1997R0515 — HR — 01.09.2016 — 004.001

Ovaj je tekst namijenjen isključivo dokumentiranju i nema pravni učinak. Institucije Unije nisu odgovorne za njegov sadržaj. Vjerodostojne inačice relevantnih akata, uključujući njihove preambule, one su koje su objavljene u Službenom listu Europske unije i dostupne u EUR-Lexu. Tim službenim tekstovima može se izravno pristupiti putem poveznica sadržanih u ovom dokumentu.

Promijenio:









▼B

UREDBA VIJEĆA (EZ) br. 515/97

od 13. ožujka 1997.

o uzajamnoj pomoći upravnih tijela država članica i o suradnji potonjih s Komisijom radi osiguravanja pravilne primjene propisa o carinskim i poljoprivrednim pitanjima







Članak 1.

1. Ovom se Uredbom utvrđuju načini na koje upravna tijela odgovorna za provedbu zakonodavstva o carinskim i poljoprivrednim pitanjima u državama članicama surađuju jedna s drugima i s Komisijom kako bi se osigurala sukladnost toga zakonodavstva unutar okvira sustava Zajednice.

2. Odredbe ove Uredbe ne primjenjuju se ako se preklapaju s posebnim odredbama drugih zakonodavstava o uzajamnoj pomoći upravnih tijela država članica i o suradnji potonjih s Komisijom radi primjene carinskoga ili poljoprivrednoga zakonodavstva.

Članak 2.

1. Za potrebe ove Uredbe:

▼M3

— „carinsko zakonodavstvo” znači carinsko zakonodavstvo kako je definirano u članku 5. točki 2. Uredbe (EU) br. 952/2013 Europskog parlamenta i Vijeća ( 1 ),

▼B

— „poljoprivredno zakonodavstvo” znači skup odredaba donesenih u okviru zajedničke poljoprivredne politike i posebnih pravila usvojenih s obzirom na robu dobivenu preradom poljoprivrednih proizvoda,

— „podnositelj zahtjeva” znači nadležno tijelo države članice koje upućuje zahtjev za pomoć,

— „primatelj zahtjeva” znači nadležno tijelo države članice kojoj se upućuje zahtjev za pomoć,

— „upravna istraga” znači sve provjere, pregledi i ostale aktivnosti koje poduzimaju službenici upravnih tijela navedenih u članku 1. stavku 1. u obavljanju svojih dužnosti s ciljem osiguranja pravilne primjene carinskog i poljoprivrednog zakonodavstva te, ondje gdje je to potrebno, provjeru nepravilne naravi postupaka za koje se čini da povrjeđuju to zakonodavstvo, osim mjera koje se poduzimaju na zahtjev ili pod izravnim nalogom pravosudnih tijela; izraz „upravna istraga” također obuhvaća i misije Zajednice iz članka 20.,

— „osobni podaci” znači sve informacije vezane uz identificiranog pojedinca ili pojedinca kojeg je moguće identificirati; osoba koju je moguće identificirati je ona koja se može identificirati, izravno ili neizravno, posebno pozivanjem na identifikacijski broj ili na jedan ili više čimbenika specifičnih za njezin fizički, psihološki, mentalni, ekonomski, kulturni ili socijalni identitet,

▼M2

— „operativna analiza” znači analiza djela koja predstavljaju, ili izgleda da predstavljaju, povrede carinskog ili poljoprivrednog zakonodavstva, uključujući sljedeće uzastopne faze: — (a) prikupljanje podataka, uključujući osobne podatke; (b) ocjenu pouzdanosti izvora podataka i samih podataka; (c) istraživanje, metodično predstavljanje i tumačenje veza između tih podataka ili između tih podataka i drugih značajnih podataka; (d) oblikovanje primjedaba, pretpostavki ili preporuka koje nadležna tijela i Komisija mogu izravno upotrijebiti kao podatke o riziku radi sprečavanja i otkrivanja drugih djela koja povrjeđuju carinsko ili poljoprivredno zakonodavstvo i/ili točne identifikacije osoba ili poduzeća uključenih u takva djela,

— „strateška analiza” znači istraživanje i predstavljanje općih kretanja protivnih carinskom i poljoprivrednom zakonodavstvu putem procjene opasnosti, opsega i utjecaja određenih vrsta djela kojima se povrjeđuje carinsko i poljoprivredno zakonodavstvo, s ciljem naknadnog utvrđivanja prioriteta, boljeg razumijevanja pojave ili opasnosti, preusmjeravanja radnji za sprečavanje i otkrivanje prijevara i reorganizacije službi. Za stratešku analizu mogu se koristiti samo podaci iz kojih su uklonjeni identifikacijski elementi,

— „redovna automatska razmjena” znači sustavno prosljeđivanje unaprijed utvrđenih podataka bez prethodnoga zahtjeva, i to u unaprijed određenim pravilnim intervalima,

— „povremena automatska razmjena” znači sustavno prosljeđivanje unaprijed utvrđenih podataka bez prethodnoga zahtjeva u trenutku u kojemu su ti podaci dostupni,

▼M3

— „carinsko područje Unije” znači carinsko područje Unije kako je definirano u članku 4. Uredbe (EU) br. 952/2013,

— „prijevoznici” znači osobe u smislu članka 5. točke 40. Uredbe (EU) br. 952/2013.

▼B

2. Svaka država članica drugoj državi članici i Komisiji prosljeđuje popis nadležnih tijela koja je ona imenovala za potrebe primjene ove Uredbe.

Za potrebe ove Uredbe „nadležna tijela” znači tijela imenovana sukladno prethodnom podstavku.

▼M2

Članak 2.a

Ne dovodeći u pitanje ostale odredbe ove Uredbe i radi postizanja njezinih ciljeva, posebno u slučajevima u kojima nije predana carinska deklaracija ili pojednostavnjena deklaracija, ako je ona nepotpuna ili ako postoji sumnja da su podaci navedeni u deklaraciji lažni, Komisija ili nadležna tijela svake države članice mogu razmijeniti s nadležnim tijelima drugih država članica ili Komisijom sljedeće podatke:

(a) naziv poduzeća;

(b) trgovački naziv;

(c) adresu poduzeća;

(d) identifikacijski broj poduzeća za PDV;

(e) identifikacijski broj za trošarine ( 2 );

(f) podatke o tome da li su identifikacijski broj za PDV i/ili identifikacijski broj za trošarine u uporabi;

(g) imena upravitelja, direktora i po mogućnosti glavnih dioničara poduzeća;

(h) broj i datum izdavanja računa; i

(i) iznos računa.

Ovaj se članak primjenjuje samo na kretanje robe kako je opisano u prvoj alineji članka 2. stavka 1.

▼B

Članak 3.

Ako nacionalna tijela odluče da, kao odgovor na zahtjev za upravnom pomoći ili priopćenje utemeljeno na ovoj Uredbi, poduzmu radnje koje uključuju i mjere koje bi se mogle provesti samo uz odobrenje ili na zahtjev pravosudnih tijela,:

— svaka informacija dobivena na taj način vezana za primjenu carinskog i poljoprivrednog zakonodavstva ili najmanje,

— onaj dio datoteke koji je potreban da bi se zaustavila prijevara,

treba se priopćiti kao dio upravne suradnje predviđene ovom Uredbom.

Međutim, svako takvo priopćenje mora prethodno dobiti odobrenje pravosudnog tijela ako nacionalno pravo propisuje potrebu takvog odobrenja.







GLAVA I.

POMOĆ NA ZAHTJEV

Članak 4.

1. Na traženje podnositelja zahtjeva, primatelj zahtjeva dostavlja mu sve informacije koje bi mu mogle omogućiti osiguranje usklađenosti s odredbama carinskog ili poljoprivrednog zakonodavstva, a posebno one o:

— primjeni carina i davanja koje imaju isti učinak zajedno s poljoprivrednim pristojbama i drugim pristojbama predviđenim zajedničkom poljoprivrednom politikom ili posebnim dogovorima koji se primjenjuju na određenu robu dobivenu preradom poljoprivrednih proizvoda,

— operacijama koje tvore dio sustava financiranja Europskoga fonda za usmjeravanje i jamstva u poljoprivredi.

2. Kako bi dobio traženu informaciju, primatelj zahtjeva ili upravno tijelo kojem se on obrati postupa kao da postupa za vlastiti račun ili na zahtjev drugog tijela u vlastitoj zemlji.

Članak 5.

Na traženje podnositelja zahtjeva, primatelj zahtjeva dostavlja mu sve potvrde, dokumente ili ovjerene prijepise dokumenta koje posjeduje ili koje je dobio na način iz članka 4. stavka 2. koji se odnosi na postupke koje uređuje carinsko ili poljoprivredno zakonodavstvo.

Članak 6.

1. Na traženje podnositelja zahtjeva, primatelj zahtjeva, poštujući pravila na snazi u državi članici u kojoj ima sjedište, obavješćuje adresata ili ga je obavijestio o svim instrumentima ili odlukama upravnih tijela koje se odnose na primjenu carinskog ili poljoprivrednog zakonodavstva.

2. Zahtjevi za obavješćivanjem koji navode predmet instrumenta ili odluke koju treba priopćiti, popraćeni su prijevodom na službeni jezik ili jedan od službenih jezika države članice u kojoj primatelj zahtjeva ima sjedište, ne uzimajući u obzir pravo potonjeg da se odrekne takvoga prijevoda.

Članak 7.

Na traženje podnositelja zahtjeva, primatelj zahtjeva, koliko je god to moguće, posebno prati ili organizira posebno praćenje unutar svog operativnog područja:

(a) osoba, a posebno njihovog kretanja, kada postoje osnovani razlozi za vjerovanje u to da one povrjeđuju carinsko ili poljoprivredno zakonodavstvo;

(b) mjesta na kojima se roba skladišti tako da daje razloge za sumnju da je ta roba namijenjena za opskrbu postupaka protivnih carinskom ili poljoprivrednom zakonodavstvu;

(c) kretanja robe za koju je naznačeno da je predmet potencijalne povrede carinskog ili poljoprivrednog zakonodavstva;

(d) prijevoznih sredstava kada postoje osnovani razlozi za vjerovanje u to da se njima koristi za provođenje postupaka kojima se povrjeđuje carinsko ili poljoprivredno zakonodavstvo.

Članak 8.

Na traženje podnositelja zahtjeva, primatelj zahtjeva stavlja mu na raspolaganje sve informacije koje posjeduje ili koje je dobio na način iz članka 4. stavka 2., posebno izvješća i druge dokumente ili njihove ovjerene prijepise ili izvatke, o otkrivenim ili planiranim postupcima koji predstavljaju ili za koje se podnositelju zahtjeva čini da predstavljaju povrjeđivanje carinskog ili poljoprivrednog zakonodavstva ili, gdje je to primjenjivo, o nalazima posebnog praćenja provedenog u skladu s člankom 7.

Međutim, izvorni dokumenti i predmeti trebaju se dostaviti samo onda kada to nije u suprotnosti sa zakonodavstvom na snazi u državi članici u kojoj primatelj zahtjeva ima sjedište.

Članak 9.

1. Primatelj zahtjeva na traženje podnositelja zahtjeva provodi ili organizira provedbu odgovarajućih upravnih istraga vezanih za postupke koji predstavljaju ili za koje se podnositelju zahtjeva čini da predstavljaju povrjeđivanje carinskog ili poljoprivrednog zakonodavstva.

Primatelj zahtjeva ili upravno tijelo kojem se on obrati pokreće upravne istrage kao da postupa za svoj račun ili na zahtjev drugog tijela u svojoj vlastitoj zemlji.

Primatelj zahtjeva priopćava rezultate takvih upravnih istraga podnositelju zahtjeva.

2. Dogovorom između podnositelja zahtjeva i primatelja zahtjeva službenici koje je imenovao podnositelj zahtjeva mogu nazočiti upravnim istragama iz stavka 1.

Upravne istrage uvijek provode službenici primatelja zahtjeva. Službenici podnositelja zahtjeva ne bi smjeli, na vlastitu inicijativu, preuzeti ovlasti pregleda dane službenicima primatelja zahtjeva. Međutim, oni imaju pristup istim prostorima i istim dokumentima kao i potonji putem svoga posrednika i isključivo u svrhu istrage koja se provodi.

U onoj mjeri u kojoj nacionalne odredbe o kaznenom postupku određene radnje ostavljaju službenicima koji su posebno određeni nacionalnim pravom, službenici podnositelja zahtjeva ne sudjeluju u takvim radnjama. U svakom slučaju, oni ne sudjeluju posebno u pretraživanjima prostora ili formalnom ispitivanju osoba pod kaznenim pravom. Međutim, oni imaju pristup informacijama dobivenim na taj način podložno uvjetima utvrđenima člankom 3.

Članak 10.

Dogovorom između podnositelja zahtjeva i primatelja zahtjeva te u skladu s postupcima koje je utvrdio potonji, službenici koje je propisno ovlastio podnositelj zahtjeva bi mogli, iz ureda u kojima upravna tijela država članica u kojoj predmetno tijelo ima sjedište obavljaju svoju funkciju, dobiti informacije o primjeni zakona o carinskim i poljoprivrednim pitanjima koji je potreban podnositelju zahtjeva i koji se izvodi iz dokumentacije kojoj službenici tih ureda imaju pristup. Ti službenici su ovlašteni kopirati navedenu dokumentaciju.

Članak 11.

Službenici podnositelja zahtjeva nazočni u drugoj državi članici u skladu s člankom 9. i 10. moraju uvijek moći predočiti pisano ovlaštenje koje dokazuje njihov identitet i službenu funkciju.

▼M3

Članak 12.

Ne dovodeći u pitanje članak 51., informacije, uključujući dokumente, ovjerene prijepise dokumenata, potvrde, sve instrumente ili odluke koje proizlaze iz upravnih tijela, izvješća i sve obavještajne podatke, koje je osoblje primatelja zahtjeva pribavilo i priopćilo podnositelju zahtjeva u okviru pomoći predviđene člancima od 4. do 11. mogu se smatrati prihvatljivim dokazima jednako kao da su pribavljeni u državi članici u kojoj se vode postupci:

(a) u upravnim postupcima države članice podnositelja zahtjeva, uključujući u slučaju naknadnih žalbenih postupaka;

(b) u sudskim postupcima države članice podnositelja zahtjeva, osim ako je drukčije izričito naveo primatelj zahtjeva prilikom priopćavanja tih informacija.

▼B







GLAVA II.

SPONTANA POMOĆ

Članak 13.

Nadležna tijela svake države članice, kako je to utvrđeno člancima 14. i 15., pružaju pomoć nadležnim tijelima druge države članice bez prethodnoga zahtjeva.

Članak 14.

Ako nadležna tijela svake države članice to smatraju korisnim za osiguranje usklađenosti sa carinskim ili poljoprivrednim zakonodavstvom, ona:

(a) koliko je to moguće provode ili organiziraju provedbu posebnog praćenja opisanog u članku 7.;

(b) nadležnim tijelima druge države članice priopćuju sve informacije koje posjeduju, a posebno izvješća i druge dokumente ili njihove ovjerene prijepise i izvatke vezane uz postupke koji predstavljaju ili za koje se njima čini da predstavljaju povrjeđivanje carinskog ili poljoprivrednog zakonodavstva.

Članak 15.

►M2 1. ◄ Nadležna tijela svake države članice odmah šalju nadležnim tijelima druge države članice sve relevantne informacije o postupcima koji predstavljaju ili za koje se njima čini da predstavljaju povrjeđivanje carinskoga ili poljoprivrednoga zakonodavstva, a posebno one o robi i novim načinima i sredstvima provođenja takvih postupaka.

▼M2

2. Nadležna tijela država članica mogu također putem redovnih ili povremenih automatskih razmjena proslijediti nadležnom tijelu druge uključene države članice podatke o unosu, iznosu, provozu, skladištenju i uporabi robe u posebne svrhe, uključujući poštanski promet, koja se prevozi između carinskog područja Zajednice i drugih područja, te o prisutnosti i kretanju robe koja ne potječe iz Zajednice i robe za uporabu u posebne svrhe unutar carinskog područja Zajednice, ako je to potrebno za sprečavanje ili otkrivanje djela kojima se povrjeđuje, ili se čini da povrjeđuje carinsko ili poljoprivredno zakonodavstvo.

▼M3

Članak 16.

Ne dovodeći u pitanje članak 51., informacije, uključujući dokumente, ovjerene prijepise dokumente, potvrde, sve instrumente ili odluke koje proizlaze iz upravnih tijela, izvješća i sve obavještajne podatke, koje je osoblje tijela koje priopćava podatke pribavilo i priopćilo tijelu koje prima podatke u okviru pomoći predviđene člancima od 13. do 15. mogu se smatrati prihvatljivim dokazima jednako kao da su pribavljeni u državi članici u kojoj se vode postupci:

(a) u upravnim postupcima države članice tijela koje prima podatke, uključujući u slučaju naknadnih žalbenih postupaka;

(b) u sudskim postupcima države članice tijela koje prima podatke, osim ako je drukčije izričito navelo tijelo koje priopćava podatke prilikom njihovog priopćavanja.

▼B







GLAVA III.

ODNOSI S KOMISIJOM

Članak 17.

1. Nadležna tijela svake države članice priopćavaju Komisiji odmah po primitku:

(a) sve informacije koje smatraju relevantnim vezane uz: — robu koja je bila ili za koju se sumnja da je bila predmetom povrjeđivanja carinskog ili poljoprivrednog zakonodavstva, — metode ili prakse kojima se koristilo ili za koje se sumnja da se njima koristilo s ciljem povrjeđivanje carinskog ili poljoprivrednog zakonodavstva, — zahtjeve za pomoći, mjere poduzete i informacije razmijenjene u primjeni članaka 4. do 16.,koje mogu otkriti prijevarne tendencije u području carine ili poljoprivrede;

(b) sve informacije o nedostacima i pravnim prazninama u carinskom i poljoprivrednom zakonodavstvu koje postaju očitima ili koje se mogu izvesti iz primjene tog zakonodavstva.

2. Komisija nadležnim tijelima u svakoj državi članici odmah po primitku priopćava sve informacije koje bi im mogle pomoći u primjeni carinskog ili poljoprivrednog zakonodavstva.

Članak 18.

1. Kada nadležna tijela države članice postanu svjesna postupaka koji predstavljaju ili za koje se njima čini da predstavljaju povrjeđivanje carinskog ili poljoprivrednoga zakonodavstva koje je od posebne važnosti na razini Zajednice, a posebno:

▼M2

— ako su proširene ili ako postoji mogućnost njihova širenja u druge države članice ili treće zemlje, ili

▼B

— kada se gore navedenim tijelima čini mogućim da su se slični postupci već provodili i u drugim državama članicama,

ona što je moguće prije Komisiji priopćuju, bilo na svoju vlastitu inicijativu ili kao odgovor na obrazloženi zahtjev Komisije, sve relevantne informacije, bilo u obliku dokumenata ili njihovih preslika ili izvadaka, potrebne za utvrđivanje činjenica kako bi Komisija mogla koordinirati mjere koje poduzimaju države članice.

Komisija te informacije prosljeđuje nadležnim tijelima drugih država članica.

▼M2

U roku od šest mjeseci od primitka podataka koje je poslala Komisija, nadležna tijela država članica dužna su Komisiji proslijediti sažetak mjera protiv prijevara koje su poduzela na temelju tih podataka. Na temelju tih sažetaka Komisija je dužna redovito pripremati i dostavljati državama članicama izvješća o rezultatima mjera koje su poduzele države članice.

▼B

2. Kada se nadležna tijela države članice pozovu na stavak 1., one nadležnim tijelima drugih država članica ne moraju priopćiti informacije predviđene člankom 14. stavkom (b) i člankom 15.

3. Kao odgovor na obrazloženi zahtjev Komisije, nadležna tijela države članice postupaju na način predviđen u člancima 4. do 8.

4. Kada Komisija smatra da je u jednoj ili više država članica došlo do nepravilnosti, ona o tome obavješćuje dotičnu državu ili države članice, a ta država ili te države članice prvom prilikom provode istragu kojoj mogu nazočiti i službenici Komisije prema uvjetima utvrđenima u članku 9. stavku 2. i članku 11. ove Uredbe.

Dotična država ili države članice Komisiji priopćuju, što je prije moguće, rezultate istrage.

5. Službenici Komisije mogu prikupljati informacije posebno navedene u članku 10. pod uvjetima utvrđenima tim člankom zajedničkom suglasnošću.

6. Ovaj članak ne dovodi u pitanje pravo Komisije na informacije i kontrolu u skladu s ostalim zakonodavstvima na snazi.

▼M2

7. Ne dovodeći u pitanje odredbe Carinskoga zakonika Zajednice u vezi s uspostavom zajedničkog okvira za upravljanje rizikom, podatke koje su razmijenile Komisija i države članice u skladu s člancima 17. i 18. moguće je pohraniti i koristiti za potrebe strateške i operativne analize.

8. Države članice i Komisija mogu razmjenjivati rezultate operativnih i strateških analiza izvršenih u skladu s ovom Uredbom.

Članak 18.a

▼M3

1. Ne dovodeći u pitanje nadležnosti država članica i s ciljem pružanja pomoći tijelima iz članka 29. u otkrivanju kretanja robe koja je predmet postupaka koji predstavljaju moguću povredu carinskog i poljoprivrednog zakonodavstva, te prijevoznih sredstava, uključujući kontejnere, koji se u tu svrhu upotrebljavaju, Komisija osniva registar podataka koje su prijavili prijevoznici („registar prijevoza”) i njime upravlja. Ta tijela imaju izravan pristup registru prijevoza. Ona se mogu služiti registrom prijevoza, uključujući u svrhu analize podataka i razmjene informacija, samo za potrebe ove Uredbe.

2. Pri upravljanju registrom prijevoza Komisija je ovlaštena:

(a) pristupati sadržajima ili izdvajati i pohranjivati sadržaje podataka bilo kojim sredstvima ili u bilo kojem obliku te se podacima koristiti u skladu sa zakonodavstvom primjenjivim na prava intelektualnog vlasništva. Komisija mora uvesti primjerene zaštitne mjere, uključujući tehničke i organizacijske mjere, kao i zahtjeve za transparentnošću u pogledu ispitanika. Ispitanici imaju pravo pristupa podacima i pravo na njihovo ispravljanje;

(b) uspoređivati i suprotstavljati podatke kojima se može pristupiti ili koji se mogu izdvojiti iz registra prijevoza, označivati ih i dopuniti drugim izvorima podataka te ih analizirati u skladu s Uredbom (EZ) br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća ( 3 );

(c) staviti podatke iz registra prijevoza na raspolaganje tijelima iz članka 29. ove Uredbe koristeći se tehnikama elektroničke obrade podataka.

▼M2

3. Podaci iz ovog članka odnose se posebno na kretanje kontejnera i/ili prijevoznih sredstava, te robe i osoba uključenih u ta kretanja. Po mogućnosti, to uključuje sljedeće podatke:

(a) za kretanje kontejnera: — broj kontejnera, — status utovara kontejnera, — datum kretanja, — način kretanja (utovaren, istovaren, prekrcan, unesen, iznesen itd.), — ime broda ili registracijski broj prijevoznoga sredstva, — broj putovanja, — mjesto, — teretnicu ili drugu prijevoznu ispravu;

(b) za kretanje prijevoznoga sredstva: — ime broda ili registracijski broj prijevoznoga sredstva, — teretnicu ili drugu prijevoznu ispravu, — broj kontejnera, — težinu tereta, — opis i/ili šifre robe, — broj rezervacije, — broj plombe, — mjesto prvoga istovara, — mjesto konačnoga istovara, — mjesta prekrcaja, — očekivani datum dolaska na mjesto konačnoga istovara;

(c) za osobe uključene u kretanje na koje se odnose točke (a) i (b): prezime, djevojačko ime, imena, prethodna prezimena, nadimke, datum i mjesto rođenja, državljanstvo, spol i adresu;

(d) za poduzeća uključena u kretanje na koje se odnose točke (a) i (b): naziv poduzeća, trgovački naziv, adresu poduzeća, broj registracije, identifikacijski broj za PDV i identifikacijski broj za trošarine, te adresa vlasnika, pošiljatelja, primatelja, špeditera, prijevoznika i drugih posrednika ili osoba uključenih u međunarodni lanac nabave.

▼M3

4. Za kretanje kontejnera iz stavka 3. ovog članka, Komisija uspostavlja i upravlja registrom prijavljenih poruka o statusu kontejnera („registar CSM-ova”). Tijela iz članka 29. imaju izravan pristup registru CSM-ova. Prijevoznici iz stavka 1. ovog članka koji pohranjuju podatke o kretanju i statusu kontejnera ili imaju takve podatke pohranjene za svoj račun, prijavljuju poruke o statusu kontejnera („CSM-ovi”) carinskim tijelima država članica u jednoj od sljedećih situacija:

(a) ako su kontejneri određeni za to da ih na carinsko područje Unije unesu pomorskim plovilom iz treće zemlje, isključujući: — kontejnere koji trebaju ostati na istom pomorskom plovilu tijekom njegova putovanja i napustiti carinsko područje Unije na tom pomorskom plovilu, i — kontejnere koje treba istovariti i pretovariti na istom pomorskom plovilu tijekom njegova putovanja kako bi se omogućio istovar ili pretovar druge robe te koji trebaju napustiti carinsko područje Unije na tom pomorskom plovilu;

(b) za pošiljke robe u kontejnerima koji napuštaju carinsko područje Unije i prevoze se u treću zemlju pomorskim plovilom, a obuhvaćene su područjem primjene: — članka 2. Direktive Vijeća 92/84/EEZ ( 4 ), — članka 2. Direktive Vijeća 2011/64/EU ( 5 ), ili — članka 2. stavka 1. Direktive Vijeća 2003/96/EZ ( 6 ).

Prijevoznici prenose podatke izravno u registar CSM-ova.

▼M3

5. CSM-ovi se prijavljuju:

(a) od trenutka kad je kontejner prijavljen kao prazan prije ulaska ili prije napuštanja carinskog područja Unije do kad kontejner nije ponovno prijavljen kao prazan;

(b) najmanje tri mjeseca prije fizičkog dolaska u carinsko područje Unije do mjesec dana nakon ulaska u carinsko područje Unije u slučajevima kad su posebni CSM-ovi potrebni za identifikaciju relevantnih praznih kontejnera, a događaji nisu dostupni u elektroničkoj evidenciji prijevoznika; ili

(c) u trajanju od najmanje tri mjeseca nakon izlaska iz carinskog područja Unije u slučajevima kada su posebni CSM-ovi potrebni za identifikaciju relevantnih praznih kontejnera, a događaji nisu dostupni u elektroničkoj evidenciji prijevoznika.

6. Prijevoznici prijavljuju CSM-ove u slučaju sljedećih ili istovrsnih događaja, u onoj mjeri u kojoj su oni poznati prijevozniku koji prijavljuje i podaci za takve događaje dobiveni su, prikupljeni ili održavani u njihovoj elektroničkoj evidenciji:

— potvrde o rezervaciji,

— dolaska na mjesto utovara ili istovara,

— odlaska s mjesta utovara ili istovara,

— utovara ili istovara s prijevoznog sredstva,

— upute za ukrcaj ili iskrcaj,

— potvrde ukrcaja ili iskrcaja,

— kretanja između terminala,

— nadzora na ulazu u terminal,

— upućivanja na veliki popravak.

Svaka država članica predviđa kazne za nepoštovanje obveze dostavljanja podataka ili za dostavljanje nepotpunih ili netočnih podataka. Takve sankcije moraju biti učinkovite, proporcionalne i odvraćajuće.

7. Unutar Komisije, samo su određeni analitičari ovlašteni obrađivati osobne podatke na koje se primjenjuju stavak 2. točke (b) i (c).

Osobni podaci koji nisu potrebni za otkrivanje kretanja robe iz stavka 1. odmah se brišu ili se iz njih uklanjaju identificirajući čimbenici. U svakom slučaju, oni mogu biti pohranjeni najviše tri godine.

Komisija provodi odgovarajuće tehničke i organizacijske mjere kako bi zaštitila osobne podatke od slučajnog ili nezakonitog uništavanja, slučajnog gubitka ili neovlaštenog objavljivanja, promjene i pristupa ili svakog drugog neovlaštenog oblika obrade.

8. Podaci primljeni od prijevoznika čuvaju se samo onoliko vremena koliko je potrebno da bi se ostvarila svrha zbog koje su bili uneseni i ne smiju se pohranjivati na razdoblje dulje od pet godina.

9. Komisija i države članice dužne su štititi povjerljive poslovne informacije koje su prijevoznici dostavili.

Komisija i države članice dužne su primjenjivati najviša tehnička, organizacijska i kadrovska sigurnosna pravila o profesionalnoj tajni ili drugim istovrsnim obvezama povjerljivosti na svoje stručnjake u skladu s nacionalnim zakonodavstvom i pravom Unije.

Komisija i države članice dužne su osigurati poštovanje zahtjevâ drugih država članica u pogledu povjerljivog postupanja s informacijama koje se razmjenjuju putem registra CSM-ova.

▼M2

Članak 18.b

1. Komisija je ovlaštena za organizaciju izobrazbe i pružanje svih oblika pomoći, osim financijske pomoći, djelatnicima zaduženim za kontakt u trećim zemljama, te u europskim i međunarodnim organizacijama i agencijama.

2. Komisija može staviti na raspolaganje državama članicama stručno znanje, tehničku ili logističku pomoć, djelatnosti izobrazbe ili priopćavanja, ili bilo koju drugu vrstu operativne potpore radi postizanja ciljeva ove Uredbe te za obavljanje zadataka država članica u okviru provedbe suradnje u području carine iz članaka 29. i 30. Ugovora o osnivanju Europske unije.

▼M3

Članak 18.c

Komisija putem provedbenih akata donosi odredbe u pogledu učestalosti prijavljivanja, formata podataka u CSM-ovima te metoda prijenosa CSM-ova.

Ti se provedbeni akti donose do 29. veljače 2016. u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 43.a stavka 2.

Članak 18.d

1. Komisija uspostavlja i upravlja registrom („registar uvoza, izvoza i provoza”) koji sadrži podatke o:

(a) uvozu robe:

(b) provozu robe; i

(c) izvozu robe, u mjeri u kojoj je roba iz ove točke obuhvaćena područjem primjene: i. članka 2. Direktive 92/84/EEZ; ii. članka 2. Direktive 2011/64/EU; ili iii. članka 2. stavka 1. Direktive 2003/96/EZ.

Registar uvoza, izvoza i provoza održava se kako je detaljno opisano u prilozima 37. i 38. Uredbi Komisije (EEZ) br. 2454/93 ( 7 ).

Komisija sustavno reproducira podatke iz izvora kojima upravlja Komisija na temelju Uredbe (EU) br. 952/2013 u registar uvoza, izvoza i provoza. Države članice mogu Komisiji dostaviti podatke u vezi s provozom robe unutar države članice i izravnim izvozom, ovisno o dostupnosti podataka i informatičkoj infrastrukturi država članica.

Odjeli koje imenuju Komisija i nacionalna tijela iz članka 29. ove Uredbe mogu se koristiti registrom za analizu podataka i usporedbu podataka u registru uvoza, izvoza i provoza s CSM-ovima prijavljenima u registru CMS-ova i mogu razmjenjivati informacije o rezultatima za potrebe ove Uredbe.

2. Registar uvoza, izvoza i provoza dostupan je nacionalnim tijelima iz članka 29. ove Uredbe. Unutar Komisije samo su imenovani analitičari ovlašteni obrađivati podatke sadržane u registru uvoza, izvoza i provoza.

Države članice imaju izravan pristup:

(a) podacima o svim deklaracijama izrađenima i podnesenima u dotičnoj državi članici;

(b) podacima koji se odnose na gospodarske subjekte kojima broj EORI, kako je predviđeno Uredbom (EEZ) br. 2454/93 dodjeljuju tijela te države članice;

(c) podacima o provozu;

(d) svim drugim podacima osim osobnih podataka iz članka 41.b stavka 2. ove Uredbe.

Nakon što nadležna tijela unesu podatke u Carinski informatički sustav iz članka 23. stavka 1. ove Uredbe ili podatke iz istražnog dosjea u Identifikacijsku bazu podataka carinskih dosjea iz članka 41.a stavka 1. ove Uredbe u skladu s člankom 41.b ove Uredbe, ona imaju pristup svim podacima u registru uvoza, izvoza i provoza koji se odnose na taj unos ili taj istražni dosje.

3. Uredba (EZ) br. 45/2001 primjenjuje se na obradu osobnih podataka koju provodi Komisija u kontekstu podataka uključenih u registar uvoza, izvoza i provoza.

Komisija se smatra voditeljem obrade u smislu članka 2. točke (d) Uredbe (EZ) br. 45/2001.

Registar uvoza, izvoza i provoza podliježe prethodnoj provjeri Europskog nadzornika za zaštitu podataka u skladu s člankom 27. Uredbe (EZ) br. 45/2001.

Podaci sadržani u registru uvoza, izvoza i provoza ne smiju se čuvati duže od pet godina, uz dodatno razdoblje od dvije godine ako je to opravdano.

4. Registar uvoza, izvoza i provoza ne uključuje posebne kategorije podataka u smislu članka 10. stavka 5. Uredbe (EZ) br. 45/2001.

Komisija provodi odgovarajuće tehničke i organizacijske mjere kako bi zaštitila osobne podatke od slučajnog ili nezakonitog uništavanja, slučajnog gubitka ili neovlaštenog objavljivanja, promjene i pristupa ili svakog drugog neovlaštenog oblika obrade.

5. Komisija i države članice dužne su štititi povjerljive poslovne informacije. Komisija i države članice primjenjuju najviša tehnička, organizacijska i kadrovska sigurnosna pravila o profesionalnoj tajni ili drugim istovrsnim obvezama povjerljivosti na svoje stručnjake u skladu s nacionalnim zakonodavstvom i zakonodavstvom Unije.

Komisija i države članice dužne su osigurati da se poštuju zahtjevi drugih država članica u pogledu povjerljivog postupanja s informacijama koje se razmjenjuju putem registra uvoza, izvoza i provoza.

Članak 18.e

Komisija može zatražiti od države članice dokumente koji se prilažu uvoznim i izvoznim deklaracijama i za koje su popratne dokumente izradili ili prikupili gospodarski subjekti, s obzirom na istrage u vezi s provedbom carinskog zakonodavstva.

Zahtjev iz prvog stavka upućuje se nadležnim tijelima. Ako država članica odredi više od jednog nadležnog tijela, ona mora utvrditi upravni odjel odgovoran za odgovaranje na zahtjev Komisije.

Država članica u roku od četiri tjedna od primitka zahtjeva Komisije:

— dostavlja traženu dokumentaciju; ako je opravdano, unutar dodatnog razdoblja od šest tjedana,

— obavješćuje Komisiju da zahtjev nije bilo moguće ispuniti jer gospodarski subjekt nije pružio zatražene podatke, ili

— odbija zahtjev uslijed odluke koju donese upravno ili sudsko tijelo te države članice u skladu s člankom 3.

▼B







GLAVA IV.

ODNOSI S TREĆIM ZEMLJAMA

▼M2

Članak 19.

Pod uvjetom da se dotična treća zemlja pravno obvezala da će pružiti pomoć potrebnu za prikupljanje dokaza o nepravilnoj naravi djela koja se čine da povrjeđuju carinsko ili poljoprivredno zakonodavstvo, ili za određivanje opsega djela za koje je utvrđeno da povrjeđuju takvo zakonodavstvo, podatke prikupljene u skladu s ovom Uredbom mogu joj priopćiti:

— Komisija ili dotična država članica, prema potrebi, uz prethodnu suglasnost nadležnih tijela države članice koja su prikupila te podatke, ili

— Komisija ili dotične države članice u okviru zajedničke akcije ako je podatke prikupilo više država članica, uz prethodnu suglasnost nadležnih tijela država članica koja su prikupila te podatke.

Država članica prosljeđuje takve podatke u skladu s nacionalnim odredbama koje se odnose na priopćavanje osobnih podataka trećim zemljama.

U svim slučajevima potrebno je osigurati da se pravilima dotične treće zemlje ponudi jednaka razina zaštite kao ona predviđena člankom 45. stavcima 1. i 2.

▼B

Članak 20.

1. U provođenju ciljeva ove Uredbe Komisija može, pod uvjetima utvrđenim u članku 19., provoditi misije upravne i istražne suradnje Zajednice u trećim zemljama u koordinaciji i uskoj suradnji s nadležnim tijelima država članica.

2. Misije Zajednice u trećim zemljama iz stavka 1. uređuju se sljedećim uvjetima:

(a) mogu se poduzimati na inicijativu Komisije, a kada je to primjereno i na temelju informacija koje pruža Europski parlament ili na zahtjev jedne ili više država članica;

(b) provode ih službenici Komisije imenovani u tu svrhu i službenici koje je u tu svrhu imenovala dotična država članica (države članice);

(c) mogu ih također, dogovorom s Komisijom i dotičnim državama članicama, provoditi u ime Zajednice i službenici države članice, posebno prema sporazumu o dvostranoj pomoći potpisanim s trećom zemljom; u tom slučaju Komisiju se obavještava o rezultatima misije.

▼M2 —————

▼B

3. Komisija obavješćuje države članice i Europski parlament o rezultatima misija provedenih na temelju ovog članka.

Članak 21.

▼M3

1. S nalazima i informacijama dobivenima tijekom misija Zajednice iz članka 20., a posebno s dokumentima koje predaju nadležna tijela dotičnih trećih zemalja, kao i s informacijama dobivenima tijekom upravne istrage, uključujući tijekom istraga službi Komisije, postupa se u skladu s člankom 45.

▼B

2. Članak 12. primjenjuje se mutatis mutandis na nalaze i informacije iz stavka 1.

3. Za potrebe njihove uporabe na temelju članka 12., dobivene izvorne dokumente ili njihove ovjerene prijepise Komisija prosljeđuje nadležnim tijelima država članica ako one to zatraže.

Članak 22.

Države članice obavješćuju Komisiju o informacijama razmijenjenim u okviru uzajamne upravne pomoći s trećim zemljama uvijek kada je to, u smislu članka 18. stavka 1., posebno relevantno za učinkovitost carinskog ili poljoprivrednog zakonodavstva u skladu s ovom Uredbom i kada je ta informacija iz područja primjene ove Uredbe.







GLAVA V.

CARINSKI INFORMATIČKI SUSTAV







Poglavlje 1.

Uspostava carinskog informatičkog sustava

Članak 23.

1. Ovime se uspostavlja automatizirani informatički sustav, „Carinski informatički sustav”, dalje u tekstu „CIS”, kako bi ispunio potrebe upravnih tijela odgovornih za primjenu zakonodavstva o carinskim ili poljoprivrednim pitanjima, kao i zakonodavstva Komisije.

▼M2

2. U skladu s odredbama ove Uredbe, cilj CIS-a je pružiti pomoć pri sprečavanju, istraživanju i kaznenom progonu djela kojima se povrjeđuje carinsko ili poljoprivredno zakonodavstvo tako da se omogući brži pristup podacima, a time i poveća učinkovitost suradnje i postupaka nadzora nadležnih tijela iz ove Uredbe.

▼B

3. Carinska tijela država članica mogu se koristiti tehničkom infrastrukturom CIS-a u obavljanju svojih dužnosti u okviru carinske suradnje ►M2 iz članaka 29. i 30. ◄ Ugovora o Europskoj uniji.

U takvom slučaju Komisija osigurava tehničko upravljanje infrastrukturom.

▼M3

4. Komisija je ovlaštena donijeti delegirane akte u skladu s člankom 43. o utvrđivanju tih postupaka u vezi s primjenom poljoprivrednih odredaba koje zahtijevaju unos informacija u CIS.

Ti delegirani akti donose se do 29. veljače 2016.

▼M2 —————

▼B

6. Države članice i Komisija, dalje u tekstu „partneri CIS-a”, sudjeluju u CIS-u prema uvjetima utvrđenima u ovoj glavi.







Poglavlje 2.

Upravljanje CIS-om i korištenje CIS-a

Članak 24.

CIS se sastoji od središnje baze podataka i njoj se pristupa preko terminala u svakoj državi članici i u Komisiji. Ona obuhvaća isključivo podatke potrebne za ispunjavanje njezinog cilja navedenog u članku 23. stavku 2., uključujući i osobne podatke, u sljedećim kategorijama:

(a) roba;

(b) prijevozna sredstva;

(c) poslovanje;

(d) osobe;

(e) trendovi prijevare;

(f) dostupnost stručnoga znanja;

▼M2

(g) zadržana, zaplijenjena ili oduzeta roba;

(h) zadržana, zaplijenjena ili oduzeta gotovina, kako je utvrđeno člankom 2. Uredbe (EZ) br. 1889/2005 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. listopada 2005. o kontroli ulaska i izlaska gotovine iz Zajednice ( 8 ).

▼M2

Članak 25.

▼M3

1. Komisija putem provedbenih akata donosi odredbe koje se odnose na stavke koje treba uključiti u CIS u odnosu na svaku od kategorija iz članka 24. u onoj mjeri u kojoj je to potrebno za postizanje cilja CIS-a. Osobni podaci ne smiju se nalaziti u kategoriji iz članka 24. točke (e). Ti se provedbeni akti donose do 29. veljače 2016. u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 43.a stavka 2.

▼M2

2. Za kategorije iz članka 24. točaka (a) do (d) osobni podaci koji se unose moraju biti ograničeni na sljedeće:

(a) prezime, djevojačko ime, imena, prethodna prezimena i nadimke;

(b) datum i mjesto rođenja;

(c) državljanstvo;

(d) spol;

(e) broj, mjesto i datum izdavanja osobnih isprava (putovnice, osobne iskaznice, vozačke dozvole);

(f) adresu;

(g) posebna objektivna i trajna fizička obilježja;

(h) šifru upozorenja kojom se ukazuje na to da je osoba u prošlosti bila naoružana, nasilna ili da je pobjegla;

(i) razlog za uvrštavanje podataka;

(j) predložene mjere;

(k) registracijski broj prijevoznog sredstva.

3. Za kategoriju iz članka 24. točke (f) osobni podaci koji se unose moraju biti ograničeni na prezimena i imena stručnjaka.

4. Za kategorije iz članka 24. točaka (g) do (h) osobni podaci koji se unose moraju biti ograničeni na sljedeće:

(a) prezime, djevojačko ime, imena, prethodna prezimena i nadimke;

(b) datum i mjesto rođenja;

(c) državljanstvo;

(d) spol;

(f) adresu;

5. U svim slučajevima nije dopušteno unositi osobne podatke koji otkrivaju rasnu ili etničku pripadnost, politička stajališta, vjerska ili filozofska uvjerenja, članstvo u sindikatima i podatke o zdravlju ili seksualnom životu pojedinca.

▼B

Članak 26.

Sljedeća načela moraju se poštivati pri primjeni CIS-a vezano uz osobne podatke:

(a) prikupljanje i svi drugi postupci obrade osobnih podataka moraju se provoditi pravedno i zakonito;

(b) podaci se moraju prikupljati u svrhe određene u članku 23. stavku 2. i ne smiju se naknadno obrađivati na način koji nije u skladu s tim svrhama;

(c) podaci moraju biti potpuni, relevantni i ne pretjerani vezano uz svrhe u koje se obrađuju;

(d) podaci moraju biti točni i, kada je to potrebno, ažurirani;

(e) podaci se moraju čuvati u obliku koji ne dopušta identifikaciju subjekta podataka dulje nego što je to neophodno za očite svrhe.

▼M2

Članak 27.

1. Osobni podaci iz kategorija iz članka 24. unose se u CIS isključivo za potrebe poduzimanja sljedećih predloženih mjera:

(a) promatranja i obavješćivanja;

(b) prikrivenog nadzora;

(c) posebne provjere; i

(d) operativne analize.

2. Osobne podatke iz kategorija iz članka 24. moguće je unijeti u CIS samo ako na temelju prethodnih protuzakonitih radnji ili podataka prikupljenih u okviru pomoći postoje stvarne naznake da je odnosna osoba izvršila, da vrši ili da namjerava izvršiti djela kojima se povrjeđuje carinsko ili poljoprivredno zakonodavstvo, koje su od posebne važnosti na razini Zajednice.

▼B

Članak 28.

1. Ako se provedu mjere iz članka 27. stavka 1., sljedeće informacije se mogu, djelomično ili u cijelosti, prikupljati i prenijeti partneru CIS-a koji je predložio tu mjeru:

(a) činjenica da je pronađena prijavljena roba, prijevozno sredstvo, poslovanje ili osoba;

(b) mjesto, vrijeme i razlog provjere;

(c) ruta i odredište putovanja;

(d) osobe u pratnji dotične osobe ili putnici u prijevoznom sredstvu;

(e) korišteno prijevozno sredstvo;

(f) nošeni predmeti;

(g) okolnosti pod kojima su pronađeni roba, prijevozno sredstvo, poslovanje ili osoba.

Kada se takve informacije prikupe tijekom diskretnog nadzora, moraju se poduzeti koraci kako bi se osiguralo da nije ugrožena tajna narav nadzora.

2. U kontekstu posebnih provjera iz članka 27. stavka 1. osobe, prijevozna sredstva i predmeti mogu se pretraživati u dopuštenoj mjeri i u skladu sa zakonom, propisima i postupanjima u državi članici u kojoj se pretraživanje odvija. Ako zakonom te države članice nisu dopuštene posebne provjere, ta ih država članica automatski pretvara u promatranje i izvješćivanje ili diskretni nadzor.

Članak 29.

▼M3

1. Pristup podacima koji su sadržani u CIS-u rezerviran je isključivo za nacionalna tijela koja imenuje svaka država članica i za odjele koje imenuje Komisija. Ta nacionalna tijela su carinska tijela, ali mogu uključivati i druga tijela koja su u skladu sa zakonom, propisima i postupcima u predmetnoj državi članici nadležna za postupanje u svrhu postizanja cilja navedenog u članku 23. stavku 2.

Partner CIS-a koji pruža podatke ima pravo odlučiti koje od nacionalnih tijela navedenih u prvom podstavku ovog stavka može imati pristup podacima koje je uključio u CIS.

2. Svaka država članica Komisiji šalje popis svojih imenovanih nadležnih nacionalnih tijela koja imaju pristup CIS-u te za svako tijelo navodi kojim podacima smije imati pristup i u koju svrhu.

Komisija provjerava s dotičnim državama članicama popis imenovanih nacionalnih tijela radi li se o nerazmjernim imenovanjima. Nakon te provjere dotične države članice potvrđuju ili mijenjaju popis imenovanih nacionalnih tijela. Komisija o tome obavješćuje druge države članice. Ona također obavješćuje sve države članice o odgovarajućim pojedinostima vezanim za odjele Komisije ovlaštene da imaju pristup CIS-u.

Popis tako imenovanih nacionalnih tijela i odjela Komisije objavljuje Komisija u svrhu informiranja u Službenom listu Europske unije, a naknadna ažuriranja popisa Komisija objavljuje na internetu.

▼B

3. Neovisno o odredbama stavaka 1. i 2. Vijeće, postupajući na prijedlog Komisije, može odlučiti da međunarodnim ili regionalnim organizacijama dopusti pristup CIS-u, pod uvjetom da se, prema potrebi, s tim istim organizacijama istodobno sklopi protokol u skladu s člankom 7. stavkom 3. Konvencije između država članica i Zajednice o uporabi informatičke tehnologije u carinske svrhe. U donošenju te odluke u obzir se posebno uzimaju svi postojeći dvostrani sporazumi ili sporazumi zajednice te adekvatnost razine zaštite podataka.

Članak 30.

1. Partneri CIS-a mogu se koristiti podacima dobivenima iz CIS-a samo kako bi ostvarili cilj naveden u članku 23. stavku 2. Međutim, mogu se koristiti njima u upravne i druge svrhe uz prethodno odobrenje onog partnera CIS-a koji je te podatke ubacio u sustav podložno uvjetima koje on nameće ili, kada je to primjereno, Komisije koja ih je uključila u taj sustav. Takva ostala uporaba mora biti u skladu sa zakonom, propisima i postupanjima države članice koja traži njihovu uporabu te, kada je to primjereno, s odgovarajućim odredbama koje se s tim u vezi primjenjuju na Komisiju te treba uzeti u obzir načela utvrđena u Prilogu.

2. Ne dovodeći u pitanje stavke 1. i 4. ovog članka i članak 29. stavak 3., podacima dobivenim iz CIS-a trebala bi se koristiti samo nacionalna tijela koja odredi svaka država članica te odjeli koje je Komisija imenovala nadležnima, u skladu sa zakonom, propisima i postupanjima koji se na njih primjenjuju, za postupanje s ciljem ostvarivanja cilja navedenog u članku 23. stavku 2.

3. Svaka država članica Komisiji šalje popis tijela ili odjela iz stavka 2.

Komisija o tome obavještava ostale države članice. Ona također obavještava sve države članice o sličnim pojedinostima vezanima uz odjele Komisije ovlaštene da imaju pristup CIS-u.

▼M3

Popis tako imenovanih nacionalnih tijela ili odjela objavljuje Komisija u svrhu informiranja u Službenom listu Europske unije, a naknadna ažuriranja popisa Komisija objavljuje na internetu.

4. Podaci dobiveni iz CIS-a mogu se, uz prethodno odobrenje države članice koja ih je uključila u CIS te pod uvjetima koje ona nameće, priopćiti radi uporabe nacionalnim tijelima, osim onih iz stavka 2., trećim zemljama i međunarodnim ili regionalnim organizacijama i/ili agencijama Unije koje doprinose zaštiti financijskih interesa Unije i ispravnoj primjeni carinskog zakonodavstva. Svaka država članica poduzima posebne mjere kako bi osigurala zaštitu takvih podataka kada se oni prenose ili dostavljaju odjelima izvan njezinoga državnog područja.

Prvi podstavak ovog stavka primjenjuje se mutatis mutandis na Komisiju ako je ona podatke unijela u CIS.

▼B

Članak 31.

1. Uključivanje podataka u CIS uređeno je zakonom, propisima i postupanjima države članice koja pruža te podatke te, kada je to primjereno, odgovarajućim odredbama koje se s tim u vezi primjenjuju na Komisiju, osim ako su ovom Uredbom predviđene strože odredbe.

2. Obrada podataka dobivenih iz CIS-a, uključujući i njihovu uporabu ili obavljanje bilo koje djelatnosti iz članka 27. stavka 1. koju je predložio partner CIS-a koji pruža te podatke, uređeni su zakonom, propisima i postupanjima države članice koja obrađuje te podatke ili se njima koristi te odgovarajućim odredbama koje se s tim u vezi primjenjuju na Komisiju, osim kada su ovom Uredbom predviđene strože odredbe.







Poglavlje 3.

Izmjena podataka

Članak 32.

1. Samo partner CIS-a koji pruža podatke ima pravo na izmjenu, dopunu, ispravak ili brisanje podataka koje je uvrstio u CIS.

2. Ako partner CIS-a koji pruža podatke primijeti ili mu se pozornost skrene na činjenicu da su podaci koje je on uvrstio činjenično netočni ili da su uključeni ili pohranjeni protivno ovoj Uredbi, on mora, ovisno o slučaju, izmijeniti, dopuniti, ispraviti ili izbrisati te podatke, te o tome obavijestiti druge partnere CIS-a.

3. Ako partner CIS-a posjeduje dokaze koji upućuju na to da je neki podatak činjenično netočan ili da je uključen ili pohranjen u CIS protivno ovoj Uredbi, on mora što je prije moguće o tome obavijestiti onog partnera CIS-a koji je pružio taj podatak. Potonji provjerava predmetni podatak te ga, ako je to potrebno, ispravlja ili briše bez odgode. Partner CIS-a koji je pružio taj podatak obavješćuje druge partnere o svim počinjenim ispravcima ili brisanjima.

4. Ako prilikom uključivanja podataka u CIS, partner CIS-a primijeti da je njegovo izvješće u suprotnosti s prethodnim izvješćem s obzirom na sadržaj ili predloženu mjeru, on mora smjesta o tome obavijestiti onog partnera koji je podnio prethodno izvješće. Tada bi ta dva partnera trebala pokušati riješiti to pitanje. U slučaju neslaganja zadržava se prvo izvješće, ali se oni dijelovi novog izvješća koji nisu u suprotnosti uključuju u sustav.

5. Podložno ostalim odredbama ove Uredbe, kada u bilo kojoj državi članici sud ili druga tijela imenovana u tu svrhu u toj državi članici donesu konačnu odluku da se izmijeni, dopuni, ispravi ili briše podatke u CIS-u, partneri CIS-a moraju tome prilagoditi svoje djelovanje.

U slučaju nesuglasja između takvih odluka sudova ili drugih tijela imenovanih u tu svrhu, uključujući i one iz članka 36. vezane uz ispravak ili brisanje, država članica koja je uključila predmetne podatke briše ih iz sustava.

Odredbe iz podstavka 1. primjenjuju se mutatis mutandis onda kada odluku Komisije o podacima sadržanima u CIS-u Sud proglasi ništavnom.







▼M3

Poglavlje 4.

Pohrana podataka

Članak 33.

Podaci uključeni u CIS čuvaju se samo onoliko vremena koliko je potrebno da se ostvari svrha zbog koje su bili uneseni i ne smiju se pohranjivati na razdoblje dulje od pet godina, uz dodatno razdoblje od dvije godine ako je to opravdano.

▼B







Poglavlje 5.

Zaštita osobnih podataka

Članak 34.

1. Svaki partner CIS-a koji ima namjeru primiti osobne podatke iz CIS-a ili ih uključiti u CIS ne kasnije od datuma početka primjene ove Uredbe usvaja nacionalni zakon ili interna pravila koja se primjenjuju na Komisiju.

2. Partner CIS-a može primiti osobne podatke iz CIS-a ili ih uključiti u CIS samo onda kada dogovori o zaštiti takvih podataka predviđeni stavkom 1. stupe na snagu. Svaka država članica trebala bi prethodno imenovati nacionalno nadzorno tijelo ili tijela kao što je to predviđeno člankom 37.

▼M2

3. S ciljem pravilne provedbe odredaba o zaštiti podataka iz ove Uredbe, države članice i Komisija dužni su smatrati CIS sustavom za obradu osobnih podataka na koji se primjenjuju:

— nacionalne odredbe za provedbu Direktive 95/46/EZ;

— Uredba (EZ) br. 45/2001, i

— bilo koje strože odredbe ove Uredbe.

Članak 35.

1. Pridržavajući se članka 30. stavka 1. korisnicima CIS-a nije dopuštena uporaba osobnih podataka iz CIS-a za nikakve potrebe osim onih navedenih u članku 23. stavku 2.

2. Podatke je moguće umnožavati isključivo u tehničke svrhe, i to pod uvjetom da je takvo umnožavanje neophodno tijelima iz članka 29. za potrebe pretraživanja.

3. Osobne podatke koje je u CIS unijela država članica ili Komisija nije dopušteno kopirati u sustave za obradu podataka za koje su odgovorne države članice ili Komisija, osim u sustavima za upravljanje rizikom koji se koriste za usmjeravanje nacionalnih carinskih kontrola ili sustava za operativnu analizu koji se koristi za koordinaciju mjera na razini Zajednice.

U tom su slučaju samo analitičari imenovani od strane nacionalnih tijela svake države članice i od strane službi Komisije ovlašteni za obradu osobnih podataka dobivenih iz CIS-a, i to u okviru sustava za upravljanje rizikom koji se koristi za usmjeravanje carinskih kontrola nacionalnih tijela odnosno sustava za operativnu analizu koji se koristi za koordinaciju mjera na razini Zajednice.

Države članice Komisiji šalju popis odjela za upravljanje rizikom, čiji su analitičari ovlašteni za kopiranje i obradu osobnih podataka unesenih u CIS. Komisija o tome obavještava ostale države članice i također svim državama članicama pruža odgovarajuće podatke o vlastitim službama koje su nadležne za operativnu analizu.

Popis imenovanih nacionalnih tijela i službi Komisije objavljuje Komisija u Službenom listu Europske unije.

Osobni podaci kopirani iz CIS-a čuvaju se samo onoliko vremena koliko je potrebno za postizanje cilja za koji su kopirani. Korisnik CIS-a koji je kopirao podatke dužan je najmanje jednom godišnje pregledati potrebu za pohranom istih. Razdoblje pohrane ne smije biti dulje od 10 godina. Osobni podaci koji nisu potrebni za nastavak analize istom se brišu ili se iz njih uklanjaju identifikacijski elementi.

▼B

Članak 36.

1. Pravâ osoba vezana uz osobne podatke u CIS-u, a posebno njihovo pravo pristupa, stupaju na snagu:

— u skladu sa zakonima, propisima i postupanjima države članice u kojoj se poziva na ta prava,

— u skladu s internim pravilima koja se primjenjuju na Komisiju iz članka 34. stavka 1.

Ako je utvrđeno zakonima, propisima i postupanjima dotične države članice, nacionalno nadzorno tijelo predviđeno člankom 37. odlučuje o tome mogu li se informacije priopćiti i o postupanju kod takvog priopćavanja.

2. Partner CIS-a koji primi zahtjev za pristup osobnim podacima može odbiti taj pristup ako bi njihovo priopćavanje moglo dovesti u pitanje sprečavanje, istraživanje i kaznenu istragu o postupcima koji predstavljaju povredu carinskog ili poljoprivrednog zakonodavstva. Država članica može također odbiti pristup kako je predviđeno njezinim zakonima, propisima i postupanjima vezano uz slučajeve u kojima takvo odbijanje predstavlja mjeru neophodnu za zaštitu nacionalne sigurnosti, obrane, javne sigurnosti i prava i sloboda drugih. Komisija može odbiti pristup kada takvo odbijanje predstavlja mjeru neophodnu za zaštitu prava i sloboda drugih.

▼M2

U svakom slučaju, pristup je moguće zabraniti bilo kojoj osobi čiji se podaci obrađuju tijekom razdoblja u kojemu se provode mjere u svrhu promatranja i obavješćivanja ili prikrivenog nadzora i tijekom razdoblja u kojemu se obavlja operativna analiza podataka ili upravna ili kriminalistička istraga.

▼B

3. Ako je osobne podatke za čiji je pristup podnesen zahtjev pružio drugi partner CIS-a, pristup se dopušta samo ako se tome partneru da prilika da se izjasni o svom stajalištu.

4. Svaka osoba može, u skladu sa zakonima, propisima i postupanjima svake države članice ili s internim pravilima koja se primjenjuju na Komisiju, zahtijevati od partnera CIS-a ispravak ili brisanje navedenih podataka koji se odnose na nju ukoliko su ti podaci činjenično netočni ili ako su uključeni ili pohranjeni u CIS protivno cilju navedenom u članku 23. stavku 2. ili ako se nisu poštovala načela članka 26.

5. Na državnom području svake države članice svaka osoba može, u skladu sa zakonima, propisima i postupanjima u dotičnoj državi članici, pokrenuti postupak ili podnijeti tužbu pred sudom ili tijelom imenovanim u tu svrhu, u skladu s zakonima, propisima i postupanjima, s obzirom na osobne podatke u CIS-u vezane uz tu osobu, kako bi:

(a) ispravila ili izbrisala činjenično netočne osobne podatke;

(b) ispravila ili izbrisala osobne podatke koji su uključeni ili pohranjeni u CIS protivno ovoj Uredbi;

(c) dobila pristup osobnim podacima;

(d) dobila odštetu prema članku 40. stavku 2.

S obzirom na podatke koje je uključila Komisija, postupak se može pokrenuti pred Sudom u skladu s člankom 173. Ugovora.

Države članice i Komisija uzajamno se obvezuju na izvršenje pravomoćne odluke koju donese sud, Sud ili drugo tijelo imenovano s tim ciljem, a koja se odnosi na točke (a), (b) i (c) podstavka 1.

6. Pozivanja u ovome članku i u članku 32. stavku 5. na „pravomoćnu odluku” ne povlače za sobom nikakvu obvezu bilo koje države članice ili Komisije da se žali na odluku koju je donio sud ili drugo tijelo imenovano u tu svrhu.







Poglavlje 6.

Nadzor zaštite osobnih podataka

Članak 37.

1. Svaka država članica imenuje nacionalno nadzorno tijelo ili tijela odgovorna za zaštitu osobnih podataka kako bi provodile neovisan nadzor takvih podataka uključenih u CIS.

Nadzorna tijela, u skladu s njihovim dotičnim nacionalnim zakonodavstvom, provode neovisan nadzor i provjere kako bi osigurala da se obradom i korištenjem podataka sadržanih u CIS-u ne povrjeđuju prava subjekata tih podataka. U tu svrhu nadzorna tijela imaju pristup CIS-u.

▼M2

2. Svaka osoba može zatražiti od nacionalnog nadzornog tijela iz članka 28. Direktive 95/46/EZ ili od europskog nadzornika za zaštitu podataka iz članka 41. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 45/2001 pristup osobnim podacima koji se odnose na nju kako bi provjerila njihovu točnost i na koji način se koriste ili su bili korišteni. To je pravo uređeno zakonima, uredbama i postupcima države članice u kojoj je uložen zahtjev ili Uredbom (EZ) br. 45/2001, ovisno o slučaju. Ako je podatke unijela druga država članica ili Komisija, provjera se vrši u uskoj suradnji s nacionalnim nadzornim tijelom te države članice ili europskim nadzornikom za zaštitu podataka.

▼B

3. Komisija unutar svojih odjela poduzima sve mjere kako bi osigurala nadzor zaštite osobnih podataka koji nudi zaštitu jednake razine kao i ona koja proizlazi iz stavka 1.

▼M2

3.a Europski nadzornik za zaštitu podataka nadzire sukladnost CIS-a s Uredbom (EZ) br. 45/2001.

▼M2

4. Europski nadzornik za zaštitu podataka najmanje jednom godišnje saziva sastanak sa svim nacionalnim nadzornim tijelima za zaštitu podataka nadležnima za rješavanje pitanja povezanih s nadzorom CIS-a.

▼M3

5. Europski nadzornik za zaštitu podataka surađuje sa Zajedničkim nadzornim tijelom, uspostavljenim na temelju Odluke Vijeća 2009/917/PUP ( 9 ), svaki djelujući u okviru svojih nadležnosti, a u cilju osiguravanja usklađenog nadzora i revizije CIS-a.

▼B







Poglavlje 7.

▼M2

Sigurnost podataka

▼B

Članak 38.

1. Sve odgovarajuće tehničke i organizacijske mjere neophodne za održavanje sigurnosti poduzimaju:

(a) države članice i Komisija, svaka u onoj mjeri u kojoj se to odnosi na nju, s obzirom na terminale CIS-a smještene na njihovim dotičnim državnim područjima i u uredima Komisije;

▼M3 —————

▼M2

(c) Komisija za elemente Zajednice u zajedničkoj komunikacijskoj mreži.

▼M3

2. Posebno, i države članice i Komisija poduzimaju mjere:

(a) sprečavanja pristupa neovlaštenih osoba uređajima koji se koriste za obradu podataka;

(b) zaštite podataka i medija s podacima od čitanja, kopiranja, izmjene ili brisanja koje provode neovlaštene osobe;

(c) sprečavanja neovlaštenog unosa podataka i svakog neovlaštenog pregledavanja, izmjene ili brisanja podataka;

(d) sprečavanja pristupa neovlaštenim osobama podacima u CIS-u pomoću opreme za prijenos podataka;

(e) jamčenja da, s obzirom na korištenje CIS-om, ovlaštene osobe imaju pravo pristupa samo onim podacima za koje su nadležne;

(f) jamčenja da je moguće provjeriti i ustanoviti kojim se tijelima podaci mogu prenijeti opremom za prijenos podataka;

(g) jamčenja da je moguće provjeriti i ustanoviti ex post facto koji su podaci bili uvršteni u CIS, kada ih je i tko uvrstio te nadgledati ispitivanje;

(h) sprečavanja neovlaštenog čitanja, kopiranja, izmjene ili brisanja podataka tijekom prijenosa podataka i transporta medija s podacima.

▼M3 —————

▼B

Članak 39.

1. Svaka od država članica imenuje odjel odgovoran za sigurnosne mjere utvrđene člankom 38. u odnosu na terminale smještene na njezinom državnom području, funkcije revizije utvrđene člankom 33. stavcima 1. i 2. te, općenito, za pravilnu provedbu ove Uredbe u onoj mjeri u kojoj je to neophodno prema zakonima, propisima i postupanjima.

2. Komisija sa svoje strane imenuje one odjele koji će biti odgovorni za mjere iz stavka 1.







Poglavlje 8.

Odgovornosti i objavljivanje

Članak 40.

1. Svaki partner CIS-a koji je uvrstio podatke u sustav odgovoran je za točnost, aktualnost i zakonitost tih podataka. Svaka država članica ili, kada je to primjereno Komisija, također su odgovorni za sukladnost s odredbama članka 26. ove Uredbe.

2. Svaki partner CIS-a odgovoran je, u skladu s nacionalnim zakonima, propisima i postupanjima ili istovrijednim odredbama Zajednice, za štetu nanesenu osobama korištenjem CIS-a u dotičnoj državi članici ili u Komisiji.

To je slučaj i onda kada je tu štetu uzrokovao partner CIS-a koji pruža podatke unošenjem netočnih podataka ili unošenjem podataka protivno ovoj Uredbi.

3. Ako partner CIS-a protiv kojega je podnesena tužba zbog netočnih podataka nije pružio te podatke, dotični partneri postižu dogovor o tome koji će dio svote isplaćene kao odšteta, partner koji je pružio te podatke nadoknaditi drugom partneru. Svaka takva dogovorena svota nadoknađuje se na zahtjev.

Članak 41.

Komisija priopćenje vezano za provedbu CIS-a objavljuje u Službenom listu Europskih zajednica.

▼M2







GLAVA V.a

IDENTIFIKACIJSKA BAZA PODATAKA CARINSKIH DOSJEA







Poglavlje 1.

Uspostava identifikacijske baze podataka carinskih dosjea

Članak 41.a

1. CIS uključuje i posebnu bazu podataka pod nazivom Identifikacijska baza podataka carinskih dosjea („FIDE”). Sukladno odredbama ove glave, sve odredbe ove Uredbe u vezi s CIS-om primjenjuju se i na bazu podataka FIDE, a svaka uputa na CIS odnosi se i na bazu podataka FIDE.

2. Ciljevi baze podataka FIDE jesu pružiti pomoć pri sprečavanju djela kojima se povrjeđuje carinsko ili poljoprivredno zakonodavstvo koja se primjenjuju na robu koja se unosi ili iznosi iz carinskog područja Zajednice, te olakšati i ubrzati njihovo otkrivanje i kazneni progon.

3. Svrha baze podataka FIDE je omogućiti da Komisija prilikom otvaranja koordinacijskog dosjea u smislu članka 18. ili pripreme misije Zajednice u trećoj zemlji u smislu članka 20., te nadležna tijela države članice imenovana za provođenje upravnih istraga u skladu s člankom 29. prilikom otvaranja istražnog dosjea ili prilikom provođenja istrage nad jednom ili više osoba ili poduzeća, utvrdi koja nadležna tijela drugih država članica ili koji odjeli Komisije provode ili su provodili istragu nad odnosnim osobama ili poduzećima, i to kako bi se na temelju podataka o postojanju istražnih dosjea moglo postići ciljeve iz stavka 2.

4. Ako je državi članici ili Komisiji prilikom pretraživanja baze podataka FIDE potrebno više podataka o unesenim istražnim dosjeima o osobama ili poduzećima, traži pomoć države članice koja je unijela dotične podatke.

5. Carinska tijela država članica mogu koristiti bazu podataka FIDE u okviru carinske suradnje iz stavaka 29. i 30. Ugovora o osnivanju Europske unije. U takvom slučaju Komisija osigurava tehničko upravljanje bazom podataka.







Poglavlje 2.

Vođenje i uporaba baze podataka FIDE

Članak 41.b

1. Nadležna tijela mogu unositi podatke iz istražnih dosjea u bazu podataka FIDE za potrebe predviđene člankom 41.a stavkom 3., i to o slučajevima kojima se povrjeđuje carinsko ili poljoprivredno zakonodavstvo koji se primjenjuju na robu koja se unosi ili iznosi iz carinskog područja Zajednice, a koji slučajevi su od posebne važnosti na razini Zajednice. Podaci obuhvaćaju samo sljedeće kategorije:

(a) osobe i poduzeća koja jesu ili koja su bila predmet upravne ili kriminalističke istrage nadležne službe države članice, i — za koje se sumnja da čine ili su počinila djela kojima se povrjeđuje carinsko ili poljoprivredno zakonodavstvo, ili da sudjeluju ili da su sudjelovala u djelu kojim se povrjeđuje navedeno zakonodavstvo, — za koje je bilo utvrđeno da su povezani s takvim djelom, ili — kojima je izrečena upravna odluka ili upravna kazna, ili sudska kazna za takvo djelo;

(b) područje na koje se odnosi istražni dosje;

(c) ime, državljanstvo i podaci nadležne službe u državi članici, te broj dosjea.

Podaci iz točaka (a), (b) i (c) unose se posebno za svaku osobu ili poduzeće. Zabranjeno je stvaranje poveznica između tih podataka.

2. Osobni podaci iz stavka 1. točke (a) moraju biti ograničeni samo na sljedeće:

(a) za osobe: prezime, djevojačko ime, imena, prethodna prezimena i nadimke, datum i mjesto rođenja, državljanstvo, spol i adresu;

(b) za poduzeća: naziv poduzeća, trgovački naziv, adresu poduzeća, identifikacijski broj za PDV i identifikacijski broj za trošarine.

3. Podaci se unose na ograničeno razdoblje u skladu s člankom 41.d.

Članak 41.c

1. Unos podataka i pristup bazi podataka FIDE ograničeni su isključivo na tijela iz članka 41.a.

2. Pri svakome pristupu bazi podataka FIDE moraju se navesti sljedeći osobni podaci:

(a) za osobe: ime i/ili prezime i/ili djevojačko ime i/ili prethodna prezimena i/ili nadimke i/ili datum rođenja;

(b) za poduzeća: naziv poduzeća i/ili trgovački naziv i/ili identifikacijski broj za PDV i/ili identifikacijski broj za trošarine.







Poglavlje 3.

Pohrana podataka

Članak 41.d

▼M3

1. Razdoblje pohrane podataka ovisi o zakonima, propisima i postupcima države članice koja ih dostavlja. Maksimalna i nekumulativna razdoblja koja se računaju od datuma unosa podataka u istražni dosje i koja se ne smiju premašiti jesu sljedeća:

(a) podaci koji se odnose na trenutačne istražne dosjee ne smiju se čuvati dulje od tri godine ako u tom razdoblju nije utvrđeno djelo kojim je povrijeđeno carinsko ili poljoprivredno zakonodavstvo; podaci se moraju prikazati u anonimnom obliku prije isteka tog roka nakon isteka godine dana od posljednjeg pregleda;

(b) podaci o upravnim ili kaznenim istragama u okviru kojih je otkriveno djelo kojim je povrijeđeno carinsko ili poljoprivredno zakonodavstvo, ali u tom pogledu nije donesena nijedna upravna odluka, nije izrečena presuda ili naložen plaćanje novčane kazne ili upravna sankcija, ne smiju se čuvati dulje od šest godina;

(c) podaci o upravnim ili kaznenim istragama na temelju kojih je donesena upravna odluka, izrečena presuda ili naloženo plaćanje novčane kazne ili upravna sankcija ne smiju se čuvati dulje od 10 godina.

▼M2

2. U svim fazama istražnog dosjea iz stavka 1. točaka (a), (b) i (c) potrebno je odmah izbrisati podatke koji se odnose na osobu ili na poduzeće iz članka 41.b čim se s te osobe i poduzeća otkloni sumnja u skladu sa zakonima, uredbama i postupcima države članice koja je unijela dotične podatke.

▼M3

3. Komisija podatke prikazuje u anonimnom obliku ili ih briše čim istekne maksimalni rok pohrane predviđen u stavku 1.

▼M2







GLAVA VI.

FINANCIRANJE

Članak 42.a

1. Ova je Uredba temeljni akt za financiranje svih djelatnosti Zajednice utvrđenih u ovoj Uredbi, uključujući:

(a) sve troškove izgradnje i održavanja trajne tehničke infrastrukture, putem koje se državama članicama stavljaju na raspolaganje logistički, uredski i informacijski resursi za koordinaciju zajedničkih carinskih djela, a posebno djela posebnoga nadzora iz članka 7.;

(b) naknadu troškova prijevoza, smještaja i dnevnica predstavnika država članica koji sudjeluju u misijama Zajednice iz članka 20., zajedničkim carinskim akcijama koje organizira ili u čijoj organizaciji sudjeluje Komisija, te tečajevima izobrazbe, ad hoc sastancima i pripremnim sastancima za upravne istrage ili operativne akcije koje provode države članice, ako ih organizira ili u čijoj organizaciji sudjeluje Komisija. Ako se trajna tehnička infrastruktura iz točke (a) koristi za potrebe carinske suradnje iz članaka 29. i 30. Ugovora o osnivanju Europske unije, troškove prijevoza, smještaja i dnevnica predstavnika država članica snose države članice;

(c) troškove povezane s nabavom, proučavanjem, razvijanjem i održavanjem računalne infrastrukture (hardware), programske opreme (software) i posebnih mrežnih priključaka, te troškove povezane sa službama za opskrbu, potporu i izobrazbu u svrhu vršenja radnji predviđenih ovom Uredbom, a posebno sprečavanja i suzbijanja prijevara;

(d) troškove povezane s pružanjem podataka i troškove s tim povezanih radnji, kojima se omogućuje pristup informacijama, podacima i izvorima podataka u svrhu vršenja radnji predviđenih ovom Uredbom, a posebno sprečavanja i suzbijanja prijevara;

(e) troškove povezane s uporabom CIS-a, koji su predviđeni instrumentima donesenim u skladu s člancima 29. i 30. Ugovora o osnivanju Europske unije, a posebno Konvencijom o korištenju informacijske tehnologije u carinskim pitanjima, donesene Aktom Vijeća od 26. srpnja 1995. ( 10 ), u mjeri u kojoj je tim instrumentima predviđeno da se ti troškovi pokrivaju sredstvima iz općeg proračuna Europske unije.

2. Troškovi povezani s nabavom, proučavanjem, razvijanjem i održavanjem elemenata Zajednice u zajedničkoj komunikacijskoj mreži, koji se koriste za potrebe stavka 1. točke (c), također se pokrivaju sredstvima iz općeg proračuna Europske unije. Komisija je dužna zaključiti potrebne ugovore u ime Zajednice kako bi osigurala operativnost tih elemenata.

3. Ne dovodeći u pitanje troškove povezane s radom CIS-a i iznose predviđene za odštetu u skladu s člankom 40., države članice i Komisija neće prihvatiti zahtjeve za povrat troškova povezanih s pružanjem podataka ili dostavom dokumenata, ili s provođenjem upravnih istraga ili drugih mjera u skladu s ovom Uredbom, koji su izvršeni na zahtjev države članice ili Komisije, uz iznimku mogućih naknada koje se isplaćuju stručnjacima.

▼B







GLAVA VII.

ZAVRŠNE ODREDBE

▼M3

Članak 43.

1. Ovlast za donošenje delegiranih akata dodjeljuje se Komisiji podložno uvjetima utvrđenima ovim člankom.

2. Ovlast za donošenje delegiranih akata iz članka 23. stavka 4. dodjeljuje se Komisiji na razdoblje od pet godina počevši od 8. listopada 2015. Komisija izrađuje izvješće o delegiranju ovlasti najkasnije devet mjeseci prije kraja razdoblja od pet godina. Delegiranje ovlasti automatski se produljuje za razdoblja jednakog trajanja, osim ako se Europski parlament ili Vijeće tom produljenju usprotive najkasnije tri mjeseca prije kraja svakog razdoblja.

3. Europski parlament ili Vijeće u svakom trenutku mogu opozvati delegiranje ovlasti iz članka 23. stavka 4. Odlukom o opozivu prekida se delegiranje ovlasti koje je u njoj navedeno. Opoziv proizvodi učinke dan nakon objave Odluke u Službenom listu Europske unije ili na kasniji dan naveden u spomenutoj odluci. On ne utječe na valjanost delegiranih akata koji su već na snazi.

4. Čim donese delegirani akt, Komisija ga istodobno priopćuje Europskom parlamentu i Vijeću.

5. Delegirani akt donesen na temelju članka 23. stavka 4. stupa na snagu samo ako Europski parlament ili Vijeće u roku od dva mjeseca od priopćenja tog akta Europskom parlamentu i Vijeću na njega ne ulože nikakav prigovor ili ako su prije isteka tog roka i Europski parlament i Vijeće obavijestili Komisiju da neće uložiti prigovore. Taj se rok produljuje za dva mjeseca na inicijativu Europskog parlamenta ili Vijeća.

▼M3

Članak 43.a

1. Komisiji pomaže Odbor. Navedeni odbor je odbor u smislu Uredbe (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća ( 11 ).

2. Pri upućivanju na ovaj stavak primjenjuje se članak 5. Uredbe (EU) br. 182/2011.

Članak 43.b

Komisija do 9. listopada 2017. provodi procjenu:

— potrebe da se prošire podaci o izvozu sadržani u registrima iz članaka 18.a i 18.d tako da se uključe podaci o robi osim one utvrđene u članku 18.a stavku 4. prvom podstavku točki (b) i članku 18.d. stavku 1. točki (c), i

— izvedivosti proširenja podataka sadržanih u registru prijevoza tako da se uključe podaci o uvozu, izvozu i provozu robe kopnom i zrakom.

▼B

Članak 44.

Ne dovodeći u pitanje odredbe ►M2 iz glava V. i V.a ◄ , dokumenti predviđeni ovom Uredbom mogu se zamijeniti kompjutoriziranim informacijama proizvedenima u bilo kojem obliku u istu svrhu.

Članak 45.

1. Bez obzira na oblik, svaka informacija koja se prenese na temelju ove Uredbe povjerljive je naravi, uključujući i podatke pohranjene u CIS-u. Ona je predmet obveze na profesionalnu tajnu i uživa zaštitu koja obuhvaća slične informacije i prema nacionalnom pravu države članice koja je prima i prema odgovarajućim odredbama koje se primjenjuju na tijela Zajednice.

Posebno se informacije iz podstavka 1. ne smiju slati drugim osobama, osim onih u državama članicama ili unutar institucija Zajednice čija funkcija od njih zahtijeva da ih poznaju ili da se koriste njima. Ne smiju se upotrebljavati niti u druge svrhe osim onih predviđenih ovom Uredbom, izuzev ako se država članica ili Komisija, koja ih je pružila ili ih unijela u CIS, izrijekom slože, podložno uvjetima koje je utvrdila ta država članica ili Komisija i u onoj mjeri u kojoj odredbe na snazi u državi članici u kojoj vlast primatelja ima sjedište, ne zabranjuju takvo priopćenje ili korištenje.

2. Ne dovodeći u pitanje odredbe ►M2 iz glava V. i V.a ◄ , informacije o fizičkim i pravnim osobama prenose se prema ovoj Uredbi samo onda kada je to neophodno potrebno radi sprečavanja, istraživanja ili pokretanja postupka s obzirom na postupke koji predstavljaju povredu carinskog ili poljoprivrednog zakonodavstva.

3. Stavci 1. i 2. ne isključuju mogućnost korištenja informacija dobivenih prema ovoj Uredbi u bilo kojem kaznenom ili istražnom postupku koji je naknadno pokrenut s obzirom na nesukladnost s carinskim ili poljoprivrednim zakonodavstvom.

Nadležno tijelo koje je pružilo te informacije odmah se obavještava o takvoj uporabi.

4. Kada država članica obavijesti Komisiju da su daljnje istrage oslobodile od upletenosti u nepravilnosti fizičku ili pravnu osobu čije je ime preneseno prema ovoj Uredbi, Komisija o tome smjesta obavješćuje sve strane kojima su ti osobni podaci preneseni na temelju ove Uredbe. Dotična osoba se tada prestaje smatrati upletenom u nepravilnosti koje su potaknule prvu obavijest.

Kada se osobni podaci o dotičnoj osobi nalaze u CIS-u, oni se uklanjaju iz njega.

Članak 46.

Za potrebe primjene ove Uredbe države članice poduzimaju sve potrebne korake kako bi se:

(a) osigurala učinkovita interna koordinacija između upravnih tijela iz članka 1. stavka 1.;

(b) u njihovim uzajamnim odnosima uspostavila sva potrebna izravna suradnja između tijela posebno ovlaštenih u tu svrhu.

Članak 47.

Države članice mogu sporazumno odlučiti jesu li potrebna postupanja za osiguranje nesmetanog funkcioniranja sporazuma o uzajamnoj pomoći predviđenih ovom Uredbom, posebno kako bi se izbjegao prekid nadziranja osoba ili robe ako bi to moglo biti štetno za otkrivanje postupaka koji predstavljaju povredu carinskog i poljoprivrednog zakonodavstva.

Članak 48.

1. Ova Uredba ne obvezuje upravna tijela država članica na pružanje pomoći jedna drugoj ako postoji vjerojatnost da bi to bilo štetno za javni red (ordre public) ili za druge osnovne interese, posebno s obzirom na zaštitu podataka države članice u kojoj imaju sjedište.

2. Za svako odbijanje pružanja pomoći navode se razlozi.

Komisiju se obavještava što je moguće ranije o svakom odbijanju pružanja pomoći i razlozima danima za to odbijanje.

Članak 49.

Ne dovodeći u pitanje pravo Komisije na obaviještenost prema drugim propisima na snazi, države članice Komisiji prenose upravne ili pravne odluke ili njihove glavne elemente koji se odnose na primjenu kazni za povredu carinskog ili poljoprivrednog zakonodavstva u slučajevima koji su bili predmetom priopćavanja prema članku 17. ili 18.

Članak 50.

Ne dovodeći u pitanje izdatke povezane s primjenom CIS-a ili odštete iz članka 40., države članice i Komisija odustaju od zahtjeva za naknadom štete ili izdataka nastalih prema ovoj Uredbi osim, kada je to primjereno, naknada plaćenih stručnjacima.

Članak 51.

Ova Uredba ne utječe na primjenu u državama članicama pravila o kaznenom postupku i uzajamnoj pomoći u kaznenim pitanjima, uključujući i ona o tajnosti istražnih postupaka.

▼M2

Članak 51.a

Komisija u suradnji s državama članicama dostavlja svake godine Europskome parlamentu i Vijeću izvješće o mjerama poduzetima za provedbu ove Uredbe.

▼B

Članak 52.

1. Ovime se Uredba (EEZ) br. 1468/81 stavlja izvan snage.

2. Pozivanja na Uredbu stavljenu izvan snage smatraju se pozivanjima na sadašnju Uredbu.

Članak 53.

►M2 ————— ◄ Ova Uredba stupa na snagu trećeg dana od dana objave u Službenom listu Europskih zajednica.

Primjenjuje se od 13. ožujka 1998.

▼M3

Za prijevoznike koji su na dan 8. listopada 2015. obvezani privatnim ugovorima koji ih sprečavaju u ispunjenju njihove obveze prijavljivanja utvrđene u članku 18.a stavku 4., ta se obveza primjenjuje od 9. listopada 2016.

▼M2 —————

▼B

Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.









PRILOG

PRIOPĆAVANJE PODATAKA

(Članak 30. stavak 1.)

1. Priopćavanje drugim javnim tijelima

Priopćavanje podataka javnim tijelima trebalo bi biti dopušteno samo ako, u posebnom slučaju:

(a) postoji jasna pravna obveza ili ovlaštenje, ili uz odobrenje nadzornog tijela; ili

(b) su ti podaci nužni kako bi primatelj ispunio svoju zakonitu zadaću, pod uvjetom da cilj prikupljanja ili obrade koje provodi primatelj nije nespojiv s izvornim ciljem i da ga ne isključuju pravne obveze tijela koje priopćava podatke.

Priopćavanje je iznimno dopušteno ako je, u posebnom slučaju:

(a) to priopćavanje nedvojbeno u interesu subjekta podataka i ako je subjekt podataka na to pristao ili ako su okolnosti takve da dopuštaju jasnu pretpostavku takvog pristanka; ili

(b) priopćavanje je neophodno kako bi se spriječila ozbiljna i izravna opasnost.

2. Priopćavanje fizičkim osobama

Priopćavanje podataka fizičkim osobama trebalo bi biti dopušteno samo ako, u posebnom slučaju, postoji jasna pravna obveza ili ovlaštenje, ili uz odobrenje nadzornog tijela.

Priopćavanje fizičkim osobama je iznimno dopušteno ako je, u posebnom slučaju:

(a) priopćavanje nedvojbeno u interesu subjekta podataka i ako je subjekt podataka na to pristao ili ako su okolnosti takve da dopuštaju jasnu pretpostavku takvoga pristanka; ili

(b) priopćavanje je neophodno kako bi se spriječila ozbiljna i izravna opasnost.

3. Međunarodno priopćavanje

Priopćavanje podataka stranim tijelima trebalo bi biti dopušteno samo:

(a) ako postoji jasna pravna odredba u nacionalnom ili međunarodnom pravu;

(b) u odsustvu takve odredbe, ako je priopćavanje neophodno kako bi se spriječila ozbiljna i izravna opasnost;

te pod uvjetom da nisu dovedeni u pitanje domaći propisi o zaštiti subjekta podataka.

4.1 Zahtjev za priopćavanjem

Podložno posebnim odredbama sadržanim u nacionalnom zakonodavstvu ili u međunarodnim sporazumima, zahtjevi za priopćavanjem podataka trebaju pružiti podatke o tijelu ili osobi koja upućuje zahtjev, kao i o razlogu za taj zahtjev i njegovome cilju.

4.2 Uvjeti kojima je uređeno priopćavanje

Koliko je god to moguće, kakvoća podataka trebala bi se potvrditi najkasnije prije njihovog priopćavanja. Koliko je god to moguće, u priopćavanjima svih podataka trebale bi biti naznačene sudske odluke, kao i odluke o napuštanju progona, a podaci utemeljeni na mišljenjima ili osobnim procjenama bi se trebali provjeriti u izvoru podataka prije nego što ih se priopći te bi se trebao naznačiti njihov stupanj točnosti i pouzdanosti.

Ako se otkrije da podaci više nisu točni i ažurirani, ne bi ih se smjelo priopćiti; ako se priopće zastarjeli ili netočni podaci, tijelo koje ih je priopćilo trebalo bi, ako je moguće, obavijestiti sve primatelje podataka o njihovoj neusklađenosti.

4.3 Jamstva priopćavanja

Podaci priopćeni drugim tijelima, fizičkim osobama i stranim tijelima ne bi se trebali upotrebljavati u druge svrhe osim onih naznačenih u zahtjevu za priopćavanje.

Uporaba podataka u druge svrhe trebala bi, ne dovodeći u pitanje stavke 1. do 4.2., biti predmetom dogovora s tijelom koje priopćava podatke.