Bio je zamjenik zapovjednika crnomorske flote Ruske Federacije do listopada 2015.

Berezovskiy je 1. ožujka 2014. imenovan zapovjednikom ukrajinske mornarice, no zatim je položio prisegu krimskim oružanim snagama i tako prekršio svoju prisegu položenu ukrajinskoj mornarici.

Chaliy je 23. veljače 2014. postao „narodni gradonačelnik Sevastopolja” javnim odobravanjem te je prihvatio taj „izbor”. Aktivno je provodio kampanju kako bi Sevastopolj postao odvojen entitet u Ruskoj Federaciji nakon referenduma 16. ožujka 2014. Bio je jedan od supotpisnika „ugovora o pristupanju Krima Ruskoj Federaciji”18. ožujka 2014. Bio je vršitelj dužnosti „guvernera” Sevastopolja od 1. do 14. travnja 2014. te je bivši „izabrani” predsjednik „Zakonodavne skupštine” grada Sevastopolja. Bivši član „Zakonodavne skupštine” grada Sevastopolja (do rujna 2019.).

„Predsjednik vlade” Aksyonov 3. ožujka 2014. Zimu je imenovao novim načelnikom Sigurnosne službe Krima (SBU), a Zima je prihvatio to imenovanje. Dao je važne podatke Ruskoj tajnoj službi (FSB), uključujući pristup bazi podataka. To je uključivalo podatke o euromajdanskim aktivistima i braniteljima ljudskih prava na Krimu. Imao je važnu ulogu u sprečavanju ukrajinskih vlasti da kontroliraju teritorij Krima. Bivši službenici krimskog SBU-a 11. ožujka 2014. proglasili su osnivanje neovisne Sigurnosne službe Krima. Aktivan u Ruskoj tajnoj službi (FSB) od 2015.

Kao potpredsjednik Verhovne Rade Krima Cekov je zajedno sa Sergejem Aksjonovim pokrenuo nezakonito raspuštanje vlade Autonomne Republike Krima (ARC). U taj je pothvat uvukao Vladimira Konstantinova prijeteći mu razrješenjem. Javno je priznao da su članovi parlamenta na Krimu pokrenuli pozivanje ruskih vojnika na preuzimanje Verhovne Rade Krima. On je bio jedan od prvih krimskih vođa koji je javno zatražio pripajanje Krima Rusiji.

Bivši opunomoćeni predstavnik predsjednika Ruske Federacije u Sjevernokavkaskom federalnom okrugu (do lipnja 2018.).

Aktivni sudionik i organizator separatističkih djelovanja, koordinator djelovanja „ruskih turista” u Donjecku. Suosnivač „Građanske inicijative Donbasa za Euroazijsku uniju”. Bivši „prvi zamjenik predsjednika Vijeća ministara”. Do 4. rujna 2015. „predsjednik”„Narodnog vijeća Narodne Republike Donjecka”.

Jedan od vođa „Narodne Republike Donjecka”. Sudjelovao u zauzimanju i okupaciji regionalne uprave u Donjecku 2014. godine. Do 4. rujna 2015. takozvani zamjenik predsjednika „Narodnog vijeća” takozvane „Narodne Republike Donjecka”. Od 4. rujna 2015. „predsjednik”„Narodnog vijeća Narodne Republike Donjecka”. Takozvani „vršitelj dužnosti čelnika Narodne Republike Donjecka” nakon 7. rujna 2018. Takozvani „čelnik Narodne Republike Donjecka” nakon takozvanih izbora održanih 11. studenoga 2018.

Bivši samoproglašeni „narodni gradonačelnik” Slovjanska (do 10. lipnja 2014.). Ponomariov je pozvao Vladimira Putina da pošalje ruske snage da zaštite grad te je kasnije od njega zatražio isporuku oružja. Ponomariovljevi ljudi bili su uključeni u otmice (uhvatili su ukrajinsku aktivisticu Irmu Krat i Simona Ostrovskog, izvjestitelja za Vice News, oboje su kasnije pušteni, zadržali su vojne promatrače angažirane na temelju Bečkog dokumenta OESS-a). I dalje aktivno podupire separatistička djelovanja ili politike.

Do 25. ožujka 2016. takozvani „predsjednik Vrhovnog vijeća Narodne Republike Luganska”, odgovoran za separatistička „vladina” djelovanja „Vrhovnog vijeća”, odgovoran za zahtjev Ruskoj Federaciji za priznanje neovisnosti „Narodne Republike Luganska”.

Predsjednik Republike Čečenije. Kadyrov je davao izjave kojima podupire nezakonito pripojenje Krima, kao i izjave kojima podupire oružanu pobunu u Ukrajini. Dana 14. lipnja 2014. između ostalog je izjavio da će „učiniti sve kako bi pomogao ponovno oživjeti Krim”. U tom kontekstu vršitelj dužnosti voditelja Autonomne Republike Krima dodijelio mu je odlikovanje „za oslobođenje Krima” za potporu koju je dao nezakonitom pripojenju Krima. Osim toga, 1. lipnja 2014. izrazio je spremnost da pošalje 74 000 čečenskih dobrovoljaca u Ukrajinu, ako se to od njega zatraži.

Odgovoran za to što je zajedno s proruskim snagama zauzeo zgradu regionalnih vlasti u Donjecku i sebe proglasio „narodnim guvernerom”.

Bivša članica takozvanog „Narodnog vijeća”„Narodne Republike Donjecka” (do studenoga 2018.).

Bivši član takozvanog „Narodnog vijeća” i bivši predsjednik takozvanog „Vrhovnog vijeća” takozvane „Narodne Republike Donjecka” te je bio na izvorištu politika i organizacije nezakonitog „referenduma” koji je doveo do proglašenja takozvane „Narodne Republike Donjecka”, što je predstavljalo kršenje teritorijalne cjelovitosti, suvereniteta i jedinstva Ukrajine. I dalje aktivno podupire separatistička djelovanja ili politike. Aktualni vođa Komunističke partije DNR-a.

Povezan s „Narodnim paravojnim snagama Donbasa”. Izjavio je među ostalim da će one svoju borbu nastaviti u ostatku zemlje. Rudenko je stoga podupirao djelovanja i politike kojima se podrivaju teritorijalna cjelovitost, suverenitet i neovisnost Ukrajine. Član Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu takozvanog „Narodnog vijeća Narodne Republike Donjecka”.

Do ožujka 2017. takozvani „opunomoćeni predstavnik predsjednika” takozvane „Pridnjestarske Republike Moldove” u Ruskoj Federaciji.

Bivši takozvani „ministar komunikacija” takozvane „Narodne Republike Donjecka” (do listopada 2019.).

Bivši takozvani „glavni tužitelj” takozvane „Narodne Republike Luganska” (do listopada 2017.). Trenutačno takozvani „ministra pravosuđa” takozvane „Narodne Republike Luganska”.

Bivši prvi zamjenik ministra obrane (do 17. studenoga 2015.) te je u tom svojstvu sudjelovao u pružanju potpore razmještanju ruskih postrojbi u Ukrajini.

Bakharev je u ožujku 2014. imenovan zamjenikom predsjednika Državnog vijeća takozvane „Republike Krima”, a u kolovozu 2014. prvim potpredsjednikom tog tijela. Priznao da je osobno sudjelovao u događajima koji su doveli do nezakonitog pripojenja Krima i Sevastopolja 2014., a što je on javno podržavao, među ostalim u intervjuu koji je 22. ožujka 2016. objavljen na internetskoj stranici gazetakrimea.ru te 23. kolovoza 2016. na internetskoj stranici c-pravda.ru. „Tijela”„Republike Krima” dodijelila su mu odlikovanje za „odanu dužnost”.

Kao član gradske uprave Sevastopolja u veljači i ožujku 2014. podržavao je djelovanja takozvanog „narodnog gradonačelnika” Alekseja Čalija. Javno je priznao da je sudjelovao u događajima koji su doveli do nezakonitog pripojenja Krima i Sevastopolja 2014., a što je on javno podržavao, među ostalim na svojoj osobnoj internetskoj stranici i u intervjuu koji je 21. veljače 2016. objavljen na internetskoj stranici nation-news.ru.

Kozenko je u ožujku 2014. imenovan zamjenikom predsjednika Državnog vijeća takozvane „Republike Krima”. Javno je priznao da je sudjelovao u događajima koji su doveli do nezakonitog pripojenja Krima i Sevastopolja 2014., a što je on javno podržavao, među ostalim u intervjuu koji je 12. ožujka 2016. objavljen na internetskoj stranici gazetacrimea.ru. Za njegovo sudjelovanje u pripajanju lokalna „tijela” odlikovala su ga medaljom „za obranu Republike Krima”.

Javno je priznao, među ostalim i u intervjuu objavljenom na internetskoj stranici ldpr-rk.ru 3. rujna 2016., svoju ulogu u događajima 2014. koji su doveli do nezakonitog pripojenja Krima i Sevastopolja, a posebno svoju ulogu u organizaciji nezakonitog referenduma o nezakonitom pripojenju tog poluotoka.

Bivši zamjenik ministra industrije i trgovine Ruske Federacije (do travnja 2020.).

Bivši „guverner Sevastopolja” (do srpnja 2019.).

Bivši zamjenik predsjednika sevastopoljskog izbornog povjerenstva (do svibnja 2019.). U tom svojstvu sudjelovao je u organizaciji ruskih predsjedničkih izbora održanih 18. ožujka 2018. u nezakonito pripojenima Krimu i Sevastopolju i na taj način aktivno podupirao i provodio politike kojima se podrivaju teritorijalna cjelovitost, suverenitet i neovisnost Ukrajine.

Bivša tajnica sevastopoljskog izbornog povjerenstva (do svibnja 2019.). U tom svojstvu sudjelovala je u organizaciji ruskih predsjedničkih izbora održanih 18. ožujka 2018. u nezakonito pripojenima Krimu i Sevastopolju i na taj način aktivno podupirala i provodila politike kojima se podrivaju teritorijalna cjelovitost, suverenitet i neovisnost Ukrajine.

Glavni direktor društva JSC TC Grand Service Express koje je operator usluga željezničkog prometa između Rusije i nezakonito pripojenog Krimskog poluotoka. On stoga podupire konsolidaciju pripojenja nezakonito pripojenog Krimskog poluotoka Ruskoj Federaciji, čime se dodatno podrivaju teritorijalna cjelovitost, suverenitet i neovisnost Ukrajine.

Bivši zamjenik glavnog direktora za infrastrukturne projekte u društvu Stroigazmontazh (SGM) koji je od 2015. nadzirao izgradnju mosta preko tjesnaca Kerč (uključujući željeznički dio mosta), koji povezuje Rusiju i nezakonito pripojeni Krimski poluotok. On stoga podupire konsolidaciju pripojenja nezakonito pripojenog Krimskog poluotoka Ruskoj Federaciji, čime se dodatno podrivaju teritorijalna cjelovitost, suverenitet i neovisnost Ukrajine.

Funkcija/funkcije: osnivač i zapovjednik grupe Wagner; glavni izvršni direktor društva Concord Management and Consulting

Adresa: Village of Ilyinka, Astrakhan Oblast, Ruska Federacija

Sergej Shoigu ministar je obrane Ruske Federacije. Javno je komentirao da je Krim bio i ostao ruski. Pod njegovim zapovjedništvom i prema njegovim naredbama, ruske postrojbe održale su vojne vježbe na nezakonito pripojenom Krimu i postavljene su na granici. On snosi krajnju odgovornost za svako vojno djelovanje protiv Ukrajine.

Anton Vaino šef je kabineta Izvršnog ureda predsjednika. Aktivno sudjeluje u procesu donošenja odluka u Kremlju, i to sudjelovanjem u ruskom „Vijeću sigurnosti” i utjecanjem na razradu odluka predsjednika u području ruske obrane i nacionalne sigurnosti. Anton Vaino također prisustvuje sastancima povezanima s društveno-gospodarskim razvojem Krima i Sevastopolja.

Kao ministar gospodarskog razvoja Maxim Reshetnikov odgovoran je za programe razvoja infrastrukture na Krimu i u Sevastopolju, posebno u okviru programa za ostvarenje saveznih ciljeva „Socijalni i gospodarski razvoj Republike Krima i Sevastopolja do 2022.”, koji je produljen do 2025. Dao je izjave u kojima je iznio planove i prioritete Vlade Ruske Federacije u vezi s gospodarskim razvojem Krima i Sevastopolja.

Igor Osipov glavni je zapovjednik crnomorske flote. Kao takav odgovoran je za sve pomorske operacije u Ukrajini i prema njoj kroz Crno more i za ograničavanje slobode plovidbe u Crnom moru.

Violetta Prigozhina majka je Yevgenyja Prigozhina i vlasnica poduzeća Concord Management and Consulting LLC, koje pripada grupi Concord, a koju je osnovao njezin sin te čiji je bio vlasnik do 2019. Vlasnica je drugih poduzeća povezanih s njezinim sinom. Povezana je s Yevgenyjem Prigozhinom, koji je odgovoran za razmještanje plaćenika grupe Wagner u Ukrajini i koji je imao koristi od velikih ugovora o javnoj nabavi s ruskim Ministarstvom obrane nakon nezakonitog ruskog pripojenja Krima i okupacije istočne Ukrajine koju su proveli separatisti koje podupire Rusija.

Lyubov Valentinovna Prigozhina supruga je Yevgenyja Prigozhina i vlasnica poduzeća Agat LLC, podružnice poduzeća Concord Management and Consulting LLC, koje pripada grupi Concord, a koju je osnovao njezin suprug te čiji je bio vlasnik do 2019. Povezana je s Yevgenyjem Prigozhinom, koji je odgovoran za razmještanje plaćenika skupine Wagner u Ukrajini i koji je imao koristi od unosnih ugovora o javnoj nabavi s ruskim Ministarstvom obrane nakon nezakonitog ruskog pripojenja Krima i okupacije istočne Ukrajine koju su proveli separatisti koje podupire Rusija.

Konstantin Knyrik proruski je aktivist koji vodi MediaGroup News Front Ltd, internetsku stranicu za vijesti registriranu na nezakonito pripojenom poluotoku Krimu. Vođa je krimskog odjeljka stranke Rodina, proruske stranke u Rusiji.

Nadalje, Rosneft Aero, društvo kći društva Rosneft čiji je g. Sechin glavni izvršni direktor, isporučuje mlazno gorivo u zračnu luku Simferopolj koja osigurava zračnu vezu između područja nezakonito pripojenog Krima i Sevastopolja i Rusije. On stoga podupire konsolidaciju pripojenja nezakonito pripojenog Krimskog poluotoka Ruskoj Federaciji, čime se dodatno podrivaju teritorijalna cjelovitost, suverenitet i neovisnost Ukrajine.

Petr Aven jedan je od najbližih oligarha Vladimira Putina. Važan je dioničar grupe Alfa, koja uključuje jednu od glavnih ruskih banaka, Alfa Bank. On je jedan od oko 50 bogatih ruskih poduzetnika koji se redovito sastaju s Vladimirom Putinom u Kremlju. Ne djeluje neovisno o zahtjevima predsjednika. Prijatelj je Vladimira Putina od početka 1990-ih. Kao ministar vanjskih gospodarskih odnosa pomagao je Vladimiru Putinu, tadašnjem zamjeniku gradonačelnika Sankt Peterburga, u pogledu istrage povjerenstva Salje. Poznat je i kao posebno blizak osobni prijatelj Igora Sechina, glavnog izvršnog direktora Rosnefta i ključnog Putinova saveznika. Najstarija kći Vladimira Putina, Marija, vodila je dobrotvorni projekt Alfa-Endo, koji je financirao Alfa Bank.

Dmitri Peskov glasnogovornik je predsjednika Putina. Javno je branio agresivnu politiku Rusije protiv Ukrajine, uključujući nezakonito pripojenje Krima i Sevastopolja koje je izvršila Ruska Federacija. U brojnim izjavama isticao je da je područje Krima i Sevastopolja sastavni dio Rusije i da njihovo vraćanje Ukrajini nije moguće. Ukrajinsko djelovanje usmjereno na okončanje ruske okupacije Krimskog poluotoka nazvao je teritorijalnim zahtjevom protiv Rusije. Izrazio je mišljenje o nemogućnosti pregovora s ukrajinskim vlastima i istaknuo da ih ruska strana ne smatra partnerom. Protivno činjenicama izjavio je da u Donbasu nema ruskih trupa. Prenio je i poruku da sankcije Zapada nemaju stvarnog učinka na Rusiju. Zaprijetio je da će Rusija kao odgovor na to uvesti protusankcije.

U listopadu 2021. Rusija je započela s dosad neviđenim povećanjem vojne prisutnosti na ukrajinskoj granici i blizu nje te u okupiranoj ukrajinskoj regiji Krimu. Ruske oružane snage ondje su provodile opsežne vojne vježbe. Time je izazvana eskalacija sukoba te je na Ukrajinu izvršen pritisak koji je doveo do destabilizacije. I vojno osoblje i vojna oprema ruskih oružanih snaga prevezeni su Ruskim željeznicama, u kojima je g. Chernyshenko član upravnog odbora, u područja blizu ukrajinske granice. Rusija je 24. veljače 2022. pokrenula potpunu vojnu agresiju na Ukrajinu.

U listopadu 2021. Rusija je započela s dosad neviđenim povećanjem vojne prisutnosti na ukrajinskoj granici i blizu nje te na okupiranom ukrajinskom Krimu. Ruske oružane snage ondje su provodile opsežne vojne vježbe. Time je izazvana eskalacija sukoba te je na Ukrajinu izvršen pritisak koji je doveo do destabilizacije. I vojno osoblje i vojna oprema ruskih oružanih snaga prevezeni su Ruskim željeznicama, u kojima je g. Faizullin član upravnog odbora, u područja blizu ukrajinske granice.

U listopadu 2021. Rusija je započela s dosad neviđenim povećanjem vojne prisutnosti na ukrajinskoj granici i blizu nje te na okupiranom ukrajinskom Krimu. Ruske oružane snage ondje su provodile opsežne vojne vježbe. Time je izazvana eskalacija sukoba te je na Ukrajinu izvršen pritisak koji je doveo do destabilizacije. I vojno osoblje i vojna oprema ruskih oružanih snaga prevezeni su Ruskim željeznicama, u kojima je g. Savelyev član upravnog odbora, u područja blizu ukrajinske granice.

G. Tigran Keosayan filmski je redatelj i novinar koji je širio antiukrajinsku propagandu u ruskim medijima. U svojoj televizijskoj emisiji koju financira država „Međunarodna pilana s Tigranom Keosajanom” (International Sawmill with Tigran Keosayan) kontinuirano je prikazivao Ukrajinu kao slabu i korumpiranu zemlju koja je opstala isključivo zahvaljujući pomoći Zapada. Sugerirao je da ukrajinske vlasti nisu legitimne. Opetovano je tvrdio da Krim pripada Rusiji i da Donbas nije dio Ukrajine. G. Keosayan sudjelovao je u forumu „Ruski Donbas”, koji su organizirale vlasti u takozvanoj „Narodnoj Republici Donjecka” u Donjecku s ciljem širenja doktrine „Ruskog Donbasa”. Javno je optužio Ukrajinu za eskaliranje sukoba.

Funkcija: glumac i redatelj, voditelj propagandističke televizijske emisije o političkim pitanjima na kanalu NTV pod nazivom „Međunarodna pilana s Tigranom Keosajanom” (International Sawmill with Tigran Keosayan)

Televizijsku emisiju „Međunarodna pilana s Tigranom Keosajanom” (International Sawmill with Tigran Keosayan) financirala su poduzeća u vlasništvu ruske države, što se nije moglo opravdati komercijalnim razlozima, već je g. Keosayan sredstva dobio kao nagradu za svoje propagandističke aktivnosti i odanost Vladimiru Putinu. G. Keosayan režirao je propagandni film „Krimski most. Izgrađeno s ljubavlju! (The Crimean Bridge. Made with Love!), u kojem se veličao Krimski most koji povezuje područje nezakonito pripojenog poluotoka Krima s Rusijom. Film je navodno osmišljen kao dar predsjedniku Putinu. Alexei Gromov, prvi zamjenik šefa kabineta Ureda ruskog predsjednika, pomogao je osigurati državna sredstva za film zahvaljujući čemu je g. Keosayan ostvario financijsku dobit.

Funkcija: suosnivač i glavni urednik portala REGNUM, specijaliziranog za područja koja su nekad bila dio Sovjetskog Saveza; od 2005. do 2007. radio je u predsjedničkoj administraciji

686.

Roman Georgievich BABAYAN (Роман Георгиевич БАБАЯН)

Datum rođenja: 7.12.1967. Mjesto rođenja: Baku, Azerbajdžan Funkcija: novinar, voditelj emisije „Vlastita istina” (Own Truth) na televizijskom kanalu NTV i emisije „Pravo glasa” (Right of Voice) na televizijskoj postaji TV Cent; također je glavni urednik radijske postaje „Moskva govori” (Moscow Speaks); član je i moskovske gradske dume Spol: muški

G. Roman Babayan novinar je i član moskovske gradske dume. Voditelj je emisije „Vlastita istina” (Own Truth)” na televizijskom kanalu NTV i emisije „Pravo glasa” (Right of Voice) na televizijskoj postaji TV Cent. Također je i glavni urednik radijske postaje „Moskva govori” (Moscow Speaks). Širio je antiukrajinsku propagandu i promicao pozitivan stav u pogledu djelovanja separatista u Donbasu. U intervjuu za portal Ukraina.ru jasno je izjavio da svaki bi stanovnik Donbasa radije da se regija pridruži Rusiji te je doveo u pitanje pravo Ukrajine na vlastiti teritorij. Nadalje, optužio je ukrajinske vlasti za progon na temelju nacionalnosti u Donbasu i de facto genocid te je izjavio da su Ukrajinci ubili djecu i starije osobe u Donbasu. Podržao je i ruske tvrdnje o „fašističkom režimu” u Ukrajini. Kako bi to učinio, predstavio je nejasnu snimku s vojnicima koji nose pomorsku zastavu nacističke Njemačke te ih opisao kao Ukrajince. Stoga je odgovoran za aktivno podržavanje ili provođenje djelovanja ili politika kojima se podrivaju ili ugrožavaju teritorijalna cjelovitost, suverenitet i neovisnost Ukrajine, kao i stabilnost i sigurnost u Ukrajini.