljao sredstvo proizvoljne ili neopravdane diskriminacije među zemljama u kojima prevladavaju slični uvjeti ili prikriveno ograničavanje poslovnog nastana ili prekograničnog pružanja usluga, ništa se u ovom poglavlju ne tumači se kao sprečavanje bilo koje stranke da donese ili provede mjere:

OSMO POGLAVLJE

PLAĆANJA I KRETANJE KAPITALA

Članak 8.1.

Tekuća plaćanja

Stranke se obvezuju se da neće uvoditi nikakva ograničenja na i da će dopustiti sva plaćanja i prijenose na tekući račun platne bilance između rezidenata iz stranaka u slobodno zamjenjivoj valuti, u skladu sa Statutom Međunarodnog monetarnog fonda.

Članak 8.2.

Kretanje kapitala

1. U vezi s transakcijama na kapitalnom i financijskom računu platne bilance, stranke se obvezuju da neće uvoditi nikakva ograničenja slobodnog kretanja kapitala povezanog s izravnim ulaganjima ostvarenim u skladu sa zakonima zemlje domaćina, s ulaganjima i drugim transakcijama liberaliziranima u skladu sa sedmim poglavljem (Trgovina uslugama, poslovni nastan i elektronička trgovina), te s likvidacijom ili povratom takvog uloženog kapitala i svake dobiti koja iz njega proizlazi.

2. Ne dovodeći u pitanje druge odredbe ovog Sporazuma, stranke osiguravaju, u vezi s transakcijama na kapitalnom i financijskom računu platne bilance koje nisu obuhvaćene stavkom 1., u skladu sa zakonima zemlje domaćina, slobodno kretanje kapitala ulagača druge stranke koji se, inter alia, odnosi na:

3. Ne dovodeći u pitanje druge odredbe ovog Sporazuma, stranke ne uvode nikakva nova ograničenja kretanja kapitala među rezidentima stranaka, a postojeće aranžmane ne čine više ograničavajućima.

4. Stranke mogu održati savjetovanja s ciljem daljnjeg olakšavanja kretanja kapitala među njima kako bi promicale ciljeve ovog Sporazuma.

Članak 8.3.

Izuzeci

Podložno zahtjevu da se takve mjere ne primjenjuju na način koji bi predstavljao sredstvo proizvoljne ili neopravdane diskriminacije među zemljama u kojima prevladavaju slični uvjeti ili prikriveno ograničavanje kretanja kapitala, ništa se u ovom poglavlju ne tumači se kao sprečavanje bilo koje stranke da donese ili provede mjere:

Članak 8.4.

Zaštitne mjere

1. Ako, u izvanrednim okolnostima, plaćanja i kretanja kapitala među strankama nanose ili prijete nanošenjem ozbiljnih poteškoća za provedbu monetarne ili tečajne politike (45) u Koreji ili jednoj ili više država članica Europske unije, dotična stranka (46) može poduzeti zaštitne mjere u vezi s kretanjima kapitala koje su nužno potrebne (47) tijekom razdoblja koje nije dulje od šest mjeseci (48).

2. O donošenju bilo kakve zaštitne mjere odmah se obavještava Odbor za trgovinu te, što je prije moguće, o rasporedu njezinog ukidanja.

DEVETO POGLAVLJE

JAVNA NABAVA

Članak 9.1.

Opće odredbe

1. Stranke ponovno potvrđuju svoja prava i obveze na temelju Sporazuma o javnoj nabavi iz Priloga 4. Sporazumu o WTO-u (dalje u tekstu: „GPA iz 1994.”) i svoj interes za daljnje proširenje bilateralnih mogućnosti za trgovanje na tržištu javne nabave u svakoj stranci.

2. Stranke prepoznaju svoj zajednički interes za promicanje međunarodne liberalizacije tržišta javne nabave s obzirom na međunarodni sustav trgovanja koji se temelji na pravilima. Stranke nastavljaju surađivati u preispitivanju na temelju članka XXIV.:7 GPA iz 1994. i u okviru drugih odgovarajućih međunarodnih foruma.

3. Ništa se u ovom poglavlju ne tumači kao odstupanje od prava i obveza bilo koje stranke na temelju GPA iz 1994. ili sporazuma koji ga zamjenjuje.

4. Stranke za javnu nabavu obuhvaćenu ovim poglavljem primjenjuju privremeno usuglašeni revidirani tekst GPA (49) (dalje u tekstu: „revidirani GPA”), uz izuzetak:

5. Za potrebe primjene revidiranog GPA na temelju stavka 4.:

Članak 9.2.

Područje primjene i opseg

1. Nabava obuhvaćena ovim poglavljem je nabava obuhvaćena prilogom svake stranke uz GPA iz 1994. i svakom napomenom uz te priloge, uključujući njihove izmjene i zamjene.

2. Za potrebe ovog Sporazuma, ugovori po modelu „izgradi-upravljaj-prenesi” (dalje u tekstu: „ugovori BOT”) i koncesije za javne radove, kako su utvrđene u Prilogu 9., podliježu Prilogu 9.

Članak 9.3.

Radna skupina za javnu nabavu

Radna skupina za javnu nabavu osnovana na temelju članka 15.3. stavka 1. (Radne skupine) sastaje se, na temelju uzajamnog dogovora ili na zahtjev stranke, kako bi:

DESETO POGLAVLJE

INTELEKTUALNO VLASNIŠTVO

ODJELJAK A

Opće odredbe

Članak 10.1.

Ciljevi

Ciljevi ovog poglavlja su:

Članak 10.2.

Narav i područje primjene obveza

1. Stranke osiguravaju odgovarajuću i učinkovitu provedbu međunarodnih ugovora u vezi s intelektualnim vlasništvom kojih su stranke, uključujući Sporazum o trgovinskim aspektima prava intelektualnog vlasništva koji je sadržan u Prilogu I-C Sporazumu o WTO-u (dalje u tekstu: „Sporazum o TRIPS-u”). Odredbe ovog poglavlja dopunjuju i točno navode prava i obveze među strankama na temelju Sporazuma o TRIPS-u.

2. Za potrebe ovog Sporazuma, prava intelektualnog vlasništva uključuju:

3. zaštita intelektualnog vlasništva uključuje zaštitu od nepoštenog tržišnog natjecanja iz članka 10.a Pariške konvencije za zaštitu industrijskog vlasništva (1967.) (dalje u tekstu: „Pariška konvencija”).

Članak 10.3.

Prijenos tehnologije

1. Stranke su suglasne razmjenjivati stajališta i informacije o svojim postupcima i politikama koje utječu na prijenos tehnologije, kako u okviru svojih odnosnih državnih područja, tako i s trećim zemljama. To posebice uključuje mjere za olakšavanje protoka informacija, poslovnih partnerstava, licenciranje i podugovaranje. Osobita pažnja se posvećuje uvjetima koji su potrebni za stvaranje odgovarajućeg okruženja koje omogućuje prijenos tehnologije u zemljama domaćinima, uključujući, inter alia, pitanja poput razvoja ljudskog kapitala i pravnog okvira.

2. Svaka stranka poduzima mjere, prema potrebi, za sprečavanje ili nadzor postupaka licenciranja ili uvjeta koji se odnose na prava intelektualnog vlasništva koji bi mogli negativno utjecati na međunarodni prijenos tehnologije i koji predstavljaju zloupotrebu prava intelektualnog vlasništva od strane nositelja tih prava.

Članak 10.4.

Iscrpljenje

Stranke slobodno same uspostavljaju vlastiti režim za iscrpljenje prava intelektualnog vlasništva.

ODJELJAK B

Norme koje se odnose na prava intelektualnog vlasništva

Pododjeljak A

Autorsko pravo i srodna prava

Članak 10.5.

Odobrena zaštita

Stranke postupaju u skladu s:

Članak 10.6.

Trajanje autorskih prava

Svaka stranka osigurava da, ako se razdoblje zaštite nekog djela računa na temelju životnog vijeka fizičke osobe, to razdoblje ne smije biti kraće od životnog vijeka autora i 70 godina nakon autorove smrti.

Članak 10.7.

Organizacije za radiodifuziju

1. Prava organizacija za radiodifuziju istječu najmanje 50 godina nakon prvog emitiranja programa, neovisno o tomu emitira li se taj program žično ili bežično, uključujući kabel ili satelit.

2. Nijedna stranka ne može dopustiti reemitiranje televizijskih signala (neovisno o tomu radi li se o zemaljskom, kabelskom ili satelitskom emitiranju) na Internetu bez da nositelj ili nositelji prava, ako postoje, odobre sadržaj signala i signal (50).

Članak 10.8.

Suradnja u području kolektivnog upravljanja pravima

Stranke nastoje olakšati uspostavu aranžmana među svojim odnosnim udrugama za zaštitu prava radi osiguravanja međusobnog lakšeg pristupa sadržaju i njegovog širenja među strankama, kao i radi osiguravanja međusobnog prijenosa naknada za korištenje djela i drugih sadržaja stranaka koji su zaštićeni autorskim pravom. Stranke nastoje postići visoku razinu racionalizacije i poboljšati transparentnost u vezi s izvršenjem zadaće njihovih odnosnih udruga za zaštitu prava.

Članak 10.9.

Radiodifuzijsko emitiranje i komunikacija prema javnosti

1. Za potrebe ovog članka:

2. Svaka stranka izvođačima osigurava isključivo pravo da odobre ili zabrane bežično radiodifuzijsko emitiranje i komunikaciju prema javnosti njihovih izvedbi, osim ako je izvedba sama već takva izvedba ili je nastala prema snimci.

3. Svaka stranka izvođačima i proizvođačima fonograma osigurava pravo na jednokratnu primjerenu naknadu, ako se fonogram objavljen u komercijalne svrhe ili reprodukcija takvog fonograma koristi za bežično radiodifuzijsko emitiranje ili za bilo kakvu komunikaciju prema javnosti.

4. Svaka stranka u svojem zakonodavstvu utvrđuje da jednokratnu primjerenu naknadu od korisnika potražuju izvođači ili proizvođači fonograma ili izvođači i proizvođači fonograma. Stranke mogu donijeti zakonodavni akt koji, u nedostatku sporazuma između izvođača i proizvođača fonograma, određuje uvjete pod kojima izvođači i proizvođači fonograma dijele jednokratnu primjerenu naknadu.

5. Svaka stranka organizacijama za radiodifuziju osigurava isključivo pravo da odobre ili zabrane:

Članak 10.10.

Pravo slijeđenja umjetnika u pogledu umjetničkih djela

Stranke su suglasne razmjenjivati stajališta i informacije o praksama i politikama u vezi s pravom slijeđenja umjetnika. U roku od dvije godine od stupanja na snagu ovog Sporazuma, stranke pokreću savjetovanja za preispitivanje poželjnosti i izvedivosti uvođenja u Koreji prava slijeđenja umjetnika u pogledu umjetničkih djela.

Članak 10.11.

Ograničenja i izuzeci

Stranke u svojem zakonodavstvu mogu predvidjeti ograničenja i izuzeci u pogledu prava dodijeljenih vlasnicima prava iz članaka 10.5. do 10.10. u određenim posebnim slučajevima koji nisu u suprotnosti s uobičajenim iskorištavanjem djela i neopravdano ne dovode u pitanje legitimne interese nositelja prava.

Članak 10.12.

Zaštita tehnoloških mjera

1. Svaka stranka osigurava odgovarajuću pravnu zaštitu protiv izbjegavanja bilo kakvih djelotvornih tehnoloških mjera, ako dotična osoba koja izbjegava mjeru zna ili ima opravdanih razloga znati da to čini.

2. Svaka stranka osigurava odgovarajuću pravnu zaštitu protiv proizvodnje, uvoza, distribucije, prodaje, iznajmljivanja, oglašavanja u svrhu prodaje ili iznajmljivanja ili posjedovanja za komercijalne potrebe, uređaja, proizvoda ili komponenata ili pružanja usluga koje:

bilo kojih djelotvornih tehnoloških mjera.

3. Za potrebe ovog Sporazuma, tehnološke mjere znači bilo kakva tehnologija, uređaj ili komponenta koja je, u uobičajenom tijeku rada, osmišljena za sprečavanje ili ograničavanje radnji, u vezi s djelima ili drugim sadržajem, koje nije odobrio nositelj bilo kakvog autorskog ili srodnog prava predviđenog zakonodavstvom bilo koje stranke. Tehnološke mjere se smatraju djelotvornima ako vlasnici prava nadziru korištenje zaštićenog djela ili drugog sadržaja primjenom nadzora pristupa ili postupkom zaštite, kao što su kodiranje, premetanje ili druga transformacija djela ili drugog sadržaja ili mehanizmom nadzora umnožavanja koji postiže cilj zaštite.

4. Svaka stranka može predvidjeti izuzetke i ograničenja mjera za provedbu stavaka 1. i 2. u skladu sa svojim zakonodavstvom i odgovarajućim međunarodnim sporazumima iz članka 10.5.

Članak 10.13.

Zaštita informacija o upravljanju pravima

1. Svaka stranka osigurava odgovarajuću pravnu zaštitu protiv svake osobe koja svjesno i neovlašteno obavlja jednu od sljedećih radnji:

ako takva osoba zna ili ima opravdanih razloga znati da time potiče, omogućava, olakšava ili prikriva povredu bilo kakvog autorskog ili srodnog prava predviđenog zakonom odgovarajuće stranke.

2. Za potrebe ovog Sporazuma, informacije o upravljanju pravima znači sve informacije koje je pružio nositelj prava i koje identificiraju djelo ili drugi sadržaj iz ovog Sporazuma, autora ili bilo kojeg drugog nositelja prava ili informacije o uvjetima korištenja djela ili drugog sadržaja te svi brojevi ili kodovi koji predstavljaju takve informacije.

3. Stavak 2. se primjenjuje ako je bilo koja od navedenih informacija povezana s kopijom djela ili drugog sadržaja iz ovog Sporazuma ili se pojavljuje u vezi s komunikacijom djela ili drugog sadržaja iz ovog Sporazuma prema javnosti.

Članak 10.14.

Prijelazna odredba

Koreja u potpunosti ispunjava obveze iz članaka 10.6. i 10.7. u roku od dvije godine od stupanja na snagu ovog Sporazuma.

Pododjeljak B

Žigovi

Članak 10.15.

Postupak registracije

Europska unija i Koreja osiguravaju sustav registracije žigova u kojem se razlozi za uskraćivanje registracije žiga dostavljaju u pisanom obliku, a mogu se pružiti i elektroničkim putem, podnositelju zahtjeva koji će imati mogućnost osporiti takvo uskraćivanje te mogućnost žalbe na konačno uskraćivanje registracije pred sudom. Europska unija i Koreja također uvode mogućnost prigovora zainteresiranih stranaka na registraciju žiga. Europska unija i Koreja osiguravaju javno raspoložive elektroničke baze podataka o zahtjevima za žigovima i registracijama žigova.

Članak 10.16.

Međunarodni sporazumi

Europska unija i Koreja postupaju u skladu s Ugovorom o pravu žiga (1994.) i poduzimaju sve opravdane napore kako bi postupale u skladu sa Singapurskim ugovorom o pravu žiga (2006.).

Članak 10.17.

Izuzeci u vezi s pravima dodijeljenima žigom

Svaka stranka osigurava pravedno korištenje opisnih pojmova kao ograničeni izuzetak od prava dodijeljenih žigom i može predvidjeti druge ograničene izuzetke, pod uvjetom da ograničeni izuzeci uzimaju u obzir legitimne interese nositelja žiga i trećih stranaka.

Pododjeljak C

Oznake zemljopisnog podrijetla (51), (52)

Članak 10.18.

Priznanje oznaka zemljopisnog podrijetla za poljoprivredne i prehrambene proizvode te vina

1. Nakon što je proučila Zakon o kontroli kvalitete poljoprivrednih proizvoda, zajedno s pravilima za njegovu provedbu, u mjeri u kojoj se odnosi na registraciju, kontrolu i zaštitu oznaka zemljopisnog podrijetla za poljoprivredne i prehrambene proizvode u Koreji, Europska unija zaključuje da to zakonodavstvo ispunjava elemente utvrđene u stavku 6.

2. Nakon što je proučila Uredbu Vijeća (EZ) br. 510/2006, zajedno s pravilima za njezinu provedbu, za registraciju, kontrolu i zaštitu oznaka zemljopisnog podrijetla poljoprivrednih i prehrambenih proizvode u Europskoj uniji te uredbu Vijeća (EZ) br. 1234/2007 o zajedničkom uređenju tržišta vina, Koreja zaključuje da to zakonodavstvo ispunjava elemente utvrđene u stavku 6.

3. Nakon što je proučila sažetak specifikacija poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda koje odgovaraju korejskim oznakama zemljopisnog podrijetla navedenim u Prilogu 10-A, a koje je Koreja registrirala na temelju zakonodavstva iz stavka 1., Europska unija se obvezuje zaštiti korejske oznake zemljopisnog podrijetla navedene u Prilogu 10-A prema razini zaštite utvrđenoj u ovom poglavlju.

4. Nakon što je proučila sažetak specifikacija poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda koje odgovaraju oznakama zemljopisnog podrijetla Europske unije navedenim u Prilogu 10-A, a koje je Europska unija registrirala na temelju zakonodavstva iz stavka 2., Koreja se obvezuje zaštiti oznake zemljopisnog podrijetla Europske unije navedene u Prilogu 10-A prema razini zaštite utvrđenoj u ovom poglavlju.

5. Stavak 3. se primjenjuje na oznake zemljopisnog podrijetla za vina s obzirom na oznake zemljopisnog podrijetla dodane na temelju članka 10.24.

6. Europska unija i Koreja su suglasne da su elementi za registraciju i kontrolu oznaka zemljopisnog podrijetla iz stavaka 1. i 2. sljedeći:

Članak 10.19.

Priznanje određenih oznaka zemljopisnog podrijetla za vina (53), aromatizirana vina (54) i jaka alkoholna pića (55)

1. Oznake zemljopisnog podrijetla Europske unije navedene u Prilogu 10-B su u Koreji zaštićene za one proizvode koji koriste te oznake zemljopisnog podrijetla u skladu s odgovarajućim zakonima Europske unije o oznakama zemljopisnog podrijetla.

2. Oznake zemljopisnog podrijetla Koreje navedene u Prilogu 10-B su u Europskoj uniji zaštićene za one proizvode koji koriste te oznake zemljopisnog podrijetla u skladu s odgovarajućim korejskim zakonima o oznakama zemljopisnog podrijetla.

Članak 10.20.

Pravo uporabe

Naziv zaštićen na temelju ovog pododjeljka može koristiti bilo koji gospodarski subjekt koji stavlja na tržište poljoprivredne i prehrambene proizvode, vina, aromatizirana vina ili jaka alkoholna pića koja su u skladu s odgovarajućom specifikacijom.

Članak 10.21.

Opseg zaštite

1. Oznake zemljopisnog podrijetla iz članaka 10.18 i 10.19. zaštićene su protiv:

2. Ovaj Sporazum ni u kojem slučaju ne dovodi u pi