3.

Dodaju se sljedeći prilozi: „ PRILOG I. ULAZNE I IZLAZNE SKRAĆENE DEKLARACIJE Članak 1. Obrazac i sadržaj ulazne ili izlazne skraćene deklaracije 1. Ulazna ili izlazna skraćena deklaracija podnosi se pomoću tehnike za obradu podataka. Može se koristiti trgovačka, lučka ili prijevozna dokumentacija pod uvjetom da sadrži sve potrebne podatke. 2. Ulazna ili izlazna deklaracija sadrži podatke utvrđene za takve deklaracije u Prilogu 30.A Uredbi Komisije (EEZ) br. 2454/93 od 2. srpnja 1993. o utvrđivanju odredaba za provedbu Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2913/92 o Carinskom zakoniku Zajednice (1). Ona se popunjava prema napomenama za pojašnjenje u navedenom Prilogu. Skraćenu deklaraciju ovjerava osoba koja je sastavlja. 3. Carinska tijela dopuštaju podnošenje papirnate ulazne ili izlazne skraćene ili na bilo koji drugi način koji dogovore carinska tijela, samo u jednoj od sljedećih okolnosti: (a) kada računalni sustav carinskih tijela ne funkcionira; i (b) kada ne funkcionira elektronička aplikacija osobe koja podnosi ulaznu ili izlaznu skraćenu deklaraciju, pod uvjetom da carinska tijela primijene istu razinu upravljanja rizikom poput one koja se primjenjuje na ulazne ili izlazne skraćene deklaracije pomoću tehnike za obradu podataka. Papirnatu ulaznu ili izlaznu skraćenu deklaraciju potpisuje osoba koja je sastavlja. Takvim ulaznim ili izlaznim skraćenim deklaracijama prilažu se, kad je to potrebno, popisi robe ili drugi odgovarajući popisi, te sadrže podatke iz stavka 2. 4. Svaka ugovorna stranka određuje uvjete i postupanja prema kojima osoba koja podnosi ulaznu ili izlaznu deklaraciju može preinačiti jedan ili više podataka iz deklaracije nakon njezina podnošenja carinskim tijelima. Članak 2. Izuzeća od obveze podnošenja ulazne ili izlazne skraćene deklaracije 1. Ulazna ili izlazna skraćena deklaracija ne zahtijeva se za sljedeću robu: (a) električnu energiju; (b) robu koja ulazi ili izlazi cjevovodom; (c) pisma, razglednice i tiskovine, uključujući i one na elektroničkom mediju; (d) robu koja se kreće prema pravilima Konvencije Svjetske poštanske unije; (e) robu za koju je dopušteno podnijeti usmenu carinsku deklaraciju ili deklaraciju jednostavnim prelaskom graničnog prijelaza u skladu sa zakonskim propisima ugovornih stranaka, osim paleta, kontejnera i sredstava cestovnog, željezničkog, zračnog, morskog ili kopnenog prijevoza koja se prevozi na temelju ugovora o prijevozu; (f) robu koja se nalazi u osobnoj prtljazi putnika; (g) robu obuhvaćenu karnetima ATA i CPD; (h) robu u svojstvu pomoći u dobrima prema Bečkoj konvenciji o diplomatskim odnosima od 18. travnja 1961., Bečkoj konvenciji o konzularnim odnosima od 24. travnja 1963. ili drugim Konzularnim konvencijama ili prema Njujorškoj konvenciji o specijalnim misijama od 16. prosinca 1969.; (i) oružje i vojnu opremu koju na carinsko područje ugovorne stranke unose ili iz njega iznose tijela nadležna za vojnu obranu ugovornih stranaka u vojnom prijevozu ili prijevozu koji se odvija za isključivu uporabu vojnih tijela; (j) sljedeću robu koja ulazi na ili izlazi s carinskog područja ugovorne stranke izravno prema ili iz naftnih ili proizvodnih platformi kojima upravlja osoba sa sjedištem ili prebivalištem na carinskom području ugovornih stranaka: — robu koja je sastavni dio tih platformi u svrhu njihove izgradnje, popravka, održavanja ili preinake, i — robu koja se koristila za montažu ili opremanje navedenih platformi, ostale opreme koja se koristi ili konzumira na navedenim platformama i bezopasnog otpada s navedenih platformi; (k) robu u pošiljci čija stvarna vrijednost ne premašuje 22 EUR pod uvjetom da carinska tijela prihvate, uz suglasnost gospodarskog subjekta, provođenje analize rizika korištenjem informacija koje sadrži ili pruža sustav kojim se koristi taj gospodarski subjekt; i (l) robu koja se kreće pod pokrićem obrasca 302 predviđenoga Konvencijom između stranaka potpisnica Sjevernoatlantskog ugovora o statusu njihovih sila, potpisanoga u Londonu 19. lipnja 1951. 2. Ulazna ili izlazna skraćena deklaracija nije potrebna u slučajevima predviđenima međunarodnim sporazumima koje je ugovorna stranka sklopila s trećom zemljom u području sigurnosti podložno postupanju iz članka 9.b stavka 3. ovog Protokola. 3. Ulazna ili izlazna skraćena deklaracija nije potrebna u Zajednici u slučajevima predviđenima člankom 181.c točkom (j), člankom 592.a i točkom (b) članka 842.a stavka 2. Uredbe (EEZ) br. 2454/93. Članak 3. Mjesto na kojemu se mora podnijeti ulazna ili izlazna skraćena deklaracija 1. Ulazna skraćena deklaracija podnosi se nadležnoj carinarnici na carinskome području ugovorne stranke u koje se roba unosi iz trećih zemalja. Na temelju podataka iz deklaracije ta carinarnica provodi analizu rizika, kao i sigurnosne carinske kontrole koje smatra neophodnima, uključujući i slučajeve kada je ta roba namijenjena drugoj ugovornoj stranci. 2. Izlazna skraćena deklaracija podnosi se nadležnoj carinarnici na carinskom području ugovorne stranke na kojemu se provode izlazne formalnosti za robu namijenjenu trećim zemljama. Međutim, kada se izvozna deklaracija koristi kao izlazna skraćena deklaracija, ona se podnosi nadležnoj carinarnici na carinskome području ugovorne stranke na kojemu se provode formalnosti oko izvoza u treću zemlju. Nadležna carinarnica provodi analizu rizika na temelju podataka iz deklaracije, kao i sigurnosne carinske mjere koje smatra neophodnima. 3. Kada roba napušta carinsko područje ugovorne stranke u smjeru neke treće zemlje kroz carinsko područje druge ugovorne stranke, nadležna tijela prve ugovorne stranke dostavljaju podatke iz članka 1. stavka 2. nadležnim tijelima druge ugovorne stranke. Ugovorne stranke nastoje uspostaviti vezu s ciljem korištenja zajedničkog sustava prijenosa podataka, koji sadržava sve informacije potrebne za potvrdu izlaza predmetne robe. Međutim, Zajednički odbor EGP-a može odrediti slučajeve u kojima nije potreban prijenos podataka pod uvjetom da takvi slučajevi ne dovode u pitanje razinu sigurnosti zajamčenu ovim protokolom. Ako ugovorne stranke ne mogu provesti prijenos podataka iz prvoga podstavka na dan primjene ovog protokola, izlazna skraćena deklaracija za robu koja izlazi iz ugovorne stranke u smjeru neke treće zemlje preko carinskoga područja druge ugovorne stranke, osim robe u izravnom zračnom prijevozu, podnosi se samo nadležnim tijelima druge ugovorne stranke. Članak 4. Rokovi za podnošenje ulazne ili izlazne skraćene deklaracije 1. Rokovi do kojih se ulazna ili izlazna skraćena deklaracija mora podnijeti su oni iz članaka 184.a i 592.b Uredbe (EEZ) br. 2454/93. 2. Podložno postupku iz članka 9.b stavka 3. ovog protokola, rokovi iz stavka 1. ne primjenjuju se ako je međunarodnim sporazumima o sigurnosti između ugovornih stranaka i trećih zemalja predviđeno drukčije. PRILOG II. OVLAŠTENI GOSPODARSKI SUBJEKT GLAVA I. Dodjela statusa ovlaštenoga gospodarskog subjekta Članak 1. Opće odredbe 1. Kriteriji za dodjelu statusa ovlaštenoga gospodarskog subjekta uključuju: (a) odgovarajuću evidenciju sukladnosti s carinskim zahtjevima; (b) zadovoljavajući sustav upravljanja trgovačkom i, gdje je to primjereno, prijevozničkom dokumentacijom, koji omogućuje odgovarajuće carinske kontrole; (c) gdje je to primjereno, dokaz financijske solventnosti; i (d) gdje je to primjereno, odgovarajuće standarde sigurnosti i zaštite. 2. Svaka ugovorna stranka određuje postupanje za dodjelu statusa ovlaštenoga gospodarskog subjekta i pravne učinke toga statusa. 3. Ugovorne stranke osiguravaju da njihova carinska tijela kontroliraju ispunjava li ovlašteni gospodarski subjekt sve uvjete i kriterije za dodjelu statusa i revidiraju ih u slučaju važnih izmjena dotičnih zakonskih propisa ili kad nastanu nove okolnosti, koje tim tijelima daju povoda znatnoj sumnji da taj gospodarski subjekt više ne ispunjava predmetne uvjete i kriterije. Članak 2. Evidencija sukladnosti 1. Evidencija sukladnosti s carinskim zahtjevima smatra se primjerenom ako tijekom protekle tri godine prije podnošenja zahtjeva bilo koja od sljedećih osoba nije teško povrijedila ili ponovila povrjeđivanje carinskih pravila: (a) podnositelj zahtjeva; (b) osobe zadužene za poduzeće koje podnosi zahtjev ili osobe koje nadziru upravljanje njime; (c) ako je to primjenjivo, pravni zastupnik podnositelja zahtjeva u carinskim pitanjima; i (d) osoba odgovorna za carinska pitanja u poduzeću koje podnosi zahtjev. 2. Evidencija sukladnosti s carinskim zahtjevima može se smatrati primjerenom ako nadležno carinsko tijelo smatra da je bilo koje kršenje zanemarivo u odnosu na broj ili opseg carinskih aktivnosti te da ne daje povoda sumnji u dobru vjeru podnositelja zahtjeva. 3. Ako osobe koje nadziru poduzeće koje podnosi zahtjev imaju sjedište ili prebivalište u trećoj zemlji, carinska tijela procjenjuju njihovu sukladnost s carinskim zahtjevima na temelju evidencija i informacija koje su im dostupne. 4. Ako podnositelj zahtjeva ima sjedište ili prebivalište kraće od tri godine, carinska tijela procjenjuju njegovu sukladnost s carinskim zahtjevima na temelju evidencija i informacija koje su im dostupne. Članak 3. Zadovoljavajući sustav upravljanja trgovačkom i prijevozničkom evidencijom Kako bi omogućio carinskim tijelima da utvrde da podnositelj zahtjeva ima zadovoljavajući sustav upravljanja trgovačkom i, gdje je to primjereno, prijevozničkom dokumentacijom, podnositelj zahtjeva ispunjava sljedeće zahtjeve: (a) održava sustav računovodstva koji je dosljedan općeprihvaćenim računovodstvenim načelima koja se primjenjuju na mjestu vođenja knjiga i koja olakšavaju carinske kontrole na temelju revizije; (b) daje carinskom tijelu fizički ili elektronički pristup svojoj carinskoj i, gdje se to može primijeniti, prijevozničkoj dokumentaciji; (c) ima administrativni odjel koji odgovara vrsti i opsegu djelatnosti i koji je prikladan za upravljanje kretanjem roba, te ima interne kontrole koje su u stanju otkriti nezakonite ili nepravilne transakcije; (d) gdje je to primjereno, ima provedena odgovarajuća postupanja za upravljanje dozvolama i ovlaštenjima u vezi s uvozom i/ili izvozom; (e) ima provedena zadovoljavajuća postupanja za arhiviranje spisa i podataka poduzeća te za zaštitu od gubitka podataka; (f) osigurava da zaposlenici budu svjesni potrebe obavješćivanja carinskih tijela kad god se otkriju poteškoće sa sukladnošću i uspostavlja prikladne kontakte koji obavješćuju carinska tijela o takvim događajima; i (g) ima provedene odgovarajuće sigurnosne mjere informacijskih tehnologija kojima se štiti računalni sustav podnositelja zahtjeva od neovlaštenog upadanja i osigurava dokumentacija podnositelja zahtjeva. Članak 4. Financijska solventnost 1. U smislu ovog članka financijska solventnost znači dobro financijsko stanje, koje je dovoljno za ispunjavanje obveza podnositelja zahtjeva, uzimajući u obzir i značajke vrste poslovne djelatnosti. 2. Smatra se da su ispunjeni uvjeti koji se odnose na financijsku solventnost podnositelja zahtjeva ako se može dokazati njegova solventnost za protekle tri godine. 3. Ako podnositelj zahtjeva ima sjedište ili prebivalište kraće od tri godine, njegova se financijska solventnost procjenjuje na temelju dostupnih evidencija i podataka. Članak 5. Standardi sigurnosti i zaštite 1. Smatra se da je sigurnost i zaštita podnositelja zahtjeva primjerena ako su ispunjeni sljedeći uvjeti: (a) zgrade koje se koriste za djelatnosti koje obuhvaća potvrda izgrađene su od materijala koji ne dopuštaju nezakoniti ulazak i pružaju zaštitu od nezakonitog upada; (b) postoje odgovarajuće mjere kontrolu pristupa, kako bi se spriječio neovlašteni pristup otpremnim područjima, dokovima za utovar i brodskim skladištima; (c) mjere za rukovanje robom uključuju zaštitu od unošenja, zamjene ili gubitka bilo kakvog materijala i petljanja po jedinicama tereta; (d) prema potrebi, postoje postupci za rukovanje uvoznim i/ili izvoznim dozvolama u vezi sa zabranama i ograničenjima te kako bi se ta roba razlikovala od ostale robe; (e) podnositelj zahtjeva proveo je mjere koje omogućuju jasno utvrđivanje njegovih poslovnih partnera, kako bi se zaštitio međunarodni lanac nabave; (f) podnositelj zahtjeva obavlja, ako to dozvoljava zakonodavstvo, sigurnosnu provjeru zaposlenika koji rade na sigurnosno osjetljivim radnim mjestima i obavlja periodične pozadinske provjere; i (g) podnositelj zahtjeva osigurava da njegovo osoblje aktivno sudjeluje u programima podizanja svijesti o sigurnosti. 2. Ako je podnositelj zahtjeva, sa sjedištem ili prebivalištem u ugovornim strankama, nositelj međunarodno priznatog sigurnosnog i/ili zaštitnog certifikata izdanog na temelju međunarodnih konvencija, Europskog sigurnosnog i/ili zaštitnog certifikata izdanog na temelju zakonskih propisa Zajednice, Međunarodnog standarda Međunarodne organizacije za standardizaciju, Europskog standarda Europske organizacije za standardizaciju ili bilo koji drugi priznati certifikat, smatra se da su ispunjeni kriteriji iz stavka 1. u onoj mjeri u kojoj su kriteriji za izdavanje takvih certifikata identični ili odgovaraju onima utvrđenima u ovome Prilogu. GLAVA II. Olakšice koje se daju ovlaštenim gospodarskim subjektima Članak 6. Olakšice koje se daju ovlaštenim gospodarskim subjektima Carinska tijela ovlaštenim gospodarskim subjektima daju sljedeće olakšice: — nadležna carinarnica može, prije ulaska robe u carinsko područje ili prije izlaska robe s njega, obavijestiti ovlaštenoga gospodarskog subjekta ako je, kao rezultat sigurnosne analize rizika, pošiljka odabrana za daljnji fizički pregled. To se obavješćivanje vrši samo ako njime nije ugroženo provođenje toga pregleda. Međutim, carinska tijela mogu provesti fizički pregled čak i ako o tome nisu obavijestila ovlaštenoga gospodarskog subjekta, — ovlašteni gospodarski subjekt može podnijeti ulazne i izlazne skraćene deklaracije koje se sastoje od skraćenih podataka iz zahtjeva iz Priloga 30.A Uredbi (EEZ) br. 2454/93. Međutim, ako je gospodarski subjekt prijevoznik, špediter ili carinski agent, on ima pravo podnijeti takve deklaracije samo pod uvjetom da je uključen u uvoz ili izvoz robe u ime ovlaštenoga gospodarskog subjekta, — ovlašteni gospodarski subjekt podvrgava se manjem broju fizičkih pregleda robe i kontrola dokumenata od ostalih gospodarskih subjekata. Carinska tijela mogu donijeti i drukčiju odluku kako bi u obzir uzela neku posebnu prijetnju ili obveznu kontroliranja utvrđenu drugim zakonskim propisima, i — ako, nakon provođenja analize rizika i unatoč njoj, carinsko tijelo ipak odabere za daljnji pregled pošiljku obuhvaćenu ulaznom ili izlaznom skraćenom deklaracijom ili carinskom deklaracijom koju je podnio ovlašteni gospodarski subjekt, ono prioritetno provodi sve potrebne kontrole. Ako ovlašteni gospodarski subjekt to zatraži te podložno sporazumu s predmetnim carinskim tijelom, te se kontrole mogu provesti i na mjestu različitom od mjesta predmetne carinarnice. GLAVA III. Suspenzija i oduzimanje statusa ovlaštenoga gospodarskog subjekta Članak 7. Suspenzija statusa 1. Status ovlaštenoga gospodarskog subjekta suspendira carinsko tijelo koje ga je i dodijelilo u sljedećim slučajevima: (a) kada se otkrije nesukladnost s uvjetima ili kriterijima za dodjelu toga statusa; (b) carinska tijela imaju dovoljno razloga vjerovati da je djelo, koje je predmetom postupka pred kaznenim sudom i koje je povezano s kršenjem carinskih pravila, počinio ovlašteni gospodarski subjekt; i (c) na zahtjev ovlaštenoga gospodarskog subjekta kad privremeno nije u stanju biti u sukladnosti s kriterijima za dodjelu toga statusa. 2. U slučaju iz točke (b) stavka 1. carinsko tijelo može donijeti odluku da ne suspendira status ovlaštenoga gospodarskog subjekta ako ono smatra da je kršenje bilo zanemarivo u odnosu na broj i opseg carinskih aktivnosti te ako nema povoda za sumnju u dobru vjeru ovlaštenoga gospodarskog subjekta. 3. Kada narav ili razina prijetnje po sigurnost i zaštitu građana, javno zdravstvo ili okoliš to zahtijevaju, status se smjesta suspendira. 4. Suspenzija statusa nema nikakvog utjecaja na bilo koje carinsko postupanje započeto prije datuma suspenzije, koje još uvijek nije završeno. 5. Svaka ugovorna stranka određuje trajanje razdoblja privremenog ukidanja statusa kako bi ovlaštenom gospodarskom subjektu omogućila reguliranje situacije. 6. Kada predmetni ovlašteni gospodarski subjekt, na zadovoljstvo carinskih tijela, poduzme potrebne mjere za postizanje sukladnosti s uvjetima i kriterijima koje taj ovlašteni gospodarski subjekt dotad nije ispunjavao, carinsko tijelo koje i dodjeljuje status povlači suspenziju statusa. Članak 8. Oduzimanje statusa 1. Carinsko tijelo koje dodjeljuje status ovlaštenoga gospodarskog subjekta oduzima taj status u sljedećim slučajevima: (a) kada je ovlašteni gospodarski subjekt počinio ozbiljna kršenja carinskih pravila i kada više nema prava žalbe; (b) kada ovlašteni gospodarski subjekt ne poduzme potrebne mjere tijekom razdoblja privremenog ukidanja statusa iz članka 7. stavka 5.; i (c) na zahtjev ovlaštenoga gospodarskog subjekta. 2. Međutim,u slučaju iz stavka 1. točke (a) carinsko tijelo može donijeti odluku da ne oduzme status ako smatra da su kršenja zanemariva u odnosu na broj i opseg carinskih aktivnosti te ako nema povoda sumnji u dobru vjeru ovlaštenoga gospodarskog subjekta. 3. Oduzimanje statusa stupa na snagu na dan obavijesti o njemu. GLAVA IV. Razmjena informacija Članak 9. Razmjena informacija Europska komisija i carinska tijela odgovarajuće države EFTA-e redovito razmjenjuju sljedeće podatke o identitetu ovlaštenih gospodarskih subjekata: (a) Identifikacijski broj trgovca gospodarskog subjekta (TIN) u formatu sukladnom sa zakonskim propisima o Registraciji gospodarskog subjekta i Identifikaciji EORI; (b) naziv i adresu ovlaštenoga gospodarskog subjekta; (c) broj dokumenta kojim je dodijeljen status ovlaštenoga gospodarskog subjekta; (d) sadašnji status (valjan, suspendiran, oduzet); (e) razdoblja u kojima je status mijenjan; (f) datum od kojega je certifikat valjan; i (g) tijelo koje je izdalo certifikat.