HR L 380/

Protokol uz Energetsku povelju

o energetskoj učinkovitosti i povezanim okolišnim aspektima

PREAMBULA

UGOVORNE STRANKE ovog Protokola,

uzimajući u obzir Europsku energetsku povelju, usvojenu u Zaključnom dokumentu Haške konferencije o Europskoj energetskoj povelji koji je potpisan u Haagu 17. prosinca 1991., a posebno tamo sadržane izjave o nužnosti suradnje u području energetske učinkovitosti i povezane zaštite okoliša;

uzimajući također u obzir Ugovor o Energetskoj povelji, otvoren za potpisivanje od 17. prosinca 1994. do 16. lipnja 1995.;

imajući u vidu rad koji su poduzele međunarodne organizacije i forumi u području energetske učinkovitosti i okolišnih aspekata energetskog ciklusa;

svjesne poboljšanja u sigurnosti opskrbe, kao i značajnih koristi za gospodarstvo i okoliš koji su rezultat provedbe troškovno učinkovitih mjera energetske učinkovitosti te svjesne značaja tih mjera za preustroj gospodarstava i poboljšanje životnog standarda;

prepoznajući da poboljšanja u energetskoj učinkovitosti smanjuju negativne posljedice energetskog ciklusa na okoliš, uključujući globalno zagrijavanje i zakiseljavanje;

uvjerene da bi cijene energije trebale što je više moguće odražavati konkurentno tržište, osiguravajući tržišno usmjereno formiranje cijena, uključujući potpunije odražavanje okolišnih troškova i koristi, te prepoznajući da je takvo formiranje cijena ključno za napredak u području energetske učinkovitosti i povezane zaštite okoliša;

poštujući ključnu ulogu privatnog sektora, uključujući mala i srednja poduzeća, u promicanju i provedbi mjera energetske učinkovitosti te usmjereni na osiguravanje povoljnog institucionalnog okvira za gospodarski održiva ulaganja u području energetske učinkovitosti;

prepoznajući da bi trgovinske oblike suradnje eventualno trebalo dopuniti međuvladinom suradnjom, posebno u području oblikovanja i analize energetske politike, kao i u drugim područjima koja su bitna za poboljšanje energetske učinkovitosti, ali nisu prikladna za privatno financiranje; i

želeći poduzeti zajedničko i usklađeno djelovanje u području energetske učinkovitosti i povezane zaštite okoliša te usvojiti protokol koji osigurava okvir za što je moguće više ekonomično i učinkovito korištenje energije,

SPORAZUMJELE SU SE:

DIO I.

UVOD

Članak 1.

Područje primjene i ciljevi Protokola

1. Ovaj Protokol definira načela politike promicanja energetske učinkovitosti kao značajnog izvora energije te, slijedom toga, smanjenja štetnih utjecaja energetskih sustava na okoliš. On, osim toga, nudi smjernice razvoja programâ za energetsku učinkovitost, upućuje na područja suradnje i osigurava okvir za razvoj zajedničkog i usklađenog djelovanja. Takvo djelovanje može uključivati traženje, istraživanje, proizvodnju, pretvorbu, skladištenje, prijevoz, distribuciju i potrošnju energije te se može odnositi na bilo koji gospodarski sektor.

2. Ciljevi su ovog Protokola:

(a) promicanje politike energetske učinkovitosti usklađenih s održivim razvojem;

(b) stvaranje okvirnih uvjeta koji potiču proizvođače i potrošače na što ekonomičnije, učinkovitije i okolišno prihvatljivije korištenje energije, posebno organiziranjem učinkovitih tržišta energije i potpunijim odražavanjem okolišnih troškova i koristi; i

(c) poticanje suradnje u području energetske učinkovitosti.

Članak 2.

Definicije

Značenje izraza u ovom Protokolu:

1. „Povelja” znači Europsku energetsku povelju usvojenu u Zaključnom dokumentu Haške konferencije o Europskoj energetskoj povelji koji je potpisan u Haagu 17. prosinca 1991.; potpisivanje Zaključnog dokumenta smatra se potpisivanjem Povelje.

2. „Ugovorna stranka” znači državu ili organizaciju regionalne gospodarske integracije koja je pristala biti obvezana ovim Protokolom i za koju je Protokol na snazi.

3. „Organizacija regionalne gospodarske integracije” znači organizaciju koju su osnovale države koje su na nju prenijele nadležnosti u vezi s određenim pitanjima, od kojih su mnoga uređena ovim Protokolom, uključujući ovlaštenje za donošenje odluka koje ih obvezuju u pogledu tih pitanja.

4. „Energetski ciklus” znači cijeli energetski lanac, uključujući aktivnosti u vezi s traženjem, istraživanjem, proizvodnjom, pretvorbom, skladištenjem, prijevozom, distribucijom i potrošnjom različitih oblika energije, obradu i odlaganje otpada, kao i stavljanje izvan pogona, prestanak ili zatvaranje tih aktivnosti, uz minimaliziranje štetnih utjecaja na okoliš.

5. „Troškovna učinkovitost” znači postizanje utvrđenog cilja uz najniže troškove ili postizanje najveće koristi u odnosu na uloženi trošak.

6. „Poboljšanje energetske učinkovitosti” znači djelovanje kojim se održava isti opseg proizvodnje (dobra ili usluge) bez smanjenja kvalitete ili učinka proizvodnje, uz istodobno smanjenje količine energije koja je potrebna za proizvodnju takvog opsega.

7. „Utjecaj na okoliš” znači svaki učinak koji određena aktivnost ima na okoliš, uključujući zdravlje i sigurnost ljudi, floru, faunu, tlo, zrak, vodu, klimu, krajobraz i povijesne spomenike ili druge fizičke tvorevine, ili međudjelovanje tih čimbenika; pojam također uključuje učinke na kulturnu baštinu ili društveno-gospodarske uvjete koji proizlaze iz promjena tih čimbenika.

DIO II.

NAČELA POLITIKE

Članak 3.

Temeljna načela

Ugovorne stranke rukovode se sljedećim načelima:

1. Ugovorne stranke surađuju i, prema potrebi, pomažu jedna drugoj u razvijanju i provedbi politike, zakona i drugih propisa u vezi s energetskom učinkovitosti.

2. Ugovorne stranke utvrđuju politiku energetske učinkovitosti i odgovarajuće pravne i regulatorne okvire koji, među ostalim, promiču: (a) učinkovito funkcioniranje tržišnih mehanizama, uključujući i tržišno usmjereno formiranje cijena i opsežnije razmatranje okolišnih troškova i koristi; (b) smanjenje prepreka za energetsku učinkovitost, na taj način potičući ulaganja; (c) mehanizme za financiranje inicijativa za energetsku učinkovitost; (d) obrazovanje i svijest; (e) širenje i transfer tehnologija; (f) transparentnost pravnih i regulatornih okvira.

3. Ugovorne stranke teže postizanju potpune koristi od energetske učinkovitosti tijekom cijelog energetskog ciklusa. U tu svrhu one, na najbolji mogući način, oblikuju i provode politiku energetske učinkovitosti i zajednička ili usklađena djelovanja koja se temelje na troškovnoj učinkovitosti i gospodarskoj učinkovitosti, vodeći računa o okolišnim aspektima.

4. Politika energetske učinkovitosti sadržava kratkoročne mjere za prilagodbu prijašnje prakse i dugoročne mjere za poboljšanje energetske učinkovitosti tijekom cijelog energetskog ciklusa.

5. U okviru suradnje s ciljem postizanja ciljeva ovog Protokola, ugovorne stranke uzimaju u obzir razlike među ugovornim strankama u štetnim učincima i troškovima smanjenja.

6. Ugovorne stranke prepoznaju ključnu ulogu privatnog sektora. One potiču djelovanje komunalnih energetskih poduzeća, odgovornih tijela i specijaliziranih agencija te blisku suradnju industrije i uprave.

7. Zajedničko ili usklađeno djelovanje uzima u obzir odgovarajuća načela usvojena u okviru međunarodnih sporazuma usmjerenih na zaštitu i unaprjeđenje okoliša, a kojih su stranke ugovorne stranke.

8. Ugovorne stranke u potpunosti iskorištavaju rad i stručno znanje nadležnih međunarodnih ili drugih tijela, pazeći da se izbjegne udvostručenje.

Članak 4.

Podjela odgovornosti i usklađivanje

Svaka ugovorna stranka nastoji osigurati da politika energetske učinkovitosti bude usklađena među svim njezinim odgovornim tijelima.

Članak 5.

Strategije i ciljevi politike

Ugovorne stranke oblikuju strategije i ciljeve politike za poboljšanje energetske učinkovitosti i time za smanjenje utjecajâ energetskog ciklusa na okoliš, vodeći računa o svojim specifičnim energetskim uvjetima. Te su strategije i ciljevi jasni svim zainteresiranim strankama.

Članak 6.

Financiranje i financijski poticaji

1. Ugovorne stranke potiču provedbu novih pristupa i metoda financiranja energetske učinkovitosti i ulaganja u zaštitu okoliša povezanih s energetikom, poput dogovora o zajedničkim ulaganjima između korisnika energije i vanjskih ulagača (dalje u tekstu „financiranje treće strane”).

2. Ugovorne stranke nastoje iskorištavati i promicati pristup tržištima privatnog kapitala i postojećim međunarodnim financijskim institucijama, s ciljem olakšavanja ulaganja u poboljšanje energetske učinkovitosti i u zaštitu okoliša povezanu s energetskom učinkovitosti.

3. Ugovorne stranke mogu, podložno odredbama Ugovora o Energetskoj povelji i njihovim drugim međunarodnim pravnim obvezama, osigurati fiskalne ili financijske poticaje za korisnike energije s ciljem olakšavanja prodora na tržište energetski učinkovitih tehnologija, proizvoda i usluga. One to nastoje učiniti na način kojim se osigurava transparentnost i što je moguće manje poremećuju međunarodna tržišta.

Članak 7.

Promicanje energetski učinkovite tehnologije

1. U skladu s odredbama Ugovora o Energetskoj povelji, ugovorne stranke potiču trgovinu i suradnju u energetski učinkovitim i okolišno prihvatljivim tehnologijama, uslugama povezanima s energijom i načinima upravljanja.

2. Ugovorne stranke promiču korištenje takvih tehnologija, usluga i načina upravljanja tijekom cijelog energetskog ciklusa.

Članak 8.

Nacionalni programi

1. Kako bi postigla ciljeve politike oblikovane u skladu s člankom 5., svaka ugovorna stranka razvija, provodi i redovito obnavlja programe za energetsku učinkovitost koji su najprimjereniji za njezine okolnosti.

2. Ti programi mogu sadržavati aktivnosti kao što su:

(a) razvoj dugoročnih scenarija ponude i potražnje energije radi usmjeravanja procesa odlučivanja;

(b) procjena utjecaja poduzetih mjera na energetiku, okoliš i gospodarstvo;

(c) definiranje standarda namijenjenih poboljšanju učinkovitosti opreme koja koristi energiju i napori da se oni usklade na međunarodnoj razini kako bi se izbjegli poremećaji u trgovini;

(d) razvoj i poticanje privatne inicijative i industrijske suradnje, uključujući i zajednička ulaganja;

(e) promicanje korištenja energetski najučinkovitijih tehnologija koje su gospodarski održive i okolišno prihvatljive;

(f) poticanje inovacijskih pristupa za ulaganja u poboljšanje energetske učinkovitosti, kao što su financiranje treće strane i sufinanciranje;

(g) razvoj odgovarajućih energetskih bilanci i baza podataka, primjerice s podacima o potražnji za energijom na dovoljno detaljnoj razini i tehnologijama za poboljšanje energetske učinkovitosti;

(h) promicanje stvaranja savjetodavnih službi kojima mogu upravljati javna ili privatna industrija ili komunalna poduzeća i koje pružaju informacije o programima za energetsku učinkovitost i energetski učinkovitim tehnologijama te pomažu potrošačima i poduzećima;

(i) potpora i promicanje kogeneracije i mjera za povećanje učinkovitosti u proizvodnji toplinske energije iz toplana, kao i sustava distribucije do zgrada i industrije;

(j) osnivanje tijela specijaliziranih za energetsku učinkovitost na odgovarajućim razinama, koja imaju dovoljno financijskih sredstava i osoblja za razvoj i provedbu politike.

3. Pri provedbi svojih programa za energetsku učinkovitost, ugovorne strane osiguravaju postojanje odgovarajuće institucionalne i pravne infrastrukture.

DIO III.

MEĐUNARODNA SURADNJA

Članak 9.

Područja suradnje

Suradnja između ugovornih stranaka može biti u bilo kojem odgovarajućem obliku. Područja moguće suradnje nabrojena su u Prilogu.

DIO IV.

ADMINISTRATIVNE I PRAVNE ODREDBE

Članak 10.

Uloga Konferencije o Povelji

1. Sve odluke koje donosi Konferencija o Povelji u skladu s ovim Protokolom donose samo one ugovorne stranke Ugovora o Energetskoj povelji koje su ugovorne stranke ovog Protokola.

2. Konferencija o Povelji nastoji usvojiti, u roku od 180 dana od stupanja na snagu ovog Protokola, postupke za praćenje i olakšavanje provedbe njegovih odredaba, uključujući zahtjeve u vezi s izvješćivanjem, kao i za utvrđivanje područja suradnje u skladu s člankom 9.

Članak 11.

Tajništvo i financiranje

1. Tajništvo osnovano prema članku 35. Ugovora o Energetskoj povelji osigurava Konferenciji o Povelji svu pomoć koja joj je potrebna za obavljanje njezinih zadaća iz ovog Protokola te joj pruža druge usluge u okviru ovog Protokola za kojima se s vremena na vrijeme može javiti potreba, podložno odobrenju Konferencije o Povelji.

2. Troškove Tajništva i Konferencije o Povelji koji proizlaze iz ovog Protokola snose ugovorne stranke ovog Protokola u skladu sa svojim platnim sposobnostima, utvrđenima prema formuli naznačenoj u Prilogu B Ugovoru o Energetskoj povelji.

Članak 12.

Glasovanje

1. Jednoglasnost ugovornih stranaka koje su prisutne i glasuju na zasjedanju Konferencije o Povelji na kojem se odlučuje o tim pitanjima zahtijeva se za odluke o:

(a) usvajanju izmjena ovog Protokola; i

(b) odobrenju pristupa ovom Protokolu u skladu s člankom 16.

Ugovorne stranke ulažu napore da postignu dogovor konsenzusom o svim pitanjima o kojima moraju odlučivati u okviru ovog Protokola. Ako se dogovor ne može postići konsenzusom, odluke o neproračunskim pitanjima donose se tročetvrtinskom većinom ugovornih stranaka koje su prisutne i glasuju na zasjedanju Konferencije o Povelji na kojem se odlučuje o tim pitanjima.

Odluke o proračunskim pitanjima donose se kvalificiranom većinom ugovornih stranaka čiji izračunani doprinosi prema članku 11. stavku 2. zajedno predstavljaju najmanje tri četvrtine od ukupno izračunanih doprinosa.

2. Za potrebe ovog članka, „ugovorne stranke koje su prisutne i glasuju” znači ugovorne stranke ovog Protokola koje su prisutne i koje glasuju za ili protiv, s tim da Konferencija o Povelji može donijeti poslovnik kojim se omogućuje ugovornim strankama da takve odluke donose i pisanim putem.

3. Osim u slučaju predviđenom u stavku 1. u odnosu na proračunska pitanja, odluke iz ovog članka važeće su samo ako imaju potporu obične većine ugovornih stranaka.

4. Organizacija regionalne gospodarske integracije ima prilikom glasovanja broj glasova koji odgovara broju njezinih država članica koje su ugovorne stranke ovog Protokola; pod uvjetom da takva organizacija ne koristi svoje pravo na glasovanje ako njezine države članice koriste svoje pravo na glasovanje, i obrnuto.

5. U slučaju da ugovorna stranka trajno kasni s ispunjavanjem svojih financijskih obveza iz ovog Protokola, Konferencija o Povelji može u cijelosti ili djelomično suspendirati pravo na glasovanje te ugovorne stranke.

Članak 13.

Odnos prema Ugovoru o Energetskoj povelji

1. U slučaju neusklađenosti između odredaba ovog Protokola i odredaba Ugovora o Energetskoj povelji, primjenjuju se odredbe Ugovora o Energetskoj povelji u mjeri u kojoj postoji neusklađenost.

2. Članak 10. stavak 1. i članak 12. stavci 1. do 3. ne primjenjuju se na glasovanje na Konferenciji o Povelji o izmjenama ovog Protokola kojima se dodjeljuju zadaće ili funkcije Konferenciji o Povelji ili Tajništvu, čije je uspostavljanje predviđeno u Ugovoru o Energetskoj povelji.

DIO V.

ZAVRŠNE ODREDBE

Članak 14.

Potpisivanje

Ovaj je Protokol otvoren za potpisivanje u Lisabonu od 17. prosinca 1994. do 16. lipnja 1995. državama i organizacijama regionalne gospodarske integracije čiji su predstavnici potpisali Povelju i Ugovor o Energetskoj povelji.

Članak 15.

Ratifikacija, prihvat ili odobrenje

Ovaj Protokol podliježe ratifikaciji, prihvatu ili odobrenju potpisnica. Isprave o ratifikaciji, prihvatu ili odobrenju polažu se kod depozitara.

Članak 16.

Pristup

Ovaj je Protokol, od dana kada je završeno njegovo potpisivanje, otvoren za pristup državama članicama i organizacijama regionalne gospodarske integracije koje su potpisale Povelju i ugovorne su stranke Ugovora o Energetskoj povelji, pod uvjetima koje treba odobriti Konferencija o Povelji. Isprave o pristupu polažu se kod depozitara.

Članak 17.

Izmjene

1. Svaka ugovorna stranka može predložiti izmjene ovog Protokola.

2. Tekst svake predložene izmjene ovog Protokola Tajništvo dostavlja ugovornim strankama najmanje tri mjeseca prije dana na koji se predlaže za usvajanje na Konferenciji Povelje.

3. Izmjene ovog Protokola, čiji je tekst usvojila Konferencija o Povelji, Tajništvo dostavlja depozitaru koji ih podnosi svim ugovornim strankama na ratifikaciju, prihvat ili odobrenje.

4. Isprave o ratifikaciji, prihvatu ili odobrenju izmjena ovog Protokola polažu se kod depozitara. Izmjene stupaju na snagu među ugovornim strankama koje su ih ratificirale, prihvatile ili odobrile tridesetog dana od dana kada je najmanje tri četvrtine ugovornih stranaka položilo kod depozitara isprave o ratifikaciji, prihvatu ili odobrenju. Nakon toga izmjene stupaju na snagu za svaku drugu ugovornu stranku tridesetog dana od dana kada je ta ugovorna stranka položila svoju ispravu o ratifikaciji, prihvatu ili odobrenju izmjena.

Članak 18.

Stupanje na snagu

1. Ovaj Protokol stupa na snagu tridesetog dana od dana polaganja petnaeste isprave o ratifikaciji, prihvatu ili odobrenju ovog Protokola, ili isprave o pristupu ovom Protokolu, od strane države ili organizacije regionalne gospodarske integracije koja je potpisnica Povelje i ugovorna stranka Ugovora o Energetskoj povelji, ili istog dana kada Ugovor o Energetskoj povelji stupa na snagu, ovisno o tome što nastupi kasnije.

2. Za svaku državu ili organizaciju regionalne gospodarske integracije za koju je Ugovor o Energetskoj povelji stupio na snagu i koja ratificira, prihvati ili odobri ovaj Protokol ili mu pristupi nakon što je Protokol stupio na snagu u skladu sa stavkom 1., Protokol stupa na snagu tridesetog dana od dana kada je ta država ili organizacija regionalne gospodarske integracije položila svoju ispravu o ratifikaciji, prihvatu, odobrenju ili pristupu.

3. Za potrebe stavka 1., svaka isprava koju položi organizacija regionalne gospodarske integracije ne računa se kao dodatna isprava uz one koje su položile države članice takve organizacije.

Članak 19.

Rezerve

Nisu dopuštene nikakve rezerve na ovaj Protokol.

Članak 20.

Povlačenje

1. Ugovorna stranka može u svako doba nakon što je ovaj Protokol stupio na snagu za tu ugovornu stranku uputiti pisanu obavijest depozitaru o svojem povlačenju iz Protokola.

2. Za svaku ugovornu stranku koja se povlači iz Ugovora o Energetskoj povelji smatra se da se povlači i iz ovog Protokola.

3. Povlačenje sukladno stavku 1. stupa na snagu devedeset dana od dana kada je depozitar primio obavijest. Povlačenje sukladno stavku 2. stupa na snagu istog dana kada stupa na snagu povlačenje iz Ugovora o Energetskoj povelji.

Članak 21.

Depozitar

Vlada Portugalske Republike depozitar je ovog Protokola.

Članak 22.

Vjerodostojni tekstovi

U potvrdu toga, niže potpisani, propisno za to ovlašteni, potpisali su ovaj Protokol na engleskom, francuskom, njemačkom, ruskom, španjolskom i talijanskom jeziku, pri čemu je svaki tekst jednako vjerodostojan, u jednom izvorniku, koji se polaže kod Vlade Portugalske Republike.

Done at Lisbon on the seventeenth day of December in the year one thousand nine hundred and ninety-four. Fait à Lisbonne, le dix-sept décembre mil neuf cent quatre-vingt-quatorze. Geschehen zu Lissabon am siebzehnten Dezember neunzehnhundertvierundneunzig. Fatto a Lisbona il diciassettesimo giorno del mese di dicembre dell'anno millenovecentonovantaquattro. Совершено в Лиссабоне в семнадцатый день декабря одна тысяча девятьсот девяносто четвертого года. Hecho en Lisboa, el diecisiete de diciembre de mil novecientos noventa y cuatro. Udfærdiget i Lissabon, den syttende december nittenhundrede og fireoghalvfems. Έγινε στη Λισαβόνα, στις δέκα επτά Δεκεμβρίου του έτους χίλια ενιακόσια ενενήντα τέσσερα. Gedaan te Lissabon, de zeventiende december negentienhonderd vierennegentig. Feito em Lisboa, aos dezassete de Dezembro de mil novecentos e noventa e quatro. Për Republikën e Shqipërisë For Australia Für die Republik Österreich Азербайдан ачынчан Pour le royaume de Belgique Voor het Koninkrijk België Für das Königreich Belgien Cette signature engage également la Communauté française de Belgique, la Communauté flamande, la Communauté germanophone de Belgique, la Région wallonne, la Région flamande et la région de Bruxelles-Capitale. Deze handtekening bindt eveneens de Vlaamse Gemeenschap, de Franse Gemeenschap van België, de Duitstalige Gemeenschap van België, het Waals Gewest en het Brussels Hoofdstedelijk Gewest. Diese Unterschrift bindet ebenso die Flämische Gemeinschaft, die Französische Gemeinschaft Belgiens, die Deutschsprachige Gemeinschaft Belgiens, die Flämische Region, die Wallonische Region und die Region Brüssel-Hauptstadt. Ад iмя Рэспублiкi Беларусь За Република България For Canada Pour le Canada za Republiku Hrvatsku For the Republic of Cyprus Za Českou Republiku For Kongeriget Danmark Eesti Vabariigi nimel Por las Comunidades Europeas For De Europæiske Fællesskaber Für die Europäischen Gemeinschaften Για τις Ευρωπαϊκές Κοινότητες For the European Communities Pour les Communautés européennes Per le Comunità europee Voor de Europese Gemeenschappen Pelas Comunidades Europeias Suomen tasavallan puolesta Pour la République française Für die Bundesrepublik Deutschland Για την Ελληνική Δημοκρατία A Magyar Köztársaság nevében Fyrir hönd Lyöveldisins íslands Thar cheann na hÉireann For Ireland Per la Repubblica italiana Казахстан Республикасынын атынан Киргиз Республикасы Учун Latvijas Republikas varda Für das Fürstentum Liechtenstein Lietuvos Respublikos vardu Pour le grand-duché de Luxembourg For the Republic of Malta Pentru Republica Moldova Voor het Koninkrijk der Nederlanden For Kongeriket Norge Za Rzeczpospolitą Polską Pela República Portuguesa Pentru Rômania За Российскую Федерацию Za Slovenskú republiku Za Republiko Slovenijo Por el Reino de España För Konungariket Sverige Für die Schweizerische Eidgenossenschaft Pour la Confédération suisse Per la Confederazione svizzera Лз поми Тауикистои Türkiye Cumhuriyeti adina Туркменистан Хекуметинин адындан За Укpaїну For the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland For the United States of America Узбекистои Республикаси Хукумати иомидан

PRILOG

Ilustrativni i netaksativni popis mogućih područja suradnje sukladno članku 9.

Razvoj programa za energetsku učinkovitost, uključujući identificiranje prepreka i potencijala u vezi s energetskom učinkovitosti i razvoj označivanja energije i standardâ učinkovitosti.

Procjena utjecajâ energetskog ciklusa na okoliš.

Razvoj gospodarskih, zakonodavnih i regulatornih mjera.

Prijenos tehnologije, tehnička pomoć i zajednička ulaganja u području industrije podložno međunarodnim uređenjima prava vlasništva i drugim primjenjivim međunarodnim sporazumima.

Istraživanje i razvoj.

Obrazovanje, izobrazba, obavješćivanje i statistika.

Identificiranje i procjena mjera kao što su fiskalni ili drugi tržišno utemeljeni instrumenti, uključujući prenosive dozvole, radi uzimanja u obzir vanjskih, osobito okolišnih, troškova i koristi.

Energetska analiza i oblikovanje politike:

— procjena potencijala energetske učinkovitosti,

— analiza i statistika potražnje za energijom,

— razvoj zakonodavnih i regulatornih mjera,

— cjelovito planiranje izvora i upravljanje potražnjom,

— procjena utjecaja na okoliš, uključujući glavne energetske projekte.

Procjena gospodarskih instrumenata za poboljšanje energetske učinkovitosti i okolišnih ciljeva.

Analiza energetske učinkovitosti u pročišćivanju, pretvorbi, prijevozu i distribuciji ugljikovodika.

Poboljšanje energetske učinkovitosti u proizvodnji i prijenosu električne energije:

— kogeneracija,

— dijelovi elektrane (kotlovi, turbine, generatori itd.),

— povezivanje mreža.

Poboljšanje energetske učinkovitosti u sektoru graditeljstva:

— norme za toplinsku izolaciju, pasivni solarni elementi i ventilacija,

— sustavi grijanja i klimatizacija prostora,

— visokoučinski plamenici s niskim NOx,

— tehnologije mjerenja i pojedinačna mjerenja,

— kućanski aparati i rasvjeta.

Usluge općina i lokalnih zajednica:

— grijanje iz toplane,

— učinkoviti sustavi za distribuciju plina,

— tehnologije za energetsko planiranje,

— povezivanje gradova ili drugih relevantnih teritorijalnih cjelina,

— upravljanje energijom u gradovima i javnim zgradama,

— upravljanje otpadom i energetska oporaba otpada.

Poboljšanje energetske učinkovitosti u industrijskom sektoru:

— zajednička ulaganja,

— energetski lanac, kogeneracija i oporaba toplinske energije iz otpada,

— energetske provjere.

Poboljšanje energetske učinkovitosti u sektoru prometa:

— norme za motorna vozila,

— razvoj učinkovitih prometnih infrastruktura.

Obavješćivanje:

— stvaranje svijesti,

— baze podataka: pristup, tehničke specifikacije, informacijski sustavi,

— širenje, prikupljanje i uspoređivanje tehničkih informacija,

— studije ponašanja.

Izobrazba i obrazovanje:

— razmjena menadžera, službenika, inženjera i studenata u području energetike,

— organizacija međunarodnih tečajeva izobrazbe.

Financiranje:

— razvoj pravnog okvira,

— financiranje treće strane,

— zajednička ulaganja,

— sufinanciranje.

HR L 380/

UGOVOR O ENERGETSKOJ POVELJI

Preambula

UGOVORNE STRANKE OVOG UGOVORA,

uzimajući u obzir Parišku povelju za novu Europu potpisanu 21. studenoga 1990.,

uzimajući u obzir Europsku energetsku povelju usvojenu u Zaključnom dokumentu Haške konferencije o Europskoj energetskoj povelji koji je potpisan u Haagu 17. prosinca 1991.,

podsjećajući da su se sve potpisnice Zaključnog dokumenta Haške konferencije obvezale da će slijediti ciljeve i načela Europske energetske povelje te da će što je prije moguće ostvarivati i proširivati svoju suradnju pregovarajući u dobroj vjeri o Ugovoru o Energetskoj povelji i o protokolima, te u želji da obveze sadržane u toj Povelji postave na pouzdane i obvezujuće međunarodnopravne temelje,

želeći također uspostaviti strukturni okvir potreban za ostvarivanje načela proglašenih u Europskoj energetskoj povelji,

u želji za provedbom osnovne zamisli inicijative Europske energetske povelje, koja se sastoji u poticanju gospodarskog rasta putem mjera za liberalizaciju ulaganja i trgovine u području energetike,

potvrđujući da ugovorne stranke pridaju najveće značenje učinkovitoj primjeni punog nacionalnog tretmana i tretmana najpovlaštenije nacije te da će se te obveze primjenjivati na izvršavanje ulaganja u skladu s dodatnim ugovorom,

uzimajući u obzir cilj postupne liberalizacije međunarodne trgovine te načelo izbjegavanja diskriminacije u međunarodnoj trgovini kako je proglašeno u Općem sporazumu o carinama i trgovini i s njim povezanim instrumentima te kako je inače predviđeno u ovom Ugovoru,

odlučne da će postupno ukloniti tehničke, administrativne i ostale zapreke u trgovini energetskim materijalima i proizvodima te s njima povezanom opremom, tehnologijama i uslugama,

očekujući da će one ugovorne stranke koje još nisu stranke Općeg sporazuma o carinama i trgovini postati njegove stranke te zauzimajući se za osiguravanje privremenih trgovinskih dogovora koji će pomoći tim ugovornim strankama ne sprečavajući njihovu pripremu za članstvo,

vodeći računa o pravima i obvezama određenih ugovornih stranaka koje su također stranke Općeg sporazuma o carinama i trgovini i s njim povezanih instrumenata,

uzimajući u obzir pravila tržišnog natjecanja u vezi sa spajanjima, monopolom, postupanjima suprotnima tržišnom natjecanju i zlouporabom vladajućeg položaja,

uzimajući također u obzir Ugovor o neširenju nuklearnog oružja, Smjernice za nuklearne isporučitelje te druge međunarodne obveze ili dogovore o neširenju u nuklearnom području,

prepoznajući potrebu za najučinkovitijim istraživanjem, proizvodnjom, pretvorbom, skladištenjem, prijevozom, distribucijom i korištenjem energije,

podsjećajući na Okvirnu konvenciju Ujedinjenih naroda o promjeni klime, Konvenciju o dalekosežnom prekograničnom onečišćenju zraka i njezine protokole te druge međunarodne sporazume o okolišu koji se odnose na pitanja povezana s energijom,

prepoznajući sve žurniju potrebu za mjerama zaštite okoliša, uključujući zatvaranje energetskih postrojenja i odlaganje otpada te potrebu za međunarodno dogovorenim ciljevima i mjerilima u te svrhe,

SPORAZUMJELE SU SE O SLJEDEĆEM:

DIO I.

DEFINICIJE I SVRHA

Članak 1.

Definicije

Za potrebe ovog Ugovora:

1. „Povelja” znači Europsku energetsku povelju usvojenu u Zaključnom dokumentu Haške konferencije o Europskoj energetskoj povelji koji je potpisan u Haagu 17. prosinca 1991.; potpisivanje Zaključnog dokumenta smatra se potpisivanjem Povelje.

2. „Ugovorna stranka” znači državu ili organizaciju regionalne gospodarske integracije koja je pristala biti obvezana ovim Ugovorom i za koju je Ugovor na snazi.

3. „Organizacija regionalne gospodarske integracije” znači organizaciju koju su osnovale države koje su na nju prenijele nadležnosti u vezi s određenim pitanjima, od kojih su mnoga uređena ovim Ugovorom, uključujući ovlaštenje za donošenje odluka koje ih obvezuju u pogledu tih pitanja.

4. „Energetski materijali i proizvodi”, koji se temelje na Harmoniziranom sustavu Vijeća za carinsku suradnju te na kombiniranoj nomenklaturi Europskih zajednica, znače stavke navedene u Prilogu EM.

5. „Gospodarska djelatnost u energetskom sektoru” znači gospodarsku djelatnost u vezi s istraživanjem, vađenjem, preradom, proizvodnjom, skladištenjem, kopnenim prijevozom, prijenosom, distribucijom, trgovinom, stavljanjem na tržište ili prodajom energetskih materijala i proizvoda, osim onih navedenih u Prilogu NI, ili u vezi s distribucijom topline u zgradi s više objekata.

6. „Ulaganje” znači svaku vrstu imovine, koju neposredno ili posredno posjeduje ili nadzire ulagač, a koja obuhvaća: (a) materijalnu i nematerijalnu, pokretnu i nepokretnu imovinu, kao i sva vlasnička prava kao što su zakup, hipoteke i založna prava; (b) trgovačko društvo ili poslovno poduzeće ili dionice, udjele ili druge oblike sudjelovanja u kapitalu trgovačkog društva ili poslovnog poduzeća, kao i obveznice i druge tražbine trgovačkog društva ili poslovnog poduzeća; (c) novčane tražbine i zahtjeve za ispunjenjem na temelju ugovora koji imaju gospodarsku vrijednost i povezani su s ulaganjem; (d) intelektualno vlasništvo; (e) prinose; (f) svako pravo dodijeljeno zakonom ili ugovorom ili na temelju dozvola i odobrenja, danih u skladu sa zakonom, za obavljanje gospodarske djelatnosti u energetskom sektoru. Promjena oblika u kojem se imovina ulaže ne utječe na njezino svojstvo ulaganja te pojam „ulaganje” obuhvaća sva ulaganja, neovisno o tome postoje li na dan stupanja na snagu ovog Ugovora ili se izvršavaju nakon dana stupanja na snagu ovog Ugovora za ugovornu stranku ulagača koji izvršava ulaganje, odnosno za ugovornu stranku na čijem se području izvršava ulaganje, ovisno o tome koji je od tih dvaju dana kasniji (dalje u tekstu „dan stupanja na snagu”), pod uvjetom da se Ugovor primjenjuje samo na pitanja koja utječu na takva ulaganja nakon dana stupanja na snagu. „Ulaganje” se odnosi na svako ulaganje povezano s gospodarskom djelatnošću u energetskom sektoru te na ulaganja ili vrste ulaganja koje je ugovorna stranka na svojem području označila kao „projekte za učinkovitu provedbu Povelje” te ih je kao takve priopćila Tajništvu.

7. „Ulagač” znači: (a) u odnosu na ugovornu stranku: i. fizičku osobu koja ima državljanstvo te ugovorne stranke ili stalno boravi u toj ugovornoj stranci u skladu s njezinim važećim zakonodavstvom; ii. trgovačko društvo ili drugu organizaciju organiziranu u skladu sa zakonodavstvom važećim u toj ugovornoj stranci; (b) u odnosu na „treću državu”, fizičku osobu, trgovačko društvo ili drugu organizaciju koja, mutatis mutandis, ispunjava uvjete iz podtočke (a) za ugovornu stranku.

8. „Ulagati” ili „izvršavati ulaganja” znači izvršavanje novih ulaganja, stjecanje svih ili dijela postojećih ulaganja ili pomicanje u druga područja ulagačke aktivnosti.

9. „Prinosi” znače iznose koji potječu iz nekog ulaganja ili su s njim povezani, neovisno u kojem se obliku isplaćuju, uključujući dobit, dividende, kamate, kapitalnu dobit, licencijske naknade, naknade za upravljanje, tehničku pomoć ili druge naknade i plaćanja u naravi.

10. „Područje” znači, u odnosu na državu koja je ugovorna stranka: (a) državno područje pod njezinim suverenitetom, podrazumijevajući da državno područje uključuje kopno, unutrašnje vode i teritorijalno more; i (b) podložno međunarodnom pravu mora i u skladu s njim: more, morsko dno, i njegovo podzemlje nad kojima ta ugovorna stranka ostvaruje svoja suverena prava i jurisdikciju. U pogledu organizacije regionalne gospodarske integracije, koja je ugovorna stranka, „područje” znači područja država članica takve organizacije, u skladu s odredbama sadržanima u sporazumu o osnivanju takve organizacije.

11. (a) „GATT” znači „GATT 1947.” ili „GATT 1994.” ili oba, u slučaju kada su oba primjenjiva. (b) „GATT 1947.” znači Opći sporazum o carinama i trgovini od 30. listopada 1947., priložen Završnom aktu usvojenom na zaključenju druge sjednice Pripremnog odbora Konferencije Ujedinjenih naroda o trgovini i zapošljavanju, kako je kasnije ispravljen, dopunjen ili izmijenjen. (c) „GATT 1994.” znači Opći sporazum o carinama i trgovini, naveden u Prilogu 1.A Sporazuma o osnivanju Svjetske trgovinske organizacije, kako je kasnije ispravljen, dopunjen ili izmijenjen. Stranka Sporazuma o osnivanju Svjetske trgovinske organizacije smatra se strankom GATT-a 1994. (d) „Povezani instrumenti” znače, prema potrebi,: i. sporazume, dogovore ili druge pravne instrumente, uključujući odluke, izjave i objašnjenja, sklopljene pod okriljem GATT-a 1947., kako su kasnije ispravljeni, dopunjeni ili izmijenjeni ili ii. Sporazum o osnivanju Svjetske trgovinske organizacije uključujući njegov Prilog 1. (osim GATT-a 1994.), njegove priloge 2.,3. i 4. te s njim povezane odluke, izjave i objašnjenja, kako su kasnije ispravljeni, dopunjeni ili izmijenjeni.

12. „Intelektualno vlasništvo” obuhvaća autorsko pravo i srodna prava, žigove, oznake zemljopisnog podrijetla, industrijski dizajn, patente, planove rasporeda integriranih sklopova i zaštitu neobjavljenih podataka.

13. (a) „Protokol uz Energetsku povelju’” ili „protokol” znači ugovor čije je pregovaranje odobrila i čiji je tekst usvojila Konferencija o Povelji, a koji su sklopile dvije ili više ugovornih stranaka kako bi dopunile, proširile ili pojačale odredbe ovog Ugovora u pogledu bilo kojeg posebnog područja ili kategorije aktivnosti unutar područja primjene ovog Ugovora ili u pogledu područjâ suradnje u skladu s glavom III. Povelje. (b) „Izjava o Energetskoj povelji” ili „izjava” znači neobvezujući instrument čije je pregovaranje i tekst odobrila Konferencija o Povelji, a koji su sklopile dvije ili više ugovornih stranaka kako bi dopunile odredbe ovog Ugovora.

14. „Slobodno konvertibilna valuta” znači valutu kojom se u velikoj mjeri trguje na međunarodnom deviznom tržištu i koja se u velikoj mjeri koristi u međunarodnim transakcijama.

Članak 2.

Svrha Ugovora

Ovim se Ugovorom uspostavlja pravni okvir za unaprjeđenje dugoročne suradnje u području energetike, na temelju dopunjavanja i uzajamnih koristi, u skladu s ciljevima i načelima Povelje.

DIO II.

TRGOVINA

Članak 3.

Međunarodna tržišta

Ugovorne stranke rade na promicanju pristupa međunarodnim tržištima po trgovinskim uvjetima te općenito na razvoju otvorenog i konkurentnog tržišta za energetske materijale i proizvode.

Članak 4.

Neodstupanje od GATT-a i povezanih instrumenata

Ničim u ovom Ugovoru ne odstupa se, između pojedinih ugovornih stranaka koje su stranke GATT-a, od odredaba GATT-a i povezanih instrumenata, kako se primjenjuju između tih ugovornih stranaka.

Članak 5.

Mjere ulaganja u vezi s trgovinom

1. Ugovorna stranka ne primjenjuje niti jednu mjeru ulaganja u vezi s trgovinom koja nije u skladu s odredbama članaka III. ili XI. GATT-a; time se ne dovode u pitanje prava i obveze ugovorne stranke u okviru GATT-a i povezanih instrumenata te članka 29.

2. Takve mjere uključuju svaku mjeru ulaganja koja je obvezna i izvršiva na temelju domaćeg prava ili bilo koje administrativne odluke, ili čije je poštovanje nužno za stjecanje pogodnosti, te kojom se zahtijeva:

(a) od nekog poduzeća da kupuje ili koristi proizvode domaćeg podrijetla ili iz nekog domaćeg izvora, neovisno o tome je li to izraženo u određenim proizvodima, u količini ili vrijednosti proizvoda ili u udjelu količine ili vrijednosti njegove domaće proizvodnje; ili

(b) od nekog poduzeća da kupuje ili koristi uvozne proizvode u ograničenom iznosu, koji odgovara količini ili vrijednosti domaćih proizvoda koje izvozi; ili kojom se ograničuje:

(c) nekom poduzeću da uvozi proizvode koji se koriste u njegovoj domaćoj proizvodnji ili su s njom u vezi, općenito ili u ograničenom iznosu koji odgovara količini ili vrijednosti domaće proizvodnje koju izvozi;

(d) nekom poduzeću da uvozi proizvode koji se koriste u njegovoj domaćoj proizvodnji ili su s njom u vezi, ograničivanjem njegova pristupa devizama na iznos koji odgovara deviznom priljevu koji se pripisuje tom poduzeću; ili

(e) nekom poduzeću da izvozi ili prodaje proizvode za izvoz, neovisno o tome je li to izraženo u određenim proizvodima, u količini ili vrijednosti proizvoda ili u udjelu količine ili vrijednosti njegove domaće proizvodnje.

3. Ništa u stavku 1. ne tumači se kao sprečavanje ugovorne stranke da primjenjuje mjere ulaganja u vezi s trgovinom, opisane u stavku 2. točkama (a) i (c), kao uvjet prihvatljivosti za promicanje izvoza, stranu pomoć, javnu nabavu ili programe povlaštenih carinskih stopa ili kvota.

4. Neovisno o stavku 1., ugovorna stranka može privremeno zadržati mjere ulaganja u vezi s trgovinom koje su bile na snazi više od 180 dana prije potpisivanja ovog Ugovora, podložno odredbama o obavješćivanju i postupnom ukidanju iz Priloga TRM.

Članak 6.

Tržišno natjecanje

1. Svaka ugovorna stranka radi na uklanjanju poremećaja na tržištu i prepreka tržišnom natjecanju u gospodarskoj djelatnosti u energetskom sektoru.

2. Svaka ugovorna stranka osigurava da u okviru svoje nadležnosti ima i provodi propise koji su potrebni i prikladni za suprotstavljanje jednostranom i usklađenom postupanju suprotnom tržišnom natjecanju u gospodarskoj djelatnosti u energetskom sektoru.

3. Ugovorne stranke s iskustvom u primjeni pravila tržišnog natjecanja s pozornošću razmatraju mogućnost pružanja drugim ugovornim strankama, na zahtjev i u okviru raspoloživih sredstava, tehničke pomoći za razvoj i provedbu pravila tržišnog natjecanja.

4. Ugovorne stranke mogu surađivati u provedbi svojih pravila tržišnog natjecanja putem savjetovanja i razmjene informacija.

5. Ako ugovorna stranka smatra da određeno postupanje suprotno tržišnom natjecanju na području druge ugovorne stranke nepovoljno utječe na važan interes koji je u vezi s ciljevima navedenima u ovom članku, ta ugovorna stranka može o tome obavijestiti drugu ugovornu stranku i zatražiti da njezina tijela nadležna za tržišno natjecanje poduzmu odgovarajuće prinudne mjere. Ugovorna stranka koja upućuje obavijest u toj obavijesti navodi dovoljno podataka kako bi obaviještena ugovorna stranka mogla utvrditi postupanje suprotno tržišnom natjecanju koje je predmet te obavijesti te istodobno nudi dodatne podatke i suradnju, u mjeri u kojoj ih ugovorna stranka koja upućuje obavijest može pružiti. Obaviještena ugovorna stranka ili, ovisno o slučaju, njezina tijela nadležna za tržišno natjecanje mogu se savjetovati s tijelima nadležnima za tržišno natjecanje ugovorne stranke koja je uputila obavijest, a prilikom odlučivanja o poduzimanju prinudnih mjera u vezi s navodnim postupanjem suprotnim tržišnom natjecanju detaljno ispituju zahtjev ugovorne stranke koja je uputila obavijest. Obaviještena ugovorna stranka o svojoj odluci ili odluci svojih tijela nadležnih za tržišno natjecanje obavješćuje ugovornu stranku koja je uputila obavijest te je može, ako to želi, obavijestiti i o razlozima za takvu odluku. Ako se poduzmu prinudne mjere, obaviještena ugovorna stranka izvješćuje ugovornu stranku koja je uputila obavijest o njihovu rezultatu te, u mjeri u kojoj je to moguće, o svakom značajnijem razvoju događaja u međuvremenu.

6. Ničim se u ovom članku ne zahtijeva od ugovorne stranke dostavljanje informacija protivno njezinim zakonima o odavanju informacija, povjerljivosti ili poslovnim tajnama.

7. Postupci iz stavka 5. i članka 27. stavka 1. jedini su način u okviru ovog Ugovora za rješavanje sporova koji mogu nastati u vezi s provedbom ili tumačenjem ovog članka.

Članak 7.

Tranzit

1. Svaka ugovorna stranka poduzima potrebne mjere radi olakšavanja tranzita energetskih materijala i proizvoda, u skladu s načelom slobode tranzita i bez razlike u pogledu podrijetla, odredišta ili vlasništva tih energetskih materijala i proizvoda ili diskriminacije u pogledu određivanja cijena na temelju takvih razlika te bez neopravdanih kašnjenja, ograničenja ili davanja.

2. Ugovorne stranke potiču nadležne subjekte na suradnju u:

(a) modernizaciji objekata za prijenos energije potrebnih za tranzit energetskih materijala i proizvoda;

(b) razvoju i radu objekata za prijenos energije koji služe područjima više od jedne ugovorne stranke;

(c) mjerama za ublažavanje posljedica prekida u opskrbi energetskim materijalima i proizvodima;

(d) olakšavanju međusobnog povezivanja objekata za prijenos energije.

3. Svaka se ugovorna stranka obvezuje da svojim propisima o prijenosu energetskih materijala i proizvoda i korištenju objekata za prijenos energije ne predviđa nepovoljnije postupanje prema energetskim materijalima i proizvodima u tranzitu od postupanja prema takvim materijalima i proizvodima koji su podrijetlom iz njezina vlastitog područja ili su za njega namijenjeni, osim ako je drukčije predviđeno važećim međunarodnim sporazumom.

4. Ako se tranzit energetskih materijala i proizvoda ne može postići po trgovinskim uvjetima pomoću objekata za prijenos energije, ugovorne stranke ne stvaraju prepreke uspostavljanju novih kapaciteta, osim ako je drukčije predviđeno važećim zakonodavstvom koje je u skladu sa stavkom 1.

5. Ugovorna stranka kroz čije je područje dopušten tranzit energetskih materijala i proizvoda nije obvezna:

(a) dopustiti izgradnju ili izmjenu objekata za prijenos energije; ili

(b) odobriti novi ili dodatni tranzit kroz postojeće objekte za prijenos energije,

ako dokaže drugim zainteresiranim ugovornim strankama da bi to ugrozilo sigurnost ili učinkovitost njezinih energetskih sustava, uključujući sigurnost opskrbe.

Ugovorne stranke osiguravaju, podložno stavcima 6. i 7., uspostavljene tokove energetskih materijala i proizvoda prema područjima, iz ili između područja drugih ugovornih stranaka.

6. Ugovorna stranka kroz čije se područje odvija tranzit energetskih materijala i proizvoda, u slučaju spora u vezi s bilo kojim pitanjem koje proizlazi iz tog tranzita, ne smije prije završetka postupka rješavanja spora iz stavka 7. prekinuti ni smanjiti, niti dozvoliti ijednom subjektu podvrgnutom njezinom nadzoru da prekine ili smanji, niti zahtijevati od ijednog subjekta podvrgnutog njezinoj nadležnosti da prekine ili smanji, postojeći protok energetskih materijala i proizvoda, osim ako je to izričito predviđeno u ugovoru ili drugom sporazumu kojim se uređuje takav tranzit ili ako je to dopušteno u skladu s odlukom miritelja.

7. Na spor opisan u stavku 6. primjenjuju se sljedeće odredbe, ali samo nakon što se iscrpe sva odgovarajuća ugovorna ili druga pravna sredstva za rješavanje sporova koja su ranije dogovorile ugovorne stranke koje su stranke u sporu ili bilo koji subjekt iz stavka 6. i subjekt druge ugovorne stranke koja je stranka u sporu:

(a) Ugovorna stranka koja je stranka u sporu može predmet uputiti Glavnom tajniku putem obavijesti u kojoj ukratko iznosi sporna pitanja. Glavni tajnik obavješćuje sve ugovorne stranke o takvoj obavijesti.

(b) Glavni tajnik imenuje miritelja u roku od 30 dana od primitka takve obavijesti, uz savjetovanje sa strankama u sporu i ostalim zainteresiranim ugovornim strankama. Takav miritelj mora imati iskustvo u pitanjima koja su predmet spora i ne smije imati ni državljanstvo ni nacionalnost stranke u sporu ni jedne od drugih zainteresiranih ugovornih stranka, niti smije u njima imati stalno boravište.

(c) Miritelj nastoji postići sporazum stranaka u sporu o njegovu rješenju ili o postupku za njegovo rješavanje. Ako u roku od 90 dana od svojeg imenovanja ne uspije osigurati takav sporazum, predlaže rješenje spora ili postupak za njegovo rješavanje i određuje privremene tarife i druge uvjete za tranzit koje je potrebno poštovati od datuma kojeg miritelj odredi do rješenja spora.

(d) Ugovorne stranke obvezuju se poštovati i osigurati da subjekti koji su podvrgnuti njihovom nadzoru ili nadležnosti poštuju svaku privremenu odluku iz točke (c) o tarifama i uvjetima tijekom 12 mjeseci od odluke miritelja ili do rješenja spora, ovisno o tome što nastupi ranije.

(e) Neovisno o točki (b), Glavni tajnik može odlučiti da neće imenovati miritelja ako procijeni da se spor odnosi na tranzit koji jest ili je već bio predmetom postupka rješavanja spora predviđenog u točkama od (a) do (d), a taj postupak nije rezultirao rješenjem spora;

(f) Konferencija o Povelji usvaja pravila o vođenju postupka mirenja i naknadi za miritelje.

8. Ničim u ovom članku ne odstupa se od prava i obveza ugovornih stranaka u okviru međunarodnog prava, uključujući međunarodno običajno pravo, postojeće dvostrane i višestrane sporazume, uključujući pravila o podmorskim kabelima i cjevovodima.

9. Ovaj se članak ne može tumačiti tako da obvezuje bilo koju ugovornu stranku, koja nema određenu vrstu objekata za prijenos energije za potrebe tranzita, da u pogledu takve vrste objekata za prijenos energije poduzme bilo kakve mjere na temelju ovog članka. Takva je ugovorna stranka, međutim, obvezna postupati u skladu sa stavkom 4.

10. Za potrebe ovog članka:

(a) „Tranzit” znači: i. prijevoz kroz područje ugovorne stranke, ili prema lučkim postrojenjima na njezinu području za utovar ili istovar ili iz njih, energetskih materijala i proizvoda podrijetlom s područja druge države i namijenjenih za područje treće države, sve dok je ili druga država ili treća država ugovorna stranka; ili ii. prijevoz kroz područje ugovorne stranke energetskih materijala i proizvoda podrijetlom s područja druge ugovorne stranke i namijenjenih za područje te druge ugovorne stranke, osim ako dotične dvije ugovorne stranke odluče drukčije i svoju odluku zabilježe zajedničkim upisom u Prilog N. Dvije ugovorne stranke mogu izbrisati svoj upis u Prilogu N tako da zajednički pisanim putem o svojoj namjeri obavijeste Tajništvo, koje tu obavijest dostavlja svim ostalim ugovornim strankama. Brisanje stupa na snagu četiri tjedna od te prve obavijesti.

(b) „Objekti za prijenos energije” sastoje se od visokotlačnih plinovoda, visokonaponske mreže i dalekovoda za prijenos električne energije, naftovoda za sirovu naftu, cjevovoda za žitki ugljen, cjevovoda za naftne derivate te od drugih nepokretnih objekata namijenjenih posebno za rukovanje energetskim materijalima i proizvodima.

Članak 8.

Prijenos tehnologije

1. Ugovorne stranke suglasne su da će promicati pristup energetskoj tehnologiji i njezin prijenos na trgovinskoj i nediskriminirajućoj osnovi, u svrhu podupiranja učinkovite trgovine energetskim materijalima i proizvodima te ulaganja, kao i ostvarenja ciljeva Povelje, podložno svojim zakonima i drugim propisima te podložno zaštiti prava intelektualnog vlasništva.

2. U skladu s tim i u mjeri u kojoj je to potrebno za ostvarenje stavka 1., ugovorne stranke uklanjaju postojeće i ne stvaraju nove prepreke za prijenos tehnologije u području energetskih materijala i proizvoda te povezane opreme i usluga, podložno obvezama o neširenju i drugim međunarodnim obvezama.

Članak 9.

Pristup kapitalu

1. Ugovorne stranke priznaju značaj otvorenih tržišta kapitala za poticanje tokova kapitala u svrhu financiranja trgovine energetskim materijalima i proizvodima te za izvršavanje ulaganja i pomoć u ulaganjima u gospodarsku djelatnost u energetskom sektoru na područjima drugih ugovornih stranaka, posebno onih čija su gospodarstva u tranziciji. Svaka ugovorna stranka, sukladno tome, nastoji unaprijediti uvjete pristupa njezinu tržištu kapitala trgovačkim društvima i državljanima drugih ugovornih stranaka u svrhu financiranja trgovine energetskim materijalima i proizvodima te u svrhu ulaganja u gospodarsku djelatnost u energetskom sektoru na područjima tih drugih ugovornih stranaka, na temeljima koji nisu nepovoljniji od onih koje u sličnim okolnostima pruža vlastitim trgovačkim društvima i državljanima ili trgovačkim društvima i državljanima bilo koje druge ugovorne stranke ili bilo koje treće države, ovisno o tome što je od toga najpovoljnije.

2. Ugovorna stranka može usvojiti i održavati programe kojima se omogućuje pristup javnim zajmovima, subvencijama, jamstvima ili osiguranju, radi olakšavanja trgovine ili ulaganja u inozemstvu. Ona stavlja na raspolaganje ta sredstva, sukladno ciljevima, ograničenjima i kriterijima takvih programa (uključujući ciljeve, ograničenja ili kriterije koji se odnose na sjedište poslovanja podnositelja zahtjeva za takva sredstva ili mjesto dostave robe ili usluga koje se pružaju u okviru takvih mjera), za ulaganja u gospodarsku djelatnost u energetskom sektoru drugih ugovornih stranaka ili za financiranje trgovine energetskim materijalima i proizvodima s drugim ugovornim strankama.

3. Ugovorne stranke nastoje u provedbi programa za gospodarske djelatnosti u energetskom sektoru namijenjenih poboljšanju gospodarske stabilnosti i ulagačke klime u ugovornim strankama, prema potrebi, potaknuti djelovanje i iskoristiti stručno znanje odgovarajućih međunarodnih financijskih institucija.

4. Ništa u ovom članku ne sprečava:

(a) financijske institucije da primjenjuju vlastite prakse kreditiranja ili osiguranja, zasnovane na tržišnim načelima i bonitetnim razlozima; ili

(b) ugovornu stranku da poduzme mjere: i. iz bonitetnih razloga, uključujući zaštitu ulagača, potrošača, deponenata, osiguranika ili osoba prema kojima pružatelj financijske usluge ima fiducijarnu obvezu; ili ii. radi osiguranja cjelovitosti i stabilnosti njezina financijskog sustava i tržišta kapitala.

DIO III.

PROMICANJE I ZAŠTITA ULAGANJA

Članak 10.

Promicanje, zaštita i postupanje s ulaganjima

1. Svaka ugovorna stranka potiče i stvara, u skladu s odredbama ovog Ugovora, stabilne, pravedne, povoljne i transparentne uvjete za ulagače drugih ugovornih stranaka za izvršavanje ulaganja na njezinu području. Takvi uvjeti uključuju obvezu osiguranja, u svako doba, poštenog i pravednog postupanja s ulaganjima ulagača drugih ugovornih stranaka. Takva ulaganja također uživaju najstalniju zaštitu i sigurnost i nijedna ugovorna stranka ni na koji način ne smije nerazumnim ili diskriminacijskim mjerama ometati njihovo upravljanje, održavanje, korištenje, uživanje ili raspolaganje. Postupanje s takvim ulaganjima ni u kojem slučaju ne smije biti nepovoljnije nego što se to zahtijeva međunarodnim pravom, uključujući ugovorne obveze. Svaka se ugovorna stranka mora pridržavati svih obveza koje je preuzela prema ulagaču ili u vezi s ulaganjem ulagača neke druge ugovorne stranke.

2. Svaka ugovorna stranka nastoji postupati prema ulagačima iz drugih ugovornih stranaka, u pogledu izvršavanja ulaganja na njezinu području, na način opisan u stavku 3.

3. Za potrebe ovog članka „postupanje” znači postupanje koje primjenjuje ugovorna stranka i koje nije nepovoljnije od onog koje primjenjuje prema vlastitim ulagačima ili ulagačima bilo koje druge ugovorne stranke ili bilo koje treće države, ovisno o tome što je od toga najpovoljnije.

4. Dodatnim ugovorom, podložno u njemu utvrđenim uvjetima, svaku se stranku tog ugovora obvezuje da prema ulagačima drugih stranaka postupa, u pogledu izvršavanja ulaganja na njezinu području, na način opisan u stavku 3. Taj je ugovor otvoren za potpisivanje državama i organizacijama regionalne gospodarske integracije koje su potpisale ovaj Ugovor ili su mu pristupile. Pregovori u vezi s dodatnim ugovorom započinju najkasnije 1. siječnja 1995., s ciljem njegova sklapanja do 1. siječnja 1998.

5. Svaka ugovorna stranka nastoji u pogledu izvršavanja ulaganja na njezinu području:

(a) ograničiti na najmanju mjeru iznimke od postupanja opisanog u stavku 3.;

(b) postupno ukloniti postojeća ograničenja koja utječu na ulagače drugih ugovornih stranaka.

6. (a) Ugovorna stranka može, u pogledu izvršavanja ulaganja na njezinu području, u svako doba putem Tajništva dobrovoljno izjaviti Konferenciji o Povelji svoju namjeru neuvođenja novih iznimaka od postupanja opisanog u stavku 3. (b) Ugovorna stranka može se, nadalje, u svako doba dobrovoljno obvezati da će prema ulagačima drugih ugovornih stranaka, u pogledu izvršavanja ulaganja u nekim ili u svim gospodarskim djelatnostima u energetskom sektoru na njezinu području, postupati na način opisan u stavku 3. O takvim se obvezama obavješćuje Tajništvo i one se navode u Prilogu VC; one su obvezujuće na temelju ovog Ugovora.

7. Svaka ugovorna stranka postupa na svojem području prema ulaganjima ulagača drugih ugovornih stranaka i s ulaganjima povezanim aktivnostima, uključujući upravljanje, održavanje, korištenje, uživanje ili raspolaganje, na način koji nije nepovoljniji od onog postupanja koje primjenjuje prema ulaganjima vlastitih ulagača ili ulagača bilo koje druge ugovorne stranke ili bilo koje treće države i s ulaganjima povezanim aktivnostima, uključujući upravljanje, održavanje, korištenje, uživanje ili raspolaganje, ovisno o tome što je od toga najpovoljnije.

8. Modaliteti primjene stavka 7. u vezi s programima za istraživanje i razvoj energetske tehnologije u okviru kojih ugovorna stranka osigurava subvencije ili drugu financijsku pomoć ili sklapa ugovore, utvrđuju se u dodatnom ugovoru opisanom u stavku 4. Svaka ugovorna stranka putem Tajništva obavješćuje Konferenciju o Povelji o modalitetima koje primjenjuje na programe opisane u ovom stavku.

9. Svaka država ili organizacija regionalne gospodarske integracije koja potpiše ovaj Ugovor ili mu pristupi, na dan potpisivanja Ugovora ili polaganja svoje isprave o pristupu, podnosi Tajništvu izvješće u kojem ukratko navodi sve zakone, druge propisi ili druge mjere koji se odnose na:

(a) iznimke od stavka 2.; ili

(b) programe iz stavka 8.

Ugovorna stranka dopunjuje svoje izvješće najnovijim podacima, tako da Tajništvu bez odgode podnosi izmjene. Konferencija o Povelji periodično provjerava ta izvješća.

U odnosu na točku (a), u izvješću se može odrediti dijelove energetskog sektora u kojima ugovorna stranka prema ulagačima drugih ugovornih stranaka primjenjuje postupanje opisano u stavku 3.

U odnosu na točku (b), u provjeri koju izvršava Konferencija o Povelji mogu se razmotriti učinci takvih programa na tržišno natjecanje i ulaganja.

10. Neovisno o bilo kojoj drugoj odredbi ovog članka, postupanje opisano u stavcima 3. i 7. ne primjenjuje se na zaštitu prava intelektualnog vlasništva; umjesto toga, primjenjuje se postupanje propisano u odgovarajućim odredbama važećih međunarodnih sporazuma o zaštiti prava intelektualnog vlasništva, kojih su stranke dotične ugovorne stranke.

11. Za potrebe članka 26. smatra se da je primjena, od strane ugovorne stranke, mjere ulaganja u vezi s trgovinom opisane u članku 5. stavcima 1. i 2. na ulaganje ulagača druge ugovorne stranke, a koja postoji u vrijeme takve primjene, podložno članku 5. stavcima 3. i 4., kršenje obveze prve ugovorne stranke iz ovog dijela Ugovora.

12. Svaka ugovorna stranka osigurava da njezino domaće pravo pruža učinkovita sredstva za isticanje zahtjeva i ostvarenje prava u pogledu ulaganja, sporazuma o ulaganju i odobrenja za ulaganje.

Članak 11.

Ključno osoblje

1. Podložno svojim zakonima i drugim propisima u vezi s ulaskom, boravkom i radom fizičkih osoba, ugovorna stranka provjerava u dobroj vjeri zahtjeve za ulazak i privremeni boravak na njezinu području ulagača druge ugovorne stranke i ključnog osoblja koje zapošljavaju takvi ulagači ili se zapošljavaju u okviru ulaganja takvih ulagača, radi obavljanja aktivnosti povezanih s izvršavanjem ili razvojem, upravljanjem, održavanjem, korištenjem, uživanjem ili raspolaganjem odgovarajućim ulaganjima, uključujući pružanje usluga savjetovanja ili ključnih tehničkih usluga.

2. Ugovorna stranka dozvoljava ulagačima druge ugovorne stranke koji imaju ulaganja na njezinu području te ulaganjima tih ulagača zaposlenje bilo koje ključne osobe po izboru ulagača ili ulaganja, neovisno o njezinu državljanstvu ili nacionalnosti, pod uvjetom da je takvoj ključnoj osobi dozvoljen ulazak, boravak i rad na području prve ugovorne stranke i da je dotično zaposlenje u skladu s uvjetima i rokovima dozvole izdane takvoj ključnoj osobi.

Članak 12.

Naknada gubitaka

1. Osim u slučaju primjene članka 13., prema ulagaču ugovorne stranke koji je pretrpio gubitak u vezi s ulaganjem na području druge ugovorne stranke zbog rata ili drugog oružanog sukoba, izvanrednog stanja, građanskih nemira ili drugih sličnih događaja na tom području, druga ugovorna stranka postupa u pogledu restitucije, naknade štete, kompenzacije ili drugog namirenja na način koji je najpovoljniji od onih koje ta ugovorna stranka primjenjuje prema bilo kojem drugom ulagaču, neovisno o tome radi li se o njezinom vlastitom ulagaču, ulagaču druge ugovorne stranke ili ulagaču treće države.

2. Ne dovodeći u pitanje stavak 1., ulagaču ugovorne stranke koji u bilo kojoj od situacija navedenih u tom stavku pretrpi gubitak na području druge ugovorne stranke zbog:

(a) potpune ili djelomične rekvizicije njezina ulaganja od strane snaga ili tijela druge ugovorne stranke; ili

(b) potpunog ili djelomičnog uništenja njezina ulaganja od strane snaga ili tijela druge ugovorne stranke, koje u danim okolnostima nije bilo potrebno;

odobrava se restitucija ili naknada koja u oba slučaja mora biti brza, primjerena i učinkovita.

Članak 13.

Izvlaštenje

1. Ulaganja ulagača ugovorne stranke na području neke druge ugovorne stranke ne smiju se nacionalizirati, izvlastiti ili podvrgnuti mjeri ili mjerama s učinkom jednakim nacionalizaciji ili izvlaštenju (dalje u tekstu „izvlaštenje”), osim ako je takvo izvlaštenje:

(a) u svrhu koja je u javnom interesu;

(b) nediskriminirajuće;

(c) provedeno na temelju zakonitog postupanja; i

(d) popraćeno brzom, odgovarajućom i učinkovitom naknadom.

Ta naknada odgovara pravednoj tržišnoj vrijednosti ulaganja koje je predmet izvlaštenja u trenutku koji neposredno prethodi izvlaštenju ili kada predstojeće izvlaštenje postane poznato tako da utječe na vrijednost ulaganja (dalje u tekstu „dan vrednovanja”).

Ta se pravedna tržišna vrijednost, na zahtjev ulagača, izražava u slobodno konvertibilnoj valuti na temelju tržišnog tečaja važećeg za tu valutu na dan vrednovanja. Naknada uključuje i kamate prema trgovinskoj stopi utvrđenoj na tržišnim temeljima od dana izvlaštenja do dana isplate.

2. Dotični ulagač ima pravo, na temelju prava ugovorne stranke koja provodi izvlaštenje, da sudsko ili neko drugo nadležno i neovisno tijelo te ugovorne stranke bez odgode preispita njegov slučaj, vrednovanje njegova ulaganja te plaćanje naknade, u skladu s načelima navedenima u stavku 1.

3. Da bi se izbjegla sumnja, izvlaštenje obuhvaća situacije u kojima ugovorna stranka izvlašćuje imovinu trgovačkog društva ili poduzeća na svojem području u kojem ulagač neke druge ugovorne stranke ima ulaganje, uključujući putem vlasništva nad dionicama.

Članak 14.

Prijenosi u vezi s ulaganjima

1. Svaka ugovorna stranka jamči, u odnosu na ulaganja ulagača neke druge ugovorne stranke na njezinu području, slobodu prijenosa na njezino područje i s njega, uključujući prijenos:

(a) početnog kapitala te svakog dodatnog kapitala za održavanje i razvoj ulaganja;

(b) prinosa;

(c) plaćanja u okviru ugovora, uključujući amortizaciju glavnice i plaćanja dospjelih kamata sukladno ugovoru o zajmu;

(d) nepotrošenih primanja i ostalih naknada osoblja angažiranog iz inozemstva u vezi s tim ulaganjem;

(e) prihoda od prodaje ili likvidacije cijelog ulaganja ili dijela ulaganja;

(f) plaćanja koja proizlaze iz rješenja spora;

(g) plaćanja naknada na temelju članaka 12. i 13.

2. Prijenosi na temelju stavka 1. izvršavaju se bez odlaganja i (osim u slučaju prinosa u naravi) u slobodno konvertibilnoj valuti.

3. Prijenosi se obavljaju prema tržišnom tečaju važećem na dan prijenosa za promptne transakcije u valuti prijenosa. U nedostatku deviznog tržišta primjenjuje se zadnji važeći tečaj koji se primjenjuje za unutarnja ulaganja ili zadnji važeći tečaj za konverziju valuta u posebna prava vučenja, ovisno o tome što je povoljnije za ulagača.

4. Neovisno o stavcima 1. do 3., ugovorna stranka može štititi prava vjerovnika ili osigurati postupanje u skladu sa zakonima o izdavanju, trgovanju i postupanju s vrijednosnim papirima i izvršenje presuda u građanskim, upravnim i kaznenim postupcima, tako da svoje zakone i druge propise primjenjuje na pravičan i nediskriminirajući način te u dobroj vjeri.

5. Neovisno o stavku 2., ugovorne stranke koje su države koje su bile sastavni dijelovi bivšeg Saveza Sovjetskih Socijalističkih Republika mogu u međusobno sklopljenim sporazumima predvidjeti da se prijenosi plaćanja izvršavaju u valutama tih ugovornih stranaka, pod uvjetom da se takvim sporazumima ne predviđa nepovoljnije postupanje prema ulaganjima ulagača drugih ugovornih stranaka na njihovu području u odnosu ulaganja ulagača ugovornih stranaka koje su sklopile takve sporazume ili u odnosu na ulaganja ulagača neke treće države.

6. Neovisno o stavku 1. točki (b), ugovorna stranka može ograničiti prijenos prinosa u naravi u okolnostima kada je ugovornoj stranci člankom 29. stavkom 2. točkom (a) ili na temelju GATT-a i povezanih instrumenata dopušteno ograničiti ili zabraniti izvoz ili prodaju za izvoz proizvoda koji čine prinos u naravi, ali pod uvjetom da ugovorna stranka dozvoljava prijenos prinosa u naravi na način kako je odobreno ili utvrđeno u sporazumu o ulaganju, odobrenju ulaganja ili drugom pisanom sporazumu između ugovorne stranke i ulagača druge ugovorne stranke ili njegova ulaganja.

Članak 15.

Subrogacija

1. Ako ugovorna stranka ili tijelo koje ona odredi (dalje u tekstu „stranka koja naknađuje štetu”) izvrši plaćanje u okviru naknade štete ili jamstva danog u odnosu na ulaganje ulagača (dalje u tekstu „stranka kojoj se naknađuje šteta”) na području druge ugovorne stranke (dalje u tekstu „stranka domaćin”), stranka domaćin priznaje:

(a) ustupanje stranci koja naknađuje štetu svih prava i tražbina u vezi s takvim ulaganjem; i

(b) pravo stranke koja naknađuje štetu da ostvari sva takva prava i naplati takve tražbine na temelju subrogacije.

2. Stranka koja naknađuje štetu u svim okolnostima ima pravo na:

(a) jednako postupanje u pogledu prava i tražbina stečenih na temelju ustupanja iz stavka 1.; i

(b) ista plaćanja dospjela na temelju takvih prava i tražbina,

na koja je pravo imala stranka kojoj se naknađuje šteta na temelju ovog Ugovora u vezi s dotičnim ulaganjima.

3. Ni u jednom postupku na temelju članka 26. ugovorna se stranka ne smije u svojoj obrani, postavljanju protuzahtjeva, ostvarivanju prava na kompenzaciju ili iz nekog drugog razloga pozivati na to da je naknada štete ili druga kompenzacija za cijelu ili dio navodne štete primljena ili da će biti primljena na temelju ugovora o osiguranju ili ugovora o jamstvu.

Članak 16.

Odnos prema drugim sporazumima

Ako su dvije ili više ugovornih stanka prethodno sklopile međunarodni sporazum ili naknadno sklapaju međunarodni sporazum, čiji se uvjeti u oba slučaja odnose na predmet dijela III. ili dijela V. ovog Ugovora:

1. ništa u dijelu III. ni dijelu V. ovog Ugovora ne smije se tumačiti kao odstupanje od bilo koje odredbe iz drugog sporazuma ili od bilo kojeg prava na rješenje spora u vezi s tim na temelju tog sporazuma; i

2. ništa se u tim odredbama iz drugog sporazuma ne smije tumačiti kao odstupanje od bilo koje odredbe iz dijela III. ili dijela V. ovog Ugovora ili od bilo kojeg prava na rješenje spora u vezi s tim na temelju ovog Ugovora,

ako je bilo koja takva odredba povoljnija za ulagača ili ulaganje.

Članak 17.

Neprimjenjivanje dijela III. u određenim okolnostima

Svaka ugovorna stranka pridržava pravo uskrate pogodnosti iz ovog dijela:

1. pravnoj osobi, ako je takva pravna osoba u vlasništvu ili pod kontrolom osoba koje imaju državljanstvo ili nacionalnost treće države te ako takva pravna osoba ne obavlja značajne poslovne aktivnosti na području ugovorne stranke u kojoj je osnovana; ili

2. ulaganju, ako ugovorna stranka koja uskraćuje pogodnosti ustanovi da se radi o ulaganju ulagača iz treće države s kojom ili u odnosu na koju ugovorna stranka koja uskraćuje pogodnosti: (a) ne održava diplomatske odnose; ili (b) usvaja ili održava mjere: i. kojima se zabranjuju transakcije s ulagačima te države; ili ii. koje bi se prekršile ili bi se zaobišla njihova primjena ako bi se pogodnosti iz ovog dijela priznale ulagačima te države ili njihovim ulaganjima.

DIO IV.

RAZNE ODREDBE

Članak 18.

Suverenitet nad energetskim izvorima

1. Ugovorne stranke priznaju državni suverenitet i suverena prava nad energetskim izvorima. One ponovo potvrđuju da se oni moraju izvršavati u skladu s i podložno pravilima međunarodnog prava.

2. Ne utječući na ciljeve promicanja pristupa energetskim izvorima i njihova istraživanja i razvoja na komercijalnoj osnovi, ovaj Ugovor ni na koji način ne dovodi u pitanje pravila kojima se u ugovornim strankama uređuje sustav vlasništva nad energetskim izvorima.

3. Svaka država i dalje osobito zadržava pravo odlučivati o zemljopisnim područjima na svojem području raspoloživima za istraživanje i razvoj njezinih energetskih izvora, optimizaciji njihova obnavljanja i razini do koje ih se može iscrpljivati ili na drugi način iskorištavati, pravo određivati i ubirati poreze, licencijske naknade ili druga financijska plaćanja plativa na temelju takvog istraživanja i iskorištavanja te propisima uređivati okolišne i sigurnosne aspekte takvog istraživanja, razvoja i iskorištavanja na njezinu području te sudjelovati u takvom istraživanju i iskorištavanju, među ostalim izravnim sudjelovanjem vlade ili putem državnih poduzeća.

4. Ugovorne stranke obvezuju se olakšati pristup energetskim izvorima, među ostalim davanjem, na nediskriminirajući način i na temelju objavljenih kriterija, odobrenja, licencija, koncesija i ugovora za traženje i istraživanje, kao i za iskorištavanje ili vađenje energetskih izvora.

Članak 19.

Okolišni aspekti

1. Nastojeći postići održivi razvoj te uzimajući u obzir svoje obveze koje proizlaze iz međunarodnih sporazuma o okolišu kojih je stranka, svaka ugovorna stranka nastoji na gospodarski učinkovit način minimalizirati štetne utjecaje na okoliš unutar ili izvan njezina područja, koji su posljedica svih djelatnosti u okviru energetskog ciklusa na njezinu području, primjereno vodeći računa o sigurnosti. Pritom se svaka ugovorna stranka rukovodi načelom troškovne učinkovitosti. U svojoj politici i djelovanju svaka ugovorna stranka nastoji poduzimati mjere opreza kako bi spriječila ili minimalizirala uništavanje okoliša. Ugovorne stranke suglasne su da bi onečišćivač na područjima ugovornih stranaka, u načelu, trebao snositi troškove onečišćenja, uključujući prekogranično onečišćenje, vodeći računa o javnom interesu i bez narušavanja ulaganja u energetski ciklus ili međunarodne trgovine. Ugovorne stranke stoga:

(a) uzimaju u obzir okolišne aspekte prilikom izrade i provedbe svoje energetske politike;

(b) promiču tržišno usmjereno stvaranje cijena i opsežnije razmatranje okolišnih troškova i koristi u cjelokupnom energetskom ciklusu;

(c) uzimajući u obzir članak 34. stavak 4., potiču suradnju u postizanju okolišnih ciljeva Povelje i suradnju u području međunarodnih okolišnih normi za energetski ciklus, vodeći računa o razlikama u pogledu štetnih utjecaja i troškova njihova smanjenja između ugovornih stranaka;

(d) posebno vode računa o poboljšanju energetske učinkovitosti, razvoju i korištenju obnovljivih izvora energije, promicanju korištenja čišćih goriva i primjeni tehnologija i tehnoloških sredstava koja smanjuju onečišćenje;

(e) promiču prikupljanje i razmjenu informacija među ugovornim strankama o okolišno prihvatljivoj i gospodarski učinkovitoj energetskoj politici te o troškovno učinkovitim postupcima i tehnologijama;

(f) promiču svijest javnosti o utjecajima energetskih sustava na okoliš, o važnosti sprečavanja ili smanjenja njihovih štetnih utjecaja na okoliš, kao i o troškovima povezanima s različitim mjerama sprečavanja ili smanjenja takvih utjecaja;

(g) promiču i surađuju u istraživanju, razvoju i primjeni energetski učinkovitih i okolišno prihvatljivih tehnologija, prakse i postupaka koji će na gospodarski učinkovit način minimalizirati štetne utjecaje na okoliš u svim aspektima energetskog ciklusa;

(h) potiču povoljne uvjete za prijenos i širenje takvih tehnologija, u skladu s odgovarajućom i učinkovitom zaštitom prava intelektualnog vlasništva;

(i) promiču transparentnu procjenu, u ranoj fazi i prije donošenja odluke, te kasnije praćenje utjecaja na okoliš ulagačkih projekata u području energetike koji su značajni za okoliš;

(j) promiču međunarodnu svijest i razmjenu informacija o relevantnim okolišnim programima i normama ugovornih stranaka, kao i o provedbi tih programa i normi;

(k) sudjeluju, na zahtjev i u okviru svojih raspoloživih sredstava, u razvoju i provedbi odgovarajućih okolišnih programa u ugovornim strankama.

2. Na zahtjev jedne ili više ugovornih stranaka, Konferencija o Povelji, u svrhu pronalaženja rješenja, razmatra sporove u vezi s primjenom ili tumačenjem odredaba ovog članka, u mjeri u kojoj se takvi sporovi ne razmatraju u okviru drugih odgovarajućih međunarodnih foruma.

3. Za potrebe ovog članka:

(a) „energetski ciklus” znači cijeli energetski lanac, uključujući aktivnosti u vezi s traženjem, istraživanjem, proizvodnjom, pretvorbom, skladištenjem, prijevozom, distribucijom i potrošnjom različitih oblika energije, obradu i odlaganje otpada, kao i stavljanje izvan pogona, prestanak ili zatvaranje tih aktivnosti, uz minimaliziranje štetnih utjecaja na okoliš;

(b) „utjecaj na okoliš” znači svaki učinak koji određena aktivnost ima na okoliš, uključujući zdravlje i sigurnost ljudi, floru, faunu, tlo, zrak, vodu, klimu, krajobraz i povijesne spomenike ili druge fizičke tvorevine, ili međudjelovanje tih čimbenika; pojam također uključuje učinke na kulturnu baštinu ili društveno-gospodarske uvjete koji proizlaze iz promjena tih čimbenika;

(c) „poboljšanje energetske učinkovitosti” znači djelovanje kojim se održava isti opseg proizvodnje (dobra ili usluge) bez smanjenja kvalitete ili učinka proizvodnje, uz istodobno smanjenje količine energije koja je potrebna za proizvodnju takvog opsega;

(d) „troškovno učinkovit” znači postići utvrđeni cilj uz najniže troškove ili postići najveću korist u odnosu na uloženi trošak.

Članak 20.

Transparentnost

1. U skladu s člankom 29. stavkom 2. točkom (a), mjere koje podliježu pravilima transparentnosti GATT-a i povezanih instrumenata uključuju zakone, druge propise, sudske i upravne odluke opće primjene, koji se odnose na trgovinu energetskim materijalima i proizvodima.

2. Zakoni, drugi propisi, sudske i upravne odluke opće primjene koje primjenjuje bilo koja ugovorna stranka te važeći sporazumi među ugovornim strankama, koji utječu na druga pitanja obuhvaćena ovim Ugovorom, bez odgode se objavljuju tako da se ugovorne stranke i ulagači s njima mogu upoznati. Odredbama ovog stavka ne zahtijeva se od ugovorne stranke otkrivanje povjerljivih informacija koje bi ometale provedbu zakona ili bi na neki drugi način bile u suprotnosti s javnim interesom ili bi štetile zakonitim komercijalnim interesima bilo kojeg ulagača.

3. Svaka ugovorna stranka određuje jedno ili više informacijskih mjesta kojima se mogu uputiti zahtjevi za dostavu informacija u vezi s gore spomenutim zakonima, drugim propisima, sudskim i upravnim odlukama te o takvim mjestima bez odgode obavješćuje Tajništvo koje ih na zahtjev stavlja na raspolaganje.

Članak 21.

Oporezivanje

1. Osim ako je u ovom članku drukčije predviđeno, ničim se u ovom Ugovoru ne stvaraju prava niti nameću obveze u pogledu poreznih mjera ugovornih stranaka. U slučaju postojanja neusklađenosti između ovog članka i bilo koje druge odredbe ovog Ugovora, primjenjuje se ovaj članak u mjeri u kojoj postoji neusklađenost.

2. Članak 7. stavak 3. primjenjuje se na porezne mjere, osim mjera u vezi s porezom na dohodak ili kapital; međutim, ta se odredba ne primjenjuje na:

(a) olakšicu koju dodjeljuje ugovorna stranka na temelju odredaba o oporezivanju bilo koje konvencije, sporazuma ili dogovora opisanog u stavku 7. točki (a) podtočki ii.; ili

(b) porezne mjere čija je svrha osiguranje učinkovitog ubiranja poreza, osim ako takvom mjerom jedna ugovorna stranka samovoljno diskriminira energetske materijale i proizvode koji su podrijetlom iz područja druge ugovorne stranke ili su za njega namijenjeni, ili ako samovoljno ograničuje pogodnosti dane na temelju članka 7. stavka 3.

3. Članak 10. stavci 2. i 7. primjenjuju se na porezne mjere ugovornih stranaka, osim mjera u vezi s porezom na dohodak ili kapital; međutim, te se odredbe ne primjenjuju na:

(a) nametanje obveza najpovlaštenije nacije u pogledu olakšica koje ugovorna stranka dodjeljuje na temelju odredaba o oporezivanju bilo koje konvencije, sporazuma ili dogovora opisanog u stavku 7. točki (a) podtočki ii., ili koje proizlaze iz članstva u bilo kojoj organizaciji regionalne gospodarske integracije; ili

(b) porezne mjere čija je svrha osiguranje učinkovitog ubiranja poreza, osim ako se takvom mjerom samovoljno diskriminira ulagača druge ugovorne stranke ili samovoljno ograničuju pogodnosti dane na temelju odredaba o ulaganju iz ovog Ugovora.

4. Članak 29. stavci od 2. do 6. primjenjuju se na porezne mjere, osim mjera u vezi s porezom na dohodak ili kapital.

5. (a) Članak 13. primjenjuje se na poreze. (b) Ako se sukladno članku 13. pojavi pitanje predstavlja li porez izvlaštenje ili je li porez, koji navodno predstavlja izvlaštenje, diskriminirajući, primjenjuju se sljedeće odredbe: i. ulagač ili ugovorna stranka koja tvrdi da se radi o izvlaštenju upućuje pitanje predstavlja li porez izvlaštenje ili je li porez diskriminirajući nadležnom poreznom tijelu. Ako ulagač ili ugovorna stranka to ne učini, tijela za rješavanje sporova sukladno članku 26. stavku 2. točki (c) ili članku 27. stavku 2. upućuju to pitanje nadležnim poreznim tijelima. ii. Nadležna porezna tijela nastoje riješiti tako upućena pitanja u roku od šest mjeseci od njihova upućivanja. Ako se radi o pitanju nediskriminacije, nadležna porezna tijela primjenjuju odredbe o nediskriminaciji odgovarajuće porezne konvencije ili, ako u odgovarajućoj poreznoj konvenciji primjenjivoj na predmetni porez ne postoje odredbe o nediskriminaciji ili ako nijedna takva konvencija nije na snazi između dotičnih ugovornih stranaka, ona primjenjuju načela nediskriminacije iz modela konvencije o porezu na dohodak i kapital Organizacije za gospodarsku suradnju i razvoj. iii. Tijela za rješavanje sporova sukladno članku 26. stavku 2. točki (c) ili članku 27. stavku 2. mogu uzeti u obzir bilo koji zaključak nadležnih poreznih tijela o pitanju radi li se u slučaju poreza o izvlaštenju. Takva tijela uzimaju u obzir sve zaključke do kojih su nadležna porezna tijela došla unutar šestomjesečnog razdoblja propisanog u točki (b) podtočki ii. u vezi s pitanjem je li porez diskriminirajući. Takva tijela mogu također uzeti u obzir svaki zaključak do kojeg su nadležna porezna tijela došla po isteku šestomjesečnog razdoblja. iv. Uključivanje nadležnih poreznih tijela po isteku šestomjesečnog razdoblja iz točke (b) podtočke ii. ni u kojem slučaju ne dovodi do odugovlačenja postupka iz članaka 26. i 27.

6. Da bi se izbjegla sumnja, članak 14. ni u kojem slučaju ne ograničuje pravo ugovorne stranke da propisuje ili ubire porez odbijanjem ili na neki drugi način.

7. Za potrebe ovog članka:

(a) pojam „porezna mjera” obuhvaća: i. svaku odredbu u vezi s porezima nacionalnog prava ugovorne stranke ili njezinih političko-upravnih jedinica ili njezinih lokalnih tijela; i ii. svaku odredbu u vezi s porezima iz bilo koje konvencije o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja ili iz bilo kojeg drugog međunarodnog sporazuma ili dogovora koji obvezuje ugovornu stranku.

(b) Porezom na dohodak ili kapital smatraju se svi porezi na ukupni dohodak ili kapital ili na dijelove dohotka ili kapitala, uključujući poreze na prihode od otuđenja imovine, poreze na nekretnine, nasljedstvo i darove ili tome u bitnom slične poreze, poreze na ukupne iznose nadnica ili plaća koje isplaćuju poduzeća, kao i poreze na povećanu vrijednost kapitala.

(c) „Nadležno porezno tijelo” znači nadležno tijelo na temelju sporazuma o dvostrukom oporezivanju koji je na snazi između ugovornih stranaka ili, ako takav sporazum nije na snazi, ministar ili ministarstvo nadležno za poreze ili njihovi ovlašteni predstavnici.

(d) Da bi se izbjegla sumnja, pojmovi „porezne odredbe” i „porezi” ni u kojem slučaju ne obuhvaćaju carine.

Članak 22.

Državna i povlaštena poduzeća

1. Svaka ugovorna stranka osigurava da svako državno poduzeće koje ona vodi ili kojeg osniva obavlja svoje aktivnosti u vezi s prodajom ili pružanjem robe i usluga na njezinu području na način koji je u skladu s obvezama ugovorne stranke iz dijela III. ovog Ugovora.

2. Nijedna ugovorna stranka ne smije poticati takvo državno poduzeće ni od njega zahtijevati da obavlja svoje aktivnosti na njezinu području na način koji nije u skladu s obvezama ugovorne stranke iz ostalih odredaba ovog Ugovora.

3. Svaka ugovorna stranka osigurava da, ako osniva ili vodi neki subjekt te tom subjektu povjerava regulatorne, upravne ili druge državne ovlasti, takav subjekt izvršava svoje ovlasti na način koji je u skladu s obvezama ugovorne stranke iz ovog Ugovora.

4. Nijedna ugovorna stranka ne smije poticati bilo koji subjekt kojem dodjeljuje isključiva ili posebna prava, ni od njega zahtijevati, da obavlja svoje aktivnosti na njezinu području na način koji nije u skladu s obvezama ugovorne stranke iz ovog Ugovora.

5. Za potrebe ovog članka pojam „subjekt” obuhvaća svako poduzeće, agenciju ili drugu organizaciju ili pojedinca.

Članak 23.

Poštovanje odredaba od strane tijela ispod nacionalne razine

1. Svaka je ugovorna stranka u potpunosti odgovorna, u okviru ovog Ugovora, za poštovanje svih odredaba Ugovora i poduzima sve razumne mjere koje su joj na raspolaganju kako bi osigurala da regionalne i lokalne vlasti i druga tijela na njezinu području poštuju te odredbe.

2. Odredbe u vezi s rješavanjem sporova u dijelovima II., IV. i V. ovog Ugovora mogu se primijeniti i u pogledu mjera koje su poduzele regionalne ili lokalne vlasti ili druga tijela na području ugovorne stranke, a koje utječu na poštovanje ovog Ugovora od strane ugovorne stranke.

Članak 24.

Iznimke

1. Ovaj se članak ne primjenjuje na članke 12., 13. i 29.

2. Odredbe ovog Ugovora, osim:

(a) onih iz stavka 1.; i

(b) u odnosu na podtočku i., dijela III. Ugovora

ne sprečavaju nijednu ugovornu stranku da usvoji ili provede mjere:

i. koje su potrebne za zaštitu života ili zdravlja ljudi, životinja ili biljaka;

ii. koje su bitne za stjecanje ili distribuciju energetskih materijala i proizvoda u uvjetima nestašice, nastalima iz uzroka nad kojima takva ugovorna stranka nema utjecaj, pod uvjetom da su takve mjere u skladu sa sljedećim načelima: (A) da sve ostale ugovorne stranke imaju pravo na pravični udio u međunarodnoj opskrbi takvim energetskim materijalima i proizvodima; i (B) da se svaka takva mjera koja nije u skladu s ovim Ugovorom obustavlja čim prestanu postojati uvjeti zbog kojih su bile donesene; ili

iii. koje su namijenjene kao potpora ulagačima koji pripadaju starosjedilačkom stanovništvu ili su socijalno ili gospodarski zapostavljene osobe ili grupe, ili njihovim ulaganjima, te o kojima je obaviješteno Tajništvo, pod uvjetom da takve mjere: (A) nemaju značajniji utjecaj na gospodarstvo te ugovorne stranke; i (B) ne prave razliku između ulagača bilo koje druge ugovorne stranke i onih ulagača te ugovorne stranke koji ne spadaju u skupinu onih kojima je ta mjera namijenjena;

pod uvjetom da takve mjere ne predstavljaju prikriveno ograničenje za gospodarsku djelatnost u energetskom sektoru ili samovoljno ili neopravdano pravljenje razlike između ugovornih stranka ili između ulagača ili drugih zainteresiranih osoba ugovornih stranka. Takve mjere moraju biti valjano utemeljene i ne smiju poništavati ni ometati, više nego što je nužno za ispunjenje navedene svrhe, nijednu pogodnost koju jedna ili više ugovornih stranaka može opravdano očekivati na temelju ovog Ugovora.

3. Odredbe ovog Ugovora, osim onih iz stavka 1., ne tumače se kao sprečavanje bilo koje ugovorne stranke da poduzme bilo koju mjeru koju smatra potrebnom:

(a) za zaštitu njezinih bitnih sigurnosnih interesa uključujući one: i. koje se odnose na opskrbu vojnih snaga energetskim materijalima i proizvodima; ili ii. koje se poduzimaju u vrijeme rata, oružanog sukoba ili drugog izvanrednog stanja u međunarodnim odnosima;

(b) u vezi s provedbom nacionalne politike poštovanja neširenja nuklearnog oružja ili drugih nuklearnih eksplozivnih naprava ili za potrebe ispunjenja njezinih obveza iz Ugovora o neširenju nuklearnog oružja, Smjernica za nuklearne isporučitelje i drugih međunarodnih obveza ili dogovora o neširenju u nuklearnom području; ili

(c) za održavanje javnog reda.

Takve mjere ne smiju predstavljati prikriveno ograničenje za tranzit.

4. Odredbe ovog Ugovora kojima se osigurava tretman najpovlaštenije nacije ne obvezuju nijednu ugovornu stranku da na ulagače bilo koje druge ugovorne stranke proširi povlašteni tretman koji proizlazi iz:

(a) njezina članstva u zoni slobodne trgovine ili carinskoj uniji; ili

(b) dvostranog ili višestranog ugovora o gospodarskoj suradnji među državama koje su bile sastavni dijelovi Saveza Sovjetskih Socijalističkih Republika, do konačne uspostave njihovih uzajamnih gospodarskih odnosa.

Članak 25.

Sporazumi o gospodarskoj integraciji

1. Odredbe ovog Ugovora ne tumače se tako da obvezuju ugovornu stranku koja je stranka nekog sporazuma o gospodarskoj integraciji (dalje u tekstu „SGI”) da, putem tretmana najpovlaštenije nacije, na drugu ugovornu stranku koja nije stranka tog SGI-a proširi povlašteni tretman koji se primjenjuje među strankama tog SGI-a kao rezultat činjenice da su one stranke tog SGI-a.

2. Za potrebe stavka 1. „SGI” znači sporazum kojim se značajno liberalizira, među ostalim, trgovina i ulaganje, predviđajući, u trenutku stupanja na snagu tog sporazuma ili u razumnom vremenskom okviru, nepostojanje ili uklanjanje svakog značajnijeg pravljenja razlike među njegovim strankama, uklanjanjem postojećih diskriminacijskih mjera i/ili zabranom novih ili dodatno diskriminirajućih mjera.

3. Ovaj članak ne utječe na primjenu GATT-a i povezanih instrumenata sukladno članku 29.

DIO V.

RJEŠAVANJE SPOROVA

Članak 26.

Rješavanje sporova između ulagača i ugovorne stranke

1. Sporovi između ugovorne stranke i ulagača neke druge ugovorne stranke u vezi s ulaganjem tog ulagača na području prve ugovorne stranke, a koji se odnose na navodno kršenje obveze prve ugovorne stranke iz dijela III., rješavaju se, ako je to moguće, mirnim putem.

2. Ako se takvi sporovi ne mogu riješiti u skladu s odredbama stavka 1. u roku od tri mjeseca od dana kada je jedna od stranaka u sporu zatražila rješavanje spora mirnim putem, ulagač koji je stranka u sporu može po svojem izboru podnijeti spor na rješavanje:

(a) sudovima ili upravnim sudovima ugovorne stranke koja je stranka u sporu;

(b) u skladu s bilo kojim primjenjivim, unaprijed dogovorenim postupkom rješavanja sporova; ili

(c) u skladu sa sljedećim stavcima ovog članka.

3. (a) Podložno samo točkama (b) i (c), svaka ugovorna stranka ovim daje svoju bezuvjetnu suglasnost na podnošenje spora međunarodnoj arbitraži ili mirenju u skladu s odredbama ovog članka. (b) i. Ugovorne stranke navedene u Prilogu ID ne daju takvu bezuvjetnu suglasnost ako je ulagač prethodno podnio spor u skladu sa stavkom 2. točkom (a) ili (b). ii. Radi preglednosti, svaka ugovorna stranka navedena u Prilogu ID dostavlja Tajništvu pisanu izjavu o svojoj politici, praksi i uvjetima s tim u vezi, najkasnije do dana polaganja svoje isprave o ratifikaciji, prihvatu ili odobrenju u skladu s člankom 39. ili polaganja svoje isprave o pristupu u skladu s člankom 41. (c) Ugovorna stranka navedena u Prilogu IA ne daje takvu bezuvjetnu suglasnost u slučaju spora koji proizlazi iz članka 10. stavka 1. zadnje rečenice.

4. Ako se ulagač odluči podnijeti spor na rješavanje u skladu sa stavkom 2. točkom (c), on dostavlja svoju pisanu suglasnost da se spor podnese na rješavanje:

(a) i. Međunarodnom centru za rješavanje sporova o ulaganju, osnovanom sukladno Konvenciji o rješavanju sporova o ulaganju između država i državljana drugih država, koja je otvorena za potpisivanje u Washingtonu 18. ožujka 1965. (dalje u tekstu „Konvencija ICSID”), ako su i ugovorna stranka ulagača i ugovorna stranka koja je stranka u sporu stranke Konvencije ICSID; ili ii. Međunarodnom centru za rješavanje sporova o ulaganju, osnovanom sukladno Konvenciji iz točke (a) podtočke i., u skladu s pravilima kojima se uređuju dodatna sredstva za upravljanje postupcima od strane tajništva Centra (dalje u tekstu „pravila o dodatnim sredstvima”), ako su ugovorna stranka ulagača ili ugovorna stranka koja je stranka u sporu, ali ne obje, stranke Konvencije ICSID;

(b) arbitražnom sucu pojedincu ili ad hoc arbitražnom sudu osnovanom u skladu s Pravilima o arbitraži Komisije Ujedinjenih naroda za međunarodno trgovačko pravo (dalje u tekstu „UNCITRAL”); ili

(c) u skladu s arbitražnim postupkom u okviru Arbitražnog instituta Stockholmske trgovačke komore.

5. (a) Smatra se da suglasnost dana sukladno stavku 3., zajedno s pisanom suglasnošću ulagača koja je dana u skladu sa stavkom 4., ispunjava zahtjeve za: i. pisanu suglasnost stranaka u sporu u smislu poglavlja II. Konvencije ICSID te u smislu pravila o dodatnim sredstvima; ii. „pisani sporazum” u smislu članka II. Konvencije Ujedinjenih naroda o priznanju i izvršenju stranih arbitražnih odluka, sastavljene u New Yorku 10. lipnja 1958. (dalje u tekstu „Njujorška konvencija”); i iii. pisanu suglasnost ugovornih stranaka u smislu članka 1. Pravila o arbitraži UNCITRAL-a. (b) Svaka arbitraža u okviru ovog članka održava se na zahtjev bilo koje stranke u sporu u državi koja je stranka Njujorške konvencije. Smatra se da zahtjevi, koji su u skladu s ovim odredbama predmetom arbitražnog postupka, proizlaze iz trgovinskog odnosa ili transakcije u smislu članka I. spomenute Konvencije.

6. Sud osnovan sukladno stavku 4. odlučuje o spornim pitanjima u skladu s ovim Ugovorom te važećim pravilima i načelima međunarodnog prava.

7. S ulagačem koji nije fizička osoba i ima državnu pripadnost ugovorne stranke koja je stranka u sporu na dan pisane suglasnosti iz stavka 4. te kojeg, prije nastanka spora između njega i te ugovorne stranke, kontroliraju ulagači druge ugovorne stranke, za potrebe članka 25. stavka 2. točke (b) Konvencije ICSID postupa se kao s „državljaninom druge ugovorne stranke”, a za potrebe članka 1. stavka 6. pravila o dodatnim sredstvima postupa se kao s „državljaninom druge države”.

8. Arbitražne odluke, koje mogu uključivati i odluku o kamatama, konačne su i obvezujuće za stranke u sporu. Arbitražna odluka, koja se odnosi na mjeru vlade ili tijela ispod nacionalne razine ugovorne stranke u sporu, predviđa da ugovorna stranka može štetu naknaditi u novcu umjesto bilo kakve druge dodijeljene naknade. Svaka ugovorna stranka bez odgode provodi svaku takvu odluku i osigurava učinkovito izvršenje takvih arbitražnih odluka na svojem području.

Članak 27.

Rješavanje sporova između ugovornih stranaka

1. Ugovorne stranke nastoje diplomatskim putem riješiti sporove u vezi s primjenom ili tumačenjem ovog Ugovora.

2. Ako se spor u skladu sa stavkom 1. ne riješi u razumnom roku, svaka stranka u sporu može, osim ako je u ovom Ugovoru drukčije predviđeno ili osim ako su se ugovorne stranke drukčije dogovorile pisanim putem te osim ako se tiče primjene ili tumačenja članka 6. ili članka 19. ili, za ugovorne stranke navedene u Prilogu IA, članka 10. stavka 1. zadnje rečenice, nakon upućivanja pisane obavijesti drugoj stranci u sporu, podnijeti spor na rješavanje ad hoc sudu u skladu s ovim člankom.

3. Takav ad hoc sud sastavljen je na sljedeći način:

(a) Ugovorna stranka koja pokreće postupak imenuje jednog člana suda i obavješćuje drugu ugovornu stranku u sporu o svojem imenovanju u roku od 30 dana od dana kada druga ugovorna stranka primi obavijest iz stavka 2.

(b) U roku od 60 dana od primitka pisane obavijesti iz stavka 2., druga ugovorna stranka u sporu imenuje jednog člana. Ako se imenovanje ne provede u propisanom roku, ugovorna stranka koja je pokrenula postupak može u roku od 90 dana od primitka pisane obavijesti iz stavka 2. zatražiti da se imenovanje provede u skladu s točkom (d).

(c) Trećeg člana, koji ne smije imati nacionalnost ni državljanstvo ugovorne stranke u sporu, imenuju ugovorne stranke u sporu. Taj je član predsjednik suda. Ako se ugovorne stranke u roku od 150 dana od primitka obavijesti iz stavka 2. ne mogu suglasiti o imenovanju trećeg člana, to se imenovanje provodi, u skladu s točkom (d), na zahtjev bilo koje od ugovornih stranaka podnesen u roku od 180 dana od primitka takve obavijesti.

(d) Imenovanja koja se zahtijevaju u skladu s ovim stavkom provodi glavni tajnik Stalnog arbitražnog suda u roku od 30 dana od primitka zahtjeva. Ako je glavni tajnik spriječen u izvršenju tog zadatka, imenovanja provodi prvi tajnik ureda. Ako je i on spriječen u izvršenju zadatka, imenovanja provodi najviše rangirani zamjenik.

(e) Imenovanja izvršena u skladu s točkama od (a) do (d) provode se vodeći računa o kvalifikacijama i iskustvu članova koje treba imenovati, posebno u području pitanja koja pokriva ovaj Ugovor.

(f) Ako se ugovorne stranke ne dogovore drukčije, primjenjuju se arbitražna pravila UNCITRAL-a, osim u mjeri u kojoj ih izmijene ugovorne stranke u sporu ili arbitražni suci. Sud svoje odluke donosi većinom glasova svojih članova.

(g) Sud odlučuje o sporu u skladu s ovim Ugovorom te važećim pravilima i načelima međunarodnog prava.

(h) Arbitražna odluka konačna je i obvezujuća za ugovorne stranke u sporu.

(i) Ako prilikom donošenja odluke sud utvrdi da mjera regionalne ili lokalne vlade ili tijela na području ugovorne stranke navedene u Prilogu P dijelu I. nije u skladu s ovim Ugovorom, svaka se stranka u sporu može pozvati na odredbe Priloga P dijela II.

(j) Troškove suda, uključujući naknade za njegove članove, u jednakim dijelovima snose ugovorne stranke u sporu. Sud međutim može na temelju svoje slobodne odluke odlučiti da jedna od ugovornih stranaka u sporu plati veći dio troškova.

(k) Ako se ugovorne stranke u sporu ne dogovore drukčije, sud zasjeda u Haagu te koristi prostorije i opremu Stalnog arbitražnog suda.

(l) Primjerak arbitražne odluke čuva se u Tajništvu, koje osigurava njezinu opću dostupnost.

Članak 28.

Neprimjenjivanje članka 27. na određene sporove

Spor između ugovornih stranaka u vezi s primjenom ili tumačenjem članka 5. ili članka 29. ne rješava se u skladu s člankom 27., osim ako se tako dogovore ugovorne stranke u sporu.

DIO VI.

PRIJELAZNE ODREDBE

Članak 29.

Privremene odredbe o pitanjima u vezi s trgovinom

1. Odredbe ovog članka primjenjuju se na trgovinu energetskim materijalima i proizvodima sve dok neka ugovorna stranka nije stranka GATT-a i povezanih instrumenata.

2. (a) Trgovina energetskim materijalima i proizvodima između ugovornih stranaka od kojih najmanje jedna nije stranka GATT-a ili povezanog instrumenta uređuje se, podložno točkama (b) i (c) te iznimkama i pravilima predviđenima u Prilogu G, odredbama GATT-a 1947. i povezanih instrumenata kako su se primjenjivale 1. ožujka 1994. i koje su stranke GATT-a 1947. međusobno provodile u pogledu energetskih materijala i proizvoda, na način kao da su sve ugovorne stranke ujedno stranke GATT-a 1947. i povezanih instrumenata. (b) Umjesto toga, za ugovornu stranku koja je država koja je bila sastavni dio bivšeg Saveza Sovjetskih Socijalističkih Republika takva se trgovina može uređivati, podložno odredbama Priloga TFU, sporazumom između dviju ili više takvih država do 1. prosinca 1999. ili do pristupa takve ugovorne stranke GATT-u, ovisno o tome što nastupi ranije. (c) U odnosu na trgovinu između bilo kojih dviju stranaka GATT-a, točka (a) ne primjenjuje se ako bilo koja od tih stranaka nije stranka GATT-a 1947.

3. Svaka potpisnica ovog Ugovora i svaka država ili organizacija regionalne gospodarske integracije koja pristupa ovom Ugovoru, na dan svojeg potpisivanja ili dan polaganja svoje isprave o pristupu, Tajništvu dostavlja popis svih carinskih stopa i ostalih davanja koja se naplaćuju za energetske materijale i proizvode prilikom uvoza ili izvoza te priopćuje visinu tih stopa i davanja koja se primjenjuju na dan potpisivanja ili polaganja. Sve izmjene tih stopa ili ostalih davanja priopćuju se Tajništvu koje o tome obavješćuje ugovorne stranke.

4. Svaka ugovorna stranka nastoji ne povećavati carinske stope ili ostala davanja koja se naplaćuju prilikom uvoza ili izvoza:

(a) u slučaju uvoza energetskih materijala i proizvoda opisanih u dijelu I. popisa koji se odnosi na ugovornu stranku iz članka II. GATT-a, iznad razine predviđene u tom popisu, ako je ugovorna stranka ujedno stranka GATT-a;

(b) u slučaju izvoza energetskih materijala i proizvoda ili u slučaju njihova uvoza ako ugovorna stranka nije ujedno stranka GATT-a, iznad razine navedene u zadnjem priopćenju upućenom Tajništvu, osim ako je to dopušteno odredbama koje se primjenjuju sukladno stavku 2. točki (a).

5. Ugovorna stranka može povećati takvu carinsku stopu ili drugo davanje iznad razine navedene u stavku 4. samo:

(a) ako, u slučaju carinske stope ili drugog davanja koje se naplaćuje prilikom uvoza, takvo djelovanje nije u suprotnosti s važećim odredbama GATT-a, osim odredaba GATT-a 1947. i povezanih instrumenata nabrojenih u Prilogu G te odgovarajućih odredaba GATT-a 1994. i povezanih instrumenata; ili

(b) ako je, u najvećoj mogućoj mjeri na temelju svojeg zakonodavnog postupka, obavijestila Tajništvo o svojem prijedlogu za takvim povećanjem, pružila drugim zainteresiranim ugovornim strankama razumnu priliku za savjetovanjem u pogledu svojeg prijedloga te razmotrila primjedbe tih ugovornih stranaka.

6. Potpisnice se obvezuju da će najkasnije 1. siječnja 1995. započeti pregovore s ciljem da, prema potrebi s obzirom na razvoj u svjetskom trgovinskom sustavu, do 1. siječnja 1998. dovrše tekst izmjene ovog Ugovora kojim se, podložno u njemu utvrđenim uvjetima, svaka ugovorna stranka obvezuje da neće povećati takve carine ili davanja iznad razine propisane tom izmjenom.

7. Prilog D primjenjuje se na sporove u vezi s poštovanjem odredaba primjenjivih na trgovinu sukladno ovom članku i, osim ako se obje ugovorne stranke dogovore drukčije, na sporove u vezi s poštovanjem članka 5. između ugovornih stranaka od kojih najmanje jedna nije stranka GATT-a; međutim, Prilog D ne primjenjuje se na spor između ugovornih stranaka čija bit proizlazi iz sporazuma:

(a) koji je bio priopćen u skladu sa stavkom 2. točkom (b) i Prilogom TFU te koji ispunjava druge zahtjeve iz stavka 2. točke (b) i Priloga TFU; ili

(b) kojim se osniva područje slobodne trgovine ili carinska unija, kako je opisano u članku XXIV. GATT-a.

Članak 30.

Razvoj međunarodnih trgovinskih dogovora

Ugovorne stranke obvezuju se, u svjetlu rezultata Urugvajske runde multilateralnih pregovora o trgovini, koji su uglavnom sadržani u Završnom aktu sastavljenom 15. travnja 1994. u Marakešu, da će najkasnije 1. srpnja 1995. ili na dan stupanja na snagu ovog Ugovora, ovisno o tome što nastupi kasnije, započeti s razmatranjem odgovarajućih izmjena ovog Ugovora, s ciljem da se takve izmjene usvoje na Konferenciji o Povelji.

Članak 31.

Energetska oprema

1. Privremena Konferencija o Povelji na svojem prvom sastanku započinje s razmatranjem uključivanja energetske opreme u trgovinske odredbe ovog Ugovora.

Članak 32.

Prijelazni aranžmani

1. Prepoznajući da je potrebno vrijeme za prilagodbu zahtjevima tržišnoga gospodarstva, ugovorna stranka navedena u Prilogu T može privremeno suspendirati potpuno ispunjavanje svojih obveza iz jedne ili više sljedećih odredaba ovog Ugovora, podložno uvjetima u stavcima od 3. do 6.:

članak 6. stavci 2. i 5.

članak 7. stavak 4.

članak 9. stavak 1.

članak 10. stavak 7. – posebne mjere

članak 14. stavak 1. točka (d) – odnosi se samo na prijenos nepotrošenih primanja

članak 20. stavak 3.

članak 22. stavci 1. i 3.

2. Druge ugovorne stranke pomažu svakoj ugovornoj stranci koja je suspendirala potpuno ispunjavanje obveza na temelju stavka 1. kako bi ostvarila uvjete za prestanak takve suspenzije. Takva se pomoć može pružati u bilo kojem obliku koji druge ugovorne stranke smatraju najučinkovitijim kao odgovor na potrebe koje su predmetom obavijesti iz stavka 4. točke (c), uključujući, prema potrebi, dvostrane ili višestrane dogovore.

3. Važeće odredbe, faze do potpune provedbe svake od njih, mjere koje treba poduzeti i datum ili, iznimno, potencijalni događaj do kojeg se svaka pojedina faza završava i mjera poduzima, navedeni su u Prilogu T za svaku ugovornu stranku koja se poziva na prijelazne aranžmane. Svaka takva ugovorna stranka poduzima navedene mjere do datuma koji je za odgovarajuću odredbu i fazu naveden u Prilogu T. Ugovorne stranke koje su privremeno suspendirale potpuno ispunjavanje obveza na temelju stavka 1., obvezuju se u potpunosti ispunjavati takve obveze do 1. srpnja 2001. Ako ugovorna stranka zbog izuzetnih okolnosti smatra potrebnim zatražiti produljenje razdoblja takve privremene suspenzije ili uvođenje bilo kakve dodatne privremene suspenzije koja nije prethodno navedena u Prilogu T, odluku o zahtjevu za izmjenom Priloga T donosi Konferencija o Povelji.

4. Ugovorna stranka koja se poziva na prijelazne aranžmane najmanje jednom u 12 mjeseci obavješćuje Tajništvo:

(a) o provedbi svih mjera navedenih u Prilogu T i o svojem općem napretku prema potpunom ispunjavanju obveza;

(b) o očekivanom napretku tijekom sljedećih 12 mjeseci prema potpunom ispunjavanju svojih obveza, o svakom problemu koji predviđa te o svojim prijedlozima za rješavanje takvog problema;

(c) o potrebi za tehničkom pomoći radi olakšanja završetka faza navedenih u Prilogu T, koje su potrebne za potpunu provedbu ovog Ugovora ili radi rješavanja bilo kojeg problema koji je predmetom obavijesti iz točke (b), kao i radi promicanja drugih potrebnih tržišno usmjerenih reformi te modernizacije svojeg energetskog sektora;

(d) o bilo kakvoj potrebi za podnošenjem zahtjeva iz stavka 3.

5. Tajništvo:

(a) dostavlja svim ugovornim strankama obavijesti iz stavka 4.;

(b) obavješćuje o potrebama i ponudama za tehničku pomoć iz stavka 2. i stavka 4. točke (c) te aktivno potiče usklađivanje tih potreba i ponuda oslanjajući se, gdje je moguće, na postojeće dogovore unutar drugih međunarodnih organizacija;

(c) dostavlja svim ugovornim strankama na kraju svakog šestomjesečnog razdoblja sažetak svih obavijesti iz podstavka 4. točke (a) ili (d).

6. Konferencija o Povelji godišnje razmatra napredak ugovornih stranaka prema provedbi odredaba ovog članka te usklađivanje potreba i ponuda za tehničku pomoć iz stavka 2. i stavka 4. točke (c). Tijekom tog razmatranja Konferencija se može odlučiti na poduzimanje odgovarajućih mjera.

DIO VII.

USTROJSTVO I INSTITUCIJE

Članak 33.

Protokoli uz Energetsku povelju i izjave o