01999L0062 — HR — 01.07.2018 — 007.001

Ovaj je tekst namijenjen isključivo dokumentiranju i nema pravni učinak. Institucije Unije nisu odgovorne za njegov sadržaj. Vjerodostojne inačice relevantnih akata, uključujući njihove preambule, one su koje su objavljene u Službenom listu Europske unije i dostupne u EUR-Lexu. Tim službenim tekstovima može se izravno pristupiti putem poveznica sadržanih u ovom dokumentu.

Koju je izmijenila:





Koju je izmijenila:





Koju je ispravio:









▼B

DIREKTIVA 1999/62/EZ EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA

od 17. lipnja 1999.

o naknadama koje se naplaćuju za korištenje određenih infrastruktura za teška teretna vozila







POGLAVLJE I.

Opće odredbe

Članak 1.

Ova se Direktiva primjenjuje na porez na vozila, cestarine i korisničke naknade uvedene na vozila, kako je određeno člankom 2.

Ova se Direktiva ne odnosi na vozila koja obavljaju prijevoz isključivo na neeuropskim područjima država članica.

Također se ne odnosi na vozila registrirana na Kanarskim otocima, Ceuti i Melili, Azorima ili Madeiri, koja obavljaju prijevoz isključivo na tim područjima ili između tih područja i matične zemlje Španjolske odnosno Portugala.

Članak 2.

Za potrebe ove Direktive:

▼M1

(a) „transeuropska cestovna mreža” znači cestovna mreža određena u odjeljku 2. Priloga I. Odluci 1692/96/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. srpnja 1996. o smjernicama Zajednice za razvoj transeuropske prometne mreže ( 1 ) kako je prikazano na kartama. Karte se odnose na odgovarajuće dijelove navedene u operativnom dijelu i/ili u Prilogu II. toj Odluci;

▼M1

(aa) „troškovi izgradnje” znači troškovi povezani s izgradnjom, uključujući, tamo gdje je to prikladno, troškove financiranja:

— nove infrastrukture ili novih poboljšanja infrastrukture (uključujuće značajne konstrukcijske popravke), ili

— infrastrukture ili poboljšanja infrastrukture, (uključujući značajne konstrukcijske popravke), koja je bila završena ne više od 30 godina prije 10. lipnja 2008., gdje su režimi cestarine 10. lipnja 2008. već na snazi, ili koja je završena ne više od 30godina prije utvrđivanja bilo kakvih novih režima cestarina uvedenih nakon 10. lipnja 2008.; troškovi u odnosu na infrastrukturu ili poboljšanja infrastrukture koja je bila završena prije ovih vremenskih ograničenja, mogu se također smatrati troškovima izgradnje u sljedećim slučajevima: — i. ako je država članica uspostavila sustav cestarina koji omogućava povrat tih troškova na temelju ugovora s operatorom sustava naplaćivanja ili na temelju drugih pravnih akata s jednakim učinkom koji su stupili na snagu prije 10. lipnja 2008.; ili ii. ako država članica može pružiti dokaz da je uvjet za izgradnju dotične infrastrukture koji je ovisio o njezinom predviđenom vijeku trajanja duži od 30 godina. U svakom slučaju, udjel troškova izgradnje koji se uzima u obzir ne premašuje udjel trenutačnog predviđenog vijeka trajanja komponenata infrastrukture koji će još uvijek biti u upotrebi 10. lipnja 2008. ili na dan uvođenja novih režima cestarina, ako je to poslije. Troškovi infrastrukture ili poboljšanja infrastrukture mogu uključivati bilo koji specifičan izdatak na infrastrukturu koja je projektirana da bi se smanjile smetnje povezane s bukom ili da bi se poboljšala sigurnost ceste, kao i stvarna plaćanja operatora infrastrukture koja se odnose na objektivne aspekte okoliša, kao što je na primjer zaštita od onečišćenja tla;

(ab) „troškovi financiranja” znači kamate na zajmove i/ili na povrat na kapital imatelja udjela;

(ac) „značajni konstrukcijski popravci” znači konstrukcijski popravci osim onih popravaka koji više nisu ni od kakve koristi za korisnike ceste, npr. kad su popravci zamijenjeni daljnjom zamjenom površinskog sloja ceste ili nekim drugim građevinskim radovima;

▼M3

(ad) „autocesta” znači cesta posebno projektirana i izgrađena za promet motornih vozila koja nema neposrednog pristupa susjednim zemljištima, i koja:

i. je opremljena, osim na posebnim mjestima ili privremeno, zasebnim prometnim kolnicima za oba smjera prometa, koji su jedan od drugoga odvojeni bilo razdjelnim trakom koji nije namijenjen prometu ili, iznimno, nekim drugim sredstvima;

ii. se na istoj razini ne križa niti s jednom cestom, željezničkom ili tramvajskom prugom, biciklističkom stazom ili pješačkom stazom; i

iii. posebno je označena kao autocesta;

▼M3

(b) „cestarina” znači određeni iznos koji se plaća za vozilo na temelju udaljenosti koju je određena vrsta vozila prešla na danoj infrastrukturi i koja obuhvaća infrastrukturnu pristojbu i/ili pristojbu za vanjske troškove;

(ba) „infrastrukturna pristojba” znači pristojba koja se naplaćuje za nadoknadu troškova gradnje, održavanja, poslovanja i razvoja, vezanih uz infrastrukturu, a koji su nastali u državi članici;

▼M3

(bb) „pristojba za vanjske troškove” znači pristojba koja se naplaćuje kako bi se u državi članici nadoknadili troškovi vezani uz onečišćenje zraka i onečišćenje bukom zbog prometa;

(bc) „trošak onečišćenja zraka zbog prometa” znači trošak štete uzrokovane ispuštanjem čestica i plinova koji stvaraju ozon (prekursora), kao što su dušikov oksid i hlapivi organski spojevi, za vrijeme rada vozila;

(bd) „trošak onečišćenja bukom zbog prometa” znači trošak štete uzrokovane bukom koju emitiraju vozila ili koja nastaje zbog dodira vozila i površine ceste;

(be) „ponderirana prosječna infrastrukturna pristojba” znači ukupan prihod od infrastrukturne pristojbe tijekom određenog razdoblja podijeljen s brojem vozila kilometara prijeđenim na dionicama ceste na kojima se naplaćivala pristojba tijekom tog razdoblja;

(bf) „ponderirana prosječna pristojba za vanjske troškove” znači ukupan prihod od pristojbe za vanjske troškove tijekom određenog razdoblja podijeljen s brojem vozila kilometara prijeđenim na dionicama ceste na kojima se naplaćivala pristojba tijekom tog razdoblja;

▼M1

(c) „korisnička naknada” znači određen iznos uplate kojim se nekom vozilu osigurava pravo da kroz određeno vremensko razdoblje koristi infrastrukture iz članka 7. stavka 1.;

▼M3

(d) „vozilo” znači motorno vozilo ili kombinacija vozila namijenjena ili korištena za prijevoz roba cestom i čija najveća dopuštena masa iznosi više od 3,5 tona;

▼M1

(e) vozilo kategorije „EURO 0”, „EURO I”, „EURO II”, „EURO III”, „EURO IV”, „EURO V”, „EEV” znači vozilo koje je u skladu s graničnim emisijama navedenim u Prilogu 0;

(f) „tip vozila” znači kategorija u koju vozilo spada prema broju osovina, prema njegovim dimenzijama ili težini, ili prema nekim drugim faktorima klasifikacije vozila koji odražavaju oštećenje ceste, npr. sustav klasifikacije oštećenja ceste naveden u Prilogu IV., uz uvjet da se upotrijebljen sustav klasifikacije temelji na osobinama vozila koje se ili nalaze u dokumentima vozila koji se koriste u svim državama članicama ili su vizualno očigledne;

▼M1

(g) „ugovor o koncesiji” znači „koncesija za javne radove” ili „koncesija za usluge” kako je definirano u članku 1. Direktive 2004/18/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 31. ožujka 2004. o usklađivanju postupaka za sklapanje ugovora o javnim radovima, ugovora o javnoj nabavi robe te ugovora o javnim uslugama ( 2 );

(h) „koncesijska cestarina” znači cestarina koju ubire koncesionar u skladu s ugovorom o koncesiji.

▼B







POGLAVLJE II.

Porezi na motorna vozila

Članak 3.

1. Porezi na motorna vozila na koje se odnosi članak su sljedeći:

— Belgija: — taxe de circulation sur les véhicules automobiles/verkeersbelasting op de autovoertuigen,

▼M2

— Bugarska: — данък върху превозните средства,

▼A1

— Češka Republika: — silniční daň,

▼B

— Danska: — vaegtafgift of motorkeretrajer m.v.,

— Njemačka: — Kraftfahrzeugsteuer,

▼A1

— Estonia: — raskeveokimaks,

▼B

— Grčka: — Тέλη κυκλοφοριας,

— Španjolska: — (a) impuesto sobre vehiculos de traccion mecanica; (b) impuesto sobre activitades economicas (samo s obzirom na iznos ubranog poreza za motorna vozila),

— Francuska: — (a) taxe spéciale sur certain véhicules routiers; (b) taxe différentielle sur le véhicules a moteur,

▼M4

— Hrvatska: — godišnja naknada za uporabu javnih cesta koja se plaća pri registraciji motornih i priključnih vozila,

▼B

— Irska: — vehicle excise duty,

— Italija: — (a) tassa automobilistica; (b) addizionale del 5 % sulla tassa automobilistica,

▼A1

— Cipar: — Τέλη Κυκλοφορίας Οχημάτων,

— Latvija: — transportlīdzekļa ikgadējā nodeva,

— Litva: — (a) Transporto priemonių savininkų ar valdytojų naudotojo mokestis; (b) Mokestis už Lietuvoje įregistruotas krovinines transporto priemones,

▼B

— Luksemburg: — taxe sur les véhicules automoteurs,

▼A1

— Mađarska: — gépjárműadó,

— Malta: — liċenzja tat-triq /road licence fee,

▼B

— Nizozemska: — motorrijtuigenbelasting,

— Austrija: — Kraftfahrzeugsteuer,

▼A1

— Poljska: — podatek od środków transportowych,

▼B

— Portugal: — (a) imposto de camionagem; (b) imposto de circulaçao,

▼M2

— Rumunjska: — Taxa asupra mijloacelor de transport,

▼A1

— Slovenija: — letno povračilo za uporabo javnih cest za motorna in priklopna vozila,

— Slovačka: — cestná daň,

▼B

— Finska: — varsinainen ajoneuvovero/egentlig fordonsskatt,

— Švedska: — fordonsskatt,

— Ujedinjena Kraljevina: — (a) vehicle excise duty; (b) motor vehicle licence.

2. Države članice koje zamjenjuju bilo koji porez naveden u stavku 1. s drugim porezom iste vrste obavješćuju o tome Komisiju koja donosi potrebne izmjene.

Članak 4.

Postupke naplate i prikupljanja poreza predviđenog člankom 3. određuju države članice.

Članak 5.

Što se tiče vozila registriranih u državama članicama, poreze predviđene člankom 3. ubire isključivo država članica u kojoj je vozilo registrirano.

Članak 6.

1. Bez obzira na strukturu poreza predviđenog člankom 3., države članice utvrđuju stope tako da osiguraju da porezna stopa za svaku kategoriju ili potkategoriju vozila iz Priloga I. nije niža od najmanjeg iznosa utvrđenog u tom Prilogu.

Tijekom dvije godine nakon stupanja ove Direktive na snagu, Grčka, Italija, Portugal i Španjolska ovlaštene su primijeniti niže stope, ali ne niže od 65 % najmanjeg iznosa utvrđenog u Prilogu I.

2. Države članice mogu primijeniti niže stope na, ili izuzeti od plaćanja:

(a) vozila koja se koriste u svrhu nacionalne ili civilne obrane, koja koriste službe protupožarne zaštite ili druge hitne službe i policija, kao i vozila za održavanje cesta;

(b) vozila koja se samo povremeno kreću javnim prometnicama države članice u kojoj su registrirana i kojima se koriste fizičke i pravne osobe čija osnovna djelatnost nije prijevoz tereta, pod uvjetom da vozila koja obavljaju prijevoz ne narušavaju tržišno natjecanje i pod uvjetima sporazuma s Komisijom.

3.

(a) Jednoglasnom odlukom o prijedlogu Komisije, Vijeće može ovlastiti državu članicu da zadrži daljnja izuzeća od plaćanja ili sniženja poreza na vozila na temelju određene politike društveno-gospodarske prirode ili uzimajući u obzir infrastrukturu dotične države. Takva izuzeća ili sniženja mogu se primijeniti samo na vozila registrirana u onim državama članicama koja obavljaju prijevoz isključivo unutar točno definiranog dijela svog područja.

(b) Svaka država članica koja želi zadržati spomenuto izuzeće ili sniženje obavješćuje o tome Komisiju i dostavlja joj sve potrebne informacije. Komisija obavješćuje druge države članice o predloženom izuzeću ili sniženju u roku od mjesec dana.

Smatra se da je Vijeće dopustilo izuzeće od plaćanja ili sniženje ako u roku dva mjeseca od datuma kada su druge države članice obaviještene u skladu s prvim podstavkom, niti Komisija niti bilo koja država članica ne zatraže od Vijeća da preispita taj predmet.

4. Ne dovodeći u pitanje drugi podstavak stavka 1. i stavke 2. i 3. ovog članka ili članka 6. Direktive Vijeća 92/106/EEZ od 7. prosinca 1992. o utvrđivanju zajedničkih pravila za određene vrste kombiniranog prijevoza tereta među državama članicama ( 3 ), države članice ne smiju odobriti bilo kakvo izuzeće ili sniženje poreza iz članka 3. ako bi njihovom primjenom porez bio niži od najmanjeg iznosa iz stavka 1. ovog članka.







POGLAVLJE III.

Cestarine i korisničke naknade

▼M3

Članak 7.

1. Ne dovodeći u pitanje članak 9. stavak 1.a, države članice mogu zadržati ili uvesti cestarine i/ili pristojbe na trans-europskoj cestovnoj mreži ili na određenim dionicama te mreže, ili na bilo kojoj dodatnoj dionici njihove mreže autocesta koje nisu dio trans-europske cestovne mreže pod uvjetima utvrđenim u stavcima 2., 3., 4. i 5. ovog članka i člancima od 7.a do 7.k. Ovo ne dovodi u pitanje pravo država članica da, u skladu s Ugovorom o funkcioniranju Europske unije, naplaćuju cestarine i/ili pristojbe na drugim cestama, pod uvjetom da uvođenje cestarina i/ili pristojba na tim drugim cestama ne dovodi do diskriminacije međunarodnog prometa i ne remeti tržišnu utrku među prijevoznicima.

2. Države članice ne smiju za niti jednu kategoriju vozila naplatiti i cestarinu i pristojbu za korištenje iste dionice ceste. Međutim, država članica koja na svojoj mreži naplaćuje pristojbu može također naplaćivati i cestarinu za uporabu mostova, tunela i planinskih prijelaza.

3. Cestarine i pristojbe ne smiju neposredno ili posredno diskriminirati prijevoznike na temelju njihove nacionalnosti, države članice ili treće zemlje nastana ili registracije vozila, ili polazne ili krajnje točke prijevoza.

4. Države članice mogu predvidjeti snižene cijena cestarina ili pristojbi, ili izuzeće od obaveze plaćanja cestarina ili pristojbi za vozila koja su oslobođena zahtjeva da ugrade i koriste tahograf na temelju Uredbe Vijeća (EEZ) br. 3821/85 od 20. prosinca 1985. o tahografu u cestovnom prometu ( 4 ), i u slučajevima obuhvaćenim člankom 6. stavkom 2. točkama (a) i (b) ove Direktive i uvjetima koji su u njima utvrđeni.

5. Država članica može izabrati da cestarine i/ili pristojbe naplaćuje samo vozilima koja imaju najvišu dopuštenu masu veću od 12 tona ako smatra da bi obuhvaćanje vozila najveće dopuštene mase niže od 12 tona, među ostalim:

(a) stvorilo značajne nepovoljne učinke na slobodan protok prometa, okoliš, razinu buke, zastoje, zdravlje ili sigurnost u prometu zbog preusmjeravanja prometa;

(b) prouzročilo administrativne troškove u iznosu od više od 30 % od dodatnog prihoda koji bi bio ostvaren tim obuhvaćanjem.

Države članice koje odluče naplaćivati cestarinu i/ili pristojbu samo vozilima najviše dopuštene mase više od 12 tona, obavješćuju Komisiju o svojoj odluci i razlozima zbog kojih su je donijele.

Članak 7.a

1. Pristojbe su razmjerne trajanju korištenja infrastrukture, ne prelaze vrijednosti određene u Prilogu II. i valjane su jedan dan, jedan tjedan, jedan mjesec ili jednu godinu. Mjesečna cijena ne prelazi 10 % godišnje cijene, tjedna cijena ne prelazi 5 % godišnje cijene, a dnevna cijena ne prelazi 2 % godišnje cijene.

Država članica može naplaćivati samo godišnje cijene za vozila registrirana u toj državi članici.

2. Država članica određuje pristojbe, uključujući i upravne troškove, za sve kategorije vozila, na razini koja nije viša od najviših cijena utvrđenih u Prilogu II.

Članak 7.b

1. Infrastrukturna pristojba temelji se na načelu povrata infrastrukturnih troškova. Ponderirana prosječna infrastrukturna pristojba ovisna je o troškovima gradnje i troškovima poslovanja, održavanja i razvoja dotične infrastrukturne mreže. Ponderirana prosječna infrastrukturna pristojba može također uključivati povrat na kapital i/ili marginu profita u tržišnim uvjetima.

2. U obzir se uzimaju troškovi koji se odnose na mrežu ili dio mreže na kojoj se naplaćuju infrastrukturne pristojbe, te na vozila kojima se naplaćuje infrastrukturna pristojba. Države članice mogu se odlučiti na povrat samo određenog postotka tih troškova.

Članak 7.c

1. Pristojba za vanjske troškove može se odnositi na troškove onečišćenja zraka zbog prometa. Na dionicama cesta koje presijecaju područja sa stanovništvom koje je izloženo emisiji prometne buke, pristojba za vanjske troškove može uključivati trošak emisije buke zbog prometa.

Pristojba za vanjske troškove varira i određuje se u skladu s minimalnim zahtjevima i metodama navedenim u Prilogu III.a, pri čemu se poštuju najviše vrijednosti iz Priloga III.b.

2. U obzir se uzimaju troškovi koji se odnose na mrežu ili dio mreže na kojoj se naplaćuje pristojba za vanjske troškove, te na vozila kojima se naplaćuje ta pristojba. Države članice mogu se odlučiti na povrat samo određenog postotka tih troškova.

3. Pristojba za vanjske troškove koja se odnosi na onečišćenje zraka zbog prometa ne primjenjuje se na vozila koja ispunjavaju najstrože emisijske EURO norme za motore, do četiri godine nakon datuma primjene ovih normi utvrđenih u pravilima kojima se donose te norme.

4. Iznos pristojbe za vanjske troškove određuje dotična država članica. Ako država članica za ovu svrhu imenuje tijelo, to tijelo mora biti pravno i financijski neovisno od organizacije koja je zadužena za upravljanje ili prikupljanje dijela ili čitave pristojbe.

Članak 7.d

Europski parlament i Vijeće tijekom jedne godine nakon donošenja budućih, još strožih emisijskih EURO normi za motore, u skladu s redovnom pravnom procedurom, određuju odgovarajuće najviše vrijednosti u Prilogu III.b.

Članak 7.e

1. Države članice najvišu razinu infrastrukturne pristojbe računaju koristeći se metodologijom utemeljenom na temeljnim načelima izračuna utvrđenim u Prilogu III.

2. U slučaju koncesijskih pristojba, najviša razina infrastrukturne pristojbe jednaka je, ili manja, od razine koja bi nastala kao posljedica uporabe metodologije temeljene na temeljnim načelima izračuna utvrđenim u Prilogu III. Procjena takve jednakovrijednosti donosi se na temelju razumno dugog referentnog razdoblja koje odgovara prirodi ugovora o koncesiji.

3. Dogovori o ubiranju cestarina koji su već bili na snazi do 10. lipnja 2008. ili za koje su u skladu s postupkom javne nabave primljene ponude ili odgovori na pozive za pregovore u okviru postupka pregovaranja prije 10. lipnja 2008. ne podliježu obavezi utvrđenoj u stavcima 1. i 2. sve dok su ti dogovori na snazi i pod uvjetom da nisu bitno mijenjani.

Članak 7.f

1. U iznimnim slučajevima koji se tiču infrastrukture u planinskim područjima, i nakon obavješćivanja Komisije, može se dodati dodatak infrastrukturnoj pristojbi koji se naplaćuje na specifičnim dionicama ceste koje su izložene čestim zastojima, ili čija je uporaba od strane vozila uzrok značajne štete za okoliš, pod uvjetom da:

(a) se dobitak prikupljen od dodatka uloži u financiranje izgradnje prioritetnih projekata od europskog interesa, definiranih u Prilogu III. Odluci 661/2010/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 7. srpnja 2010. o smjernicama Unije za razvoj transeuropske prometne mreže ( 5 ), koji izravno doprinose ublažavanju zastoja ili štete za okoliš i koji su smješteni u istom koridoru kao i dionica ceste na kojoj se dodatak primjenjuje;

(b) dodatak ne prelazi 15 % od ponderirane prosječne infrastrukturne pristojbe izračunane u skladu s člankom 7.b stavkom 1. i člankom 7.e, osim u slučaju kada se ostvareni prihod uloži u prekogranične dionice prioritetnih projekata od europskog interesa uključujući infrastrukturu u planinskim područjima, u kojem slučaju dodatak ne smije prelaziti 25 %;

(c) naplata dodatka nema za posljedicu nepravedan tretman komercijalnog prometa u usporedbi s ostalim korisnicima cesta;

(d) se Komisiji prije početka naplaćivanja dodatka preda opis točne lokacije za koju će se on naplaćivati te dokaz o odluci da se financira izgradnja prioritetnih projekata navedenih u točki (a);

(e) je razdoblje tijekom kojeg će se dodatak naplaćivati unaprijed definirano i ograničeno te da je, u smislu očekivanog prihoda, to razdoblje u skladu s financijskim planovima i analizama troškova i koristi za projekte koji su sufinancirani iz prihoda ostvarenog naplatom dodatka.

Prvi podstavak primjenjuje se na nove prekogranične projekte ako se s tim slažu sve države članice uključene u taj projekt.

2. Dodatak se može primjenjivati na infrastrukturnu pristojbu koja je mijenjana u skladu s člankom 7.g.

3. Nakon što od države članice koja namjerava uvesti dodatak primi tražene informacije, Komisija ove podatke stavlja na raspolaganje članovima Odbora iz članka 9.c. Ako Komisija smatra da planirani dodatak ne ispunjava uvjete utvrđene u stavku 1. ili ako smatra da će planirani dodatak imati značajne negativne učinke na gospodarski razvoj rubnih regija, ona može odbiti planove za pristojbe koje je predala dotična država članica ili zatražiti njihove izmjene. Ovi se provedbeni akti donose u skladu sa savjetodavnom procedurom iz članka 9.c stavka 2.

4. Na dionicama ceste na kojima su ispunjeni kriteriji za uvođenje dodatka u skladu sa stavkom 1., države članice ne mogu naplaćivati pristojbu za vanjske troškove dok se naplaćuje dodatak.

5. Iznos dodatka oduzima se od iznosa pristojbe za vanjske troškove izračunate u skladu s člankom 7.c, osim za vozila s motorima emisijskih normi EURO 0, I i II od 15. listopada 2011., te EURO III od 2015. nadalje. Svi prihodi ostvareni od istovremene naplate dodatka i pristojbe za vanjske troškove ulažu se u financiranje izgradnje prioritetnih projekata od europskog interesa iz Priloga III. Odluci br. 661/2010/EU.

Članak 7.g

1. Države članice mijenjaju infrastrukturnu pristojbu u skladu s EURO emisijskom normom motora ugrađenih u vozila tako da nijedna infrastrukturna pristojba ne iznosi više od 100 % iznad iste pristojbe za ekvivalentna vozila koja ispunjavaju najstrože trenutačno važeće emisijske norme. Postojeći ugovori o koncesiji izuzeti su od ovog zahtjeva sve dok se ugovor ne obnovi.

Država članica ipak može odstupiti od zahtjeva da mijenja infrastrukturnu pristojbu ako:

i. bi to ozbiljno narušilo međusobnu povezanost sustava cestarina na njenom području;

ii. tehnički ne bi bilo praktično uvesti takvu različitost u postojeći sustav cestarina;

iii. bi to dovelo do preusmjeravanja vozila koja uzrokuju najviše onečišćenja i imaju negativne učinke na sigurnost u prometu i javno zdravstvo; ili

iv. cestarina uključuje vanjske troškove.

Sva takva odstupanja ili izuzeća priopćuju se Komisiji.

2. Ako, u slučaju pregleda vozila, vozač ili, ako je primjenjivo, prijevoznik ne može predočiti dokumente vozila potrebne kako bi se odredio EURO emisijsku normu motora u vozilu, države članice mogu naplatiti najvišu naplativu cestarinu.

3. Infrastrukturna pristojba se također može mijenjati u svrhu smanjenja zastoja, svođenja na minimum štete na infrastrukturi te što učinkovitijeg korištenja dotične infrastrukture ili promicanja sigurnosti na cesti, pod uvjetom da:

(a) je promjena transparentna, javno objavljena i dostupna svim korisnicima pod jednakim uvjetima;

(b) se promjena primjenjuje ovisno o dobu dana, danu u tjednu ili sezoni;

(c) nijedna infrastrukturna pristojba ne iznosi više od 175 % iznad najviše razine ponderirane prosječne infrastrukturne pristojbe iz članka 7.b;

(d) vršna razdoblja tijekom kojih se naplaćuje viša infrastrukturna pristojba s ciljem smanjenja zastoja ne traju dulje od pet sati na dan;

(e) se na dionicama ceste zahvaćenim zastojima promjena infrastrukturne pristojbe oblikuje i primjenjuje na transparentan i prihodovno neutralan način tako da se prijevoznicima koji putuju tijekom ne-vršnih razdoblja ponude snižene cijene cestarina, a povišene cijene cestarina prijevoznicima koji na istoj dionici ceste putuju tijekom vršnih razdoblja;

(f) država članica koja želi uvesti takve promjene ili izmijeniti postojeću infrastrukturnu pristojbu o tome obavijesti Komisiju i dostavi joj informacije potrebne kako bi se utvrdilo ispunjavanje uvjeta. Na temelju dostavljene informacije, Komisija javno objavljuje i redovito ažurira popis koji sadržava razdoblja tijekom kojih se promjena infrastrukturne pristojbe primjenjuje i odgovarajuće cijene.

4. Promjene infrastrukturne pristojbe iz stavaka 1. i 3. nisu namijenjena za ostvarivanje dodatnih prihoda iz cestarina. Svaki nenamjerni porast prihoda uravnotežuje se promjenom strukture promjene koja se mora provesti u roku od dvije godine od završetka računovodstvene godine u kojoj je ostvaren dodatni prihod.

Članak 7.h

1. Najmanje šest mjeseci prije provedbe novog aranžmana cestarina temeljenog na infrastrukturnim pristojbama, države članice Komisiji šalju:

(a) za aranžmane cestarina, osim onih koji uključuju koncesijske cestarine:

— jedinične vrijednosti i ostale parametre korištenih u izračunu različitih elemenata infrastrukturnog troška, i

— jasnu informaciju o vozilima na koja se odnosi aranžman cestarina, geografski opseg mreže ili dijela mreže, koji se koristi za izračun svakog troška, te postotak troškova koji se namjerava nadomjestiti pristojbama;

(b) za aranžmane cestarina koji uključuju koncesijske cestarine:

— koncesijske ugovore ili značajne izmjene takvih ugovora,

— bazni slučaj na kojem davatelj koncesije temelji obavijest o koncesiji, kako je navedeno u Prilogu VII. B Direktivi 2004/18/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 31. ožujka 2004. o usklađivanju postupaka za sklapanje ugovora o javnim radovima, ugovora o javnoj nabavi robe te ugovorima o javnim uslugama ( 6 ); ovaj bazni slučaj uključuje procjenu troškova iz članka 7.b stavka 1. predviđenu u koncesiji, očekivani promet po vrsti vozila, razine predviđenih cestarina i geografski opseg mreže pokrivene ugovorom o koncesiji.

2. U roku od šest mjeseci nakon primitka svih potrebnih informacija u skladu sa stavkom 1., Komisija donosi mišljenje o tome jesu li ispunjene obaveze iz članka 7.e. Mišljenja Komisije stavljaju se na raspolaganje Odboru iz članka 9.c.

3. Prije provedbe novog aranžmana cestarina temeljenog na pristojbama za vanjske troškove, države članice Komisiji šalju:

(a) točne podatke o lokaciji dionica ceste na kojima će se naplaćivati pristojba za vanjske troškove i opis vrste vozila, vrste cesta i točna vremenska razdoblja na temelju kojih će se mijenjati pristojbe za vanjske troškove;

(b) predviđenu ponderiranu prosječnu pristojbu za vanjske troškove i predviđeni ukupni prihod;

(c) ako je primjenjivo, naziv tijela koje je imenovano u skladu s člankom 7.c stavkom 4. kako bi odredilo iznos pristojbe, te ime njegovog predstavnika;

(d) parametre, podatke i informacije potrebne kako bi se demonstriralo kako će se primijeniti metoda izračuna iz Priloga III.a.

4. Komisija donosi odluku o tome jesu li ispunjeni uvjeti iz članaka 7.b, 7.c, 7.j ili članka 9. stavka 2. do isteka:

(a) šest mjeseci nakon predaje dokumentacije iz stavka 3.; ili

(b) gdje je primjenjivo, dodatna tri mjeseca nakon primitka dodatnih podataka koje je zatražila Komisija u skladu sa stavkom 3.

Dotična država članica prilagođava predloženu pristojbu za vanjske troškove kako bi bila u skladu s odlukom. Odluka Komisije stavlja se na raspolaganje Odboru iz članka 9.c, Europskom parlamentu i Vijeću.

Članak 7.i

1. Države članice nijednoj skupini korisnika ne omogućuju popuste ili sniženja elementa cestarine koji se odnosi na pristojbu za vanjske troškove.

2. Države članice mogu predvidjeti popuste ili sniženja infrastrukturne pristojbe pod uvjetom da:

(a) je tako prilagođena tarifna struktura razmjerna, javno objavljena, i dostupna svim korisnicima pod jednakim uvjetima i ne uzrokuje dodatne troškove koji se prenose na ostale korisnike u obliku viših cestarina;

(b) takvi popusti ili sniženja doprinose stvarnim uštedama u upravnim troškovima; i

(c) ne prelaze 13 % iznosa infrastrukturne pristojbe koju plaćaju jednakovrijedna vozila koja ne ostvaruju pravo na popust ili sniženje.

3. Podložno uvjetima predviđenima u članku 7.g stavku 3. točki (b) i u članku 7.g stavku 4., tarife cestarina mogu, u iznimnim slučajevima, naime za specifične projekte od visokog europskog interesa iz Priloga III. Odluci br. 661/2010/EU, podlijegati drugim oblicima promjene kako bi se osigurala tržišna održivost takvih projekata ako su izloženi izravnom tržišnom natjecanju s drugim oblicima prijevoza vozila. Dobivena tarifna struktura je linearna, razmjerna, javno objavljena i dostupna svim korisnicima pod jednakim uvjetima i ne uzrokuje dodatne troškove koji se prenose na ostale korisnike u obliku viših cestarina. Komisija prije početka primjene nove tarifne strukture provjerava usklađenost s navedenim uvjetima.

Članak 7.j

1. Uvođenje, ubiranje i nadzor plaćanja cestarina i pristojba odvija se tako da se što manje ometa slobodni tijek prometa te da se izbjegnu obavezne kontrole ili provjere na unutarnjim granicama Unije. S tim ciljem države članice surađuju u uspostavi metoda naplate koje prijevoznicima omogućuju njihovo plaćanje 24 sata na dan uobičajenim sredstvom plaćanja, najmanje na glavnim prodajnim mjestima unutar ili izvan država članica u kojima se cestarine i pristojbe primjenjuju. Države članice osiguravaju primjerene objekte na mjestima plaćanja cestarina i pristojba kako bi se održali uobičajeni standardi prometne sigurnosti.

2. Način na koji je uređeno ubiranje cestarina i pristojba ne stavlja povremene korisnike cestovne mreže u neopravdano nepovoljan položaj, bilo financijski ili na neki drugi način. Posebno, ako država članica prikuplja cestarine ili pristojbe isključivo uporabom sustava koji zahtijeva uporabu elektroničke naprave za naplatu ugrađene u vozilo, ona osigurava da svi korisnici pod razumnim upravnim i ekonomskim uvjetima mogu nabaviti odgovarajuće elektroničke naprave za naplatu, koje ispunjavaju zahtjeve Direktive 2004/52/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o interoperabilnosti elektroničkih sustava za naplatu cestarine u Zajednici ( 7 ).

3. Ako država članica cestarinu naplaćuje po vozilu, ukupan iznos cestarine, iznos infrastrukturne pristojbe i/ili iznos pristojbe za vanjske troškove naznačen je na računu koji se izdaje prijevozniku, po mogućnosti elektroničkim sredstvom.

4. Ako je to ekonomski izvedivo, države članice pristojbe za vanjske troškove računaju i ubiru uz pomoć elektroničkog sustava koji ispunjava zahtjeve članka 2. stavka 1. Direktive 2004/52/EZ. Komisija potiče suradnju među državama članicama, koja se može pokazati nužnom kako bi se osigurala interoperabilnost elektroničkih sustava za naplatu cestarina na europskoj razini.

Članak 7.k

Ne dovodeći u pitanje članke 107. i 108. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, ova Direktiva ne utječe na slobodu država članica koje uvedu sustav cestarina i/ili pristojbi za infrastrukturu da predvide odgovarajuću nadoknadu za te pristojbe.

▼B

Članak 8.

1. Dvije ili više država članica mogu surađivati na uvođenju zajedničkog sustava korisničkih naknada primjenljivih na njihovim područjima kao cjelini. U tom slučaju, te države članice osiguravaju najužu uključenost Komisije u pripremu predmetnog sustava kao i u njegovu primjenu i moguće izmjene.

2. Osim uvjeta iz članka 7., zajednički sustav podliježe sljedećim uvjetima:

(a) zajedničke stope korisničkih naknada određuju uključene države članice u visinama koje ne prelaze maksimalne stope određene člankom 7. stavkom 7.;

▼M1

(b) plaćanje jedinstvene korisničke naknade omogućava pristup mreži prema definiciji države članice u skladu s člankom 7. stavkom 1.;

▼B

(c) u zajednički sustav mogu se uključiti druge države članice;

(d) uključene države članice izrađuju skalu koja omogućuje da svaka od njih dobije pravedno raspodijeljen pripadajući dio prihoda koji proizlazi iz naplate korisničkih naknada.

▼M1

Članak 8.a

Svaka država članica nadzire sustav cestarina i/ili korisničkih naknada kako bi osigurala njegovo funkcioniranje na transparentan i nediskriminirajući način.

▼M3

Članak 8.b

1. Dvije ili više država članica mogu surađivati u uvođenju zajedničkog sustava za cestarine koji je primjenjiv na njihova združena državna područja kao cjelinu. U takvom slučaju, te države članice obavješćuju Komisiju o takvoj suradnji te o kasnijem funkcioniranju sustava i njegovim mogućim izmjenama.

2. Zajednički sustav cestarina mora ispunjavati uvjete iz članka 7. do 7.k. Druge države članice mogu se pridružiti zajedničkom sustavu.

▼B







POGLAVLJE IV.

Završne odredbe

Članak 9.

▼M1

1. Ova Direktiva ne sprečava države članice da na nediskriminirajući način primjenjuju:

(a) određena davanja ili naknade:

— koje se ubiru pri registriranju vozila, ili

— se naplaćuju za vozila ili terete neuobičajenih težina ili dimenzija;

(b) parkirališne naknade i posebne urbane prometne naknade.

▼M3

1.a Ova Direktiva državama članicama ne priječi nediskriminatornu primjenu regulatornih pristojba čija je izričita namjena smanjenje prometnih zastoja ili borba protiv štetnih utjecaja na okoliš, uključujući borbu protiv loše kvalitete zraka na svim cestama smještenim u urbanom području, uključujući transeuropsku mrežu cesta koje presijecaju urbana područja.

2. Države članice odlučuju o uporabi prihoda ostvarenih na temelju ove Direktive. Kako bi se omogućio razvoj prometne mreže kao cjeline, prihodi ostvareni od pristojba za infrastrukturne i vanjske troškove, ili ekvivalent ovih prihoda u financijskoj vrijednosti, trebali bi se upotrijebiti u korist prometnog sektora i za optimizaciju čitavog prometnog sustava. Posebno, prihodi ostvareni od pristojbi za vanjske troškove ili ekvivalent ovih prihoda u financijskoj vrijednosti, trebali bi se upotrijebiti tako da se prijevoz učini održivijim, uključujući jedno ili više od dolje navedenog:

(a) omogućavanjem učinkovitijeg oblikovanja cijena;

(b) smanjenjem onečišćenja zbog cestovnog prometa na izvoru;

(c) ublažavanjem učinaka onečišćenja zbog cestovnog prometa na izvoru;

(d) poboljšanjem karakteristika vozila u vezi s emisijom CO2 i iskorištenja energije;

(e) razvojem drugih oblika infrastrukture za korisnike prijevoza i/ili proširenjem postojećih kapaciteta;

(f) podupiranjem transeuropske prometne mreže;

(g) optimiziranjem logistike;

(h) poboljšanjem sigurnosti u cestovnom prometu; i

(i) omogućavanjem sigurnih parkirališnih mjesta.

Za ovaj se stavak smatra da je primjenjiv ako države članice imaju na snazi i provode fiskalnu i financijsku politiku potpore koja nadopunjuje financijsku potporu transeuropskoj mreži i koja ima istu vrijednost kao najmanje 15 % prihoda ostvarenih od infrastrukturnih i pristojba za vanjske troškove u svakoj državi članici.

▼M1

Članak 9.a

Države članice uspostavljaju odgovarajuće kontrole, te utvrđuju sustav sankcija koje se primjenjuju u slučaju kršenja nacionalnih propisa donesenih na temelju ove Direktive. One poduzimaju sve potrebne mjere kako bi osigurale njihovu primjenu. Ove sankcije su učinkovite, proporcionalne i odvraćajuće.

▼M3

Članak 9.b

Komisija olakšava dijalog i razmjenu tehničkih znanja i iskustava između država članica u vezi s provedbom ove Direktive, a posebno njenih Priloga.

Članak 9.c

1. Komisiji pomaže odbor. Taj odbor je odbor u smislu Uredbe (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. veljače 2011. o utvrđivanju pravila i općih načela o mehanizmima nadzora država članica nad izvršavanjem provedbenih ovlasti Komisije ( 8 ).

2. Prilikom pozivanja na ovaj članak, primjenjuje se članak 4. Uredbe (EU) br. 182/2011.

Članak 9.d

Komisija donosi delegirane akte u skladu s člankom 290. Ugovora o funkcioniranju Europske unije u vezi s:

— prilagodbom Priloga 0 pravnoj stečevini Unije,

— prilagodbom formula iz poglavlja 4.1. i 4.2. Priloga III.a znanstvenom i tehničkom napretku.

Postupci utvrđeni u člancima 9.e, 9.f i 9.g primjenjuju se na delegirane akte navedene u ovom članku.

Članak 9.e

1. Ovlast za donošenje delegiranih akata iz članka 9.d dodjeljuje se Komisiji na neodređeno vrijeme.

2. Čim donese delegirani akt, Komisija ga istodobno priopćuje Europskom parlamentu i Vijeću.

3. Ovlast za donošenje delegiranih akata dodjeljuje se Komisiji podložno uvjetima utvrđenima u članku 9.f i članku 9.g.

Članak 9.f

1. Europski parlament ili Vijeće mogu opozvati delegiranje ovlasti iz članka 9.d.

2. Institucija koja je započela interni postupak o mogućem opozivu delegiranja ovlasti, nastoji o tome obavijestiti drugu instituciju i Komisiju u razumnom roku prije donošenja konačne odluke, navodeći ovlast koja bi mogla biti opozvana i moguće razloge opoziva.

3. Opozivom odluke prekida se delegiranje ovlasti koje je u njoj navedeno i odmah proizvodi učinke ili kasnijeg datuma koji je u njoj naveden. On ne utječe na valjanost delegiranih akata koji su već na snazi. Objavljuje se u Službenom listu Europske unije.

Članak 9.g

1. Europski parlament ili Vijeće mogu uložiti prigovor na delegirani akt u roku od dva mjeseca od dana priopćenja.

Na inicijativu Europskog parlamenta ili Vijeća ovaj se rok produljuje za dva mjeseca.

2. Ako po isteku tog roka niti Europski parlament niti Vijeće ne iznesu prigovor na delegirani akt, on se objavljuje u Službenom listu Europske unije i stupa na snagu na dan koji je u njemu naveden.

Delegirani akt se može objaviti u Službenom listu Europske unije i stupiti na snagu i prije isteka tog roka ako i Europski parlament i Vijeće obavijeste Komisiju o svojoj namjeri da neće uložiti prigovore.

3. Ako Europski parlament ili Vijeće ulože prigovor na delegirani akt, on ne stupa na snagu. Institucija koja je uložila prigovor navodi razloge za prigovor na delegirani akt.

▼B

Članak 10.

1. Za potrebe ove Direktive, tečajne stope između eura i nacionalnih valuta država članica koje nisu uvele euro su one koje vrijede prvog radnog dana u listopadu i koje su objavljene u Službenom listu ►M3 Europske unije ◄ ; one proizvode pravne učinke od 1. siječnja sljedeće kalendarske godine.

2. Države članice koje nisu uvele euro mogu zadržati iznose koji su na snazi u vrijeme godišnjeg podešavanja iz stavka 1., ako konverzija iznosa izraženog u eurima pokazuje promjenu manju od 5 % kada se izrazi u nacionalnim valutama.

▼M3

Članak 10.a

1. Iznosi u eurima iz Priloga II. i iznosi u centima iz tablica 1. i 2. u Prilogu III.b preispituju se svake dvije godine počevši od 1. siječnja 2013., kako bi se uzele u obzir promjene u Harmoniziranom indeksu potrošačkih cijena EU, osim energije i neprerađene hrane (objavljenom od strane Komisije (Eurostat)).

Iznosi se prilagođuju automatski povećanjem osnovnog iznosa u eurima ili centima za postotak promjene navedenog indeksa. Dobivene sume zaokružuju se naviše na najbliži euro s obzirom na Prilog II., naviše na najbližu desetinu centa s obzirom na tablicu 1. iz Priloga III.b i naviše na najbližu stotinu centa s obzirom na tablicu 2. iz Priloga III.b.

2. Komisija u Službenom listu Europske unije objavljuje prilagođene iznose iz stavka 1. Ti prilagođeni iznosi stupaju na snagu prvog dana u sljedećem mjesecu nakon objave.

▼M3

Članak 11.

1. Do 16. listopada 2014., i svake četiri godine nakon toga, države članice koje naplaćuju pristojbu za vanjske troškove i/ili infrastrukturnu pristojbu sastavljaju izvješće o cestarinama, uključujući i koncesijske cestarine, koje se naplaćuju na njihovom državnom području, i prosljeđuju ga Komisiji koja ga stavlja na raspolaganje ostalim državama članicama. To izvješće ne mora uključivati oblike naplate cestarine koji su bili na snazi do 10. lipnja 2008. i koji ne uključuju pristojbe za vanjske troškove sve dok su ti oblici naplate na snazi i dok nisu značajnije mijenjani. Ovo izvješće sadržava podatke o:

(a) ponderiranoj prosječnoj pristojbi za vanjske troškove i točne iznose koji se naplaćuju za svaku kombinaciju vrste vozila, vrste ceste i vremenskog razdoblja;

(b) promjeni infrastrukturne pristojbe prema vrsti vozila i vremenskom razdoblju;

(c) ponderiranoj prosječnoj infrastrukturnoj pristojbi i ukupnom prihodu ostvarenom kroz infrastrukturnu pristojbu;

(d) ukupnom prihodu ostvarenom kroz pristojbe za vanjske troškove; i

(e) aktivnostima poduzetim sukladno članku 9. stavku 2.

2. Do 16. listopada 2015. Komisija, uz pomoć Odbora iz članka 9.c, Europskom parlamentu i Vijeću predstavlja izvješće o provedbi i učincima ove Direktive, posebno u vezi s učinkovitosti odredaba o povratu troškova vezanih uz onečišćenje zbog prometa, te o uključivanju vozila najveće dopuštene mase više od 3,5 i manje od 12 tona. Izvješće također, na temelju kontinuiranog nadzora, analizira i ocjenjuje, među ostalim:

(a) učinkovitost mjera predviđenih u ovoj Direktivi za otklanjanje negativnih posljedica uzrokovanih cestovnim prometom uzimajući također posebno u obzir, učinak na geografski izolirane i rubne države članice;

(b) učinak provedbe ove Direktive na usmjeravanje korisnika prema ekološki najprihvatljivijim i najefikasnijim prijevoznim rješenjima, te uključuje podatke o uvođenju pristojba temeljenih na prijeđenoj udaljenosti;

(c) provedbu i učinak promjene infrastrukturnih pristojbi iz članka 7.g na smanjenje lokalnog onečišćenja zraka i zastoja. Izvješće također procjenjuje jesu li najveće promjene i vršno razdoblje iz članka 7.g dovoljni da bi osigurali pravilno funkcioniranje mehanizma promjene;

(d) znanstveni napredak u procjenjivanju vanjskih troškova prijevoza s ciljem njihove internalizacije; i

(e) napredak naplate pristojba prema korisnicima cesta i načine postupnog usklađivanja sustava naplate koji se primjenjuje na komercijalna vozila.

Izvješće također ocjenjuje uporabu elektroničkih sustava za naplatu i ubiranje infrastrukturnih i pristojba za vanjske troškove i njihov stupanj interoperabilnosti u skladu s Direktivom 2004/52/EZ.

3. Izvješće prema potrebi sadrži prijedlog Europskom parlamentu i Vijeću za daljnju reviziju ove Direktive.

4. Komisija do 16. listopada 2012. predstavlja izvješće u kojem su sažete druge mjere, kao što su regulatorne politike, poduzete kako bi se internalizirali ili smanjili vanjski troškovi vezani uz okoliš, buku i zdravlje, koje su prouzročile sve vrste prijevoza, uključujući pravnu podlogu i najviše upotrijebljene vrijednosti.

Kako bi se osiguralo pošteno tržišno natjecanje svih vrsta prijevoza uz postupno uvođenje naplate vanjskih troškova svim vrstama prijevoza, izvješće sadržava raspored mjera koje još treba poduzeti kako bi se uzele u obzir druge vrste prijevoza i/ili elementi vanjskog troška koji još nisu uzeti u obzir, uzimajući u obzir napredak u reviziji Direktive vijeća 2003/96/EZ od 27. listopada 2003. o restrukturiranju okvira Zajednice za oporezivanje energenata i električne energije ( 9 ).

▼B

Članak 12.

1. Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom do 1. srpnja 2000. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.

Kada države članice donose ove mjere, te mjere prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine tog upućivanja određuju države članice.

2. Države članice Komisiji dostavljaju tekstove glavnih odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva. Komisija o tome obavješćuje druge države članice.

Članak 13.

Ova Direktiva stupa na snagu na dan objave u Službenom listu Europskih zajednica.

Članak 14.

Ova je Direktiva upućena državama članicama.

▼M1









PRILOG 0.

GRANIČNE EMISIJE

1. Vozilo kategorije „EURO 0”







Masa ugljičnog monoksida (CO) g/kWh Masa ugljikovodika (HC) g/kWh Masa dušikovih oksida (NOx) g/kWh 12,3 2,6 15,8

2. Vozila kategorija „EURO I”/„EURO II”







Masa ugljičnog monoksida (CO) g/kWh Masa ugljikovodika (HC) g/kWh Masa dušikovih oksida (NOx) g/kWh Masa čestica (PT) g/kWh Vozilo kategorije „EURO I” 4,9 1,23 9,0 0,4 (1) Vozilo kategorije „EURO II” 4,0 1,1 7,0 0,15 (1) Koeficijent granične vrijednosti emisije čestica za motore snage 85 kW ili manje je 1,7.

3. Vozila kategorija „EURO III”/„EURO IV”/„EURO V”/„EEV”







Specifične mase ugljičnog monoksida, ukupni ugljikovodici, dušikovi oksidi i čestice utvrđene testom ESC, te neprozirnost ispušnih plinova utvrđena testom ELR, ne smiju prelaziti sljedeće vrijednosti (1): Masa ugljičnog monoksida (CO) g/kWh Masa ugljikovodika (HC) g/kWh Masa dušikovih oksida (NOx) g/kWh Masa čestica (PT) g/kWh Ispušni plinovi-1 Vozilo kategorije „EURO III” 2,1 0,66 5,0 0,10 (2) 0,8 Vozilo kategorije „EURO IV” 1,5 0,46 3,5 0,02 0,5 Vozilo kategorije „EURO V” 1,5 0,46 2,0 0,02 0,5 Vozilo kategorije „EEV” 1,5 0,25 2,0 0,02 0,15 (1) Ciklus provjere sastoji se od niza točaka provjere, s tim da su za svaku točku definirani brzina i obrtni moment koje motor mora imati pri jednakomjernom radu, (test ESC), ili pri promjenjivim uvjetima rada (testovi ETC i ELR). (2) 0,13 za motore s radnim obujmom manjim od 0,7 dm3 i nominalnom brzinom većom od 3 000 min-1.

4. Kako je određeno u Direktivi 88/77/EEZ, mogu se uzeti u obzir buduće emisijske kategorije vozila i buduće izmjene.

▼B









PRILOG I.

NAJMANJE POREZNE STOPE PRIMJENLJIVE NA VOZILA







Motorna vozila Broj osovina i maksimalna dozvoljena bruto nosivost (u tonama) Najmanja porezna stopa (u eurima/godišnje) Ne manje od Manje od Pogonska(-e) osovina(-e) sa zračnim ovjesom ili priznatim ekvivalentom (1) Drugi sustavi pogonskog ovjesa Dvije osovine 12 13 0 31 13 14 31 86 14 15 86 121 15 18 121 274 Tri osovine 15 17 31 54 17 19 54 111 19 21 111 144 21 23 144 222 23 25 222 345 25 26 222 345 Četiri osovine 23 25 144 146 25 27 146 228 27 29 228 362 29 31 362 537 31 32 362 537 (1) Ovjes koji se priznaje kao ekvivalent u skladu s definicijom iz Priloga II. Direktivi Vijeća 96/53/EZ od 25. srpnja 1996., o utvrđivanju, za određena cestovna vozila koja prometuju u Zajednici, najvećih dozvoljenih dimenzija u nacionalnom i međunarodnom prometu i najvećih dozvoljenih težina u međunarodnom prometu (SL L 235, 17.9.1996., str. 59.).







KOMBINIRANA VOZILA (ZGLOBNA VOZILA I CESTOVNI VLAKOVI) Broj osovina i maksimalna dozvoljena bruto nosivost (u tonama) Najmanja porezna stopa (u eurima/godišnje) Ne manje od Manje od Pogonska(-e) osovina(-e) sa zračnim ovjesom ili priznatim ekvivalentom (1) Drugi sustavi pogonskog ovjesa 2 + 1 osovine 12 14 0 0 14 16 0 0 16 18 0 14 18 20 14 32 20 22 32 75 22 23 75 97 23 25 97 175 25 28 175 307 2 + 2 osovine 23 25 30 70 25 26 70 115 26 28 115 169 28 29 169 204 29 31 204 335 31 33 335 465 33 36 465 706 36 38 465 706 2 + 3 osovine 36 38 370 515 38 40 515 700 3 + 2 osovine 36 38 327 454 38 40 454 628 40 44 628 929 3 + 3 osovine 36 38 186 225 38 40 225 336 40 44 336 535 (1) Ovjes koji se priznaje kao ekvivalent u skladu s definicijom u Prilogu II. Direktivi Vijeća 96/53/EZ od 25. srpnja 1996., o utvrđivanju, za određena cestovna vozila koja prometuju u Zajednici, najvećih dozvoljenih dimenzija u nacionalnom i međunarodnom prometu i najvećih dozvoljenih težina u međunarodnom prometu (SL L 235, 17.9.1996., str. 59.).

▼M7









PRILOG II.

NAJVEĆI IZNOSI KORISNIČKIH PRISTOJBI U EURIMA, UKLJUČUJUĆI ADMINISTRATIVNE TROŠKOVE IZ ČLANKA 7. STAVKA 7.

Godišnje







Maksimalno tri osovine Minimalno četiri osovine EURO 0 1 428 2 394 EURO I 1 242 2 073 EURO II 1 081 1 803 EURO III 940 1 567 EURO IV i vozila koja manje onečišćuju 855 1 425

Mjesečno i tjedno

Maksimalne mjesečne i tjedne stope razmjerne su trajanju korištenja infrastrukture.

Dnevno

Dnevna korisnička pristojba jednaka je za sve kategorije vozila i iznosi 12 EUR.

▼M1









PRILOG III.

TEMELJNA NAČELA ZA RASPODJELU TROŠKOVA I IZRAČUN CESTARINA

▼M3

Ovaj Prilog određuje temeljna načela za izračun ponderirane prosječne infrastrukturne pristojbe u skladu s člankom 7.b stavkom 1. Obveza povezivanja infrastrukturnih pristojbi s troškovima ne dovodi u pitanje slobodu država članica da se, u skladu s člankom 7.b, stavkom 2., odluče ne pokriti sve troškove iz prihoda ostvarenih infrastrukturnim pristojbama, niti njihovu slobodu da, u skladu s člankom 7.f, iznosi specifičnih infrastrukturnih pristojba odstupaju od prosjeka.

▼M1

Primjena ovih načela mora u potpunosti biti u skladu s drugim postojećim obvezama u skladu s pravom ►M3 Unije ◄ , posebno u odnosu na ugovore o koncesiji koji se dodjeljuju u skladu s Direktivom 2004/18/EZ te s drugim instrumentima ►M3 Unije ◄ na području javne nabave.

Kada država članica pregovara s jednom ili više trećih strana radi sklapanja koncesijskog ugovora za izgradnju ili poslovanje dijela njezine infrastrukture, ili ako zbog toga stupi u neki drugi dogovor utemeljen na nacionalnom zakonodavstvu ili na ugovoru koji je sklopila vlada države članice, usklađenost s ovim načelima procjenjuje se na temelju rezultata ovih pregovora.

1. Definicija mreže i relevantnih vozila

— Kad se na cjelokupnu transeuropsku cestovnu mrežu ne primjenjuje jedinstven režim cestarina, država članica točno određuje onaj dio ili dijelove mreže na kojima se primjenjuje režim cestarine, kao i sustav koji upotrebljava za kategorizaciju vozila u svrhu primjene različitih iznosa cestarina. Države članice također navode obuhvaća li njihov režim cestarina i vozila ispod praga od 12 tona.

— Kada država članica odluči da za različite dijelove svoje mreže donese različite politike koji se tiču povrata troškova, (kao što je to dopušteno u skladu s ►M3 s člankom 7.b stavkom 2. ◄ ), za svaki jasno definiran dio mreže troškovi se izračunavaju posebno. Država članica može odlučiti podijeliti svoju mrežu na određen broj jasno definiranih dijelova kako bi se za svaki dio sklopili posebni ugovori o koncesiji ili slično.

2. Troškovi infrastrukture

2.1. Investicijski troškovi

— Investicijski troškovi uključuju troškove izgradnje, (uključujući troškove financiranja), i troškove razvoja infrastrukture, te tamo gdje je to primjenjivo, povrat od investicijskog ulaganja ili stopu dobiti. Također se uključuju troškovi stjecanja zemljišta, planiranja, projektiranja, nadzora građevinskih ugovora i upravljanja projektom, te troškovi za arheološka istraživanja i istraživanja tla, kao i drugi relevantni sporedni troškovi.

— Povrat troškova izgradnje temelji se ili na vijeku trajanja infrastrukture ili na nekom drugom razdoblju amortizacije, (koje nije kraće od 20 godina), koje se smatra prikladnim zbog financiranja kroz ugovor o koncesiji ili na neki drugi način. Trajanje razdoblja amortizacije može biti ključna varijabla u pregovorima za sklapanje ugovora o koncesiji, posebno ako navedena država članica, kao ugovorna strana, želi postaviti gornju granicu izmjerljive prosječne cestarine koja će se primjenjivati.

— Ne dovodeći u pitanje izračun investicijskih troškova, povrat troškova može: — — biti jednakomjerno raspodijeljen tijekom razdoblja amortizacije, ili izmjerljiv u početnim, srednjim ili kasnijim godinama, uz uvjet da se takva izmjerljivost izvodi na transparentan način, — predvidjeti indeksaciju cestarina tijekom razdoblja amortizacije.

— Svi troškovi nastali u proteklom razdoblju temelje se na plaćenim iznosima. Troškovi koji će još nastati u budućnosti, temelje se na razumnim predviđanjima tih troškova.

— Javne investicije se mogu smatrati zajmovima. Kamatna stopa koja se primjenjuje na troškove nastale u proteklom razdoblju je stopa koja se primjenjivala na javne zajmove tijekom tog razdoblja.

— Troškovi se raspoređuju na teška teretna vozila, (HGV), na objektivnoj i transparentnoj osnovi uzimajući u obzir razmjer prometa teških teretnih vozila koji će se odvijati po mreži i s tim povezane troškove. Vozila/kilometri koje prijeđu teška teretna vozila mogu se u tu svrhu podesiti objektivno opravdanim „čimbenicima izjednačavanja” poput onih navedenih u točki 4. ( 10 ).

— Određivanje procijenjenog povrata od investicijskog ulaganja ili stope dobiti mora biti razumno i odražavati uvjete na tržištu, te se može mijenjati radi poticanja veće učinkovitosti treće ugovorne strane u pogledu zahtjeva koji se postavljaju na kvalitetu usluge. Povrat od investicijskog ulaganja se može proračunati upotrebom gospodarskih pokazatelja, kao što su IRR, (unutarnja stopa povrata investicija), ili WACC (izmjerljiv prosječni trošak kapitala).

2.2. Godišnji troškovi održavanja i troškovi konstrukcijskih popravaka

— Ovi troškovi uključuju godišnje troškove održavanja mreže i periodične troškove povezane s popravcima, učvršćivanjem i mijenjanjem površinskog sloja ceste, kako bi se osiguralo održavanje operativne funkcionalnosti mreže tijekom vremena.

— Ovakvi se troškovi raspoređuju između teških teretnih vozila i ostalog prometa na temelju stvarnih i predviđenih udjela vozila/kilometara, i mogu se prilagođavati objektivno opravdanim faktorima izjednačavanja, poput onih navedenih u točki 4.

3. Troškovi poslovanja, upravljanja i ubiranja cestarina

Ovi troškovi uključuju sve troškove operatora infrastrukture koji nisu sadržani u odjeljku 2., a koji se odnose na provedbu, rad i upravljanje infrastrukturom i sustavom ubiranja cestarine. Oni posebno uključuju:

— troškove izgradnje, uspostave i održavanja naplatnih kućica i drugih sustava naplate,

— svakodnevne troškove rada, upravljanja i provođenja sustava naplate cestarina,

— upravne naknade i pristojbe povezane s ugovorima o koncesiji,

— troškove upravljanja, uprave i usluga povezane s poslovanjem infrastrukture.

Troškovi mogu uključivati povrat od investicijskog ulaganja ili stopu dobiti koji odražavaju stupanj prenesenog rizika.

Ovakvi se troškovi na pravičnoj i transparentnoj osnovi raspodjeljuju na sve klase vozila koje podliježu sustavu naplaćivanja cestarina.

4. Udio teretnog prometa, čimbenici izjednačenja i mehanizam ispravka

— Izračun cestarina se temelji na stvarnim ili predviđenim udjelima prijeđenih kilometara teških teretnih vozila, koji se prema potrebi mogu prilagoditi pomoću čimbenika izjednačenja, kako bi se uvažili povećani troškovi izgradnje i popravaka infrastrukture koju koriste teretna vozila.

— U sljedećoj tablici je prikazan skup okvirnih čimbenika izjednačenja. Ako država članica koristi čimbenike izjednačenja čiji se omjeri razlikuju od onih prikazanih u ovoj tablici, ti se čimbenici moraju temeljiti na objektivno opravdanim kriterijima i moraju biti dostupni javnosti. —



Kategorija vozila (1) Čimbenici izjednačenja Konstrukcijski popravak (2) Investicije Godišnje održavanje Između 3,5 t i 7,5 t, kategorija 0 1 1 1 > 7,5 t, kategorija I 1,96 1 1 > 7,5 t, kategorija II 3,47 1 1 > 7,5 t, kategorija III 5,72 1 1 (1) Za određivanje kategorije vozila vidjeti Prilog IV. (2) Kategorije vozila odgovaraju osovinskim težinama od 5,5, 6,5, 7,5 i 8,5 tona.

— Režimi naplate cestarina koji se temelje na predviđenim razinama prometa moraju imati korektivni mehanizam pomoću kojeg se cestarine povremeno prilagođavaju kako bi se ispravio bilo kakav prenizak ili previsok povrat troškova zbog pogrešaka prognoze.

▼M3









PRILOG III.a

MINIMALNI ZAHTJEVI ZA NAPLATU PRISTOJBE ZA VANJSKE TROŠKOVE

Ovaj Prilog utvrđuje minimalne zahtjeve za naplatu pristojbe za vanjske troškove i za izračun najviše ponderirane prosječne pristojbe za vanjske troškove.

1. Obuhvaćeni dijelovi cestovne mreže

Država članica točno definira dio ili dijelove njene cestovne mreže za koje se naplaćuje pristojba za vanjske troškove.

Ako država članica izabere naplaćivati pristojbu za vanjske troškove samo na dijelu ili dijelovima cestovne mreže koji su obuhvaćeni ovom Direktivom, taj dio ili dijelovi izabiru se nakon procjene koja je utvrdila da:

— vozila na cestama na kojima se naplaćuje pristojba za vanjske troškove uzrokuju višu štetu za okoliš od prosječne štete na drugim dijelovima cestovne mreže koji spadaju u područje primjene ove Direktive, a za koje se ne naplaćuje pristojba za vanjske troškove, ili

— bi nametanje pristojbe za vanjske troškove na drugim dijelovima cestovne mreže koji spadaju u područje primjene ove Direktive moglo imati negativne učinke na okoliš ili sigurnost prometa, ili bi naplaćivanje i ubiranje pristojbe za vanjske troškove dovelo do nesrazmjernih troškova.

2. Obuhvaćena vozila, ceste i vremenska razdoblja

Država članica obavješćuje Komisiju o klasifikaciji vozila prema kojoj se cestarina mijenja. Ona također obavješćuje Komisiju o lokaciji cesta na kojima se naplaćuju više pristojbe za vanjske troškove (dalje u tekstu: prigradske ceste (uključujući i autoceste)), i cesta na kojima se naplaćuju niže pristojbe za vanjske troškove (dalje u tekstu: međugradske ceste (uključujući autoceste)).

Prema potrebi ona također obavješćuje Komisiju o točnim vremenskim razdobljima koja odgovaraju noćnom razdoblju tijekom kojeg se može primijeniti viša pristojba za vanjske troškove buke, što odražava veću smetnju uzrokovanu bukom.

Klasifikacija cesta na prigradske (uključujući autoceste) i međugradske (uključujući autoceste), i definicija vremenskih razdoblja temeljena je na objektivnim mjerilima vezanim za razinu izloženosti cesta i njihove okoline onečišćenja, kao što su gustoća naseljenosti i godišnji broj razdoblja s najvišim onečišćenjem, izmjerenih u skladu s ovom Direktivom. Korištena mjerila uključuju se u obavijest.

3. Iznos pristojbe

Za svaku vrstu vozila, vrstu ceste i vremensko razdoblje, država članica, ili prema potrebi, neovisno tijelo određuje jedinstveni specifični iznos. Nastala tarifna struktura, uključujući i početno i završno vrijeme svakog noćnog razdoblja, ako pristojba za vanjske troškove uključuje trošak onečišćenja bukom, transparentna je, javna i dostupna svim korisnicima pod jednakim uvjetima. Objava treba nastupiti na vrijeme i prije provedbe. Javno se objavljuju svi parametri, podaci i ostale informacije nužne kako bi se razumjelo na koji se način računaju razni elementi vanjskih troškova.

Prilikom određivanja pristojba, države članice, ili prema potrebi nezavisno tijelo, vode se načelom učinkovitog oblikovanja cijena, to je cijena koja je blizu graničnih društvenih troškova uporabe vozila za koje se naplaćuje pristojba.

Pristojba se također utvrđuje nakon što su razmotreni rizici od preusmjeravanja prometa, zajedno sa svim negativnim učincima na sigurnost cestovnog prometa, okoliš i zastoje, kao i sva rješenja koja bi mogla ublažiti ove rizike.

Država članica, ili prema potrebi neovisno tijelo, nadzire učinkovitost naplate pristojba u smislu smanjenja ekološke štete nastale zbog cestovnog prometa. Ona svake dvije godine prema potrebi prilagođava tarifnu strukturu i specifični iznos pristojbe utvrđene za dati razred vozila, vrstu ceste i vremensko razdoblje promjenama u ponudi i potražnji u sektoru prijevoznih usluga.

4. Elementi vanjskih troškova

4.1. Trošak onečišćenja zraka zbog prometa

Kada se država članica odluči u pristojbu za vanjske troškove uključiti čitav trošak onečišćenja zraka zbog prometa ili njegov dio, država članica ili, prema potrebi, neovisno tijelo, izračunava trošak onečišćenja zraka zbog prometa koji podliježe davanjima, tako da upotrijebi formulu ili tako da upotrijebi jedinične vrijednosti iz tablice 1. Priloga III.b ako su ove potonje niže:

pri čemu je:

PCVij = trošak onečišćenja zraka vrstom vozila i na cesti vrste j (euro/vozilo kilometri)

EFik = faktor emisije onečišćivača k i vrste vozila i (gram/vozilo kilometri)

PCjk = monetarni trošak onečišćivača k za vrstu ceste j (euro/gram)

Faktori emisije su isti kao oni kojima se država članica koristi za sastavljanje nacionalnih inventara emisije predviđenih u Direktivi 2001/81/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. listopada 2001. o nacionalnim emisijskim kvotama za određene onečišćujuće tvari u atmosferi ( 11 ) (što zahtijeva uporabu priručnika za inventare emisija EMEP/CORINAIR ( 12 )). Monetarni trošak onečišćivača procjenjuje država članica ili, prema potrebi, neovisno tijelo, uvažavajući najnovije spoznaje.

Država članica ili, prema potrebi, neovisno tijelo mogu primijeniti znanstveno dokazane alternativne metode za izračun vrijednosti troška onečišćenja zraka koristeći se podacima mjerenja onečišćenja zraka i lokalne vrijednosti monetarnog troška onečišćenja zraka, ako ti rezultati ne premašuju jedinične vrijednosti iz tablice 1. Priloga III.b za bilo koji vrstu vozila.

4.2. Trošak onečišćenja zraka bukom zbog prometa

Kada se država članica odluči u pristojbu za vanjske troškove uključiti čitav trošak onečišćenja zraka bukom zbog prometa ili njegov dio, država članica ili, prema potrebi, neovisno tijelo, izračunava trošak onečišćenja zraka bukom zbog prometa koji podliježe davanjima, tako da upotrijebi sljedeće formule ili tako da upotrijebi jedinične vrijednosti iz tablice 2. Priloga III.b ako su ove potonje niže:

Pri čemu je:

NCVj = trošak buke jednog teškog teretnog vozila na cesti vrste j (euro/vozilo kilometri)

NCjk = trošak buke po osobi izloženoj na cesti vrste j razini buke k (euro/osoba)

POPk = stanovništvo izloženo dnevnoj buci razine k po kilometru (osoba/kilometar)

WADT = ponderirani prosječni dnevni promet (sveden na ekvivalentni broj osobnih vozila)

a i b = su ponderirajući faktori koje utvrđuje država članica tako da nastali trošak ponderirane prosječne buke na broj prevezenih kilometara ne premašuje NCVj (svakodnevno).

Onečišćenje zraka bukom zbog prometa odnosi se na učinak na razine buke mjerene blizu točke izloženosti i iza zidova protiv buke, ako su postavljene.

Stanovništvo izloženo razini buke k uzima se iz strateških karata buke, sastavljenih u skladu s člankom 7. Direktive 2002/49/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 25. lipnja 2002. o procjeni i upravljanju bukom iz okoliša ( 13 ).

Trošak po osobi izloženoj razini buke k procjenjuje država članica ili, prema potrebi, neovisno tijelo, uvažavajući najnovije spoznaje.

Za ponderirani prosječni dnevni promet između teških teretnih vozila i osobnih automobila upotrebljava se ekvivalentni faktor „e” koji je manji ili jednak 4.

Država članica ili, prema potrebi, neovisno tijelo mogu primijeniti znanstveno dokazane alternativne metode za izračun vrijednosti troškova buke pod uvjetom da ti rezultati ne prelaze jedinične vrijednosti iz tablice 2. Priloga III.b.

Država članica ili, prema potrebi, neovisno tijelo, mogu uvesti različite pristojbe za buku kako bi nagradili uporabu manje bučnih vozila pod uvjetom da to ne dovodi do diskriminacije stranih vozila. Ako se uvedu različite pristojbe za buku, pristojba za najbučniju kategoriju vozila ne smije biti viša od jediničnih vrijednosti navedenih u tablici 2. Priloga III.b ni četiri puta viša od pristojbe za buku za najmanje bučna vozila.

▼M7









PRILOG III.b

NAJVIŠA DOPUŠTENA PONDERIRANA PROSJEČNA PRISTOJBA ZA VANJSKE TROŠKOVE

U ovom se Prilogu utvrđuju parametri za izračun najviše dopuštene ponderirane prosječne pristojbe za vanjske troškove.

1. Najviši trošak onečišćenja zraka zbog prometa







Tablica 1. Najviši naplativi trošak onečišćenja zraka Cent/vozilo kilometri Prigradske ceste (uključujući autoceste) Međugradske ceste (uključujući autoceste) EURO 0 17,2 12,9 EURO I 11,8 8,6 EURO II 9,7 7,6 EURO III 7,6 6,5 EURO IV 4,3 3,3 EURO V nakon 31. prosinca 2013. 0 0 3,3 2,2 EURO VI nakon 31. prosinca 2017. 0 0 2,2 1,1 Vozila koja manje onečišćuju od EURO VI 0 0

Vrijednosti iz tablice 1. mogu se u planinskim područjima pomnožiti s faktorom do najviše 2 ako je to opravdano nagibom cesta, visinom i/ili temperaturnim inverzijama.

2. Najviši trošak onečišćenja bukom zbog prometa







Tablica 2. Najviši naplativi trošak zbog buke Cent/vozilo kilometri Dan Noć Prigradske ceste (uključujući autoceste) 1,18 2,15 Međugradske ceste (uključujući autoceste) 0,22 0,33

Vrijednosti iz tablice 2. mogu se u planinskim područjima pomnožiti s faktorom do najviše 2 ako je to opravdano nagibom cesta, temperaturnim inverzijama i/ili učinkom amfiteatra u dolinama.

▼M1









PRILOG IV.

OKVIRNO UTVRĐIVANJE KATEGORIJE VOZILA

Kategorije vozila su definirane u donjoj tablici.

Vozila se klasificiraju u potkategorije 0, I, II i III u skladu sa štetom koju uzrokuju na površini ceste, uzlaznim slijedom (tako je kategorija III kategorija koja nanosi najveću štetu cestovnoj infrastrukturi). Šteta raste eksponencijalno s porastom osovinske težine.

Sva motorna i kombinirana vozila čija je maksimalna dopuštena težina u natovarenom stanju manja od 7,5 tona, pripadaju u kategoriju štetnosti 0.

Motorna vozila







Pogonske osovine sa zračnim ovjesom ili priznatim ekvivalentom (1) Drugi sustavi ovjesa pogonske osovine Kategorija štete Broj osovina i najveća dopuštena ukupna težina natovarenog vozila (u tonama) Broj osovina i najveća dopuštena ukupna težina natovarenog vozila (u tonama) Ne manje od Manje od Ne manje od Manje od Dvije osovine 7,5 12 7,5 12 I. 12 13 12 13 13 14 13 14 14 15 14 15 15 18 15 18 Tri osovine 15 17 15 17 17 19 17 19 19 21 19 21 21 23 21 23 23 25 25 26 23 25 II. 25 26 Četiri osovine 23 25 23 25 I. 25 27 25 27 27 29 27 29 II. 29 31 31 32 29 31 31 32 (1) Ovjes koji se priznaje kao ekvivalentan u skladu s definicijom iz Priloga II. Direktivi Vijeća 96/53/EZ od 25. srpnja 1996. o utvrđivanju, za određena cestovna vozila koja prometuju u Zajednici, najvećih dopuštenih dimenzija u nacionalnom i međunarodnom prometu i najvećih dopuštenih težina u međunarodnom prometu (SL L 235, 17.9.1996., str. 59.). Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom 2002/7/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 67, 9.3.2002., str. 47.).

Kombinirana vozila (vučna vozila s poluprikolicom i teretna vozila s prikolicom)







Pogonske osovine sa zračnim ovjesom ili priznatim ekvivalentom Drugi sustavi ovjesa pogonske osovine Kategorija štete Broj osovina i najveća dopuštena ukupna težina natovarenog vozila (u tonama) Broj osovina i najveća dopuštena ukupna težina natovarenog vozila (u tonama) Ne manje od Manje od Ne manje od Manje od 2 + 1 osovina 7,5 12 7,5 12 I. 12 14 12 14 14 16 14 16 16 18 16 18 18 20 18 20 20 22 20 22 22 23 22 23 23 25 23 25 25 28 25 28 2 + 2 osovine 23 25 23 25 25 26 25 26 26 28 26 28 28 29 28 29 29 31 29 31 II. 31 33 31 33 33 36 33 36 III. 36 38 2 + 3 osovine II. 36 38 36 38 38 40 38 40 III. 3 + 2 osovine II. 36 38 36 38 38 40 38 40 III. 40 44 40 44 3 + 3 osovine 36 38 36 38 I. 38 40 38 40 II. 40 44 40 44