1998D0179 — HR — 01.07.2013 — 003.002

►B ODLUKA KOMISIJE od 23. veljače 1998. o utvrđivanju detaljnih pravila službenog uzorkovanja za praćenje određenih tvari i njihovih ostataka u živim životinjama i proizvodima životinjskog podrijetla (Tekst značajan za EGP) (98/179/EZ) ( L 065, 5.3.1998, p.31)





►A1 L 236 33 23.9.2003







(*)









▼B

ODLUKA KOMISIJE

od 23. veljače 1998.

o utvrđivanju detaljnih pravila službenog uzorkovanja za praćenje određenih tvari i njihovih ostataka u živim životinjama i proizvodima životinjskog podrijetla

(Tekst značajan za EGP)

(98/179/EZ)







KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA, uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, uzimajući u obzir Direktivu Vijeća br. 96/23/EZ od 29. travnja 1996. o mjerama za praćenje određenih tvari i njihovih ostataka u živim životinjama i proizvodima životinjskog podrijetla i o stavljanju izvan snage Direktiva 85/358/EEZ i 86/469/EEZ i Odluka 89/187/EEZ i 91/664/EEZ ( 1 ), a posebno drugu točku njezinog članka 15. stavka 1., budući da su postupci koje su utvrdila nadležna tijela država članica odgovorna za uzorkovanje i postupanje s uzorcima do njihovog dolaska u laboratorij nadležan za analizu izravno i neposredno povezani s prisutnošću nedopuštenih tvari u uzorcima i s mogućnošću otkrivanja ostataka određenih tvari; budući da su ti postupci, stoga, važna faza plana praćenja ostataka; budući da treba utvrditi i uskladiti detaljna pravila uzorkovanja kako bi se povećala učinkovitost planova praćenja koje države članice provode svake godine s ciljem otkrivanja određenih tvari i njihovih ostataka u živim životinjama i proizvodima životinjskog podrijetla; budući da uzorke treba uzimati u skladu s prilogom III. i IV. gore navedenoj Direktivi; budući da se u tom smislu moraju utvrditi i mjerila za odabir ciljanih uzoraka; budući da su mjere predviđene ovom Direktivom u skladu s mišljenjem Stalnog veterinarskog odbora, DONIJELA JE OVU ODLUKU:







Članak 1.

Detaljna pravila službenog uzorkovanja, uključujući mjerila za odabir ciljanih uzoraka, određena su u Prilogu ovoj Odluci.

Članak 2.

Ova je Odluka upućena državama članicama.









PRILOG

Pravila službenog uzorkovanja i postupanja sa službenim uzorcima

I. Nadležnosti

1.1. Inspektor

Nadležno tijelo imenuje službene inspektore koji su nadležni za uzimanje, registriranje, pripremanje i organizaciju prijevoza službenih kontrolnih uzoraka pod odgovarajućim uvjetima.

1.2 Ovlašteni laboratoriji

Analize uzoraka vrše isključivo laboratoriji koje je nadležno tijelo ovlastilo za službenu kontrolu ostataka.

Ovlašteni laboratoriji moraju obvezno sudjelovati u međunarodno priznatim programima vanjske procjene kakvoće i akreditiranja. Akreditacije se moraju dobiti prije 1. siječnja 2002. ►A1 Za Češku Republiku, Estoniju, Cipar, Latviju, Litvu, Mađarsku, Maltu, Poljsku, Sloveniju i Slovačku akreditacija se mora pribaviti do dana pristupanja. ◄ ►M1 For Bulgaria and Romania the accreditation must be obtained by the date of accession. ◄ ►M2 Hrvatska mora ishoditi akreditaciju prije datuma ulaska. ◄

Takvi laboratoriji moraju dokazati svoju stručnost putem redovitog i uspješnog sudjelovanja u odgovarajućim programima ispitivanja osposobljenosti koje priznaju ili organiziraju nacionalni ili mjesni referentni laboratoriji.

2. Uzorkovanje

2.1. Temeljne postavke

Kod svakog službenog uzimanja uzoraka, uzorkovanje mora biti nepredvidivo, neočekivano i ne smije se vršiti u neko unaprijed utvrđeno vrijeme niti nekog točno određenog dana u tjednu - države članice moraju poduzeti sve potrebne mjere opreza kako bi osigurale da pri pregledima bude stalno prisutan element iznenađenja.

Uzorkovanje se vrši u različitim vremenskim razmacima tijekom cijele godine u objektima navedenim u stavku 1. Priloga III. Direktivi Vijeća br. 96/23/EZ ( 2 ). U tom smislu, treba imati na umu da se određene tvari primjenjuju samo u određenim sezonama.

Ne dovodeći u pitanje odredbe plana praćenja ostataka, kod odabira uzoraka uzimaju se u obzir druge raspoložive informacije, npr. uporaba još nepoznatih tvari, iznenadna pojava bolesti u određenim regijama, sumnja na prijevarne radnje itd.

2.2. Strategija uzorkovanja

Ciljevi plana praćenja ostataka su:

(a) otkrivanje svih nedopuštenih uporaba kako su određene u članku 2. točki (b) Direktive 96/23/EZ;

(b) kontrola sukladnosti s maksimalno dopuštenim količinama (MDK) ostataka veterinarskih lijekova utvrđenih u Prilogu I. i III. Uredbi Vijeća (EEZ) br. 2377/90 ( 3 ) i s najvećim dozvoljenim količinama ostataka pesticida utvrđenim u Prilogu II. Direktivi Vijeća 86/363/EEZ ( 4 ) ili s nacionalnim propisima o kontaminantima iz okoliša;

(c) istraživanje i otkrivanje uzorka ostataka u hrani životinjskog podrijetla.

2.3. Prikupljanje uzorka

2.3.1. Definicije 2.3.1.1. Ciljani uzorak Ciljani uzorak je uzorak koji se uzima u skladu sa strategijom uzorkovanja određenom u gornjoj točki 2.2. 2.3.1.2. Uzorak kod postojanja sumnje Uzorak kod postojanja sumnje je uzorak koji se uzima: — slijedom pozitivnih rezultata utvrđenih na uzorku uzetom u skladu sa zahtjevima članka 5. Direktive br. 96/23/EZ, — slijedom članka 11., — zbog zahtjeva članka 24. 2.3.1.3. Slučajni uzorak Slučajni uzorak je uzorak koji se uzima zbog statističkih razloga kako bi se dobili reprezentativni podaci.

2.3.2. Ciljano uzorkovanje na gospodarstvu 2.3.2.1. Mjerila za odabir ciljanog uzorka Gospodarstva na kojima će se obaviti uzorkovanje mogu se odabrati na temelju poznavanja lokalnih prilika ili na temelju bilo kojih drugih relevantnih podataka, kao što su sustav tova, pasmina ili spol životinja. Inspektor potom ocjenjuje cijeli stočni fond na gospodarstvu da bi odabrao životinje na kojima će se obaviti uzorkovanje. Ocjenjivanje se treba, između ostalog, temeljiti i na sljedećim mjerilima: — znakovi koji upućuju na uporabu farmakoloških djelatnih tvari, — sekundarne spolne značajke, — promjene ponašanja, — isti stupanj razvoja kod skupine životinja različite pasmine/kategorija, — životinje dobre konformacije i s malo masnoće. 2.3.2.2. Vrsta ciljanog uzorka koji će se uzeti Za otkrivanje farmakoloških djelatnih tvari uzimaju se odgovarajući prikladni uzorci u skladu s odredbama plana praćenja ostataka.

2.3.3. Ciljano uzorkovanje u objektima za primarnu preradu 2.3.3.1. Mjerila za odabir Pri ocjenjivanju životinjskih trupova i/ili životinjskih proizvoda koji će se uzorkovati inspektor treba uzeti u obzir, između ostalog, i ova mjerila: — spol, starost i vrstu životinje te sustav uzgoja, — podatke o proizvođaču, — znakove koji upućuju na uporabu farmakoloških djelatnih tvari, — uobičajenu praksu vezanu za uporabu određenih farmakoloških djelatnih tvari u dotičnom sustavu uzgoja. Pri uzimanju uzorka treba nastojati izbjegavati višekratno uzorkovanje kod istog proizvođača. 2.3.3.2. Vrsta prikupljenih uzoraka Za otkrivanje farmakoloških djelatnih tvari uzimaju se odgovarajući prikladni uzorci u skladu s odredbama plana praćenja ostataka.

2.4. Količina uzoraka

U nacionalnom planu praćenja ostataka moraju se utvrditi najmanje količine uzoraka. Količina mora biti dovoljna da ovlaštenim laboratorijima omogući izvođenje analitičkih postupaka potrebnih za probiranje i za potvrdne analize.

2.5. Podjela na poduzorke

Svaki se uzorak mora podijeliti na najmanje dva jednaka poduzorka na kojima se može obaviti cjelokupni analitički postupak, osim ako je to tehnički nemoguće ili ako to ne zahtijeva nacionalno zakonodavstvo. Podjela na poduzorke može se izvršiti na mjestu uzorkovanja ili u laboratoriju.

2.6. Spremnici za uzorke

Uzorci se moraju prikupiti u prikladne spremnike koji osiguravaju cjelovitost i sljedivost uzorka. Spremnici posebno moraju sprečavati zamjenu, međusobnu kontaminaciju i degradaciju uzoraka. Spremnici moraju biti službeno plombirani.

2.7. Izvješće o uzorkovanju

Za svaki se postupak uzorkovanja mora sastaviti izvješće.

Inspektor mora u izvješće unijeti najmanje sljedeće podatke:

— adresu nadležnih tijela,

— ime inspektora ili identifikacijsku oznaku,

— službenu oznaku uzorka,

— datum uzorkovanja,

— ime i adresu vlasnika ili osobe koja je zadužena za životinje ili životinjske proizvode,

— naziv i adresu gospodarstva podrijetla životinje ili životinja (kod uzorkovanja na gospodarstvu),

— registracijski broj objekta/broj klaonice,

— identifikaciju životinje ili proizvoda,

— životinjsku vrstu,

— matricu uzorka,

— lijekove davane tijekom posljednja četiri tjedna prije uzorkovanja (kod uzorkovanja na gospodarstvu),

— tvar ili skupina tvari koja se ispituju,

— posebne napomene.

Broj primjeraka izvješća predviđa se ovisno o postupku uzorkovanja. Izvješće o uzorkovanju i njegove primjerke obvezno potpisuje inspektor; kod uzorkovanja na gospodarstvu može se pozvati uzgajivač ili njegov predstavnik da potpišu izvorni primjerak izvješća o uzorkovanju.

Izvornik izvješća o uzorkovanju ostaje kod nadležnog tijela koje mora jamčiti da izvornik izvješća neće biti dostupan neovlaštenim osobama.

Ako je potrebno o uzorkovanju se može obavijestiti uzgajivač ili vlasnik objekta.

2.8. Izvješće za laboratorij

Izvješće za laboratorij koji sastavljaju nadležna tijela sadrži najmanje sljedeće podatke:

— adresu nadležnih tijela,

— ime inspektora ili identifikacijsku oznaku,

— službenu oznaku uzorka,

— datum uzorkovanja,

— životinjsku vrstu,

— matricu uzorka,

— tvar ili skupina tvari koja se ispituju,

— posebne napomene.

Ovo se izvješće predaje ispitnom laboratoriju zajedno s uzorcima.

2.9. Prijevoz i skladištenje

U planovima praćenja ostataka utvrđuju se prikladni uvjeti prijevoza i skladištenja za svaku kombinaciju analita i matrice kako bi se osigurala stabilnost analita i cjelovitost uzorka. Posebna se pozornost mora obratiti na transportne kutije, temperaturu i vrijeme isporuke nadležnom laboratoriju.

U slučaju nepoštovanja zahtjeva plana praćenja, laboratorij odmah o tome obavješćuje nadležno tijelo.