02013R0883 — HR — 01.01.2017 — 001.002

Ovaj je tekst namijenjen isključivo dokumentiranju i nema pravni učinak. Institucije Unije nisu odgovorne za njegov sadržaj. Vjerodostojne inačice relevantnih akata, uključujući njihove preambule, one su koje su objavljene u Službenom listu Europske unije i dostupne u EUR-Lexu. Tim službenim tekstovima može se izravno pristupiti putem poveznica sadržanih u ovom dokumentu.

Koju je izmijenila:

Koju je ispravio:

▼B

UREDBA (EU, EURATOM) br. 883/2013 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA

od 11. rujna 2013.

o istragama koje provodi Europski ured za borbu protiv prijevara (OLAF) i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 1073/1999 Europskog parlamenta i Vijeća te Uredbe Vijeća (Euratom) br. 1074/1999

Članak 1.

Ciljevi i zadaće

S ciljem jačanja borbe protiv prijevare, korupcije i svih drugih nezakonitih aktivnosti kojima se šteti financijskim interesima Europske unije i Europske zajednice za atomsku energiju (u daljnjem tekstu, ako je to potrebno zbog konteksta, zajednički se nazivaju „Unija”) Europski ured za borbu protiv prijevara osnovan Odlukom 1999/352/EZ, EZUČ, Euratom (u daljnjem tekstu: „Ured”) izvršava istražne ovlasti, koje su dodijeljene Komisiji:

(c)

(c)

Unutar institucija, tijela, ureda i agencija osnovanih Ugovorima ili na temelju njih (u daljnjem tekstu: „institucije, tijela, uredi i agencije”), Ured provodi administrativne istrage u cilju borbe protiv prijevara, korupcije i svih drugih nezakonitih aktivnosti kojima se šteti financijskim interesima Unije. U tu svrhu istražuje ozbiljna pitanja u vezi s obavljanjem profesionalnih dužnosti, koja uključuju zanemarivanje dužnosti dužnosnika i službenika Unije koje može dovesti do stegovnih ili, ovisno o slučaju, kaznenih postupaka, ili istovjetan propust u izvršavanju dužnosti od strane članova institucija i tijela, voditelja ureda i agencija ili zaposlenika institucija, tijela, ureda ili agencija koji ne podliježu Pravilniku o osoblju za dužnosnike (u daljnjem tekstu zajednički se nazivaju „dužnosnici, ostali službenici, članovi institucija ili tijela, voditelji ureda ili agencija ili zaposlenici”).

Članak 2.

Definicije

U svrhu ove Uredbe:

Članak 3.

Vanjske istrage

Kao dio svoje istražne uloge, Ured obavlja provjere i inspekcije propisane člankom 9. stavkom 1. Uredbe (EZ, Euratom) br. 2988/95 i sektorskim pravilima iz članka 9. stavka 2. te Uredbe u državama članicama te, sukladno važećim sporazumima o suradnji i međusobnoj pomoći, u trećim zemljama i prostorijama međunarodnih organizacija.

Kako bi se ustanovilo je li došlo do prijevare, korupcije ili bio koje druge nezakonite aktivnosti kojom se šteti financijskim interesima Unije u vezi sa sporazumom ili odlukom o bespovratnim sredstvima ili ugovorom o financiranju sredstvima Unije, Ured može u skladu s odredbama i postupcima utvrđenim Uredbom (Euratom, EZ) br. 2185/96 obavljati provjere i inspekcije gospodarskih subjekata na licu mjesta.

Na zahtjev Ureda nadležno tijelo države članice o kojoj je riječ pruža osoblju Ureda potrebnu pomoć za djelotvorno obavljanje njegovih zadaća, kao što je navedeno u pisanom odobrenju iz članka 7. stavka 2. Ako je u skladu s nacionalnim propisima za takvu pomoć potrebno odobrenje sudskog tijela, podnosi se zahtjev za takvim odobrenjem.

Država članica o kojoj je riječ osigurava u skladu s Uredbom (Euratom, EZ) br. 2185/96 da je osoblju Ureda pod istim uvjetima kao i nadležnim tijelima te u skladu s nacionalnim pravom omogućen pristup svim informacijama i dokumentima povezanima s predmetom koji se istražuje, a koji su potrebni za učinkovito i djelotvorno obavljanje provjera i inspekcija na licu mjesta.

Države članice u svrhu ove Uredbe određuju službu (u daljnjem tekstu: „služba zakoordinacijuborbe protiv prijevara”) kako bi se olakšala suradnja i razmjena informacija s Uredom, uključujući razmjenu operativnih informacija. Ako je to primjereno i u skladu s nacionalnim pravom, služba zakoordinacijuborbe protiv prijevara može se smatrati nadležnim tijelom u svrhu ove Uredbe.

Tijekom vanjske istrage Ured može imati pristup svim relevantnim informacijama, uključujući informacijama u bazama podataka institucija, tijela, ureda i agencija, koje su povezane s predmetom koji se istražuje kako bi se po potrebi ustanovilo je li došlo do prijevare, korupcije ili bio koje druge nezakonite aktivnosti kojom se šteti financijskim interesima Unije. U tu se svrhu primjenjuje članak 4. stavci 2. i 4.

Ako prije donošenja odluke o pokretanju vanjske istrage Ured dobije informaciju koja ukazuje na to da je došlo do prijevare, korupcije ili bio koje druge nezakonite aktivnosti kojom se šteti financijskim interesima Unije, o tome može obavijestiti nadležna tijela države članice o kojoj je riječ i po potrebi nadležnu službu Komisije.

Ne dovodeći u pitanje sektorska pravila iz članka 9. stavka 2. Uredbe (EZ, Euratom) br. 2988/95, nadležna tijela države članice o kojoj je riječ osiguravaju poduzimanje odgovarajućih mjera, u kojima u skladu s nacionalnim pravom može sudjelovati Ured. Nadležna tijela država članica o kojima je riječ na zahtjev obavještavaju Ured o poduzetim mjerama i njihovim rezultatima na temelju informacija iz prvog podstavka ovog stavka.

Članak 4.

Unutarnje istrage

Te unutarnje istrage provode se u skladu s uvjetima koji su utvrđeni ovom Uredbom i odlukama koje su donijeli pojedina institucija, tijelo, ured ili agencija.

U slučaju da se uobičajenim načinima komunikacije ne može osigurati povjerljivost unutarnje istrage, Ured prenosi informacije odgovarajućim alternativnim načinima.

Davanje takvih informacija u iznimnim se slučajevima može odgoditi na temelju obrazložene odluke glavnog direktora, koja se po završetku istrage prosljeđuje nadzornom odboru.

Ako prije donošenja odluke o pokretanju unutarnje istrage Ured dobije informaciju koja ukazuje na to da je došlo do prijevare, korupcije ili bio koje druge nezakonite aktivnosti kojom se šteti financijskim interesima Unije, o tome može obavijestiti instituciju, tijelo, ured ili agenciju o kojoj je riječ. Institucija, tijelo, ured ili agencija o kojoj je riječ na zahtjev obavještava Ured o svim mjerama poduzetim na temelju takvih informacija i o njihovim rezultatima.

Ured po potrebi također obavještava nadležna tijela države članice o kojoj je riječ. U tom se slučaju primjenjuju postupovni zahtjevi iz drugog i trećeg podstavka članka 9. stavka 4. Ako nadležna tijela na temelju informacija koje su im proslijeđene odluče poduzeti mjere u skladu s nacionalnim pravom, o tome na zahtjev obavještavaju Ured.

Članak 5.

Pokretanje istraga

Glavni direktor može pokrenuti istragu ako postoji dovoljno utemeljena sumnja, koja se također može temeljiti na informacijama koje je dala treća strana ili anonimnim informacijama, da je došlo do prijevare, korupcije ili bio koje druge nezakonite aktivnosti kojom se šteti financijskim interesima Unije. U odluci o pokretanju istrage glavni direktor uzima u obzir prioritete istražne politike i godišnji plan upravljanja Uredom sastavljen u skladu s člankom 17. stavkom 5. Ta odluka također uzima u obzir potrebu učinkovitog korištenja sredstvima Ureda i razmjernosti upotrijebljenih sredstava. U pogledu unutarnjih istraga posebna se pozornost posvećuje izboru najprimjerenije institucije, tijela, ureda ili agencije za njihovo provođenje, pri čemu se posebno uzimaju u obzir vrsta činjenica, stvarne ili potencijalne financijske posljedice predmeta i vjerojatnost daljnjih sudskih mjera.

Odluku o pokretanju unutarnje istrage donosi glavni direktor na vlastitu inicijativu ili na zahtjev institucije, tijela, ureda ili agencije unutar koje tu istragu treba i provesti ili na zahtjev države članice.

Ako dužnosnik, drugi službenik, član institucije ili tijela, voditelj ureda ili agencije ili zaposlenik u skladu s člankom 22.a Pravilnika o osoblju dostavi Uredu informacije vezane uz moguću prijevaru ili nepravilnost, Ured obavještava tu osobu o odluci hoće li se pokretati istraga u vezi s tim činjenicama ili ne.

Članak 6.

Pristup informacijama u bazama podataka prije pokretanja istrage

Institucija, tijelo, ured ili agencija o kojoj je riječ predano surađuju omogućujući Uredu da dođe do relevantnih informacija pod uvjetima utvrđenim odlukama koje su donesene u skladu s člankom 4. stavkom 1.

Članak 7.

Istražni postupak

Glavni direktor rukovodi istragama po potrebi na temelju pisanih naputaka. Istrage pod njegovim vodstvom provodi osoblje Ureda koje je on odredio.

Institucije, tijela, uredi i agencije osiguravaju da njihovi dužnosnici, drugi službenici, članovi, voditelji i zaposlenici pružaju potrebnu pomoć kojom omogućuju osoblju Ureda djelotvorno izvršenje njegovih zadaća.

(c)

(c)

Predmetna institucija, tijelo, ured ili agencija može u svakom trenutku odlučiti u tijesnoj suradnji s Uredom poduzeti odgovarajuće mjere predostrožnosti, uključujući mjere za osiguranje dokaza, te obavještava Ured bez odgađanja o toj odluci.

Članak 8.

Dužnost obavještavanja Ureda

Institucije, tijela, uredi i agencije i, u mjeri u kojoj to dopušta nacionalno pravo, nadležna tijela država članica na zahtjev Ureda ili na vlastitu inicijativu šalju Uredu sve dokumente ili informacije kojima raspolažu, a u vezi su s istragom koja je u tijeku.

Institucije, tijela, uredi i agencije i, u mjeri u kojoj to dopušta nacionalno pravo, nadležna tijela država članica također šalju Uredu sve ostale dokumente ili informacije kojima raspolažu, a za koje smatraju da se odnose na borbu protiv prijevara, korupcije i svake druge nezakonite aktivnosti kojom se šteti financijskim interesima Unije.

Članak 9.

Postupovna jamstva

Poziv na obavijesni razgovor šalje se umiješanoj osobi najmanje deset radnih dana unaprijed. Taj se rok može skratiti ako umiješana osoba za to da svoj izričit pristanak ili zbog opravdanih razloga hitnosti istrage. U potonjem slučaju rok ne smije biti kraći od 24 sata. U pozivu se navode prava umiješane osobe, posebno pravo na pomoć osobe koju sama odabere.

Poziv na obavijesni razgovor šalje se svjedoku najmanje 24 sata unaprijed. Taj se rok može skratiti ako svjedok za to da svoj izričit pristanak ili zbog opravdanih razloga hitnosti istrage.

Zahtjevi iz drugog i trećeg podstavka ne primjenjuju se na uzimanje izjava u okviru provjera i inspekcija na licu mjesta.

Ako se tijekom obavijesnog razgovora uspostavi da bi svjedok mogao biti umiješana osoba, obavijesni razgovor se prekida. Postupovna pravila iz ovog stavka i iz stavaka 3. i 4. odmah se primjenjuju. Svjedok se odmah obavještava o svojim pravima koja ima kao umiješana osoba i na zahtjev mu se daje preslika zapisnika njegovih prethodnih izjava. Ured ne smije upotrijebiti prethodne izjave te osobe protiv nje, a da joj prije toga nije omogućio izjasniti se o njima.

Ured sastavlja zapisnik obavijesnog razgovora i omogućava ispitanoj osobi pristup zapisniku kako bi ga ona mogla ili odobriti ili dodati primjedbe. Ured daje umiješanoj osobi presliku zapisnika obavijesnog razgovora.

U tu svrhu Ured umiješanoj osobi šalje poziv na izjašnjavanje bilo pisanim putem ili u razgovoru s osobljem koje odredi Ured. Poziv sadrži sažetak činjenica koje se odnose na umiješanu osobu i informacije iz članaka 11. i 12. Uredbe (EZ) br. 45/2001 te se u njemu navodi rok za podnošenje primjedbi, koji ne smije biti kraći od deset radnih dana od primitka poziva na izjašnjavanje. Taj se rok može skratiti ako umiješana osoba za to da svoj izričit pristanak ili zbog opravdanih razloga hitnosti istrage. Takve se primjedbe navode u završnom izvješću o istrazi.

U opravdanim slučajevima kad je nužno očuvati povjerljivost istrage ili u slučajevima u kojima se upotrebljavaju istražni postupci koji spadaju u nadležnost nacionalnog sudskog tijela, glavni direktor može odlučiti odgoditi ispunjenje obveze u vezi s pozivom umiješane osobe na izjašnjavanje.

U slučajevima iz članka 1. stavka 2. Priloga IX. Pravilniku o osoblju, ako institucija, tijelo, ured ili agencija u roku od jednog mjeseca ne odgovore na zahtjev glavnog direktora za odgodom ispunjenja obveze u vezi s pozivom umiješane osobe na izjašnjavanje, smatra se da su potvrdno odgovorili.

Članak 10.

Povjerljivost i zaštita podataka

▼M1

Službenik za zaštitu podataka nadležan je za obradu podataka u Uredu i u tajništvu nadzornog odbora.

▼B

▼M1

U skladu s Pravilnikom o osoblju, osoblje Ureda i osoblje tajništva nadzornog odbora suzdržavaju se od neovlaštenog otkrivanja informacija dobivenih tijekom obavljanja svojih dužnosti, osim ako te informacije već nisu zakonito objavljene ili su dostupne javnosti, a navedena obveza za njih vrijedi i nakon odlaska iz službe.

Članovi nadzornog odbora podliježu istoj obvezi čuvanja poslovne tajne tijekom obavljanja svojih funkcija, a navedena obveza za njih vrijedi i po isteku njihova mandata.

▼B

Članak 11.

Izvješće o istrazi i mjere koje se poduzimaju nakon istrage

Izvješću se prilažu preporuke glavnog direktora o tome trebaju li se poduzimati mjere ili ne. U preporukama se po potrebi navode sve stegovne, upravne, financijske i/ili sudske mjere institucija, tijela, ureda i agencija kao i nadležnih tijela država članica o kojima je riječ, te se posebno naznačuje procjena povrata iznosa i preliminarna zakonska ocjena utvrđenih činjenica.

Izvješća i preporuke sastavljeni po završetku unutarnje istrage i svi relevantni dokumenti povezani s njom šalju se predmetnoj instituciji, tijelu, uredu ili agenciji. Navedena institucija, tijelo, ured ili agencija poduzima one mjere, pogotovo stegovne ili pravne, koje nalažu rezultati unutarnje istrage i o njima izvješćuje Ured u roku utvrđenom u preporukama koje se prilažu izvješću i to na zahtjev Ureda.

Ako se u izvješću sastavljenom po završetku unutarnje istrage otkriju činjenice koje bi mogle dovesti do kaznenog postupka, o tome se obavještavaju sudska tijela predmetne države članice.

8.

Ako informator koji je Uredu dostavio informacije koje su dovele do istrage ili su povezane s njom to zatraži, Ured ga može obavijestiti o zatvaranju istrage. No Ured može odbiti takav zahtjev ako smatra da se njime dovode u pitanje zakoniti interesi umiješane osobe, djelotvornost istrage i daljnjih mjera ili zahtjevi povjerljivosti.