B.

OUTPUT 1. Opće napomene o konceptima outputa u ►M6 ESA 2010 ◄ i ERP ▼M6 2.032. Output su svi proizvodi nastali tijekom računovodstvenog razdoblja (ESA 2010, 3.14.). Važno je razlikovati izraz „output” i izraz „proizvodnja” jer output označava dobivenu robu i usluge, a proizvodnja označava proces. ▼B 2.033. U skladu s ►M6 ESA 2010 ◄ , output uključuje također i. robu i usluge koje jedan lokalni JVD isporuči drugom lokalnom JVD-u unutar iste institucionalne jedinice, ii. robu koju je proizveo jedan lokalni JVD, a koja se još uvijek nalazi na zalihama na kraju onog računovodstvenog razdoblja u kojem je proizvedena, bez obzira za koju je naknadnu uporabu namijenjena. Međutim, roba ili usluge koje isti lokalni JVD proizvede i potroši tijekom istog računovodstvenog razdoblja ne bilježe se odvojeno. ►M6 Oni se stoga ne bilježe kao dio outputa ili intermedijarne potrošnje tog lokalnog JVD-a. ◄ 2.034. Pojam outputa koji se koristi u ERP-u, a koji je povezan s pojmom „ukupnog outputa”, temelji se na prilagodbi ►M6 ESA 2010 ◄ budući da se neke poljoprivredne robe i usluge proizvedene i potrošene tijekom istog računovodstvenog razdoblja u okviru iste poljoprivredne jedinice bilježe kao output cjelokupne poljoprivredne djelatnosti. Kriteriji za određivanje roba i usluga u svrhu uključenja u output poljoprivredne industrije navedeni su u točki 2.055. Razliku između ►M6 ESA 2010 ◄ i metode koja se koristi pri izradi ERP-a predstavljaju ovi elementi potrošnje unutar jedinice čija se vrijednost uključuje i u output i u intermedijarnu potrošnju. Uslijed toga, dodana vrijednost ostaje identična bez obzira na to koja se metoda koristi. 2.035. Kao što je spomenuto u točki 1.34., ova modifikacija ESA pravila temelji se na specifičnoj prirodi poljoprivredne djelatnosti i poljoprivrednog gospodarstva (kao lokalnog JVD-a). Osim toga, ona omogućuje: — bolju ekonomsku analizu računa u poljoprivredi, a posebno definiranje tehničkih koeficijenata i stopa dodane vrijednosti (tj. omjera outputa i intermedijarne potrošnje), — bolju usporedbu tehničkih koeficijenata i stopa dodane vrijednosti između podgrana gospodarske djelatnosti i država. U stvarnosti, output potrošen u okviru jedinice uglavnom je ograničen na nekoliko specifičnih proizvoda (kao što su žitarice, proteinski proizvodi i uljarice, krmno bilje i mlijeko za hranidbu stoke), a stope potrošnje unutar jedinice značajno variraju ovisno o gospodarskoj grani i državi, — veću konzistenciju između računa proizvodnje, računa stvaranja dohotka i računa poduzetničkog dohotka; neophodna konzistencija između transakcija koje uključuju proizvode (output, intermedijarna potrošnja itd.) i transakcija raspodjele (plaće i nadnice radnika, subvencije, porezi, najamnine/zakupnine, kamata itd.) povećana je nakon reforme zajedničke poljoprivredne politike 1992. jer subvencije (od kojih se neke odnose na proizvode namijenjene potrošnji unutar određene gospodarske grane) trenutačno igraju važnu ulogu u stvaranju i povećanju dohotka od poljoprivrede. 2.036. ►M6 Iako nije predloženo u ESA-i 2010, pravilo koje se primjenjuje u izradi ERP-a predviđeno je u SNA-i zbog posebnih značajki poljoprivrede te u metodološkom priručniku FAO-a ( 14 ). ◄ Napokon, ono omogućava da se u velikoj mjeri smanji razlika između mjerenja outputa koja proizlazi iz izbora bazične jedinice (lokalni JVD ili jedinica homogene proizvodnje). 2. Output poljoprivredne industrije: količine 2.037. Kod izrade ERP-a output se postupno dijeli prema količini. Shematski prikaz izvora i uporaba poljoprivrednih proizvoda 2.038. Polazna točka za ovaj postupni izračun je: — bruto output (1q) ili — iskoristivi output (3q), ovisno o tomu uključuju li izvještajni podaci o urodu gubitke na polju, prilikom žetve/berbe i na poljoprivrednom gospodarstvu ili ne. (a) Bruto output Bruto output: (1q) 2.039. Ovo je polazna točka za zemlje čiji službeni statistički podaci o urodu uključuju gubitke. U skladu s konceptom industrije, potrebno je mjeriti sve proizvode poljoprivrednih djelatnosti koje obavljaju poljoprivredne jedinice u okviru industrije (kao što je navedeno u točkama 1.62. i 1.63.). Sukladno konvenciji prihvaćenoj u točki 1.31. (da ne postoji output sporednih poljoprivrednih djelatnosti koje obavljaju nepoljoprivredne jedinice jer se smatra da su sve poljoprivredne djelatnosti odvojive i stoga predstavljaju glavnu djelatnost svog vlastitog lokalnog JVD-a), treba bilježiti sav poljoprivredni output osim onog koji su proizvele jedinice za koje poljoprivredna djelatnost predstavlja samo aktivnost u slobodno vrijeme (usp. 1.24.). (b) Gubici Gubici: (2q) 2.040. Ova se stavka odnosi na uzastopne gubitke robe na zalihi (usp. 2.041.). Ovi gubici uključuju gubitke na polju, tijekom žetve/berbe i druge gubitke na poljoprivrednim gospodarstvima (zbog kvarljive prirode proizvoda, vremenskih utjecaja, kao što su mraz, suša itd.). Gubici do kojih dolazi u različitim fazama prodaje, tj. prilikom prijevoza s poljoprivrednog gospodarstva, tijekom skladištenja kod trgovaca i tijekom obrade ili prerade proizvoda u prerađivačkoj industriji, ne bi trebali biti uključeni u ovu stavku. Nasuprot tomu, proizvodi koje proizvođači ponude na prodaju, ali oni ostaju neprodani i zbog toga se pokvare (naročito voće i povrće), također trebaju biti uključeni u ovu stavku. Vrste gubitaka ▼M6 2.041. U skladu s ESA-om 2010, postoje tri vrste gubitaka kojemogu snositi proizvođači: uzastopni gubici zaliha (ESA 2010, 3.147.), izvanredni gubici zaliha (ESA 2010, 6.13.e) i gubici kao posljedica prirodnih nepogoda (ESA 2010, 6.08. i 6.09.). ▼B Bilježenje gore navedenih triju vrsta gubitaka 2.042. Kod bilježenja gubitaka robe na zalihama potrebno je razlikovati uzastopne gubitke, s jedne strane, od izvanrednih gubitaka i gubitaka zbog prirodnih nepogoda, s druge strane. Međutim, bilježenje gubitaka ovisi također i o metodi izračuna količine outputa i vrsti osnovnih statističkih podataka svake zemlje. 2.043. Kada se količina outputa izračunava na temelju podataka o početnim i konačnim zalihama, prodaji i eventualno drugim uporabama (kao što su fiksna kapitalna dobra proizvedena za vlastiti račun), iznos uzastopnih gubitaka već je odbijen od promjena u stanju zaliha, pa bi njihovo ponovno bilježenje na stavci „gubici” predstavljalo dvostruko bilježenje. Nasuprot tomu, kada se izračun količine outputa ne temelji na podacima o zalihama, već na utemeljenim izračunima kao što su stvarni podaci o rođenju, uzastopni gubici tijekom proizvodnje u izvještajnom razdoblju trebaju se bilježiti, kao i gubici na životinjama uvezenima radi uzgoja ili tova, odnosno rođenim tijekom prethodnih razdoblja. 2.044. Izvanredni gubici robe na zalihama te gubici zbog prirodnih nepogoda moraju se bilježiti na računima akumulacije, odnosno na računu „ostale promjene u obujmu imovine”. Output stoga obuhvaća punu vrijednost tih gubitaka. 2.045. Gubici (bez obzira radi li se o uzastopnim, izvanrednim ili gubicima zbog prirodne nepogode) dugotrajne imovine (kao što su mliječne krave, životinje za rasplod itd.) trebaju se bilježiti na računu „ostale promjene u obujmu imovine”. Oni nemaju utjecaja na vrijednost outputa. Valja naglasiti da se gubici koji pogađaju nasade koji su već u fazi davanja plodova moraju bilježiti ili kao „potrošnja fiksnog kapitala” ili kao „ostale promjene u obujmu imovine”, ovisno o vrsti gubitaka. (c) Iskoristivi output Iskoristivi output: (3q) = (1q) minus (2q) = bruto output umanjen za gubitke (kod proizvođača) 2.046. Ovo je prva stavka koju trebaju knjižiti zemlje čija izvještajna statistika o urodu ne obuhvaća gubitke. Ona predstavlja raspoloživu proizvodnju izvještajnog razdoblja koja će biti ili prodana, iskorištena kao sredstvo proizvodnje, prerađena od samog proizvođača, potrošena u njegovom kućanstvu, uskladištena ili, eventualno, upotrijebljena kao fiksna kapitalna dobra proizvedena za vlastiti račun. (d) Početne zalihe Početne zalihe: (4q) 2.047. One predstavljaju zalihe vlastitih gotovih proizvoda ili poluproizvoda na poljoprivrednim gospodarstvima (tj. u vlasništvu proizvođača) na početku izvještajne godine. Zalihe u različitim fazama prodaje, kao i interventne zalihe, stoga ne bi trebalo bilježiti na ovom mjestu (usp. 2.201. i točke koje slijede u vezi s tretmanom stoke). 2.048. Početne zalihe „peradi” trebaju također obuhvatiti jaja na nasadima u inkubatorima na početku izvještajnog razdoblja jer se ona smatraju poluproizvodima od peradi (usp. 2.018.). (e) Ukupni raspoloživi izvori Ukupni raspoloživi izvori: (5q) = iskoristivi output plus početne zalihe (3q plus 4q) (f) Potrošnja unutar jedinice Potrošnja unutar jedinice: (6q) 2.049. Na poziciji potrošnje unutar jedinice bilježe se proizvodi proizvedeni u okviru poljoprivredne jedinice (lokalni JVD) i iskorišteni od te iste jedinice kao input u proizvodnom procesu tijekom istog računovodstvenog razdoblja. 2.050. Svi poljoprivredni proizvodi (s izuzetkom stoke; usp. 2.067. i 2.208.) koje jedna poljoprivredna jedinica proda drugim proizvodnim poljoprivrednim jedinicama moraju se bilježiti kao prodaja, a potom kao intermedijarna potrošnja. Ova stavka obuhvaća proizvode podvrgnute obradi i preradi te njihove nusproizvode (npr. povrat obranog mlijeka, mekinja, uljanih pogača, pulpu i glave šećerne repe, kao i povrat sjemena nakon obrade). Klasifikacija potrošnje unutar jedinice 2.051. Potrošnju unutar jedinice moguće je podijeliti s obzirom na uporabu dotičnih proizvoda: 2.052. Proizvodi potrošeni unutar industrije u sklopu iste poljoprivredne djelatnosti (tj. istog razreda djelatnosti na četveroznamenkastoj razini ►M3 NACE Rev. 2 ◄ ): — sjeme (žitarica, povrća, cvijeća itd.) koji se ponovno koristi za istu kulturu; — grožđe za vino i mošt od grožđa: korišteni u proizvodnji vina; — masline: korištene u proizvodnji maslinova ulja; — mlijeko: korišteno kao stočna hrana. 2.053. Proizvodi potrošeni unutar industrije u sklopu neke druge poljoprivredne djelatnosti (tj. nekog drugog razreda djelatnosti na četveroznamenkastoj razini ►M3 NACE Rev. 2 ◄ ). Ovdje se radi uglavnom o poljoprivrednim proizvodima koji se koriste kao stočna hrana, ali i o životinjskim nusproizvodima koji se koriste u proizvodnom procesu neke druge djelatnosti (gnoj i gnojovka koji se koriste kao elementi gnojidbe u biljnoj proizvodnji). Poljoprivredni proizvodi koji se koriste kao stočna hrana mogu se klasificirati s obzirom na stupanj do kojeg se obično plasiraju na tržište (koji se procjenjuje općenito): — obično utrživi proizvodi koji se koriste kao stočna hrana: žitarice (pšenica, raž, ječam, zob, kukuruz, sirak, riža i ostala zrna žitarica); proteinski usjevi; krumpir; uljarice (sjeme uljane repice, sjeme suncokreta, soja i druge uljarice), — obično neutrživi proizvodi koji se koriste kao stočna hrana: — — jednogodišnji proizvodi: korjenasto bilje (šećerna repa, stočna repa, stočna koraba, stočna repa, stočna mrkva, lisnati kelj i ostalo korjenasto bilje); stočni kukuruz i ostalo zeleno krmno bilje (svježe, sušeno ili konzervirano), — višegodišnji stočni proizvodi: trajni i privremeni proizvodi za stočnu hranu koji su rezultat ekonomske djelatnosti (svježi, sušeni ili konzervirani), — nusproizvodi koji služe kao stočna hrana (slama, pljeva, lišće i površinski dijelovi biljaka te ostali nusproizvodi koji služe kao stočna hrana). Definicija potrošnje unutar jedinice koja treba biti uključena u output industrije 2.054. Poljoprivredni proizvodi koji su predmet potrošnje unutar jedinice ne uzimaju se u obzir kod mjerenja outputa industrije ako ne zadovoljavaju određene kriterije. Određivanjem restriktivnih kriterija za bilježenje potrošnje unutar jedinice zadovoljena su dva uvjeta: prvo, metodološki uvjet jer je, nakon odstupanja od slova ESA pravila, postojala potreba da se slijedi duh tog pravila (time što se uključuju dvije odvojene djelatnosti); drugo, praktični uvjet, budući da su kriteriji koje je trebalo definirati morali poslužiti kao precizan i usporediv okvir za definiranje onog dijela potrošnje unutar jedinice koji mora biti bilježen kako bi ta metoda mjerenja outputa bila izvediva. 2.055. Radi se o sljedećim kriterijima: ▼M3 1. The two activities exercised should come under different four-digit levels of NACE Rev. 2 ( Division 01: Crop and animal production, hunting and related service activities). The application of this criterion thus precludes, for example, the valuation of seed produced and used on the same holding for crop production (during the same accounting period); ▼B 2. Poljoprivredni proizvod treba imati znatnu ekonomsku vrijednost za značajan broj poljoprivrednika. 3. Podaci o cijenama i količinama moraju biti dostupni bez većih poteškoća. Ovaj je kriterij teško zadovoljiti kod nekih proizvoda koji nisu namijenjeni prodaji. 2.056. U skladu s definicijom kriterija odabira proizvoda namijenjenih potrošnji unutar jedinice koji se uključuju u mjerenje outputa (usp. 2.055.), samo oni poljoprivredni proizvodi koji se koriste za hranidbu životinja (bez obzira na to jesu li namijenjeni prodaji ili ne) moraju se bilježiti kao poljoprivredni output industrije. 2.057. Kada se ovi proizvodi bilježe kao output industrije, moraju se također bilježiti i kao intermedijarna potrošnja čime se poštuje načelo da se u obzir uzmu ukupne količine proizvedene, a potom iskorištene za drugu proizvodnu djelatnost tijekom izvještajne godine (usp. 2.055.). Ako prijelaz iz outputa u intermedijarnu potrošnju traje duže od dotične izvještajne godine, tada se odgovarajuće količine outputa trebaju bilježiti kao „konačne zalihe” dotičnog proizvoda tijekom izvještajne godine. 2.058. Nusproizvodi životinjskog podrijetla isključeni su iz potrošnje unutar jedinice zbog praktičnih poteškoća jer podaci o njihovim količinama i, posebno, cijenama nisu na raspolaganju (g) Prerada od strane proizvođača Prerada od strane proizvođača: (7q) ▼M6 2.059. Na poziciji prerada od strane proizvođača bilježe se količine proizvedene kako bi ih poljoprivredni proizvođači mogli dalje prerađivati (npr. mlijeko prerađeno u maslac ili sir, jabuke prerađene u jabučni mošt ili jabučno vino), ali samo u okviru prerađivačkih djelatnosti koje se mogu odvojiti od glavne poljoprivredne djelatnosti (na temelju računovodstvenih dokumenata, usp. 1.26.). Trebalo bi bilježiti samo sirove proizvode (npr. sirovo mlijeko, jabuke), a ne prerađene proizvode koji su od njih proizvedeni (npr. maslac, jabučni mošt i jabučno vino). Drugim riječima, posao koji je dio prerade poljoprivrednih proizvoda ne uzima se u obzir u okviru te pozicije. ▼B 2.060. Kada ove prerađivačke djelatnosti predstavljaju neodvojive nepoljoprivredne djelatnosti, proizvod tih prerađivačkih djelatnosti bilježi se kao vrijednost outputa poljoprivredne industrije (usp. 1.25.). Osnovni poljoprivredni proizvodi iskorišteni u obliku intermedijarne potrošnje tijekom prerađivačkih djelatnosti ne bilježe se niti kao output, niti kao intermedijarna potrošnja. Ovo pravilo proizlazi iz činjenice da ove dvije djelatnosti (proizvodnju poljoprivrednih proizvoda i preradu tih proizvoda) nije moguće razlikovati na temelju računovodstvenih evidencija. U skladu s tim, troškovi ovih dviju vrsta djelatnosti bilježe se zajedno, a output tih djelatnosti ocjenjuje se kao output prerađenih proizvoda. (h) Vlastita finalna potrošnja Vlastita finalna potrošnja: (8q) 2.061. Ova stavka obuhvaća: i. proizvode koje konzumiraju poljoprivredna kućanstva koja su ih proizvela; ii. proizvode koji potječu iz poljoprivredne jedinice (gospodarstva) i iskorišteni su za plaćanje u naturi u obliku isplate naknade radnicima na gospodarstvu ili su razmijenjeni za drugu robu. 2.062. ►M3 Agricultural products processed by the agricultural unit in a separable way (i.e. giving rise to the formation of a local non-agricultural KAU) and consumed by farmers’ households are recorded in the output of the ‘Manufacturing’ industry (section C of NACE Rev. 2), as own final consumption. ◄ Nasuprot tomu, potrošnja od strane poljoprivrednih kućanstava poljoprivrednih proizvoda koji su prerađeni na način koji nije odvojiv (tj. output neodvojivih nepoljoprivrednih prerađivačkih djelatnosti), bilježi se kao vlastita finalna potrošnja ovih djelatnosti (usp. 2.080.) i uključuje se u output poljoprivredne industrije. ▼M3 2.063. The imputed rental value of the owner-occupied housing unit is not recorded here but in the branch ‘Renting and operating of own or leased real estate’ (Class 68,20 of NACE Rev. 2). Renting of accommodation is a non-agricultural activity which is always considered to be separable from agricultural activity. ▼B (i) Prodaja Prodaja: (9q) 2.064. Ova pozicija obuhvaća poljoprivredne proizvode koje su poljoprivredne jedinice prodale drugima (poljoprivrednim jedinicama ili jedinicama unutar drugih grana gospodarstva), uključujući prodaju skladišnim i interventnim centrima, s izuzetkom prodaje dugotrajne imovine. Dijeli se na prodaju izvan industrije na domaćem tržištu, prodaju drugim poljoprivrednim jedinicama na domaćem tržištu i prodaju na inozemnom tržištu. 2.065. Shodno tomu, kod određene poljoprivredne jedinice prodaja odgovara prometu ostvarenom kroz tržišni plasman outputa te jedinice. ►M6 Potrebno je napomenuti da se prodaja životinja klasificiranih kao dugotrajna imovina, koje su izdvojene iz proizvodnog stada (izvoz ili klanje), ne bilježi kao prodaja. ◄ Životinje klasificirane kao dugotrajna imovina i izdvojene iz osnovnog stada prenose se u zalihe prije trenutka njihove prodaje, ali prodaja tih životinja (izvoz ili klanje) evidentira se na računima kao smanjenje zaliha, što se može vidjeti samo na kapitalnom računu. Odgovarajući output već je prethodno pripisan kao dio fiksnih kapitalnih dobara proizvedenih za vlastiti račun ( 15 )i nakon toga zabilježen na računu proizvodnje. 2.066. Stoka koja se smatra zalihama: prodaja stoke koja se smatra zalihama drugom poljoprivrednom gospodarstvu predstavlja prodaju u skladu s definicijom iz točke 2.064. Ovo knjiženje prodaje može se poravnati brisanjem sa zaliha ako je stoka bilježena kao zaliha na početku izvještajnog razdoblja (inače, bilježi se samo prodaja). 2.067. Kupnja stoke predstavlja unos zaliha ako proizvodi nisu ponovno prodani tijekom izvještajnog razdoblja. Međutim, kupljena stoka ne može se tretirati kao intermedijarna potrošnja jer, prema definiciji, roba namijenjena intermedijarnoj potrošnji mora nestati (ili barem biti podvrgnuta značajnoj promjeni) tijekom proizvodnog procesa. Ove se životinje smatraju nedovršenom proizvodnjom zbog toga što proces proizvodnje stoke nije u potpunosti završen (proces proizvodnje završava u trenutku klanja). Kupnje stoke zato se bilježe kao povećanje zaliha nedovršene proizvodnje (poluproizvoda) i kao „negativna” prodaja, a ne kao intermedijarna potrošnja. U slučaju trgovanja između rezidentnih poljoprivrednih gospodarstava, transakcije prodaje i kupnje međusobno se poništavaju (s izuzetkom troškova prijenosa prava vlasništva) ( 16 ). S obzirom na ovaj poseban tretman trgovine živim životinjama između poljoprivrednih jedinica, u slučaju „stoke i proizvoda životinjskog podrijetla” ne postoji intermedijarna potrošnja ( 17 ). 2.068. Stoka klasificirana kao dugotrajna imovina: trgovina stokom klasificiranom kao dugotrajna imovina između poljoprivrednih gospodarstava ne bilježi se kao prodaja u smislu u kojem je ona definira u prethodnoj točki, već se bilježi kao trgovina dugotrajnom imovinom (koja se bilježi na kapitalnom računu kao bruto investicije u fiksni kapital u poljoprivredi). U slučaju trgovine među rezidentnim poljoprivrednim gospodarstvima, prodaje i odgovarajuće kupnje međusobno se poništavaju (s izuzetkom troškova prijenosa prava vlasništva). 2.069. Bilježenje uvoza živih životinja (koje nisu namijenjene neposrednom klanju): kao i u slučaju trgovine između rezidentnih poljoprivrednih gospodarstava, stoka koja se tretira kao zalihe (osim životinja namijenjenih neposrednom klanju) i koju su poljoprivredne jedinice uvezle tijekom izvještajnog razdoblja bilježi se kao stavka zalihe nedovršene proizvodnje i stoga se odbija od prodaje. S druge strane, stoka klasificirana kao dugotrajna imovina (kao što su životinje za rasplod) i uvezena kao takva ne smije se odbijati od prodaje. 2.070. Međutim, budući da je u praksi često teško razlikovati pojedine kategorije životinja na temelju raspoloživih izvora podataka EU-a (između životinja klasificiranih kao dugotrajna imovina i onih klasificiranih kao zalihe), cjelokupan uvoz smatra se uvozom životinja namijenjenih povećanju zaliha, a vrijednost svih uvezenih životinja (s izuzetkom onih koje su namijenjene neposrednom klanju) odbija se od vrijednosti prodaje. Ova metoda bilježenja jamči tretman vanjske trgovine živim životinjama sličan onom koji se primjenjuje kod izračuna bruto domaće proizvodnje u okviru statističkih podataka o stočarskoj proizvodnji. (j) Fiksna kapitalna dobra proizvedena za vlastite potrebe Fiksna kapitalna dobra proizvedena za vlastite potrebe: (10q) 2.071. Ona uključuju samo: — posao koji su obavile poljoprivredne jedinice (tj. rad, upotreba strojeva i ostalih sredstava proizvodnje, uključujući zalihe sadnica) radi podizanja, za vlastiti račun, nasada kao što su voćnjaci, vinogradi, nasadi jagodastog voća i polja hmelja. Općenito govoreći, posao za vlastiti račun na podizanju voćnjaka i vinograda itd. sastoji se od velikog broja pojedinačnih aktivnosti koje nije moguće zbrojiti u konkretne količine; — životinje proizvedene u okviru poljoprivrednih jedinica i prenesene u njihov fiksni kapital (usp. 2.161.). To su životinje koje se uzgajaju radi osiguravanja redovitog outputa (uglavnom stoka za rasplod, stoka za mlijeko, životinje za vuču, ovce i druge životinje koje se uzgajaju radi vune; usp. 2.202.). (k) Konačne zalihe Konačne zalihe: (11q) 2.072. To su zalihe gotovih proizvoda ili nedovršene proizvodnje na poljoprivrednim gospodarstvima u okviru industrije (tj. u vlasništvu proizvođača) na kraju izvještajne godine. Zalihe u različitim fazama tržišnog plasmana (naročito rezerve koje drže trgovci i prerađivačka poduzeća), kao ni interventne zalihe, ne treba navoditi ovdje. 2.073. Proizvode koji se samo privremeno nalaze na zalihama i utroše se u okviru industrije u nekom kasnijem razdoblju (npr. žitarice za stočnu hranu, sjeme i sadnice itd.) također treba bilježiti na ovoj poziciji jer krajnja uporaba proizvoda nije poznata u trenutku kad on ulazi na zalihe. (l) Ukupne uporabe Ukupne uporabe: (12q) (ne uključujući potrošnju unutar jedinice) = (7q) + (8q) + (9q) + (10q) + (11q) = prerada od strane proizvođača plus vlastita finalna potrošnja plus prodaja plus fiksna kapitalna dobra proizvedena za vlastiti račun plus konačne zalihe. 2.074. Ova je stavka zbroj stupaca 7q do 11q. (m) Promjene u stanju zaliha Promjene u stanju zaliha: (12q) = (11q) minus (4q) = povećanja zaliha (P) minus smanjenja zaliha (S) 2.075. Promjene u zalihama unutar industrije (isključujući zalihe u različitim fazama tržišnog plasmana) tijekom izvještajne godine mjere se tako da se izračuna razlika između unosa novih zaliha i smanjenja zaliha, odnosno razlika između konačnih i početnih zaliha. U potonjem slučaju ostale promjene u obujmu i dobit poljoprivrednog gospodarstva (umanjena za gubitke) moraju se odbiti kod izračuna vrijednosti (usp. 2.179 i dalje). (n) Output poljoprivrednih djelatnosti Output poljoprivrednih djelatnosti = (6q, hrana za životinje) + (7q) + (8q) + (9q) + (10q) + (12q) 2.076. U skladu s konceptom outputa i pravilima za bilježenje potrošnje unutar jedinice (usp. 2.049. i dalje), prerade poljoprivrednih proizvoda (usp. 2.059. i 2.060.) te vlastite finalne potrošnje (usp. 2.061., 2.062., 2.063.), output poljoprivrednih djelatnosti može se prikazati kako slijedi:



Izvori Uporabe Poljoprivredni output poljoprivredne industrije Bruto output – Gubici = Iskoristivi output Prodaja (ukupna, isključujući trgovinu životinjama među poljoprivrednim gospodarstvima) X Promjene u stanju zaliha (kod proizvođača) X Fiksna kapitalna dobra proizvedena za vlastiti račun (nasadi koji donose višegodišnji urod, životinje u produktivnoj dobi) X Vlastita finalna potrošnja (poljoprivrednih proizvoda) X Prerada od strane proizvođača (poljoprivrednih proizvoda, odvojive djelatnosti) X Potrošnja unutar jedinice — za istu djelatnost: (sjemenski materijal, mlijeko za stočnu hranidbu, grožđe za vino, masline za maslinovo ulje, jaja u nasadu) — za odvojenu djelatnost: — poljoprivredne kulture koje se koriste za stočnu hranu (žitarice, uljarice, krmno bilje, bilo da je namijenjeno prodaji ili ne, itd.) X životinjski nusproizvodi koji se koriste u biljnoj proizvodnji (gnojovka i gnoj) ▼M6 2.077. Pojam „ukupni output” za mjerenje outputa poljoprivredne djelatnosti uključuje trgovinu poljoprivrednim proizvodima i uslugama među poljoprivrednim jedinicama kao i potrošnju proizvoda stočne hrane unutar jedinice (neovisno o tome jesu li namijenjeni za prodaju ili ne). ▼B 3. Output neodvojivih nepoljoprivrednih sporednih djelatnosti 2.078. Razlikuju se dvije vrste „neodvojivih nepoljoprivrednih sporednih djelatnosti” (usp. 1.29.): — „prerada poljoprivrednih proizvoda”: ova skupina obuhvaća djelatnosti koje predstavljaju nastavak poljoprivredne djelatnosti, a u kojima se koriste poljoprivredni proizvodi. Prerada poljoprivrednih proizvoda tipična je djelatnost ove prve skupine, — „ostale neodvojive nepoljoprivredne sporedne djelatnosti”: ova skupina obuhvaća djelatnosti koje koriste poljoprivredno gospodarstvo i njegova sredstva za vlastitu poljoprivrednu proizvodnju. Ova je skupina manje ujednačena od prve. 2.079. Općenito govoreći, ove djelatnosti uključuju različite proizvode (robe i usluge) čije količine nije moguće zbrajati. 2.080. Proizvod ovih djelatnosti namijenjen je prodaji, razmjeni robe za robu, plaćanju u naturi, vlastitoj finalnoj potrošnji (usp. 2.062.) ili držanju na zalihama. ▼M6 2.080.1. Prema ESA-i 2010, 3.82 istraživanje i razvoj jest kreativni rad koji se sustavno obavlja radi povećanja znanja te korištenja tog znanja u svrhu otkrivanja ili razvoja novih proizvoda, uključujući unaprjeđenje inačica ili razvoj novih proizvoda te unaprjeđenje inačica ili kvalitete postojećih proizvoda, ili otkrivanje i razvoj novih ili učinkovitijih proizvodnih procesa. Relativno značajna veličina istraživanja i razvoja u odnosu na glavnu djelatnost bilježi se kao sporedna djelatnost lokalnog JVD-a. Ako je moguće, za istraživanje i razvoj uspostavlja se zaseban lokalni JVD, koji se ne raspodjeljuje poljoprivrednoj industriji. Kad je riječ o jedinicama koje imaju i djelatnosti istraživanja i razvoja, ako se ne mogu dodijeliti zasebnom lokalnom JVD-u i ako je moguće procijeniti troškove istraživanja i razvoja povezane s poljoprivrednim djelatnostima, te procjene trebale bi se bilježiti kao output poljoprivredne industrije, i to kao „ostale neodvojive nepoljoprivredne sporedne djelatnosti” (proizvodnja za vlastite potrebe) i kao bruto investicije u fiksni kapital. ▼B 4. Output poljoprivredne industrije ▼M6 2.081. U skladu s definicijom outputa poljoprivredne industrije (usp. 1.16.), output poljoprivredne industrije čini zbroj outputa poljoprivrednih proizvoda (usp. od 2.076. do 2.077.) te robe i usluga proizvedenih u neodvojivim nepoljoprivrednim sporednim djelatnostima (usp.od 2.078. do 2.080.1). ▼B 5. Određivanje vrijednosti outputa ▼M6 2.082. Output se vrednuje prema bazičnoj cijeni. Bazična cijena jest cijena koju proizvođač prima od kupca za jedinicu robe ili usluge proizvedene kao output, umanjena za bilo kakav porez plativ za tu jedinicu kao posljedica njezine proizvodnje ili prodaje (tj. porezi na proizvode), uvećana za bilo kakvu subvenciju primljenu za tu jedinicu kao posljedica njezine proizvodnje ili prodaje (tj. subvencije za proizvode). Bazična cijena ne uključuje troškove prijevoza za koje proizvođač izdaje poseban račun. Isključeni su i vlasnički dobici i gubici na financijsku i nefinancijsku imovinu (usp. ESA 2010, 3.44.). ▼B 2.083. Sastavnice outputa kao što su prodaja, plaćanja u naturi, povećanja zaliha i potrošnja unutar jedinice proizvoda, treba vrednovati prema bazičnoj cijeni. Slično tomu, vrijednost outputa za vlastitu finalnu uporabu (tj. fiksna kapitalna dobra za vlastiti račun i vlastitu finalnu potrošnju) treba vrednovati prema bazičnoj cijeni sličnih proizvoda koji se prodaju na tržištu. Nedovršena proizvodnja i povećanja zaliha nedovršene proizvodnje vrednuju se razmjerno tekućoj bazičnoj cijeni gotovog proizvoda. Ako se potonja mora odrediti unaprijed, izračun se treba temeljiti na stvarno nastalim troškovima uvećanim za iznos koji predstavlja očekivani poslovni višak ili mješoviti dohodak. 2.084. Kada se ERP utvrđuje prema „neto” sustavu bilježenja (usp. 3.033. i 3.035. do 3.043.), PDV fakturiran od proizvođača ne uključuje se u određivanje bazične cijene. 2.085. ►M6 Cijena koju je postigao proizvođač odgovara proizvođačkoj cijeni (ne računajući fakturirani PDV) kako je definirana u SNA-i 2008, od 6.51. do 6.54. (tj. cijena franko poljoprivredno gospodarstvo). ◄ Bazična cijena može se odrediti na temelju cijene proizvođača uvećane za subvencije, a umanjene za poreze (osim PDV-a) na proizvode. Kada problemi alociranja poreza ili subvencije na određeni proizvod otežavaju izračun bazične cijene, output je moguće izračunati izravno na temelju bazične cijene. U tom slučaju, output se izračunava izravno na temelju vrijednosti cijene proizvođača (isključujući fakturirani PDV), umanjene za vrijednost poreza na proizvode (osim PDV-a), a uvećane za vrijednost subvencija na proizvode. 2.086. U svrhu određivanja vrijednosti outputa prema bazičnoj cijeni nužno je razlikovati između poreza (osim PDV-a) na proizvode i subvencija na proizvode (usp. 3.027. i 3.053.), s jedne strane, te ostalih vrsta poreza i subvencija na proizvodnju (usp. 3.044. i 3.058.), s druge strane. Porezi i subvencije na proizvode ne bilježe se na računu stvaranja dohotka u industriji (ovaj račun uključuje samo ostale poreze na proizvodnju i ostale subvencije na proizvodnju, usp. 3.055.). 2.087. Cijena koju proizvođači dobiju za neki proizvod ne mora nužno uvijek biti ista; ona može varirati, između ostalog, i ovisno o vrsti isporuke. Na primjer, struktura u odnosu na kvalitetu proizvoda koje neposredno izvozi sam proizvođač može se razlikovati od strukture kvalitete proizvoda namijenjenih domaćoj potrošnji, odnosno prodanih ostalim poljoprivrednim jedinicama na domaćem tržištu. Shodno tomu, takvi će proizvodi imati i različitu cijenu. Valja napomenuti da se u slučaju kad proizvodna jedinica sama izvozi svoj output, mora uzeti u obzir primitak ili plaćanje novčane naknade za izvezene proizvode pri izradi ERP-a. 2.088. Ova opća načela određivanja vrijednosti zahtijevaju specifične načine primjene za određene proizvode kao što su sezonski proizvodi i vino. One su opisane u poglavlju o određivanju vrijednosti promjene zaliha (usp. 2.185. do 2.200.).