22000A1215(01)



SPORAZUM O PARTNERSTVU

između članica Skupine afričkih, karipskih i pacifičkih država s jedne strane i Europske zajednice i njezinih država članica s druge strane, potpisan u Cotonouu, dana 23. lipnja 2000.

SADRŽAJ

PREAMBULA

UZIMAJUĆI U OBZIR Ugovor o osnivanju Europske zajednice s jedne strane, i Sporazum iz Georgetowna o osnivanju Skupine afričkih, karipskih i pacifičkih država (AKP-a) s druge strane;

POTVRĐUJUĆI svoju predanost zajedničkom djelovanju u smjeru postizanja ciljeva iskorjenjivanja siromaštva, održivog razvoja i postupne integracije država AKP-a u svjetsko gospodarstvo;

IZNOSEĆI svoju namjeru da kroz suradnju postignu značajan doprinos gospodarskom, društvenom i kulturnom razvoju država AKP-a te većoj dobrobiti njihovog stanovništva, pomognu im u suočavanju s izazovima globalizacije te ojačaju partnerstvo između država AKP-a i država EU-a kako bi u proces globalizacije unijeli snažniju socijalnu dimenziju;

POTVRĐUJUĆI svoju spremnost da ožive svoj poseban odnos i primijene sveobuhvatan i integrirani pristup u uspostavi ojačanog partnerstva temeljenog na političkom dijalogu, suradnji u razvoju te na gospodarskim i trgovinskim odnosima;

PRIZNAJUĆI da su političko okruženje koje jamči mir, sigurnost i stabilnost, poštovanje ljudskih prava, demokratskih načela i vladavinu prava te dobro upravljanje bitan dio dugoročnog razvoja; priznavajući da su za uspostavu takvog okruženja prvenstveno odgovorne države kojih se to tiče;

PRIZNAJUĆI da su zdrave i održive gospodarske politike preduvjet za razvoj;

POZIVAJUĆI SE na načela Povelje Ujedinjenih naroda i prisjećajući se Opće deklaracije o ljudskim pravima, zaključaka Bečke konferencije o ljudskim pravima iz 1993., Pakta o građanskim i političkim pravima i Pakta o ekonomskim, društvenim i kulturnim pravima, Konvencije o pravima djeteta, Konvencije o ukidanju svih oblika diskriminacije žena, Međunarodne konvencije o ukidanju svih oblika rasne diskriminacije, Ženevske konvencije iz 1949. i ostalih instrumenata međunarodnog humanitarnog prava, Konvencije iz 1954. u vezi sa statusom osoba bez državljanstva, Ženevske konvencije iz 1951. u vezi sa statusom izbjeglica i Njujorškim protokolom iz 1967. u vezi sa statusom izbjeglica;

S OBZIROM NA Konvenciju o zaštiti ljudskih prava i temeljnih sloboda Vijeća Europe, Afričku povelju o ljudskim pravima i pravima narodâ te na Američku konvenciju o ljudskim pravima kao pozitivnim regionalnim doprinosima poštovanju ljudskih prava u Europskoj uniji i državama AKP-a;

PODSJEĆAJUĆI na Deklaracije iz Librevillea i Santo Domingoa šefova država i vlada država AKP-a sa njihovih samita iz 1997. i 1999.;

S OBZIROM NA to da razvojni ciljevi i načela dogovoreni na konferencijama Ujedinjenih naroda i cilj koji je postavio OESS-ov Odbor za pomoć pri razvoju da se do 2015. godine broj ljudi koji žive u krajnjoj bijedi upola smanji, predstavljaju jasnu viziju i moraju poduprijeti suradnju između država AKP-a i država EU-a u okviru ovog Sporazuma;

PRIDAJUĆI posebnu pozornost svečanim obećanjima danima na konferencijama UN-a u Riju, Beču, Kopenhagenu, Pekingu, Istanbulu i Rimu te priznajući potrebu za daljnjim aktivnostima koje treba poduzeti kako bi se postigli ciljevi i primijenili akcijski programi koji su izrađeni na tim forumima;

U VELIKOJ ŽELJI za poštovanjem temeljnih radničkih prava s obzirom na načela iz relevantnih konvencija Međunarodne organizacije rada;

PODSJEĆAJUĆI na obveze u okviru Svjetske trgovinske organizacije,

ODLUČILI SU SKLOPITI OVAJ SPORAZUM:

DIO 1.

OPĆE ODREDBE

GLAVA I.

CILJEVI, NAČELA I NOSITELJI

POGLAVLJE 1.

Ciljevi i načela

Članak 1.

Ciljevi partnerstva

Zajednica i njene države članice, s jedne strane, i države AKP-a, s druge strane, u daljnjem tekstu „stranke”, sklapaju ovaj Sporazum kako bi promicale i ubrzale gospodarski, kulturni i društveni razvoj država AKP-a radi doprinosa miru i sigurnosti te promicanja stabilnog i demokratskog političkog okruženja.

Partnerstvo je usredotočeno na cilj smanjivanja i, naposljetku, iskorjenjivanja siromaštva, u skladu sa ciljevima održivog razvoja i postupne integracije država AKP-a u svjetsko gospodarstvo.

Ti ciljevi i međunarodne obveze stranaka uključene su u sve razvojne strategije i ostvaruju se integriranim pristupom, u isto vrijeme uzimajući u obzir političke, gospodarske, društvene, kulturne i okolišne aspekte razvoja. Partnerstvo pruža jedinstveni okvir potpore razvojnim strategijama koje usvoji svaka od država AKP-a.

Dio ovog okvira čine održivi gospodarski rast, razvoj privatnog sektora, povećanje zaposlenosti i poboljšanje pristupa proizvodnim resursima. Podupiru se prava pojedinca i udovoljavanje osnovnih potreba, promicanje društvenog razvoja i uvjeti za podjednaku raspodjelu plodova rasta. Potiču se i podupiru regionalni i subregionalni integracijski procesi koji potiču integraciju država AKP-a u svjetsko gospodarstvo u smislu trgovine i privatnih ulaganja. Pristup uključuje jačanje kapaciteta nositelja razvoja i poboljšanje institucionalnog okvira potrebnog za socijalnu koheziju, funkcioniranje demokratskog društva i tržišnoga gospodarstva te za uspostavu aktivnog i organiziranog civilnog društva. Sustavno se vodi briga o položaju žena i jednakosti spolova u svim područjima – političkom, gospodarskom i društvenom. Načela održivog upravljanja prirodnim bogatstvima i okolišem primjenjuju se i čine sastavni dio partnerstva na svim razinama.

Članak 2.

Temeljna načela

Suradnja se između država AKP-a i EZ-a, poduprijeta zakonski obvezujućim sustavom i postojanjem zajedničkih institucija, odvija na osnovi sljedećih temeljnih načela:

Članak 3.

Postizanje ciljeva ovog Sporazuma

Stranke, svaka onoliko koliko je obuhvaćena okvirom ovog Sporazuma, poduzimaju sve odgovarajuće mjere, bilo opće ili pojedinačne, kako bi osigurale ispunjenje obveza koje proizlaze iz ovog Sporazuma i omogućile postizanje njegovih ciljeva. Uzdržavaju se od bilo kojih mjera koje mogu ugroziti te ciljeve.

POGLAVLJE 2.

Nositelji partnerstva

Članak 4.

Opći pristup

Države AKP-a potpuno suvereno određuju načela, strategije i oblike razvoja svojih gospodarstava i društava. Sa Zajednicom pokreću programe suradnje predviđene ovim Sporazumom. Međutim, stranke pridaju važnost dopunskoj ulozi i potencijalu za doprinose nedržavnim nositeljima razvojnog procesa. U tu svrhu, prema uvjetima iz ovog Sporazuma, nedržavne se nositelje, prema potrebi:

Članak 5.

Informacije

Suradnja će podupirati aktivnosti kojima se pruža više informacija i stvara veća svijest o temeljnim značajkama partnerstva između država AKP-a i EU-a. Suradnja će također:

Članak 6.

Definicije

1. Nositelji suradnje su:

2. Stranke priznaju nevladine nositelje ovisno o tome u kojoj se mjeri oni bave potrebama stanovništva, o njihovim konkretnim nadležnostima te jesu li organizirani i vođeni na demokratski i transparentan način.

Članak 7.

Izgradnja kapaciteta

Doprinos civilnog društva razvoju može se povećati jačanjem organizacija u zajednici i neprofitnih nevladinih organizacija u svim područjima suradnje. U tu je svrhu potrebno:

GLAVA II.

POLITIČKI ZNAČAJ

Članak 8.

Politički dijalog

1. Stranke redovito sudjeluju u sveobuhvatnom, uravnoteženom i intenzivnom političkom dijalogu iz kojeg proizlaze obveze za obje strane.

2. Cilj je ovog dijaloga razmjena informacija, promicanje međusobnog razumijevanja te poticanje uspostave dogovorenih prioriteta i zajedničkih programa, posebno priznavanjem postojećih veza između različitih aspekata odnosa između stranaka i različitih područja suradnje iz ovog Sporazuma. Dijalog olakšava savjetovanje među strankama u okviru međunarodnih foruma. Ciljevi dijaloga također uključuju sprječavanje situacija u kojima bi jedna stranka smatrala potrebnim pozivati se na klauzulu o neizvršavanju.

3. Dijalog pokriva sve ciljeve iz ovog Sporazuma kao i sva pitanja od zajedničkog, općeg, regionalnog i subregionalnog interesa. Stranke dijalogom doprinose miru, sigurnosti i stabilnosti te promiču stabilno i demokratsko političko okruženje. On obuhvaća strategije suradnje, kao i globalne i sektorske politike, uključujući okoliš, spol, migraciju te pitanja vezana uz kulturno naslijeđe.

4. Dijalog se, među ostalim, usredotočuje na konkretna politička pitanja od zajedničkog interesa ili općeg značaja za postizanje ciljeva ovog Sporazuma, kao što je trgovina oružjem, pretjerani izdaci za vojsku, droga i organizirani kriminal ili etnička, vjerska ili rasna diskriminacija. Dijalog također obuhvaća redovitu ocjenu razvojâ koji se tiču poštovanja ljudskih prava, demokratskih načela, vladavine prava i dobrog upravljanja.

5. Važnu ulogu u tom dijalogu imaju široko utemeljene politike promicanja mira i sprečavanja, kontroliranja i rješavanja nasilnih sukoba, kao i potreba za cjelovitim poštovanjem cilja mira i demokratske stabilnosti pri definiranju prioritetnih područja suradnje.

6. Dijalog se odvija na fleksibilan način. Ovisno o potrebi, dijalog je služben ili neslužben te se odvija unutar i izvan institucionalnog okvira, u odgovarajućem obliku i na odgovarajućoj razini, uključujući regionalnu, subregionalnu ili nacionalnu razinu.

7. U taj su dijalog uključene regionalne i subregionalne organizacije, kao i predstavnici organizacijâ civilnog društva.

Članak 9.

Ključni elementi i temeljni element

1. Suradnja je usmjerena prema održivom razvoju usredotočenom na čovjeka, koji je glavni sudionik i užitnik razvoja, što uključuje poštovanje i promicanje svih ljudskih prava.

Poštovanje svih ljudskih prava i temeljnih sloboda, uključujući poštovanje temeljnih socijalnih prava, demokracije temeljene na vladavini prava te transparentnog i odgovornog upravljanja čine sastavni dio održivog razvoja.

2. Stranke se pozivaju na svoje međunarodne obveze i opredjeljenja u pogledu poštovanja ljudskih prava. Opetovano potvrđuju svoju duboku privrženost ljudskom dostojanstvu i ljudskim pravima, koja su temeljne težnje pojedinaca i narodâ. Ljudska prava opća su, nedjeljiva i međusobno povezana. Stranke se obvezuju promicati i štititi sve temeljne slobode i ljudska prava, bilo civilna i politička, bilo ekonomska, socijalna i kulturna. U tom kontekstu, stranke iznova potvrđuju jednakost muškaraca i žena.

Stranke iznova potvrđuju da su demokratizacija, razvoj i zaštita temeljnih sloboda i ljudskih prava međusobno povezani te se međusobno osnažuju. Demokratska načela opće su prihvaćena načela koja podupiru organizaciju države kako bi dala legitimitet njezinoj vlasti, zakonitost njezinim radnjama izraženima u njenom ustavnom, zakonodavnom i upravnom sustavu te postojanju mehanizama sudjelovanja. Na temelju opće prihvaćenih načela, svaka država razvija svoju demokratsku kulturu.

Struktura države i nadležnosti različitih vlasti temelje se na vladavini prava koja sa sobom poglavito povlači učinkovita i dostupna sredstva pravnog lijeka, neovisni pravni sustav koji jamči jednakost pred zakonom te izvršnu vlast koja je u potpunosti podložna zakonu.

Poštovanje ljudskih prava, demokratskih načela i vladavine prava na kojima se temelji partnerstvo između država AKP-a i EU-a podupiru domaće i međunarodne politike stranaka i čine ključne elemente ovog Sporazuma.

3. U kontekstu političkog i institucionalnog okruženja koje podupire ljudska prava, demokratska načela i vladavinu prava, dobro upravljanje jest transparentno i odgovorno upravljanje ljudskim, prirodnim, gospodarskim i financijskim resursima u svrhu pravičnog i održivog razvoja. Ono za sobom povlači jasne postupke donošenja odluka tijelâ javne vlasti, transparentne i odgovorne institucije, primat prava u upravljanju i razdiobi resursa te izgradnju kapaciteta za izradu i primjenu mjera za sprečavanje i borbu protiv korupcije.

Dobro upravljanje, koje je temelj partnerstva država AKP-a i EU-a, podupire domaće i međunarodne politike stranaka i čini temeljni element ovog Sporazuma. Stranke se slažu da samo teški slučajevi korupcije, uključujući i davanje mita koje vodi do takve korupcije, kako je utvrđeno u članku 97., predstavljaju kršenje tog elementa.

4. Partnerstvo aktivno podupire promicanje ljudskih prava, procese demokratizacije, jačanje vladavine prava te dobro upravljanje.

Ta će područja biti važna tema političkog dijaloga. U kontekstu tog dijaloga, stranke posebnu važnost pridaju tekućim promjenama te nastavku postignutog napretka. Ta redovita ocjena u obzir uzima gospodarski, socijalni, kulturni i povijesni kontekst svake pojedine države.

Ta će područja također biti ciljna mjesta potpore u razvojnim strategijama. Zajednica pruža potporu političkim, institucionalnim i pravnim reformama te izgradnji kapaciteta javnih i privatnih nositelja te civilnog društva u okviru strategija o kojima su se dotična država i Zajednica zajednički sporazumjele.

Članak 10.

Ostali elementi političkog okruženja

1. Stranke smatraju da sljedeći elementi doprinose očuvanju i jačanju stabilnog i demokratskog političkog okruženja:

2. Stranke potvrđuju da načela tržišnoga gospodarstva, poduprijeta transparentnim pravilima tržišnog natjecanja i zdravim gospodarskim i socijalnim politikama, doprinose postizanju ciljeva partnerstva.

Članak 11.

Politike izgradnje mira te sprečavanja i rješavanja sukoba

1. Stranke, u okviru partnerstva, vode aktivnu, sveobuhvatnu i integriranu politiku izgradnje mira te sprečavanja i rješavanja sukoba. Ta je politika temeljena na načelu vlasništva. Posebno se usredotočuje na izgradnju regionalnih, subregionalnih i nacionalnih kapaciteta, na ranom sprečavanju nasilnih sukoba ciljanim rješavanjem njihovih temeljnih uzroka i odgovarajućom kombinacijom svih raspoloživih instrumenata.

2. Aktivnosti u području izgradnje mira te sprečavanja i rješavanja sukoba posebno uključuju potporu uravnoteženju političkih, gospodarskih, socijalnih i kulturnih mogućnosti među svim segmentima društva, jačanju demokratskog legitimiteta i učinkovitosti upravljanja, uspostavi učinkovitih mehanizama pomirenja interesa skupina, premošćivanju crte razdvajanja između različitih segmenata društva, kao i potporu aktivnom i organiziranom civilnom društvu.

3. Relevantne aktivnosti također, među ostalim, uključuju potporu naporima za posredovanje, pregovaranje i mirenje, učinkovitom regionalnom upravljanju zajedničkim i rijetkim prirodnim resursima, razvojačenju i ponovnoj integraciji nekadašnjih boraca u društvo, rješavanju problema djece-vojnika, kao i odgovarajućim radnjama u svrhu odgovornog smanjivanja vojnih izdataka i trgovine oružjem, zajedno s potporom promicanju i primjeni dogovorenih standarda i pravila ponašanja. U tom se kontekstu poseban naglasak daje borbi protiv protupješačkih nagaznih mina, kao i rješavanju pretjeranog i nekontroliranog širenja, nezakonite trgovine i gomilanja ručnog i lakog oružja.

4. U situacijama nasilnih sukoba stranke poduzimaju odgovarajuće radnje kako bi spriječile jačanje nasilja, ograničile njegovo teritorijalno širenje te omogućile mirno rješavanje postojećih sporova. Posebna se pažnja posvećuje tome da se financijski resursi za suradnju koriste u skladu s načelima i ciljevima partnerstva te sprečavanju zloupotrebe sredstava u ratne svrhe.

5. Nakon sukoba, stranke poduzimaju sve odgovarajuće radnje kako bi omogućile ponovnu uspostavu nenasilnog, stabilnog i samoodrživog stanja. Stranke osiguravaju stvaranje potrebnih veza između hitnih mjera, oporavka i suradnje u razvoju.

Članak 12.

Usklađenost politikâ Zajednice i njihov učinak na provedbu ovog Sporazuma

Ne dovodeći u pitanje članak 96., kada Zajednica pri izvršavanju svojih ovlasti namjerava poduzeti mjeru koja bi mogla utjecati na interese država AKP-a koji se tiču ciljeva ovog Sporazuma, ona o tome mora pravodobno obavijestiti navedene države o svojim namjerama. U tu će svrhu Komisija istovremeno dostaviti Tajništvu zemalja AKP-a svoj prijedlog takvih mjera. Po potrebi, zahtjev za obavješćivanjem može se postaviti na zahtjev država AKP-a.

Prije donošenja bilo koje konačne odluke, na njihov se zahtjev odmah održavaju konzultacije kako bi se razmotrila pitanja u vezi s učinkom tih mjera.

Povrh toga, države AKP-a nakon takvih konzultacija mogu što je prije moguće pisanim putem svoja pitanja poslati Zajednici i iznijeti prijedloge izmjena ukazujući na način na koji bi se trebale riješiti njihove zabrinutosti.

Ako Zajednica ne prihvati podneske država AKP-a, o tome ih je dužna obavijestiti što je prije moguće i navesti svoje razloge.

Državama AKP-a se također, kad god je to moguće, unaprijed dostavljaju adekvatne informacije o stupanju na snagu takvih odluka.

Članak 13.

Migracija

1. Pitanje migracije predmet je iscrpnog dijaloga u okviru partnerstva AKP-a i EU-a.

Stranke potvrđuju svoje postojeće obveze i opredjeljenja u međunarodnom pravu kako bi osigurale poštovanje ljudskih prava i uklanjanje svih oblika diskriminacije, posebno temeljenih na porijeklu, spolu, rasi, jeziku i vjeri.

2. Stranke su suglasne uzeti u obzir da, u vezi s migracijom, partnerstvo podrazumijeva pravedni tretman državljana iz treće zemlje koji legalno borave na njihovom području, politiku integracije u svrhu osiguranja prava i obveza usporedivih s onima njihovih državljana, jačanje nediskriminacije u gospodarskom, socijalnom i kulturnom životu te razvijanje mjera protiv rasizma i ksenofobije.

3. U postupanju bilo koje države članice prema radnicima državljanima država AKP-a legalno zaposlenima na njezinom području ne smije biti nikakve diskriminacije na nacionalnoj osnovi u pogledu uvjeta rada ili naknade u odnosu na njezine vlastite državljane. Jednako tako, a nastavno na to, u postupanju bilo koje države AKP-a ne smije biti nikakve diskriminacije radnika državljana država članica.

4. Stranke smatraju da strategije u svrhu smanjivanja siromaštva, poboljšanja uvjeta života i rada, stvaranja radnih mjesta i razvoja izobrazbe dugoročno doprinose normalizaciji migracijskih tokova.

Stranke će u okviru razvojnih strategija te nacionalnog i regionalnog programiranja voditi računa o strukturnim ograničenjima vezanima uz migracijske tokove u svrhu podupiranja gospodarskog i socijalnog razvitka regija iz kojih dolaze migranti te smanjivanja siromaštva.

Zajednica kroz nacionalne i regionalne programe suradnje podupire izobrazbu državljana država AKP-a u njihovoj matičnoj državi, u nekoj drugoj državi AKP-a ili u državi članici Europske unije. Što se tiče izobrazbe u državi članici, stranke jamče da je takvo djelovanje usmjereno k profesionalnoj integraciji državljana država AKP-a u njihovim matičnim državama.

Kako bi studentima iz država AKP-a olakšale pristup obrazovanju, posebno kroz korištenje novih komunikacijskih tehnologija, Stranke razvijaju programe suradnje.

Glede država članica Europske unije, obveze iz ovog stavka primjenjuju se samo na one osobe koje se sukladno s Izjavom br. 2 Ugovora o osnivanju Europske zajednice za potrebe Zajednice smatraju njihovim državljanima. Glede država AKP-a, obveze iz ovog stavka primjenjuju se samo na one osobe koje se smatraju njihovim državljanima u skladu s njihovim pojedinačnim pravnim sustavom.

DIO 2.

INSTITUCIONALNE ODREDBE

Članak 14.

Zajedničke institucije

Institucije ovog Sporazuma su Vijeće ministara, Odbor veleposlanika i Zajednička parlamentarna skupština.

Članak 15.

Vijeće ministara

1. Vijeće ministara sastoji se od članova Vijeća Europske unije i članova Komisije Europskih zajednica s jedne strane te člana vlade svake države AKP-a s druge strane.

Dužnost predsjednika Vijeća ministara naizmjence obnašaju član Vijeća Europske unije i član vlade jedne od država AKP-a.

Vijeće se u pravilu sastaje jednom godišnje na inicijativu Predsjednika te kada se god čini potrebnim, u onom obliku i zemljopisnom sastavu koji odgovara pitanjima koja treba rješavati.

2. Zadaće Vijeća ministara su:

3. Vijeće ministara donosi odluke zajedničkom suglasnošću stranaka. Postupci Vijeća ministara valjani su samo ako je nazočna polovica članova Vijeća Europske unije, jedan član Komisije i dvije trećine članova koji predstavljaju vlade država AKP-a. Bilo kojeg člana Vijeća ministara koji nije u mogućnosti sudjelovati može zastupati neka druga osoba. Zastupnik ima sva prava tog člana.

Može donositi odluke koje su obvezujuće za stranke kao i oblikovati odluke, preporuke i mišljenja. Razmotrit će i uzeti u obzir odluke i preporuke koje je donijela Zajednička parlamentarna skupština.

Vijeće ministara vodi trajan dijalog s predstavnicima socijalnih i gospodarskih partnera te s ostalim nositeljima civilnog društva u AKP-u i EU-u. U tu svrhu može na svojim sastancima obavljati konzultacije.

4. Vijeće ministara može prenijeti svoje ovlasti na Odbor veleposlanika.

5. Vijeće ministara donosi svoj poslovnik u roku od šest mjeseci od stupanja na snagu ovog Sporazuma.

Članak 16.

Odbor veleposlanika

1. Odbor veleposlanika sastoji se od stalnog predstavnika pri Europskoj uniji svake države članice i predstavnika Komisije s jedne strane te šefa misije pri Europskoj uniji svake države AKP-a s druge strane.

Dužnost predsjednika Odbora veleposlanika naizmjence obnašaju stalni predstavnik države članice kojeg odredi Komisija te šef misije koji predstavlja državu AKP-a, a kojeg odrede države AKP-a.

2. Odbor pomaže Vijeću ministara u ispunjavanju njegovih zadaća i obnaša bilo koji mandat koji mu Vijeće povjeri. U tom kontekstu nadzire provedbu ovog Sporazuma i napredak u postizanju u njemu utvrđenih ciljeva.

Odbor veleposlanika sastaje se redovito, posebno kako bi pripremio sastanke Vijeća te kada je god to potrebno.

3. Odbor usvaja svoj poslovnik u roku od šest mjeseci od stupanja na snagu ovog Sporazuma.

Članak 17.

Zajednička parlamentarna skupština

1. Zajednička parlamentarna skupština sastoji se od jednakog broja predstavnika EU-a i država AKP-a. Zajedničku parlamentarnu skupštinu čine članovi Europskog parlamenta s jedne strane te članovi parlamenta ili, u nedostatku navedenog, predstavnici koje odredi parlament svake države AKP-a. Ako ne postoji parlament, nazočnost predstavnika dotične države AKP-a mora prethodno odobriti Zajednička parlamentarna skupština.

2. Uloga Zajedničke parlamentarne skupštine kao savjetodavnog tijela jest:

3. Zajednička parlamentarna skupština sastaje se dva puta godišnje na plenarnom zasjedanju, naizmjence u Europskoj uniji i u državi AKP-a. Susreti između parlamentarnih zastupnika EU-a i država AKP-a mogu se, s obzirom na jačanje regionalne integracije i njegovanja suradnje između nacionalnih parlamenata, odvijati na regionalnoj i subregionalnoj razini.

Zajednička parlamentarna skupština organizira redovite kontakte s predstavnicima gospodarskih i socijalnih partnera država AKP-a i EU-a te s ostalim nositeljima civilnog društva kako bi pribavila mišljenja u pogledu ostvarivanja ciljeva ovog Sporazuma.

4. Zajednička parlamentarna skupština usvaja svoj poslovnik u roku od šest mjeseci od stupanja na snagu ovog Sporazuma.

DIO 3.

STRATEGIJE SURADNJE

Članak 18.

Strategije suradnje temelje se na strategijama razvoja te gospodarske i trgovinske suradnje koje su međusobno povezane te se nadopunjuju. Stranke osiguravaju da se napori poduzeti u oba navedena područja međusobno učvršćuju.

GLAVA I.

RAZVOJNE STRATEGIJE

POGLAVLJE 1.

Opći okvir

Članak 19.

Načela i ciljevi

1. Središnji je cilj suradnje AKP-a i EZ-a smanjenje siromaštva i, naposljetku, njegovo iskorjenjivanje, održivi razvoj i postupna integracija država AKP-a u svjetsko gospodarstvo. U tom se kontekstu okvir i smjer suradnje prilagođavaju pojedinačnim okolnostima svake države AKP-a, promiče se lokalno postojanje gospodarskih i socijalnih reformi te integracija privatnog sektora i nositelja civilnog društva u razvojni proces.

2. Suradnja se odnosi na zaključke konferencija Ujedinjenih naroda te na ciljeve i programe djelovanja dogovorene na međunarodnoj razini i njihovu provedbu kao temelj načela razvoja. Suradnja se također odnosi na međunarodni razvoj ciljeva suradnje i obraća posebnu pažnju na uvođenje kvalitativnih i kvantitativnih pokazatelja napretka.

3. Vlade i nedržavni nositelji u svakoj državi AKP-a pokreću konzultacije o strategijama razvoja države i potporu zajednice s tim u vezi.

Članak 20.

Pristup

1. Ciljevi razvojne suradnje između država AKP-a i EU-a postižu se integriranim strategijama koje obuhvaćaju gospodarske, socijalne, kulturne, okolišne i institucionalne elemente, usvojenima na lokalnoj razini. Na taj način suradnja omogućuje usklađeni okvir koji pogoduje potpori razvojnih strategija samih država AKP-a, osigurava komplementarnost i međudjelovanje među različitim elementima. U tom kontekstu i u okviru politika i reformi koje provode države AKP-a, suradnja između država AKP-a i EU-a bit će usmjerena ka:

2. U svrhu njihove integracije u sva područja suradnje sustavno se u obzir uzimaju sljedeća tematska ili transverzalna pitanja: pitanja jednakosti među spolovima, okolišna pitanja te institucionalni razvoj i jačanje sposobnosti. Ta će područja također ostvarivati pravo na potporu Zajednice.

3. Podrobni tekstovi koji se odnose na ciljeve i strategije razvojne suradnje, a posebno na sektorske politike i strategije, moraju biti sadržani u zbirci s praktičnim smjernicama u pojedinačnim područjima ili sektorima suradnje. Te tekstove Vijeće ministara može revidirati, preispitati i/ili izmijeniti na temelju preporuke Odbora za razvojnu financijsku suradnju AKP-a i EU-a.

POGLAVLJE 2.

Područja potpore

ODJELJAK 1.

Gospodarski razvoj

Članak 21.

Ulaganje i razvoj privatnog sektora

1. Suradnja podupire potrebne gospodarske i institucionalne reforme i politike na nacionalnoj i/ili regionalnoj razini u svrhu stvaranja okruženja pogodnog za privatno ulaganje i razvoj dinamičnog, održivog i konkurentnog privatnog sektora. Suradnja nadalje podupire:

2. Suradnja također podupire poboljšanje kvalitete, dostupnost i pristupačnost financijskim i nefinancijskim uslugama ponuđenima, u formalnom i neformalnom sektoru, privatnim poduzećima, i to:

3. Suradnja promiče poslovni razvoj osiguranjem financiranja, jamstava i tehničke podrške u svrhu poticanja i podupiranja stvaranja, osnivanja, širenja, diverzifikacije, obnove, restrukturiranja, modernizacije ili privatizacije dinamičnih, održivih i konkurentnih poduzeća u svim gospodarskim sektorima, kao i osiguranjem financijskih posrednika kao što su institucije za financiranje razvoja i poduzetnički kapital te društava koja se bave financijskim najmom:

4. Suradnja podupire razvoj malog poduzetništva osiguravanjem boljeg pristupa financijskim i nefinancijskim uslugama, odgovarajuće politike i regulatornog okvira za njihov razvoj te osiguravanjem obrazovnih i informacijskih usluga o najboljim praksama u mikrofinancijama.

5. Potpora ulaganju i razvoju privatnog sektora objedinjuje aktivnosti i inicijative na makroekonomskoj, mezoekonomskoj i mikroekonomskoj razini.

Članak 22.

Makroekonomske i strukturne reforme i politike

1. Suradnja podupire napore država AKP-a kako bi provele:

2. Oblikovanje makroekonomskih politika i programâ strukturne prilagodbe odražava sociopolitičku pozadinu i institucionalnu sposobnost odnosnih država, osigurava pozitivni utjecaj na smanjenje siromaštva i pristup socijalnim službama, a temelji se na sljedećim načelima:

Članak 23.

Razvoj gospodarskog sektora

Suradnja podupire održivu politiku i institucionalne reforme te ulaganja potrebna kako bi gospodarske djelatnosti i proizvodni resursi svima bili jednako dostupni, a posebno:

Članak 24.

Turizam

Suradnja će biti usmjerena k održivom razvoju turističke industrije u državama i subregijama AKP-a, prepoznajući njezinu sve veću važnost za rast uslužnog sektora u državama AKP-a i širenje njihove globalne trgovine, prepoznajući njihovu sposobnost poticanja ostalih gospodarskih sektora i ulogu koju može odigrati u iskorjenjivanju siromaštva.

Programi i projekti suradnje podupirat će napore država AKP-a kako bi uspostavili i poboljšali zakonski i institucionalni okvir tih zemalja te sredstva za razvoj i provedbu održivih turističkih politika i programa, kao i za, među ostalim, bolju konkurentnost tog sektora, posebno malog i srednjeg poduzetništva (MSP), za potporu i promicanje ulaganja, razvoj proizvoda, uključujući razvoj autohtonih kultura u državama AKP-a te jačanje veza između turizma i ostalih gospodarskih sektora.

ODJELJAK 2.

Društveni i ljudski razvoj

Članak 25.

Razvoj društvenog sektora

1. Suradnja podupire napore država AKP-a u razvijanju općih i sektorskih politika i reformi koje poboljšavaju pokrivenost, kvalitetu i pristup temeljnoj socijalnoj infrastrukturi i uslugama te uzimaju u obzir lokalne potrebe i specifične zahtjeve najranjivijih i obespravljenih te tako smanjuju nejednak pristup tim uslugama. Posebna se pažnja posvećuje osiguravanju odgovarajućih razina javne potrošnje u društvenim sektorima. U tom kontekstu, cilj suradnje je:

2. Suradnja podupire jačanje sposobnosti u socijalnim područjima kao što su programi za izobrazbu u oblikovanju socijalnih politika i suvremenih načina upravljanja socijalnim projektima i programima; politike koje vode k tehnološkim inovacijama i istraživanjima; unapređenje lokalnog stručnog znanja i promicanje partnerstava te okrugle stolove na nacionalnoj i/ili regionalnoj razini.

3. Suradnja promiče i podupire razvoj i provedbu politika i sustava socijalne zaštite i sigurnosti kako bi se povećala društvena povezanost i promicala samopomoć i solidarnost u zajednici. Težište potpora će među ostalim biti na razvoju inicijativa temeljenih na ekonomskoj solidarnosti, posebno osnivanjem fondova za socijalni razvoj prilagođenih lokalnim potrebama i nositeljima.

Članak 26.

Pitanja koja se odnose na mlade

Suradnja također podupire uspostavu jedinstvene i sveobuhvatne politike u svrhu otkrivanja potencijala mladih i njihove bolje integracije u društvo kako bi u potpunosti iskoristili svoj potencijal. U tom kontekstu, suradnja podupire politike, mjere i aktivnosti u svrhu:

Članak 27.

Kulturni razvoj

Suradnja u području kulture usmjerena je ka:

ODJELJAK 3.

Regionalna suradnja i integracija

Članak 28.

Opći pristup

Suradnja pruža učinkovitu pomoć pri ostvarivanju ciljeva i prioriteta koje su države AKP-a same odredile u kontekstu regionalne i subregionalne suradnje i integracije, uključujući međuregionalnu suradnju te suradnju među državama AKP-a. Regionalna suradnja također može uključivati prekomorske države i teritorije (PDT-i) i najudaljenije regije. U tom se kontekstu potpora suradnji usmjerava na:

Članak 29.

Regionalna gospodarska integracija

Suradnja u području regionalne gospodarske integracije pruža potporu:

Članak 30.

Regionalna suradnja

1. Regionalna suradnja obuhvaća raznovrsna funkcionalna i tematska područja gdje se rješavaju zajednički problemi i koriste prednosti ekonomija razmjera, uključujući:

2. Suradnja također podupire programe i inicijative za suradnju između država AKP-a i unutar njih.

3. Suradnja pomaže pri promicanju i razvoju regionalnog političkog dijaloga u područjima sprečavanja i rješavanja sukoba, ljudskih prava i demokratizacije, razmjene, umrežavanja i promicanja mobilnosti među različitim nositeljima razvoja, posebno u civilnom društvu.

ODJELJAK 4.

Tematska i transverzalna pitanja

Članak 31.

Pitanja jednakosti spolova

Suradnja doprinosi jačanju politika i programa koji unapređuju, osiguravaju i povećavaju jednako sudjelovanje muškaraca i žena u svim područjima političkog, gospodarskog, društvenog i kulturnog života. Suradnja doprinosi i osiguranju boljeg pristupa ženâ svim izvorima potrebnima za potpuno ostvarenje njihovih temeljnih prava. Konkretnije, suradnjom se postiže odgovarajući okvir za:

Članak 32.

Okoliš i prirodna bogatstva

1. Suradnja na zaštiti okoliša i održivom korištenju te upravljanju prirodnim bogatstvima usmjerena je ka:

2. Suradnja također vodi računa o:

Članak 33.

Razvoj institucija i jačanje sposobnosti

1. Suradnja posvećuje sustavnu pozornost institucionalnim aspektima i u tom kontekstu podupire napore država AKP-a u razvoju i snaženju struktura, institucija i postupaka koji pomažu:

2. Stranke zajedno rade u borbi protiv mita i korupcije u svim svojim društvima.

3. Suradnja podupire napore država AKP-a u razvoju njihovih javnih institucija u pozitivnu snagu rasta i razvoja te kako bi postigli značajna poboljšanja u učinkovitosti vladinih službi budući da utječu na živote običnih ljudi. U tom kontekstu, suradnja pomaže reformi, racionalizaciji i modernizaciji javnog sektora. Konkretno, potpora suradnji usmjerava se na:

4. Suradnja također pomaže u ponovnoj uspostavi i/ili povećanju sposobnosti kritičnog javnog sektora i u pružanju potpore institucijama potrebnima za poticanje tržišne ekonomije, posebno u pružanju potpore u:

5. Suradnja obuhvaća sva područja i sektore suradnje kako bi potakla nastanak nedržavnih nositelja i razvoj njihovih sposobnosti te ojačala strukture za informiranje, dijalog i konzultacije među njima i nacionalnim vlastima, uključujući i na regionalnoj razini.

GLAVA II.

GOSPODARSKA I TRGOVINSKA SURADNJA

POGLAVLJE 1.

Ciljevi i načela

Članak 34.

Ciljevi

1. Cilj je gospodarske i trgovinske suradnje poticanje neometane i postupne integracije država AKP-a u svjetsko gospodarstvo, poštujući njihove političke odluke i prioritete razvoja, te tako promicati njihov održivi razvoj i doprinositi iskorjenjivanju siromaštva u državama AKP-a.

2. Konačni je cilj gospodarske i trgovinske suradnje omogućiti državama AKP-a da u potpunosti sudjeluju u međunarodnoj trgovini. U tom kontekstu, posebna pažnja namijenjena je potrebi država AKP-a da aktivno sudjeluju u višestranim pregovorima o trgovini. S obzirom na trenutni stupanj razvoja država AKP-a, gospodarska i trgovinska suradnja usmjerena je tome da se državama AKP-a omogući suočavanje s izazovima globalizacije i postupno prilagođavanje novim uvjetima međunarodne trgovine kako bi se na taj način olakšao njihov prijelaz u liberalizirano globalno gospodarstvo.

3. Radi toga gospodarska i trgovinska suradnja teži povećanju proizvodnje, opskrbe i trgovinskog kapaciteta država AKP-a, kao i njihovog kapaciteta za privlačenje ulaganja. Nadalje, teži stvaranju nove trgovinske dinamike između stranaka, jačanju trgovinskih i ulagačkih politika država AKP-a i poboljšanju sposobnosti država AKP-a za rješavanje svih pitanja vezanih uz trgovinu.

4. Gospodarska i trgovinska suradnja u potpunosti se provodi u skladu s odredbama WTO-a, uključujući poseban i različit tretman, uzimajući u obzir obostrane interesa stranaka i njihove pojedinačne stupnjeve razvoja.

Članak 35.

Načela

1. Gospodarska i trgovinska suradnja temelji se na istinskom, ojačanom i strateškom partnerstvu. Nadalje, temelji se na sveobuhvatnom pristupu izgrađenom na snazi i postignućima prethodnih konvencija između država AKP-a i EU-a, koristeći sva raspoloživa sredstva kako bi se otklanjanjem ograničenja na strani ponude i potražnje postigli ciljevi postavljeni gore. U tom kontekstu, posebna se pažnja posvećuje mjerama trgovinskog razvoja kao sredstvu povećanja konkurentnosti država AKP-a. Stoga, odgovarajuća se važnost pridaje trgovinskom razvoju unutar razvojnih strategija država AKP-a, koje Zajednica podupire.

2. Gospodarska i trgovinska suradnja oslanja se na regionalne integracijske inicijative država AKP-a, imajući na umu da je regionalna integracija ključni instrument za integraciju država AKP-a u svjetsko gospodarstvo.

3. Gospodarska i trgovinska suradnja uzima u obzir različite potrebe i stupnjeve razvoja država i regija AKP-a. U tom kontekstu stranke potvrđuju svoju privrženost osiguravanju posebnog i različitog tretmana za sve države AKP-a, provedbi posebnog tretmana za najmanje razvijene države AKP-a i vođenju računa o ranjivosti malih država, država bez izlaza na more te otočnih država.

POGLAVLJE 2.

Novi trgovinski dogovori

Članak 36.

Načini

1. S obzirom na ciljeve i načela izložena gore, stranke su suglasne sklopiti nove trgovinske dogovore sukladne sa Svjetskom trgovinskom organizacijom (WTO) kojima se postupno uklanjaju prepreke trgovanju između njih i jača suradnja u svim područjima vezanima uz trgovinu.

2. Stranke su suglasne da se novi trgovinski dogovori uvode postupno te stoga priznaju potrebu za pripremno razdoblje.

3. Kako bi se olakšao prijelaz na nove trgovinske dogovore, jednostrane trgovinske povlastice koje se primjenjuju prema Četvrtoj konvenciji između država AKP-a i EU-a, tijekom pripremnog razdoblja vrijede za sve države AKP-a, pod uvjetima definiranima u Dodatku V. ovog Sporazuma.

4. U tom kontekstu, stranke potvrđuju važnost protokola o robi, priloženima uz Dodatak V. ovog Sporazuma. Suglasne su o potrebi njihove revizije u kontekstu novih trgovinskih dogovora, posebno u vezi njihove usklađenosti s pravilima WTO-a, radi zaštite povlastica koje proizlaze iz njih, imajući na umu poseban pravni status Protokola o šećeru.

Članak 37.

Postupci

1. Pregovori o sporazumima o gospodarskom partnerstvu pregovaraju se tijekom pripremnog razdoblja koje završava najkasnije 31. prosinca 2007. Formalni pregovori o novim trgovinskim dogovorima počinju u rujnu 2002., a novi trgovinski dogovori stupaju na snagu do 1. siječnja 2008., osim ako se stranke međusobno ne dogovore o ranijem datumu.

2. Poduzimaju se sve potrebne mjere kako bi se unutar pripremnog razdoblja osiguralo uspješno zaključenje pregovora. U tu se svrhu razdoblje do početka službenih pregovora o novim trgovinskim dogovorima aktivno koristi za početne pripreme za te pregovore.

3. Pripremno razdoblje također se koristi za izgradnju kapaciteta javnog i privatnog sektora država AKP-a, uključujući mjere za povećanje konkurentnosti, za jačanje regionalnih organizacija te za potporu inicijativama regionalne trgovinske integracije, po potrebi i pomoću proračunske prilagodbe i fiskalne reforme, kao i za unapređivanje i razvoj infrastrukture te za promicanje ulaganja.

4. Stranke će redovito preispitivati napredak priprema i pregovora te će 2006. izvršiti službeni i sveobuhvatni pregled dogovora planiranih za sve države kako bi se pobrinule da za pripreme ili pregovore nije potrebno još vremena.

5. Pregovori o sporazumima o gospodarskom partnerstvu bit će pokrenuti s onim državama AKP-a koje same smatraju da su u stanju to učiniti, na razini na kojoj one smatraju da je to primjereno te u skladu s postupcima koje je usuglasila Skupina država AKP-a, uzimajući u obzir procese regionalne integracije unutar država AKP-a.

6. Zajednica će 2004. ocijeniti stanje država koje ne pripadaju skupini najmanje razvijenih država i koje nakon konzultacija sa Zajednicom odluče da nisu u stanju ući u sporazume o gospodarsko partnerstvu te će ispitati alternativne mogućnosti kako bi tim državama pružila novi okvir za trgovinu koji je istovjetan njihovom postojećem položaju te je u skladu s pravilima WTO-a.

7. Pregovori o sporazumima o gospodarskom partnerstvu poglavito teže uspostavi rasporeda za postupno uklanjanje prepreka trgovini između stranaka, u skladu s relevantnim pravilima WTO-a. Sa strane Zajednice, liberalizacija trgovine temelji se na pravnoj stečevini Zajednice i teži poboljšanju trenutačnog pristupa tržištu za države AKP-a kroz, među ostalim, preispitivanje pravila o porijeklu. Pregovori vode računa o stupnju razvoja i društveno-gospodarskom učinku trgovinskih mjera na države AKP-a te o njihovom kapacitetu za prilagodbu i usklađivanje njihovih gospodarstava procesu liberalizacije. Pregovori će stoga biti što fleksibilniji u utvrđivanju trajanja dostatnog tranzicijskog razdoblja, konačnog popisa proizvoda, uzimajući u obzir osjetljive sektore, te o stupnju nesimetrije u smislu rasporeda o ukidanju tarifa, pri čemu se pridržavaju pravila WTO-a koja su tada na snazi.

8. Stranke blisko surađuju unutar WTO-a u svrhu obrane postignutih sporazuma, posebno s obzirom na stupanj raspoložive fleksibilnosti.

9. Zajednica će do godine 2000. započeti proces koji će do kraja višestranih pregovora o trgovini, a najkasnije do 2005. omogućiti bescarinski pristup za uglavnom sve proizvode iz svih najmanje razvijenih država, nadograđujući se na stupanj postojećih odredbi o trgovini iz Četvrte konvencije država AKP-a i EU-a te koji će pojednostaviti i pregledati pravila o porijeklu, uključujući odredbe o kumulaciji koje se primjenjuju na njihov izvoz.

Članak 38.

Zajednički ministarski trgovinski odbor

1. Osniva se Zajednički ministarski trgovinski odbor AKP-a i EU-a.

2. Ministarski trgovinski odbor obraća posebnu pažnju na trenutne višestrane pregovore o trgovini i ispituje učinak inicijativa za širu liberalizaciju na trgovinu između AKP-a i EU-a i razvoj gospodarstava AKP-a. Daje sve potrebne preporuke radi očuvanja povlastica iz dogovora o trgovini između AKP-a i EU-a.

3. Ministarski trgovinski odbor sastaje se najmanje jednom godišnje. Njegov poslovnik utvrđuje Vijeće ministara. Sastoji se od predstavnika država AKP-a i Zajednice.

POGLAVLJE 3.

Suradnja u međunarodnim forumima

Članak 39.

Opće odredbe

1. Stranke naglašavaju važnost njihovog aktivnog sudjelovanja u WTO-u kao i u ostalim relevantnim međunarodnim organizacijama na način da postaju članice tih organizacija i strogo slijede njihove programe i aktivnosti.

2. Suglasne su blisko surađivati u određivanju i promicanju svojih zajedničkih interesa u međunarodnoj gospodarskoj i trgovinskoj suradnji, posebno u WTO-u, uključujući sudjelovanje u postavljanju i provedbi programa u budućim višestranim pregovorima o trgovini. U tom kontekstu, posebnu pažnju pridaju poboljšanju pristupa Zajednici i drugim tržištima proizvoda i usluga porijeklom iz država AKP-a.

3. Također su suglasne o važnosti fleksibilnosti unutar pravila WTO-a kako bi se poštovao stupanj razvoja država AKP-a, kao i teškoće pri ispunjavanju njihovih obveza. Nadalje su suglasne o potrebi tehničke pomoći kako bi se državama AKP-a omogućila provedba njihovih obveza.

4. Zajednica je suglasna razvojem potrebnog kapaciteta za pregovaranje, učinkovito sudjelovanje, praćenje i provedbu tih sporazuma pomoći državama AKP-a u njihovim naporima da, u skladu s odredbama iz ovog Sporazuma, postanu aktivni članovi tih organizacija.

Članak 40.

Roba

1. Stranke potvrđuju potrebu osiguranja boljeg djelovanja međunarodnog tržišta robom i povećanja tržišne transparentnosti.

2. Potvrđuju svoju spremnost da intenziviraju međusobne konzultacije u međunarodnim forumima i organizacijama koje se bave robom.

3. Radi toga dolazi do razmjena mišljenja na zahtjev bilo koje stranke:

Cilj je takvih razmjena mišljenja poštovanje pojedinačnih interesa svake stranke. Prema potrebi one se mogu održavati u okviru Ministarskog trgovinskog odbora.

POGLAVLJE 4.

Trgovina uslugama

Članak 41.

Opće odredbe

1. Stranke naglašavaju sve veću važnost usluga u međunarodnoj trgovini i njihov velik doprinos gospodarskom i društvenom razvoju.

2. Potvrđuju svaka svoje obveze iz Općeg sporazuma o trgovini i uslugama (GATS) i naglašuju potrebu za poseban i različit tretman pružatelja usluga iz država AKP-a.

3. U okviru pregovora o postupnoj liberalizaciji trgovine i usluga, kao što je predviđeno člankom XIX. GATS-a, Zajednica se obvezuje s naklonošću razmotriti poboljšanje prioriteta država AKP-a u rasporedu EZ-a, u pogledu udovoljavanja njihovim specifičnim interesima.

4. Nadalje, stranke su suglasne o cilju proširenja svog partnerstva kroz sporazume o gospodarskom partnerstvu kako bi, nakon što steknu iskustva u primjeni tretmana najpovlaštenije države prema GATS-u, obuhvatili liberalizaciju usluga u skladu s odredbama GATS-a, posebno onih odredaba koje se odnose na sudjelovanje država u razvoju u sporazumima o liberalizaciji.

5. Zajednica podupire napore država AKP-a u jačanju njihovog kapaciteta u pružanju usluga. Posebna se pažnja posvećuje uslugama vezanima uz rad, poslovanje, distribuciju, financije, turizam, kulturu te graditeljstvo i povezane inženjerske usluge radi povećanja njihove konkurentnosti te s time i povećanja vrijednosti i opsega njihove trgovine robom i uslugama.

Članak 42.

Pomorski promet

1. Stranke priznaju važnost ekonomičnog i učinkovitog pomorskog prometa usluga u sigurnom i čistom morskom okolišu kao glavnog oblika prijevoza koji olakšava međunarodnu trgovinu te tako čini jednu od pokretačkih snaga gospodarskog i trgovinskog razvoja.

2. Obvezuju se promicati liberalizaciju pomorskog prometa te u tu svrhu na nediskriminirajućoj i trgovinskoj osnovi učinkovito primjenjuju načelo neograničenog pristupa tržištu međunarodnog pomorskog prometa.

3. Svaka stranka, među ostalim, osigurava tretman koji nije nepovoljniji od onog koji se primjenjuje na njezine vlastite brodove, brodovima kojima upravljaju državljani ili trgovačka društva druge stranke te brodovima koji su registrirani na području bilo koje stranke, što se tiče pristupa lukama, korištenju infrastrukture i pomoćnog pomorskog prijevoza tih luka, kao i odgovarajućih naknada i pristojbi, carinskih pogodnosti te dodjeljivanja vezova i mogućnosti utovara i istovara.

4. Zajednica podupire napore država AKP-a u razvoju i promicanju ekonomičnih i učinkovitih usluga pomorskog prijevoza u državama AKP-a radi povećanja sudjelovanja subjekata iz država AKP-a u međunarodnim brodarskim uslugama.

Članak 43.

Informacijske i komunikacijske tehnologije te informatičko društvo

1. Stranke priznaju važnu ulogu informacijskih i komunikacijskih tehnologija, kao i aktivnog sudjelovanja u informatičkom društvu, kao pretpostavke uspješne integracije država AKP-a u svjetsko gospodarstvo.

2. Stoga iznova potvrđuju svaka svoje obveze prema postojećim višestranim sporazumima, posebno Protokola o osnovnim telekomunikacijama priloženog uz GATS, te pozivaju one države AKP-a koje još nisu potpisnice tih sporazuma da im se pridruže.

3. Nadalje su suglasne da potpuno i aktivno sudjeluju u bilo kojim budućim pregovorima koji bi se mogli odvijati u tom području.

4. Stranke će stoga poduzeti mjere koje će stanovnicima država AKP-a omogućiti lak pristup informacijskim i komunikacijskim tehnologijama, pomoću, među ostalim, i sljedećih mjera:

5. Stranke su također suglasne da intenziviraju međusobnu suradnju u području informacijskih i komunikacijskih tehnologija te informatičkog društva. Ta je suradnja posebno usmjerena prema većem nadopunjavanju i usklađivanju komunikacijskih sustava na nacionalnoj, regionalnoj i međunarodnoj razini te njihovoj prilagodbi novim tehnologijama.

POGLAVLJE 5.

Područja vezana uz trgovinu

Članak 44.

Opće odredbe

1. Stranke priznaju sve veću važnost novih područja vezanih uz trgovinu u olakšavanju postupne integracije država AKP-a u svjetsko gospodarstvo. Stoga su suglasne jačati svoju suradnju u tim područjima uspostavom potpunog i usklađenog sudjelovanja u relevantnim međunarodnim forumima i sporazumima.

2. U skladu s odredbama ovog Sporazuma i razvojnim strategijama usuglašenima između stranaka, Zajednica podupire napore država AKP-a u jačanju njihovog kapaciteta za savladavanje svih područja vezanih uz trgovinu, uključujući, tamo gdje je to potrebno, poboljšanje i podupiranje institucionalnog okvira.

Članak 45.

Politika tržišnog natjecanja

1. Stranke su suglasne da su uvođenje i provedba učinkovitih i zdravih politika i pravila tržišnog natjecanja od ključne važnosti kako bi se poboljšalo i osiguralo ozračje povoljno za ulaganja, proces održive industrijalizacije i pristup tržištima.

2. Za osiguranje uklanjanja smetnji zdravom tržišnom natjecanju i uvažavajući različite stupnjeve razvoja i gospodarskih potreba država AKP-a, obvezuju se provoditi nacionalna i regionalna pravila i politike, uključujući kontrolu te, pod određenim uvjetima, zabranu sporazuma između poduzetnika, odluka udruženja poduzetnika i usklađenih praksi između poduzetnika čiji je cilj ili posljedica sprečavanje, ograničenje ili narušavanje tržišnog natjecanja. Stranke su nadalje suglasne zabraniti zloupotrebu vladajućeg položaja jednog ili više poduzetnika na zajedničkom tržištu Zajednice ili na području država AKP-a.

3. Stranke su također suglasne učvrstiti suradnju u tom području kako bi s odgovarajućim nacionalnim agencijama za zaštitu tržišnog natjecanja koje postupno osiguravaju da i privatna i državna poduzeća učinkovito primjenjuju pravila tržišnog natjecanja, oblikovale i podupirale učinkovite politike tržišnog natjecanja. Suradnja u tom području posebno uključuje pomoć u izradi odgovarajućeg pravnog okvira i njegove upravne provedbe s posebnom pozornošću na poseban položaj najmanje razvijenih država.

Članak 46.

Zaštita pravâ intelektualnog vlasništva

1. Ne dovodeći u pitanje položaj stranaka u višestranim pregovorima, stranke potvrđuju potrebu za osiguranjem odgovarajuće i učinkovite razine zaštite prava intelektualnog, industrijskog i trgovačkog vlasništva te ostalih prava obuhvaćenih TRIPS-om, uključujući zaštitu zemljopisnih oznaka, u skladu s međunarodnim standardima radi smanjenja narušavanja i prepreka dvostranoj trgovini.

2. U tom kontekstu naglašavaju važnost pridržavanja Sporazuma o trgovinskim aspektima prava intelektualnoga vlasništva (TRIPS) Sporazuma o WTO-u te Konvencije o biološkoj raznolikosti (CBD).

3. Također su suglasne o potrebi pristupanja svim relevantnim međunarodnim konvencijama o intelektualnom, industrijskom i trgovačkom vlasništvu iz dijela I. Sporazuma TRIPS, u skladu s njihovim stupnjem razvoja.

4. Zajednica, njene države članice i države AKP-a mogu razmotriti zaključivanje sporazuma koji za cilj imaju zaštitu žigova i zemljopisnih oznaka za proizvode od posebnog interesa za bilo koju od stranaka.

5. Za potrebe ovog Sporazuma, intelektualno vlasništvo uključuje posebno autorska prava, uključujući autorska prava vezana za računalne programe i srodna prava, uključujući umjetnička obličja te industrijsko vlasništvo koje uključuje korisne modele, patente, uključujući patente za biotehnološke izume i biljne vrste ili druge učinkovite sustave sui generis, industrijska obličja, zemljopisne oznake, uključujući oznake podrijetla, žigove za robu i usluge, topografije integriranih sklopova kao i pravnu zaštitu baza podataka i zaštitu od nepoštenog tržišnog natjecanja iz članka 10a Pariške konvencije za zaštitu industrijskog vlasništva i zaštitu neobjavljenih povjerljivih informacija o tehnološkom znanju i vještinama.

6. Stranke su nadalje suglasne jačati svoju suradnju u tom području. Na zahtjev i pod obostrano usuglašenim uvjetima suradnja se, među ostalim, proširuje na sljedeća područja: pripremu zakona i propisa za zaštitu i provedbu prava intelektualnog vlasništva, zaštitu od zlouporabe takvih prava od strane vlasnika prava i kršenja takvih prava od strane konkurenata, uspostavu i učvršćivanje domaćih i regionalnih ureda i ostalih agencija, uključujući potporu za regionalne organizacije za zaštitu intelektualnog vlasništva koje se bave provedbom i zaštitom, uključujući izobrazbu osoblja.

Članak 47.

Normizacija i potvrđivanje

1. Stranke su suglasne tješnje surađivati na području normizacije, potvrđivanja i osiguranja kvalitete kako bi uklonile nepotrebne tehničke prepreke i smanjile međusobne razlike na tim područjima i time olakšale trgovinu.

U tom kontekstu potvrđuju svoju privrženost Sporazumu o tehničkim zaprekama u trgovini, priloženog Sporazumu o WTO-u (Sporazum TBT).

2. Suradnja u području normizacije i potvrđivanja namijenjena je promicanju kompatibilnih sustava između stranaka te posebno obuhvaća:

3. Stranke se obvezuju pravodobno razmotriti sklapanje sporazuma o međusobnom priznavanju u sektorima od obostranoga gospodarskog interesa.

Članak 48.

Sanitarne i fitosanitarne mjere

1. Stranke priznaju pravo svake stranke da usvaja ili provodi sanitarne i fitosanitarne mjere potrebne za zaštitu života ili zdravlja ljudi, životinja ili biljaka, pod uvjetom da te mjere ne čine sredstvo arbitrarne diskriminacije ili prikrivenog ograničavanja trgovine općenito. Radi toga potvrđuju svoju privrženost Sporazumu o primjeni sanitarnih i fitosanitarnih mjera priloženog Sporazumu o WTO-u (SPS sporazum), uzimajući u obzir njihove pojedinačne stupnjeve razvoja.

2. Nadalje se obvezuju jačati koordinaciju, konzultacije i informacije u vezi s obavještavanjem i primjeni predloženih sanitarnih i fitosanitarnih mjera, u skladu sa sporazumom SPS kada god te mjere mogu utjecati na interese bilo koje od stranaka. Također su suglasne o prethodnom savjetovanju i koordinaciji u okviru Codexa Alimentariusa, Međunarodnog ureda za epizotije i Međunarodne konvencije o zaštiti biljaka radi unapređivanja njihovih zajedničkih interesa.

3. Stranke su suglasne ojačati svoju suradnju radi povećanja kapaciteta javnog i privatnog sektora država AKP-a na tom području.

Članak 49.

Trgovina i okoliš

1. Stranke potvrđuju svoju privrženost promicanju razvoja međunarodne trgovine na takav način da osiguraju održivo i zdravo upravljanje okolišem, u skladu s međunarodnim konvencijama i obvezama u tom području i s poštovanjem njihovog pojedinačnog stupnja razvoja. Suglasne su da treba voditi računa o posebnim potrebama i zahtjevima država AKP-a pri oblikovanju i provedbi ekoloških mjera.

2. Imajući na umu načela prihvaćena u Riju i u svrhu jačanja međusobne potpore trgovine i okoliša, stranke su suglasne da povećaju svoju suradnju na tom području. Suradnja posebno teži uspostavi suvislih nacionalnih, regionalnih i međunarodnih politika, jačanju kontrola kakvoće roba i usluga vezanih uz okoliš te poboljšanju ekološki prihvatljivih metoda proizvodnje u relevantnim sektorima.

Članak 50.

Trgovinske i radne norme

1. Stranke potvrđuju svoju privrženost međunarodno priznatim osnovnim radnim normama, utvrđenima relevantnim konvencijama Međunarodne organizacije rada (ILO), a posebno slobodi udruživanja i pravu na kolektivno pregovaranje, ukidanju prisilnog rada, iskorjenjivanju najgorih oblika dječjeg rada i nediskriminaciji u vezi sa zapošljavanjem.

2. Suglasne su jačati suradnju u tom području, posebno u vezi s:

3. Stranke su suglasne da se radne norme ne smiju koristiti u svrhu trgovinskog protekcionizma.

Članak 51.

Potrošačka politika i zaštita zdravlja potrošača

1. U svrhu uklanjanja zapreka u trgovini, stranke su suglasne pojačati suradnju u području potrošačke politike i zaštite zdravlja potrošača, vodeći računa o domaćim propisima.

2. Suradnja će posebno stremiti jačanju institucionalne i tehničke sposobnosti u tom području, uspostavi sustava brzog alarmiranja i uzajamnog obavještavanja o opasnim proizvodima, razmjeni informacija i iskustava o uspostavi i djelovanju tržišnog nadzora proizvoda i sigurnosti proizvoda, poboljšanju informiranja potrošača o cijenama, svojstvima ponuđenih proizvoda i usluga, poticanju razvoja neovisnih udruga potrošača i veza između predstavnika interesa potrošača, poboljšanju kompatibilnosti potrošačkih politika i sustava, obavješćivanju o provedbi zakonodavstva i promicanju suradnje u istraživanju štetnih ili nepoštenih praksi u poslovanju te provedbi zabrana izvoza roba i usluga čija je prodaja zabranjena u državi njihove proizvodnje u trgovini između stranaka.

Članak 52.

Odredba o izuzimanju od plaćanja poreza

1. Ne dovodeći u pitanje odredbe članka 31. Priloga IV., tretman najpovlaštenije države dodijeljen u skladu s odredbama ovog Sporazuma ili bilo kojeg dogovora postignutog prema ovom Sporazumu, ne primjenjuje se na porezne povlastice koje stranke nude ili mogu u budućnosti nuditi na temelju dogovora o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja ili drugih poreznih dogovora ili domaćih poreznih propisa.

2. Ništa iz ovog Sporazuma ili bilo kojeg dogovora postignutog prema ovom Sporazumu ne smije se tumačiti kako bi se spriječilo donošenje ili provedba bilo koje mjere u svrhu sprečavanja izbjegavanja ili utaje poreza sukladno s odredbama o porezima iz dogovora o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja ili drugih poreznih dogovora ili domaćih poreznih propisa.

3. Ništa iz ovog Sporazuma ili bilo kojeg dogovora postignutog prema ovom Sporazumu ne tumači se kako bi se u primjeni relevantnih odredbi njihovih poreznih propisa stranke spriječilo u razlikovanju poreznih obveznika koji nisu u istom položaju, posebno u odnosu na njihovo prebivalište ili u odnosu na mjesto gdje je njihov kapital uložen.

POGLAVLJE 6.

Suradnja na drugim područjima

Članak 53.

Sporazumi o ribarstvu

1. Stranke izjavljuju svoju spremnost za pregovaranjem sporazumâ o ribarstvu u svrhu jamčenja održivih i obostrano zadovoljavajućih uvjeta za ribolovne aktivnosti u državama AKP-a.

2. Pri sklapanju ili provedbi takvih sporazuma, ne dovodeći u pitanje posebne dogovore između država u razvoju unutar istoga geografskog područja, uključujući uzajamne dogovore o ribarstvu, države AKP-a ne diskriminiraju Zajednicu i ne prave razliku između država članica, niti pak Zajednica diskriminira države AKP-a.

Članak 54.

Prehrambena sigurnost

1. Što se tiče raspoloživih poljoprivrednih proizvoda, Zajednica se obvezuje osigurati da povrat izvoznih carina može biti utvrđen unaprijed za sve države AKP-a u pogledu popisa proizvoda sastavljenog na temelju prehrambenih zahtjeva koje iznesu te države.

2. Utvrđivanje je moguće godinu dana unaprijed i provodit će se svake godine tijekom trajanja ovog Sporazuma, pri čemu se podrazumijeva da će se razina povrata odrediti na načine na koje to Komisija redovno čini.

3. Posebni sporazumi mogu se sklopiti s onim državama AKP-a koje to zatraže u okviru svojih politika o prehrambenoj sigurnosti.

4. Posebni sporazumi iz stavka 3. neće ugroziti proizvodne i trgovinske tokove u regijama AKP-a.

DIO 4.

SURADNJA U FINANCIRANJU RAZVOJA

GLAVA I.

OPĆE ODREDBE

POGLAVLJE 1.

Ciljevi, načela, smjernice i podobnost

Članak 55.

Ciljevi

Ciljevi suradnje u financiranju razvoja su, osiguranjem odgovarajućih financijskih sredstava i odgovarajuće tehničke pomoći, pružiti potporu i promicati napore država AKP-a da na temelju obostranog interesa i u duhu međuovisnosti postignu ciljeve utvrđene ovim Sporazumom.

Članak 56.

Načela

1. Suradnja u financiranju razvoja provodi se na temelju i u skladu s razvojnim ciljevima, strategijama i prioritetima koje utvrde države AKP-a, na nacionalnoj i na regionalnoj razini. Vodit će se računa o njihovim pojedinačnim geografskim, društvenim i kulturnim obilježjima, kao i o njihovim specifičnim mogućnostima. Povrh toga, suradnja:

2. Za najmanje razvijene države AKP-a suradnja osigurava poseban tretman te vodi računa o ranjivosti država AKP-a bez izlaza na more te otočnih država AKP-a. Povrh toga, rješavaju se posebne potrebe država u poslijeratnom razdoblju.

Članak 57.

Smjernice

1. Aktivnosti financirane u okviru ovog Sporazuma u bliskoj suradnji provode države AKP-a i Zajednica, s time da se priznaje koncept jednakosti između partnera.

2. Države AKP-a odgovorne su za:

3. Ne dovodeći u pitanje gornje odredbe i nedržavni nositelji koji udovoljavaju uvjetima također mogu biti odgovorni za predlaganje i provedbu programa i projekata na područjima kojima se bave.

4. Države AKP-a i Zajednica zajednički su odgovorne za:

5. Zajednica je odgovorna za donošenje odluka o financiranju projekata i programa.

6. Osim ako nije drukčije predviđeno ovim Sporazumom, sve odluke za koje je potrebno odobrenje bilo koje stranke odobravaju se, ili se smatraju odobrenima, u roku od 60 dana od obavijesti o odluci druge stranke.

Članak 58.

Podobnost za financiranje

1. Na financijsku potporu u skladu s ovim Sporazumom pravo imaju sljedeći subjekti ili tijela:

2. Ovisno o suglasnosti određene države ili određenih država AKP-a, pravo na financijsku potporu također imaju:

POGLAVLJE 2.

Opseg i priroda financiranja

Članak 59.

U okviru prioriteta koje je postavila određena država ili države AKP-a na nacionalnoj i regionalnoj razini, potpora se može pružiti projektima, programima i drugim oblicima djelovanja koji doprinose ciljevima utvrđenima ovim Sporazumom.

Članak 60.

Opseg financiranja

Opseg financiranja može, među ostalim, ovisno o potrebama i vrstama djelovanja koje se smatraju najprikladnijima, uključivati potporu:

Članak 61.

Vrsta financiranja

1. Vrsta financiranja, među ostalim, obuhvaća:

2. Neposredna proračunska pomoć za potporu makroekonomskih ili sektorskih reformi dodjeljuje se:

3. Slična se izravna proračunska pomoć umjesto individualnim projektima postupno dodjeljuje sektorskim politikama.

4. Instrumenti se uvoznog programa ili proračunske pomoći utvrđeni gore također mogu koristiti za potporu podobnim državama AKP-a koje provode reforme u svrhu liberalizacije gospodarstva unutar regije koja stvara neto prijelazne troškove.

5. U okviru Sporazuma, za financiranje projekata, programa i drugih oblika djelovanja koji doprinose postizanju ciljeva ovog Sporazuma koristi se Europski fond za razvoj (u daljnjem tekstu Fond), uključujući sredstva partnera, neiskorištena sredstva iz prethodnih fondova, vlastita sredstva Europske investicijske banke (u daljnjem tekstu Banka), a, prema potrebi, i sredstva iz proračuna Europske zajednice.

6. Sredstva predviđena ovim Sporazumom mogu se koristiti za pokrivanje ukupnih lokalnih i vanjskih troškova projekata i programa, uključujući financiranje ponavljajućih troškova.

GLAVA II.

FINANCIJSKA SURADNJA

POGLAVLJE 1.

Financijska sredstva

Članak 62.

Ukupan iznos

1. Za potrebe utvrđene ovim Sporazumom, ukupni iznos financijske pomoći Zajednice i detaljni uvjeti financiranja navedeni su u Dodacima ovom Sporazumu.

2. Ako neka država AKP-a ne ratificira ovaj Sporazum ili ga otkaže, stranke prilagođavaju iznose sredstava navedene u Financijskom protokolu Dodatka I. Usklađivanje financijskih sredstava također se primjenjuje nakon:

Članak 63.

Načini financiranja

Načine financiranja svakog projekta ili programa zajednički određuju dotična država ili države AKP-a i Zajednica pozivanjem na:

Članak 64.

Podzajmovi

1. Financijska pomoć može biti stavljena na raspolaganje predmetnim državama AKP-a ili putem njih ili, sukladno odredbama ovog Sporazuma, putem pogodnih financijskih institucija ili neposredno bilo kojem podobnom korisniku. Tamo gdje se financijska pomoć dodjeljuje krajnjem primatelju preko posrednika ili neposredno krajnjem korisniku u privatnom sektoru:

2. Ako se financiranje odvija preko financijskog posrednika koji ima sjedište i/ili posluje u državama AKP-a, taj je posrednik odgovoran za odabir i procjenu individualnih projekata i upravljanje sredstvima koja su mu stavljena na raspolaganje prema uvjetima predviđenima ovim Sporazumom te zajedničkim dogovorom između stranaka.

Članak 65.

Sufinanciranje

1. Financijska sredstva predviđena ovim Sporazumom mogu se, na zahtjev država AKP-a, koristiti za sufinanciranje organizirano posebno s razvojnim agencijama i institucijama, državama članicama Zajednice, državama AKP-a, trećim zemljama ili međunarodnim ili privatnim financijskim institucijama, poduzećima ili agencijama za kreditiranje izvoza.

2. Posebno se razmatra mogućnost sufinanciranja u slučajevima kada bi sudjelovanje Zajednice potaknulo sudjelovanje drugih izvora financiranja i gdje takvo financiranje može dovesti do povoljnih financijskih paketa za tu državu AKP-a.

3. Sufinanciranje može biti u obliku zajedničkog ili usporednog financiranja. U svakom primjeru prednost se daje rješenju koje je prikladnije s točke gledišta ekonomičnosti. Povrh toga, poduzimaju se mjere za koordiniranje i usklađivanje aktivnosti zajednice i onih ostalih tijela u sufinanciranju kako bi se smanjila količina postupaka koje su države AKP-a dužne poduzeti te da se te postupke učini fleksibilnijima.

4. Postupak konzultacija i koordiniranja s drugim donatorima i sufinancijerima treba, tamo gdje je to moguće, ojačati i razviti uspostavom dogovora o okviru sufinanciranja, a politike i postupke sufinanciranja treba nadzirati kako bi se osigurala učinkovitost i najbolji mogući uvjeti.

POGLAVLJE 2.

Dug i potpora strukturnoj pomoći

Članak 66.

Potpora otpisu duga

1. Radi smanjenja tereta duga država AKP-a i njihovih problema bilancom plaćanja, stranke su suglasne sredstva predviđena ovim Sporazumom koristiti za doprinos inicijativama za otpis duga odobrenima na međunarodnoj razini u korist država AKP-a. Povrh toga, za svaki slučaj pojedinačno, korištenje sredstava koja nisu potrošena u okviru prošlih indikativnih programa ubrzavaju se instrumentima za brzu isplatu predviđenima ovim Sporazumom. Zajednica se nadalje obvezuje ispitati kako se dugoročno druga sredstva osim EDF-a mogu pokrenuti za potporu međunarodno dogovorenih inicijativa za otpis duga.

2. Na zahtjev države AKP-a, Zajednica može odobriti:

3. Radi doprinosa otplaćivanju duga koji je nastao od zajmova iz vlastitih sredstava Banke, posebnih zajmova i rizičnog kapitala, države AKP-a mogu, u skladu s dogovorima sklopljenima s Komisijom na temelju svakog pojedinog slučaja, za takvo otplaćivanje koristiti raspoložive strane valute iz ovog Sporazuma, kako i kada otplata duga dođe na naplatu te do visine potrebne za plaćanje u nacionalnoj valuti.

4. S obzirom na ozbiljnost problema međunarodnog duga i njegovog utjecaja na gospodarski rast, stranke izjavljuju svoju spremnost za nastavak razmjene gledišta, u kontekstu međunarodnih rasprava, o općem problemu duga te ne dovodeći u pitanje posebne rasprave koje se odvijaju u relevantnim forumima.

Članak 67.

Potpora strukturnoj pomoći

1. Sporazum pruža potporu makroekonomskim i sektorskim reformama koje provode države AKP-a. U tom okviru, stranke osiguravaju da je prilagodba gospodarski održiva te društveno i politički podnošljiva. Potpora se pruža u kontekstu zajedničke ocjene Zajednice i te države AKP-a o mjerama za reformu poduzetima ili o kojima se razmišlja bilo na makroekonomskoj, bilo na sektorskoj razini te omogućava opće vrednovanje napora u provedbi reformi. Brza isplata važna je značajka programâ potpore.

2. Države AKP-a i Zajednica priznaju potrebu poticanja programâ reforme na regionalnoj razini, osiguravajući da se u pripremi i izvedbi nacionalnih programa vodi računa o regionalnim aktivnostima koje imaju utjecaj na nacionalni razvoj. S tom namjerom potpora strukturalnoj pomoći također nastoji:

3. Države AKP-a koje provode ili razmišljaju o reformi na makroekonomskoj ili sektorskoj razini smatrat će se podobnima za dobivanje pomoći strukturnoj prilagodbi, uzimajući u obzir regionalni kontekst, njihovu učinkovitost i vjerojatan učinak na gospodarsku, društvenu i političku dimenziju razvoja te postojeće gospodarske i društvene teškoće.

4. Države AKP-a koje provode programe reforme koje priznaju i podupiru barem glavni višestrani donatori ili koji su dogovoreni s takvim donatorima, no koji ih nužno ne financiraju, smatraju se kao da su automatski ispunile uvjete za pomoć prilagodbi.

5. Potpora strukturalnoj pomoći pokreće se na fleksibilan način i u obliku sektorskih i općih programa uvoza ili proračunske potpore.

6. Priprema, procjena i financiranje potpore strukturalnoj pomoći odvija se prema odredbama o postupcima provedbe iz ovog Sporazuma, s obzirom na značajku brze isplate programa strukturne prilagodbe. Retroaktivno financiranje ograničenog dijela uvoza porijeklom iz država AKP-a i EU-a može biti dozvoljeno na temelju svakog pojedinog slučaja.

7. Provedba svakog programa potpore osigurava najširu i najtransparentniju moguću pogodnost gospodarskih subjekata iz država AKP-a za pristup sredstvima programa te usklađenost postupaka nabave s upravnim i trgovačkim praksama u dotičnim državama, osiguravajući najbolji mogući omjer cijene i kvalitete uvozne robe i potrebnu dosljednost s međunarodno postignutim napretkom u usklađivanju postupaka potpore strukturne prilagodbe.

POGLAVLJE 3.

Potpora u slučaju kratkotrajnih oscilacija u prihodu od izvoza

Članak 68.

1. Stranke potvrđuju da nestabilnost prihoda od izvoza, posebno u poljoprivredi i rudarstvu, može nepovoljno utjecati na razvoj država AKP-a i ugroziti postizanje njihovih razvojnih ciljeva. Stoga se unutar financiranja potpore dugotrajnom razvoju osniva sustav dodatne potpore kako bi se umanjili nepovoljni učinci bilo kakve nestabilnosti u prihodima od izvoza, uključujući poljoprivredu i rudarstvo.

2. Svrha potpore u slučajevima kratkotrajnih fluktuacija u prihodima od izvoza zaštita je makroekonomskih i sektorskih reformi i politika koje su ugrožene zbog pada prihoda te otkloniti nepovoljne učinke nestabilnosti u prihodima od izvoza, posebno od poljoprivrednih i rudarskih proizvoda.

3. Velika ovisnost gospodarstava država AKP-a o izvozu, posebno u sektorima poljoprivrede i rudarstva, uzima se u obzir pri alociranju sredstava u godini prijave. U tom kontekstu, najmanje razvijene države, države bez izlaza na more te otočne države AKP-a imaju povoljniji tretman.

4. Dodatna se sredstva osiguravaju u skladu s konkretnim načinima mehanizama potpore izloženima u Dodatku II. o Uvjetima financiranja.

5. Zajednica također pruža potporu tržišno utemeljenim programima osiguranja oblikovanima za države AKP-a koje se žele zaštititi od rizika fluktuacija u prihodima od izvoza.

POGLAVLJE 4.

Potpora sektorskim politikama

Članak 69.

1. Suradnja raznim instrumentima i načinima predviđenima ovim Sporazumom podupire:

2. Ova se potpora prema potrebi pruža putem:

POGLAVLJE 5.

Mikroprojekti i decentralizirana suradnja

Članak 70.

Kako bi se odgovorilo na potrebe lokalnih zajednica u vezi s razvojem i potaklo sve nositelje decentralizirane suradnje koji su u položaju doprinijeti autonomnom razvoju država AKP-a da predlože i provode inicijative, suradnja podupire takve razvojne aktivnosti, u okviru utvrđenom pravilima i nacionalnom zakonodavstvu tih država AKP-a i odredaba indikativnog programa. U tom kontekstu suradnja podupire:

Članak 71.

1. Mikroprojekti i decentralizirana suradnja mogu se podupirati iz financijskih izvora iz Sporazuma. Projekti ili programi iz ovog oblika suradnje mogu ili ne moraju biti povezani s programima u sektorima na koje su usredotočeni indikativni programi, ali mogu predstavljati način postizanja konkretnih ciljeva indikativnog programa ili rezultata inicijativa lokalnih zajednica ili decentraliziranih nositelja.

2. Fond doprinosi financiranju mikroprojekata i decentralizirane suradnje, u kojem slučaju doprinos u pravilu ne prelazi tri četvrtine ukupnog troška svakog projekta i ne smije prelaziti ograničenje postavljeno u indikativnom programu. Ostatak sredstava osiguravaju:

3. Na projekte i programe financirane u okviru mikroprojekata ili decentralizirane suradnje primjenjuju se postupci utvrđeni ovim Sporazumom, posebno oni iz višegodišnjih programa.

POGLAVLJE 6.

Humanitarna i hitna pomoć

Članak 72.

1. Humanitarna i hitna pomoć pruža se stanovnicima država AKP-a suočenih s ozbiljnim gospodarskim i socijalnim poteškoćama izvanredne prirode nastalih zbog prirodnih katastrofa, kriza uzrokovanih ljudskim djelovanjem kao što su ratovi i ostali sukobi te izvanrednih okolnosti koje imaju usporedive učinke. Humanitarna i hitna pomoć pruža se koliko god je potrebno da se riješe hitne potrebe nastale iz tih situacija.

2. Humanitarna i hitna pomoć dodjeljuje se isključivo u skladu s potrebama i interesima žrtava katastrofa te sukladno načelima međunarodnog humanitarnog prava. Posebno nema diskriminacije žrtava na temelju rase, etničkog porijekla, vjere, spola, dobi, državljanstva ili političke pripadnosti te se jamči slobodan pristup žrtvama i njihova zaštita, kao i sigurnost humanitarnog osoblja i opreme.

3. Humanitarna i hitna pomoć teži:

4. Pomoć slična onoj izloženoj gore može biti dodijeljena državama AKP-a koje prihvaćaju izbjeglice ili povratnike kako bi odgovorile prijekim potrebama koje hitna pomoć ne pokriva.

5. S naglaskom na razvojni karakter pomoći dodijeljene u skladu s ovim člankom, pomoć se iznimno na temelju zahtjeva dotične države može koristiti zajedno s indikativnim programom.

6. Operacije humanitarne i hitne pomoći pokreću se na zahtjev države AKP-a pogođene kriznom situacijom, Komisije, međunarodnih organizacija ili lokalnih ili međunarodnih nedržavnih organizacija. Takva pomoć se pruža i provodi prema postupcima koji omogućuju brze, fleksibilne i učinkovite operacije. Zajednica poduzima odgovarajuće korake kako bi omogućila brzo djelovanje koje je potrebno kako bi se odgovorilo na neposredne potrebe zbog kojih je potrebna hitna pomoć.

Članak 73.

1. Djelovanje poslije hitne pomoći, usmjereno na psihološki i socijalni oporavak uslijed posljedica prirodnih katastrofa ili izvanrednih okolnosti koje imaju usporedive učinke, može biti poduzeto uz pomoć Zajednice u skladu s ovim Sporazumom. Takvo djelovanje koje koristi učinkovite i fleksibilne mehanizme mora olakšati prijelaz iz hitne faze u fazu razvoja, promicati ponovnu društveno-gospodarsku integraciju dijelova pogođenog stanovništva, ukloniti uzroke kriza koliko god je to moguće te ojačati institucije i vlasništvo lokalnih i državnih nositelja nad njihovom ulogom u oblikovanju politike održivog razvoja za dotičnu državu AKP-a.

2. Fond samo u iznimnim okolnostima financira kratkotrajno hitno djelovanje i to tamo gdje takva pomoć ne može biti financirana iz proračuna Zajednice.

POGLAVLJE 7.

Ulaganje i potpora razvoju privatnog sektora

Članak 74.

Suradnja kroz financijsku i tehničku pomoć podupire politike i strategije za ulaganje i razvoj privatnog sektora kao što je utvrđeno ovim Sporazumom.

Članak 75.

Promicanje ulaganja

Države AKP-a, Zajednica i njezine države članice, u opsegu svojih pojedinačnih nadležnosti, pridajući važnost privatnom ulaganju u promicanju njihove razvojne suradnje i priznavajući potrebu za poduzimanjem koraka za promicanje takvog ulaganja:

Članak 76.

Potpora i financiranje ulaganja

1. Suradnja osigurava dugoročna financijska sredstva, uključujući rizični kapital, kako bi pomogla promicanju rasta u privatnom sektoru i pomogla u tu svrhu pokrenuti domaći i strani kapital. S tim ciljem suradnja posebno osigurava:

2. Zajmovi iz vlastitih sredstava Banke dodjeljuju se u skladu s njezinim statutom i pod uvjetima utvrđenima u Dodatku II. ovom Sporazumu.

Članak 77.

Ulagačka jamstva

1. Ulagačka jamstva sve su važnije oruđe razvojnog financiranja pošto doprinose smanjenju rizika projekta te poticanju tokova privatnog kapitala. Suradnja će stoga osigurati sve veću dostupnost i korištenje osiguranja rizika kao mehanizam ublažavanja rizika radi poticanja povjerenja ulagača u države AKP-a.

2. Suradnja nudi jamstva i pomaže s jamstvenim fondovima koji pokrivaju rizik kvalificiranog ulaganja. Konkretno, suradnja pruža potporu:

3. Suradnja također pruža potporu jačanju sposobnosti, institucionalnoj potpori i sudjelovanju u temeljnom financiranju nacionalnih i/ili regionalnih inicijativa za smanjenje poslovnog rizika za ulagače (među ostalim, jamstveni fondovi, regulatorna tijela, arbitražni mehanizmi i sustavi sudova za zaštitu ulaganja koja poboljšavaju sustave kreditiranja izvoza).

4. Suradnja takvu potporu pruža na temelju dopunske i dodane vrijednosti u odnosu na privatne i/ili javne inicijative te, kada god je to izvedivo, u partnerstvu s privatnim i ostalim javnim organizacijama. Države AKP-a i EU-a će u okviru Odbora AKP-a i EU-a za suradnju u financiranju razvoja zajednički proučiti prijedlog za osnivanje jamstvene agencije država AKP-a i EU-a za pružanje i vođenje programa ulagačkih jamstava.

Članak 78.

Zaštita ulaganja

1. Države AKP-a te Zajednica i njezine države članice, u opsegu svojih pojedinačnih nadležnosti, potvrđuju potrebu za promicanje i zaštitu ulaganja bilo koje stranke na svojem području te u tom kontekstu potvrđuju važnost sklapanja sporazuma o promicanju i zaštiti ulaganja koji su njihovom zajedničkom interesu te koji također mogu pružiti temelj za programe osiguranja i jamstva.

2. Radi poticanja europskog ulaganja u razvojne projekte od posebne važnosti državama AKP-a i koje te države promiču, Zajednica i države članice, s jedne strane, te države AKP-a, s druge strane, mogu također sklopiti sporazume koji se odnose na konkretne projekte od zajedničkog interesa gdje zajednica i europska poduzeća doprinose njihovom financiranju.

3. Stranke su također suglasne, unutar sporazumâ o gospodarskom partnerstvu i poštujući pojedinačne nadležnosti Zajednice i njezinih država članica, uvesti opća načela o zaštiti i promicanju ulaganja koja će potvrditi nabolje rezultate usuglašene na nadležnim međunarodnim forumima ili dvostrano.

GLAVA III.

TEHNIČKA SURADNJA

Članak 79.

1. Tehnička suradnja pomaže državama AKP-a u razvoju nacionalnih i regionalnih izvora radne snage, održivom razvoju institucija neophodnih za uspjeh razvoja, uključujući, među ostalim, jačanje konzultantskih poduzeća i organizacija u državama AKP-a, kao i dogovore o razmjeni konzultanata između tih poduzeća iz država AKP-a i EU-a.

2. Nadalje, tehnička suradnja mora biti ekonomična i relevantna potrebi kojoj je namijenjena te također davati prednost prijenosu znanja i iskustva i povećanju nacionalnih i regionalnih nadležnosti. Tehnička suradnja doprinosi postizanju ciljeva projekata i programa, uključujući napore za jačanje upravljačke sposobnosti nacionalnih i regionalnih službenika s ovlastima. Tehnička pomoć:

3. Tehnička se pomoć može pružiti u svim područjima suradnje i u okvirima primjene ovog Sporazuma. Obuhvaćene radnje trebaju biti raznolike po opsegu i prirodi te prilagođene kako bi se udovoljilo potrebama država AKP-a.

4. Tehnička pomoć može biti konkretne ili opće prirode. Odbor AKP-a i EU-a za suradnju u financiranju razvoja utvrđuje smjernice za provedbu tehničke suradnje.

Članak 80.

Kako bi se okrenuo odljev mozgova iz država AKP-a, Zajednica pomaže državama AKP-a koje to zatraže da odgovarajućim poticajima omoguće osposobljenim državljanima država AKP-a s boravištem u razvijenim državama povratak u domovinu.

GLAVA IV.

POSTUPCI I SUSTAVI UPRAVLJANJA

Članak 81.

Postupci

Postupci upravljanja transparentni su, lako se primjenjuju i omogućuju decentralizaciju zadaća i odgovornosti. Provedba suradnje između država AKP-a i EU-a otvorena je nedržavnim nositeljima na područjima koja ih se tiču. Detaljne proceduralne odredbe za programiranje, pripremu, provedbu i upravljanje financijskom i tehničkom suradnjom utvrđeni su Dodatkom IV. o Postupcima za provedbu i upravljanje. Vijeće ministara može na temelju preporuke Odbora AKP-a i EU-a za suradnju u financiranju razvoja te odredbe preispitati, revidirati te izmijeniti.

Članak 82.

Izvršni nositelji

Za provedbu financijske i tehničke suradnje utvrđene ovim Sporazumom određuju se izvršni nositelji. Detaljne odredbe o odgovornostima izvršnih nositelja utvrđeni su u Dodatku IV. o Postupcima za provedbu i upravljanje.

Članak 83.

Odbor AKP-a i EU-a za suradnju u financiranju razvoja

1. Vijeće ministara najmanje jednom godišnje ispituje postižu li se ciljevi suradnje u financiranju razvoja te ispituje opće i konkretne probleme koji nastaju provedbom te suradnje. Radi toga, u okviru Vijeća ministara ustanovljuje se Odbor AKP-a i EU-a za suradnju u financiranju razvoja, u daljnjem tekstu „Odbor AKP-EU”.

2. Odbor AKP-EU, među ostalim:

3. Odbor AKP-EU, koji se sastaje svakog tromjesečja, sastavljen je, na temelju pariteta, od predstavnika država AKP-a i Zajednice ili njihovih ovlaštenih zastupnika. Kad god to jedna od stranaka zatraži, sastaje se na razini ministara, a najmanje jednom godišnje.

4. Vijeće ministara utvrđuje poslovnik Odbora AKP- EU, posebno uvjete predstavljanja i broj članova Odbora, detaljne postupke za njihovo vijećanje i uvjete za predsjedanje.

5. Odbor AKP- EU može sazvati sastanke stručnjaka kako bi razmotrili uzroke bilo kojih poteškoća ili uskih grla koji mogu priječiti učinkovitu provedbu razvojne suradnje. Ti stručnjaci Odboru preporučuju moguće načine otklanjanja takvih poteškoća ili uskih grla.

DIO 5.

OPĆE ODREDBE ZA NAJMANJE RAZVIJENE DRŽAVE AKP-a, DRŽAVE AKP-a BEZ IZLAZA NA MORE I OTOČNE DRŽAVE AKP-a

POGLAVLJE 1.

Opće odredbe

Članak 84.

1. Kako bi najmanje razvijene države AKP-a, države AKP-a bez izlaza na more i otočne države AKP-a u potpunosti mogle iskoristiti mogućnosti koje Sporazum nudi za ubrzanje njihovog razvoja, suradnja osigurava poseban tretman za najmanje razvijene države AKP-a te vodi računa o ranjivosti država AKP-a bez izlaza na more i otočnih država AKP-a. Također će u obzir uzeti potrebe država u situacijama nakon sukoba.

2. Neovisno o konkretnim mjerama i odredbama za najmanje razvijene države, države bez izlaza na more i otočne države u različitim poglavljima Sporazuma, posebna se pozornost u odnosu na te skupine, kao i na države u poslijeratnom razdoblju posvećuje:

POGLAVLJE 2.

Najmanje razvijene države AKP-a

Članak 85.

1. S najmanje razvijenim državama AKP-a posebno se postupa kako bi im se omogućilo prevladavanje ozbiljnih gospodarskih i društvenih poteškoća koje ometaju njihov razvoj i ubrzanje njihovog razvoja.

2. Popis najmanje razvijenih država nalazi se u Dodatku VI. On može biti izmijenjen odlukom Vijeća ministara:

Članak 86.

Odredbe usvojene u odnosu na najmanje razvijene države AKP-a sadržane se u sljedećim člancima: 2., 29., 32., 35., 37., 56., 68., 84., 85.

POGLAVLJE 3.

Države AKP-a bez izlaza na more

Članak 87.

1. Kako bi im se omogućilo da ubrzaju svoj razvoj, utvrđuju se posebne odredbe i mjere za potporu državama AKP-a bez izlaza na more u njihovim naporima za prevladavanje zemljopisnih poteškoća i ostalih zapreka koje koče njihov razvoj.

2. Popis najmanje razvijenih država AKP-a nalazi se u Dodatku VI. On može biti izmijenjen odlukom Vijeća ministara ako treća zemlja u usporedivom položaju pristupi ovom Sporazumu.

Članak 88.

Odredbe usvojene u odnosu na države AKP-a bez izlaza na more sadržane se u sljedećim člancima: 2., 32., 35., 56., 68., 84., 87.

POGLAVLJE 4.

Otočne države AKP-a

Članak 89.

1. Kako bi im se omogućilo da ubrzaju svoj razvoj, utvrđuju se posebne odredbe i mjere za potporu otočnim državama AKP-a u njihovim naporima za prevladavanje prirodnih i zemljopisnih poteškoća i ostalih prepreka koje koče njihov razvoj.

2. Popis otočnih država AKP-a nalazi se u Dodatku VI. On može biti izmijenjen odlukom Vijeća ministara ako treća zemlja u usporedivom položaju pristupi ovom Sporazumu.

Članak 90.

Odredbe usvojene u odnosu na države AKP-a bez izlaza na more sadržane se u sljedećim člancima: 2., 32., 35., 56., 68., 84., 89.

DIO 6.

ZAVRŠNE ODREDBE

Članak 91.

Sukob ovog Sporazuma s drugim međunarodnim ugovorima

Nijedan međunarodni ugovor, konvencija, sporazum ili dogovor bilo koje vrste između jedne ili više država članica Zajednice i jedne ili više država AKP-a ne može priječiti provedbu ovog Sporazuma.

Članak 92.

Opseg područja primjene

Podložno posebnim odredbama koje se tiču odnosa između država AKP-a i francuskih prekomorskih departmana koji su u njima utvrđeni, ovaj se Sporazum primjenjuje, s jedne strane, na područja u kojima se primjenjuje Ugovor o osnivanju Europske zajednice i prema uvjetima utvrđenima u tom Ugovoru te, s druge strane, na područja država AKP-a.

Članak 93.

Ratifikacija i stupanje na snagu

1. Ovaj Sporazum stranke potpisnice ratificiraju ili odobravaju u skladu s njihovim ustavnim pravilima i postupcima.

2. Instrumenti ratifikacije ili odobravanja ovog Sporazuma u slučaju država AKP-a deponiraju se u Glavnom tajništvu Vijeća Europske unije, a u slučaju Zajednice i njenih država članica u Glavnom tajništvu država AKP-a. Tajništva bez odgode obavještavaju države potpisnice i Zajednicu.

3. Ovaj Sporazum stupa na snagu prvoga dana drugog mjeseca koji slijedi danu polaganja instrumenata o ratifikaciji država članica i najmanje dvije trećine država AKP-a te instrumenta o odobrenju ovog Sporazuma od strane Zajednice.

4. Država potpisnica iz Skupine AKP-a koja nije dovršila postupke iz stavka 1. i 2. do dana stupanja na snagu ovog Sporazuma kao što je predviđeno stavkom 3., može to učiniti u roku od 12 mjeseci nakon tog datuma, ne dovodeći u pitanje odredbe iz stavka 6.

Na takve se države ovaj Sporazum primjenjuje od prvog dana drugog mjeseca koji slijedi dovršetku tih postupaka. Te države priznaju valjanost bilo koje mjere poduzete u provedbi Sporazuma nakon datuma njegovog stupanja na snagu.

5. Poslovnici zajedničkih institucija uspostavljenih ovim Sporazumom utvrđuju uvjete pod kojima predstavnici država potpisnica iz stavka 4. mogu prisustvovati u tim institucijama kao promatrači.

6. Vijeće ministara može odlučiti dodijeliti posebnu potporu državama AKP-a potpisnicama prethodnih konvencija između država AKP-a i EU-a koje, u nedostatku normalno uspostavljenih vladinih institucija, nisu bile u mogućnosti potpisati ili ratificirati ovaj Sporazum. Ova se potpora može odnositi na jačanje sposobnosti i na aktivnosti za gospodarski i društveni razvoj, posebno vodeći računa o potrebama najranjivijih dijelova stanovništva. U tom kontekstu, takve države moći će crpiti iz sredstava predviđenih u Dijelu 4. ovog Sporazuma o financijskoj i tehničkoj suradnji.

Iznimno od odredaba stavka 4., one države koje su potpisnice Sporazuma mogu dovršiti postupke ratifikacije u roku od dvanaest mjeseci od ponovne uspostave vladinih institucija.

Zainteresirane države koje nisu ni potpisale niti ratificirale Sporazum mogu mu pristupiti u skladu s postupkom za pristupanje utvrđenim u članku 94.

Članak 94.

Pristupanje

1. Bilo koji zahtjev za pristupanje ovom Sporazumu od strane nezavisne države čija su strukturna obilježja te gospodarska i društvena situacija usporedive s onima država AKP-a dostavlja se Vijeću ministara.

Ako Vijeće ministara zahtjev odobri, ta država pristupa Sporazumu polaganjem akta o pristupanju u Glavno tajništvo Vijeća Europske unije, koje ovjerenu presliku šalje Tajništvu država AKP-a i obavještava države članice. Vijeće ministara može utvrditi mjere izmjene i dopune koje su potrebne.

Ta država uživa ista prava i podložna je istim obvezama kao i države AKP-a. Njeno pristupanje ne može narušiti povlastice koje uživaju države AKP-a potpisnice ovog Sporazuma u skladu s odredbama o suradnji o financiranju razvoja. Vijeće ministara može utvrditi uvjete i posebne aranžmane pristupanja pojedinačne države u posebnom protokolu koji čini sastavni dio Sporazuma.

2. Vijeće ministara obavješćuje se o bilo kojem zahtjevu treće države da postane članicom gospodarske skupine država AKP-a.

3. Vijeće ministara obavješćuje se o bilo kojem zahtjevu treće zemlje da postane članicom Europske unije. Tijekom pregovora između Unije i države kandidatkinje, Zajednica državama AKP-a pruža sve relevantne informacije, a one pak svoja zanimanja prenose Zajednici kako bi ih ona u potpunosti mogla poštovati. Zajednica obavješćuje Tajništvo država AKP-a o bilo kojem pristupanju Europskoj uniji.

Bilo koja nova država članica Europske unije postaje strankom ovog Sporazuma od dana pristupanja na osnovi klauzule u tom smislu u aktu o pristupanju. Ako akt o pristupanju Uniji ne predviđa takvo automatsko pristupanje države članice ovom Sporazumu, ta mu država članica pristupa polaganjem akta o pristupanju u Glavno tajništvo Vijeća Europske unije, koje ovjerenu presliku šalje Tajništvu država AKP-a i obavještava države članice.

Stranke preispituju učinke pristupanja nove države članice ovom Sporazumu. Vijeće ministara može odlučiti o bilo kojim prijelaznim mjerama ili mjerama izmjene koje mogu biti potrebne.

Članak 95.

Rok trajanja sporazuma i klauzula o reviziji

1. Ovaj se sporazum sklapa za razdoblje od dvadeset godina, počevši od 1. ožujka 2000.

2. Financijski protokoli utvrđuju se za svako razdoblje od pet godina.

3. Zajednica i države članice, s jedne strane, i države AKP-a, s druge strane, obavještavaju drugu stranku najkasnije 12 mjeseci prije isteka svakog petogodišnjeg razdoblja o bilo kojoj reviziji odredbi koju žele učiniti u svrhu moguće izmjene Sporazuma. To se, međutim, ne primjenjuje na odredbe o gospodarskoj i trgovinskoj suradnji, za koju su utvrđeni posebni postupci revizije. Bez obzira na ovaj vremenski rok, ako jedna stranka zatraži reviziju bilo kojih odredbi Sporazuma, druga stranka ima razdoblje od dva mjeseca da zatraži proširenje revizije na druge odredbe koje su u vezi s onima koje su bile predmet početnog zahtjeva.

Deset mjeseci prije isteka ovog petogodišnjeg razdoblja, stranke započinju pregovore u svrhu ispitivanja bilo koje moguće izmjene odredbi koje su bile predmet obavijesti.

Članak 93. također se primjenjuje na učinjene izmjene.

Vijeće ministara donosi bilo koje prijelazne mjere koje su potrebne dok izmijenjene odredbe ne stupe na snagu.

4. Osamnaest mjeseci prije isteka cjelokupnog razdoblja Sporazuma, stranke započinju pregovore kako bi ispitale koje će odredbe nakon toga uređivati njihove odnose.

Vijeće ministara usvaja bilo koje prijelazne mjere koje su potrebne dok novi Sporazum ne stupi na snagu.

Članak 96.

Bitni elementi: postupci konzultacija i odgovarajuće mjere u vezi s ljudskim pravima, demokratskim načelima i vladavinom prava

1. U smislu ovog članka, izraz „stranka” odnosi se na Zajednicu i države članice Europske unije, s jedne strane, i na svaku državu AKP-a, s druge strane.

Ako se mjere poduzimaju u posebno hitnim slučajevima, o njima se bez odlaganja obavještava drugu stranku i Vijeće ministara. Na zahtjev stranke koje se to tiče, mogu biti sazvane konzultacije kako bi se temeljito ispitalo stanje te, ako je to moguće, pronašla rješenja. Te se konzultacije odvijaju u skladu s postupcima utvrđenima u drugom i trećem podstavku stavka (a).

Članak 97.

Postupci konzultacija i odgovarajuće mjere u vezi s korupcijom

1. Stranke smatraju da ako je Zajednica važan partner u smislu financijske potpore gospodarskim i sektorskim politikama i programima, ozbiljni slučajevi korupcije trebaju dovesti do konzultacija između stranaka.

2. U takvim slučajevima bilo koja stranka može drugu pozvati na konzultacije. Takve konzultacije počinju najkasnije 21 dan nakon poziva i traju najdulje 60 dana.

3. Ako konzultacije ne dovedu do rješenja prihvatljivog objema strankama ili ako se konzultacije odbiju, stranke poduzimaju odgovarajuće mjere. U svakom slučaju, dužnost je stranke u slučaju kada se dese ozbiljni slučajevi korupcije, poduzeti mjere potrebne za trenutačno popravljanje stanja. Mjere koje poduzima bilo koja stranka moraju biti razmjerne ozbiljnosti stanja. U odabiru tih mjera, prioritet imaju one koje najmanje ometaju primjenu ovog sporazuma. Smatra se da obustavljanje predstavlja krajnju mjeru.

4. U smislu ovog članka, izraz „stranka” odnosi se na Zajednicu i države članice Europske unije, s jedne strane, i na svaku državu AKP-a, s druge strane.

Članak 98.

Rješavanje sporova

1. Bilo koji spor nastao tumačenjem ili primjenom ovog Sporazuma između jedne ili više država članica ili Zajednice, s jedne strane, i jedne ili više država AKP-a, s druge strane, iznosi se Vijeću ministara.

Između sastanaka Vijeća ministara, takvi se sporovi podnose Odboru veleposlanika.

Članak 99.

Klauzula o otkazu

Zajednica i njene države članice mogu otkazati ovaj Sporazum u odnosu na bilo koju državu AKP-a i svaka država AKP-a u odnosu na Zajednicu i njene države članice po isteku šestomjesečnog otkaznog roka.

Članak 100.

Status tekstova

Protokoli i Dodaci ovom Sporazumu čine njegov sastavni dio. Dodatke II., III., IV. i VI. Vijeće ministara može na temelju preporuke Odbora AKP-a i EU-a za suradnju u financiranju razvoja razmotriti, revidirati te izmijeniti.

Ovaj Sporazum, sastavljen u dva izvornika na danskom, engleskom, finskom, francuskom, grčkom, nizozemskom, njemačkom, portugalskom, španjolskom, švedskom i talijanskom jeziku, i pri čemu je svaki tekst jednako vjerodostojan, polaže se u Glavno tajništvo Vijeća Europske unije i Tajništvo država AKP-a, koji šalju ovjerenu presliku vladi svake države potpisnice.

Hecho en Cotonú, el veintitrés de junio del año dos mil.

Udfærdiget i Cotonou den treogtyvende juni to tusind.

Geschehen zu Cotonou am dreiundzwanzigsten Juni zweitausend.

Έγινε στην Κοτονού, στις είκοσι τρεις Ιουνίου δύο χιλιάδες.

Done at Cotonou on the twenty-third day of June in the year two thousand.

Fait à Cotonou, le vingt-trois juin deux mille.

Fatto a Cotonou, addì ventitré giugno duemila.

Gedaan te Cotonou, de drieëntwintigste juni tweeduizend.

Feito em Cotonu, em vinte e três de Junho de dois mil.

Tehty Cotonoussa kahdentenakymmenentenäkolmantena päivänä kesäkuuta vuonna kaksituhatta.

Som skedde i Cotonou den tjugotredje juni tjugohundra.

Pour Sa Majesté le Roi des Belges Voor Zĳne Majesteit de Koning der Belgen Für Seine Majestät den König der Belgier Cette signature engage également la Communauté française, la Communauté flamande, la Communauté germanophone, la Région wallonne, la Région flamande et la Région de Bruxelles-Capitale. Deze handtekening verbindt eveneens de Vlaamse Gemeenschap, de Franse Gemeenschap, de Duitstalige Gemeenschap, het Vlaamse Gewest, het Waalse Gewest en het Brusselse Hoofdstedelĳke Gewest. Diese Unterschrift bindet zugleich die Deutschsprachige Gemeinschaft, die Flämische Gemeinschaft, die Französische Gemeinschaft, die Wallonische Region, die Flämische Region und die Region Brüssel-Hauptstadt.

For Hendes Majestæt Danmarks Dronning

Für den Präsidenten der Bundesrepublik Deutschland

Για τον Πρόεδρο της Ελληνικής Δημοκρατίας

Por Su Majestad el Rey de España

Pour le Président de la République française

Thar ceann Uachtarán na hÉireann For the President of Ireland

Per il Presidente della Repubblica italiana

Pour Son Altesse Royale le Grand-Duc de Luxembourg

Voor Hare Majesteit de Koningin der Nederlanden

Für den Bundespräsidenten der Republik Österreich

Pelo Presidente da República Portuguesa

Suomen Tasavallan Presidentin puolesta För Republiken Finlands President

På svenska regeringens vägnar

For Her Majesty the Queen of the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland

Por la Comunidad Europea For Det Europæiske Fællesskab Für die Europäische Gemeinschaft Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα For the European Community Pour la Communauté européenne Per la Comunità europea Voor de Europese Gemeenschap Pela Comunidade Europeia Euroopan yhteisön puolesta På Europeiska gemenskapens vägnar

Pour le Président de la République d'Angola

For Her Majesty the Queen of Antigua and Barbuda

For the Head of State of the Commonwealth of the Bahamas

For the Head of State of Barbados

For the Government of Belize

Pour le Président de la République du Bénin

For the President of the Republic of Botswana

Pour le Président du Burkina Faso

Pour le Président de la République du Burundi

Pour le Président de la République du Cameroun

Pour le Président de la République du Cap-Vert

Pour le Président de la République Centrafricaine

Pour le Président de la République Fédérale Islamique des Comores

Pour le Président de la République démocratique du Congo

Pour le Président de la République du Congo

For the Government of the Cook Islands

Pour le Président de la République de Côte d'Ivoire

Pour le Président de la République de Djibouti

For the Government of the Commonwealth of Dominica

For the President of the Dominican Republic

For the President of the State of Eritrea

For the President of the Federal Republic of Ethiopia

For the President of the Sovereign Democratic Republic of Fĳi

Pour le Président de la République gabonaise

For the President and Head of State of the Republic of The Gambia

For the President of the Republic of Ghana

For Her Majesty the Queen of Grenada

Pour le Président de la République de Guinée

Pour le Président de la République de Guinée-Bissau

Pour le Président de la République de Guinée équatoriale

For the President of the Republic of Guyana

Pour le Président de la République d'Haïti

For the Head of State of Jamaica

For the President of the Republic of Kenya

For the President of the Republic of Kiribati

For His Majesty the King of the Kingdom of Lesotho

For the President of the Republic of Liberia

Pour le Président de la République de Madagascar

For the President of the Republic of Malawi

Pour le Président de la République du Mali

For the Government of the Republic of the Marshall Islands

Pour le Président de la République Islamique de Mauritanie

For the President of the Republic of Mauritius

For the Government of the Federated States of Micronesia

Pour le Président de la République du Mozambique

For the President of the Republic of Namibia

For the Government of the Republic of Nauru

Pour le Président de la République du Niger

For the President of the Federal Republic of Nigeria

For the Government of Niue

For the Government of the Republic of Palau

For Her Majesty the Queen of the Independent State of Papua New Guinea

Pour le Président de la République Rwandaise

For Her Majesty the Queen of Saint Kitts and Nevis

For Her Majesty the Queen of Saint Lucia

For Her Majesty the Queen of Saint Vincent and the Grenadines

For the Head of State of the Independent State of Samoa

Pour le Président de la République démocratique de São Tomé et Príncipe

Pour le Président de la République du Sénégal

Pour le Président de la République des Seychelles

For the President of the Republic of Sierra Leone

For Her Majesty the Queen of the Solomon Islands

For the President of the Republic of South Africa

For the President of the Republic of the Sudan

For the President of the Republic of Suriname

For His Majesty the King of the Kingdom of Swaziland

For the President of the United Republic of Tanzania

Pour le Président de la République du Tchad

Pour le Président de la République togolaise

For His Majesty King Taufa'ahau Tupou IV of Tonga

For the President of the Republic of Trinidad and Tobago

For Her Majesty the Queen of Tuvalu

For the President of the Republic of Uganda

For the Government of the Republic of Vanuatu

For the President of the Republic of Zambia