1991L0496 — HR — 03.09.2008 — 008.003

►B DIREKTIVA VIJEĆA od 15. srpnja 1991. o utvrđivanju načela o organizaciji veterinarskih pregleda životinja koje se unose u Zajednicu iz trećih zemalja i o izmjeni direktiva 89/662/EEZ, 90/425/EEZ i 90/675/EEZ (91/496/EEZ) ( L 268, 24.9.1991, p.56)











(*)









▼B

DIREKTIVA VIJEĆA

od 15. srpnja 1991.

o utvrđivanju načela o organizaciji veterinarskih pregleda životinja koje se unose u Zajednicu iz trećih zemalja i o izmjeni direktiva 89/662/EEZ, 90/425/EEZ i 90/675/EEZ

(91/496/EEZ)







VIJEĆE EUROPSKIH ZAJEDNICA, uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske ekonomske zajednice, a posebno njegov članak 43., uzimajući u obzir prijedlog Komisije ( 1 ), uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta ( 2 ), budući da se žive životinje nalaze na popisu Priloga II. Ugovoru; budući da uspostavljanje načela na razini Zajednice za organizaciju veterinarskih pregleda životinja koje dolaze iz trećih zemalja pomaže u zaštiti opskrbe i osigurava stabilnost tržišta, a istodobno usklađuje mjere potrebne za osiguranje zaštite zdravlja životinja; budući da se člankom 23. Direktive Vijeća 90/425/EEZ od 26. lipnja 1990. o veterinarskim i zootehničkim pregledima u trgovini određenim živim životinjama i proizvodima unutar Zajednice radi uspostave unutarnjeg tržišta ( 3 ), posebno propisuje da Vijeće mora utvrditi pravila i opća načela koja se primjenjuju kod pregleda prilikom uvoza životinja iz trećih zemalja obuhvaćenih navedenom Direktivom; budući da svaka pošiljka životinja iz trećih zemalja podliježe dokumentacijskom i identifikacijskom pregledu prilikom ulaska na područje Zajednice; budući da je potrebno utvrditi načela koja vrijede u cijeloj Zajednici, a koja se odnose na organizaciju i provođenje fizičkog pregleda koji provode nadležna veterinarska tijela; budući da je potrebno utvrditi sustav zaštite; budući da, u tom smislu, Komisija mora biti sposobna djelovati, posebno obilaskom određenih mjesta i usvajanjem odgovarajućih mjera; budući da za neometano djelovanje sustava pregleda mora postojati postupak odobravanja i pregleda graničnih inspekcijskih postaja te da treba uspostaviti razmjenu službenika koji su ovlašteni provoditi preglede živih životinja koje dolaze iz trećih zemalja; budući da je uspostavljanje zajedničkih načela na razini Zajednice time potrebnije što će se s planiranim završetkom provedbe unutarnjeg tržišta ukinuti kontrole na unutarnjoj granici; budući da direktive 89/662/EEZ ( 4 ), 90/425/EEZ i 90/675/EEZ treba izmijeniti kako bi se prilagodile ovoj Direktivi; budući da je potrebno utvrditi određene prijelazne mjere ograničenog trajanja kako bi se olakšao prijelaz na nove sustave pregleda koji se uspostavljaju ovom Direktivom; budući da se zadaća donošenja mjera za primjenu ove Direktive treba povjeriti Komisiji, DONIJELO JE OVU DIREKTIVU:







Članak 1.

1. Veterinarske preglede životinja iz trećih zemalja koje ulaze u Zajednicu provode države članice u skladu s ovom Direktivom.

2. Ova se Direktiva ne primjenjuje na veterinarske preglede kućnih ljubimaca koji su u pratnji putnika u nekomercijalne svrhe, osim kopitara.

Članak 2.

1. Za potrebe ove Direktive, definicije iz članka 2. Direktive 90/425/EEZ primjenjuju se prema potrebi.

2. Nadalje:

(a) „dokumentacijski pregled” znači provjera veterinarskih certifikata ili dokumenata koji prate životinju;

(b) „identifikacijski pregled” znači provjera, isključivo vizualnim pregledom, usklađenosti između dokumenata ili certifikata i životinja, kao i provjera postojanja i usklađenosti oznaka koje moraju biti na životinjama;

(c) „fizički pregled” znači pregled same životinje, koji može uključiti i uzimanje uzoraka i laboratorijsku pretragu i prema potrebi, dodatne preglede tijekom trajanja karantene;

(d) „uvoznik” znači svaka fizička ili pravna osoba koja prijavljuje životinje za uvoz u Zajednicu;

(e) „pošiljka” znači određeni broj životinja iste vrste koje su obuhvaćene istim veterinarskim certifikatom ili dokumentom, koje se prevoze istim prijevoznim sredstvom i koje dolaze iz iste treće zemlje ili istog dijela te zemlje;

(f) „granična inspekcijska postaja” znači svaka inspekcijska postaja koja je smještena u neposrednoj blizini vanjske granice jednog od područja navedenog u Prilogu I. Direktivi Vijeća 90/675/EEZ od 10. prosinca 1990. o utvrđivanju načela kojima se uređuje organizacija veterinarskih pregleda proizvoda koji se unose u Zajednicu iz trećih zemalja ( 5 ) te koja je određena i odobrena u skladu s člankom 6.







POGLAVLJE I.

Organizacija i provođenje pregleda

Članak 3.

1. Države članice dužne su osigurati:

(a) obvezu uvoznika na davanje obavijesti jedan radni dan unaprijed veterinarskom osoblju granične inspekcijske postaje gdje se životinje prijavljuju za uvoz, uz navođenje broja, vrste i predviđenog vremena dolaska životinja;

(b) izravan prijevoz životinja, pod službenim nadzorom, do granične inspekcijske postaje iz članka 6. ili, prema potrebi, do karantenskog objekta u skladu s drugom alinejom prvog podstavka članka 10. stavka 1.;

(c) zabranu napuštanja životinja iz granične inspekcijske postaje ili iz karantenskog objekta ako nije pribavljen dokaz, ne dovodeći u pitanje posebne odredbe koje se moraju usvojiti u skladu s postupkom utvrđenim u članku 23.: i. u obliku certifikata utvrđenog drugom alinejom članka 7. stavka 1. ili članka 8., da je proveden veterinarski pregled na dotičnim životinjama u skladu s člankom 4. stavkom 1. i stavkom 2. (a), (b) i (d) i člancima 8. i 9. te da one zadovoljavaju uvjete nadležnih tijela; ii. da je veterinarski pregled plaćen i da je, gdje je to primjenjivo, položen depozit za pokriće eventualnih troškova utvrđenih drugom i trećom alinejom članka 10. stavka 1., članka 10. stavka 6. i članka 12. stavka 2.;

(d) da carinsko tijelo i ne izda odobrenje za puštanje u slobodan promet na područja iz Priloga I. Direktivi 90/675/EEZ osim ako se ne podnese dokaz, ne dovodeći u pitanje specifične odredbe koje je potrebno usvojiti u skladu s postupkom utvrđenim člankom 23., da su ispunjeni zahtjevi iz točke (c).

2. Detaljna pravila za provedbu ovog članka usvajaju se, prema potrebi, u skladu s postupkom utvrđenim člankom 23.

Članak 4.

1. Države članice dužne su osigurati, bez obzira na odredište životinja naznačeno u carinskim dokumentima, da se za svaku pošiljku životinja iz treće zemlje izvrši dokumentacijski pregled i identifikacijski pregled od strane nadležnog veterinarskog tijela na jednoj od graničnih inspekcijskih postaja smještenoj na jednom od područja iz Priloga I. Direktivi 90/675/EEZ koja je odobrena za tu namjenu, radi provjere:

— njihovog podrijetla,

— njenog sljedećeg odredišta, posebno u slučaju provoza ili u slučaju životinja za koje uvjeti za stavljanje u promet nisu usklađeni na razini Zajednice, ili koje su predmet posebnih zahtjeva, utvrđenih odlukom Zajednice vezano uz državu članicu odredišta,

— pružaju li pojedinosti iz certifikata ili dokumenata jamstva propisana u Zajednici ili, u slučaju životinja za koje uvjeti za stavljanje u promet nisu usklađeni na razini Zajednice, jamstva predviđena nacionalnim propisima koja se primjenjuju u različitim slučajevima koji su obuhvaćeni ovom Direktivom,

▼M3

— da nikakav znak odbijanja pošiljke nije dan tijekom postupka navedenog u prvoj alineji članka 1. Odluke Vijeća 92/438/EEZ od 13. srpnja 1992. o informatizaciji postupaka veterinarskog uvoza (projekt Shift). ( 6 )

▼B

2. Ne dovodeći u pitanje izuzeća prema članku 8., službeni veterinar mora izvršiti fizički pregled životinja prijavljenih graničnoj inspekcijskoj postaji. Taj pregled mora posebno uključiti:

(a) klinički pregled životinja kako bi se osiguralo da životinje odgovaraju podacima navedenim na popratnim certifikatima ili dokumentima te da su klinički zdrave. U skladu s postupkom utvrđenim člankom 23. može se napraviti iznimka, pod određenim uvjetima i u skladu s propisima koje treba utvrditi tim istim postupkom, od načela pojedinačnog kliničkog pregleda vezano uz određene kategorije i vrste životinja;

(b) svako laboratorijsko ispitivanje za koje se smatra da je nužno izvršiti ili koje je utvrđeno propisima Zajednice;

(c) eventualne službene uzorke koji se moraju pregledati na rezidue i analizirati što je prije moguće;

(d) provjeru usklađenosti s minimalnim zahtjevima propisanim Direktivom Vijeća 77/489/EEZ od 18. srpnja 1977. o zaštiti životinja za vrijeme međunarodnog prijevoza ( 7 ). U smislu daljnje provjere prijevoza i, prema potrebi, usklađenosti s dodatnim zahtjevima odredišnoga gospodarstva, službeni veterinar dužan je dostaviti potrebne informacije nadležnim tijelima države članice odredišta putem sustava za razmjenu informacija utvrđenog člankom 20. Direktive 90/425/EEZ. Službenom veterinaru može u nekim od ovih zadataka pomagati stručno osposobljeno kvalificirano osoblje, koje radi pod njegovim nadzorom.

▼M3

Pregled mora biti obavljen nakon poziva na baze podataka navedene u drugoj alineji članka 1. Odluke 92/438/EEZ.

▼B

3. Međutim, iznimno od stavaka 1. i 2., identifikacijski pregled i fizički pregled životinja koje ulaze preko luke ili zračne luke na području određenom u Prilogu I. Direktivi 90/675/EEZ može se izvršiti u dotičnoj luci ili zračnoj luci odredišta, pod uvjetom da ta luka ili zračna luka ima graničnu inspekcijsku postaju iz članka 6. i da životinje nastavljaju svoj put, ovisno o slučaju, morskim odnosno zračnim putem istim brodom ili avionom. U takvim slučajevima, nadležno tijelo koje je izvršilo dokumentacijski pregled dužno je, bilo izravno ili putem lokalnog veterinarskog nadležnog tijela, obavijestiti službenog veterinara inspekcijske postaje države članice odredišta putem sustava za razmjenu informacija iz članka 20. Direktive 90/425/EEZ, da su životinje prošle graničnu inspekcijsku postaju.

4. Za sve troškove nastale primjenom ovog članka tereti se pošiljatelj, primatelj ili njihov predstavnik, bez plaćanja naknade države članice.

5. Detaljna pravila za primjenu ovog članka, uključujući ona koja se odnose na stručno obrazovanje i osposobljavanje pomoćnika, usvajaju se, prema potrebi, u skladu s postupkom određenim u članku 23.

Članak 5.

Zabranjuje se ulazak na jedno od navedenih područja iz Priloga I. Direktivi 90/675/EEZ u slučaju kad pregledi pokažu da:

(a) životinje onih vrsta za koje su uvozni propisi usklađeni na razini Zajednice dolaze, ne dovodeći u pitanje posebne uvjete utvrđene člankom 19. Direktive 90/426/EEZ ( 8 ) koji se odnose na premještanje i uvoz kopitara iz trećih zemalja, s državnih područja ili dijela državnih područja treće zemlje koja nije na popisima sastavljenima u skladu s propisima Zajednice za dotičnu vrstu ili po kojem se zabranjuje uvoz prema odluci Zajednice;

(b) životinje, osim onih iz točke (a) ne udovoljavaju zahtjevima utvrđenim propisima dotične države koji odgovaraju pojedinim slučajevima na koje se odnosi ova Direktiva;

(c) životinje boluju ili se sumnja da boluju ili da su zaražene nekom kontagioznom bolešću ili bolešću koja predstavlja opasnost za javno zdravlje ili zdravlje životinja, ili iz bilo kojeg drugog razloga koji se utvrđuje propisima Zajednice;

(d) treća zemlja izvoznica ne poštuje zahtjeve utvrđene propisima Zajednice;

(e) životinje nisu sposobne nastaviti putovanje;

(f) veterinarski certifikat ili dokument koji prati životinje ne udovoljava uvjetima utvrđenim propisima Zajednice odnosno, u slučaju kad propisi nisu usklađeni, zahtjevima utvrđenim propisima dotične države koji odgovaraju pojedinim slučajevima obuhvaćenim ovom Direktivom.

Detaljna pravila za primjenu ovog članka usvajaju se u skladu s postupkom navedenim u članku 23.

Članak 6.

1. Granične inspekcijske postaje moraju zadovoljiti uvjete ovog članka.

2. Granične inspekcijske postaje moraju biti:

(a) smještene na mjestu ulaska na jedno od područja navedenih u Prilogu I. Direktivi 90/675/EEZ; Međutim, gdje je to potrebno zbog geografskih ograničenja (npr. pristanište za istovar, željeznička postaja, prijelazi) i pod uvjetom da je u tom slučaju granična inspekcijska postaja udaljena daleko od gospodarstva ili mjesta na kojima se drže životinje za koje postoji vjerojatnost da bi se mogle zaraziti kontagioznim bolestima, može se dopustiti smještaj granične inspekcijske postaje na određenoj udaljenosti od mjesta ulaska;

(b) smještene u carinskom području koje omogućava obavljanje ostalih upravnih formalnosti, uključujući carinske postupke povezane s uvozom;

(c) određene i odobrene u skladu sa stavkom 3.;

(d) pod nadležnosti službenog veterinara odgovornog za preglede. Službenom veterinaru može pomagati posebno osposobljeno pomoćno osoblje koje radi pod njegovim nadzorom. ►M3 Službeni veterinar osigurava da je obavljeno potpuno ažuriranje baza podataka označeno u trećoj alineji članka 1. Odluke 92/438/EEZ. ◄

3. Do 1. siječnja 1992., te nakon što državna nadležna tijela naprave popis graničnih postaja u suradnji sa službama Komisije koje će izvršiti provjeru njihove usklađenosti s minimalnim zahtjevima navedenim u Prilogu A, države članice dužne su dostaviti Komisiji popis graničnih inspekcijskih postaja nadležnih za obavljanje veterinarskih pregleda nad životinjama i dostaviti sljedeće informacije:

(a) vrstu granične inspekcijske postaje: — luka, — zračna luka, — cestovni prijelaz, — željeznički prijelaz;

(b) vrstu životinja koje se mogu pregledavati na dotičnoj graničnoj inspekcijskoj postaji s obzirom na opremu i veterinarsko osoblje na raspolaganju, navodeći životinje nad kojima se na dotičnim graničnim inspekcijskim postajama ne može vršiti pregled te, vezano uz registrirane kopitare, radno vrijeme posebno odobrenih graničnih inspekcijskih postaja;

(c) osoblje određeno za obavljanje veterinarskih pregleda: — broj službenih veterinara s najmanje jednim službenim veterinarom na dužnosti tijekom radnog vremena kada je granična inspekcijska postaja otvorena, — broj posebno osposobljenog pomoćnog osoblja ili pomoćnika;

(d) opis opreme i prostorija gdje se vrši: — dokumentacijski pregled, — fizički pregled, — uzimanje uzoraka, — opća laboratorijska ispitivanja utvrđena člankom 4. stavkom 2. točkom (b), — specifična laboratorijska ispitivanja koja odredi službeni veterinar;

(e) kapacitet za smještaj životinja kad je to potrebno do dobivanja rezultata ispitivanja;

(f) vrstu opreme koja omogućava brzu razmjenu informacija, posebno s ostalim graničnim inspekcijskim postajama;

(g) opseg trgovine (vrsta i broj životinja koje prolaze kroz tu graničnu inspekcijsku postaju).

4. U suradnji s nadležnim državnim tijelima, Komisija je dužna vršiti inspekciju graničnih inspekcijskih postaja određenih u skladu sa stavkom 3. kako bi se uvjerila u jednaku primjenu propisa o veterinarskim pregledima i kako bi provjerila posjeduju li zaista granične inspekcijske postaje potrebnu infrastrukturu i zadovoljavaju li minimalne zahtjeve iz Priloga A.

Do 1. siječnja 1992. Komisija mora podnijeti izvješće Stalnom veterinarskom odboru o rezultatima inspekcije iz prve točke, kao i prijedloge koji uzimaju u obzir zaključke iz izvješća, radi utvrđivanja popisa graničnih inspekcijskih postaja Zajednice. Taj se popis odobrava i ažurira u skladu s postupkom utvrđenim u članku 22.

Prethodno spomenuto izvješće mora obuhvatiti eventualne probleme s kojima bi se mogle susresti pojedine države članice ako bi se utvrđivanjem popisa iz prve točke stavka 3. isključio velik broj graničnih inspekcijskih postaja s 1. srpnjem 1992.

Radi rješavanja takvih eventualnih problema, pojedine granične inspekcijske postaje mogu i nadalje poslovati usklađujući se sa zahtjevima ove Direktive što se tiče opreme i strukture u roku od najviše tri godine.

Komisija objavljuje popis odobrenih graničnih inspekcijskih postaja kao i eventualne promjene, u Službenom listu Europskih zajednica.

5. Prema potrebi, Komisija će donositi eventualne detaljne propise potrebne za provedbu ovog članka u skladu s postupkom utvrđenim u članku 23.

Članak 7.

1. U slučaju kad se životinje onih vrsta za koje su uvozni propisi usklađeni na razini Zajednice ne smiju stavljati na tržište na državnom području države članice koja je izvršila preglede iz članka 4., službeni veterinar granične inspekcijske postaje dužan je, ne dovodeći u pitanje specifične uvjete koji se primjenjuju na registrirane kopitare koje prate identifikacijski dokumenti utvrđeni Direktivom 90/427/EEZ ( 9 ):

— osigurati dotičnoj osobi presliku, ili ako se radi o pošiljci koja se dijeli, nekoliko zasebno ovjerenih preslika izvornog certifikata koji se odnosi na životinje; rok važenja tih preslika ne može biti dulji od 10 dana,

— izdati certifikat jednak modelu koji sastavlja Komisija u skladu s postupkom utvrđenim člankom 23. kojim se potvrđuje da su obavljeni pregledi iz članka 4.(1) i (2) (a), (b) i (d) te da zadovoljavaju zahtjeve službenog veterinara, te navesti vrstu uzetih uzoraka i rezultate eventualnih laboratorijskih ispitivanja, odnosno očekivano vrijeme dobivanja rezultata ispitivanja,

— čuvati izvorni certifikat ili certifikate koji prate životinje.

2. Detaljna pravila za primjenu stavka 1. donose se u skladu s postupkom utvrđenim u članku 23.

3. Nakon što životinje prođu graničnu inspekcijsku postaju iz stavka 1. i nakon što im se odobri ulazak na područje iz Priloga I. Direktivi 90/675/EEZ, trgovina životinjama obavljat će se u skladu s propisima za veterinarske preglede utvrđenima Direktivom 90/425/EEZ.

Posebice, informacije nadležnom tijelu mjesta odredišta dobivene pomoću sustava za razmjenu informacija utvrđenog člankom 20. Direktive 90/425/EEZ, moraju navesti:

— radi li se o životinjama koje su namijenjene određenoj državi članici ili području s posebnim zahtjevima,

— jesu li uzeti uzorci, a da rezultati još nisu poznati u trenutku kad prijevozno sredstvo napušta graničnu inspekcijsku postaju.

Članak 8.

A. Države članice dužne su osigurati: 1. da se veterinarski pregled kod uvoza vrsta životinja koje se ne navode u Prilogu A Direktivi 90/425/EEZ provodi u skladu sa sljedećim odredbama: (a) kad se životinje izravno prijavljuju jednoj od graničnih inspekcijskih postaja države članice koja ih ima namjeru uvesti, one se na toj graničnoj inspekcijskoj postaji moraju podvrgnuti svim pregledima iz članka 4.; (b) kad se životinje prijavljuju graničnoj inspekcijskoj postaji smještenoj u drugoj državi članici, uz njezin prethodni pristanak: i. ili se svi pregledi iz članka 4. moraju izvršiti na toj postaji u ime države članice odredišta kako bi se osiguralo da se, posebno, poštuju propisi te države koji se odnose na uvjete zdravlja životinja; ii. ili u slučaju sporazuma između nadležnih središnjih tijela dotičnih dviju država članica i prema potrebi, onih država članica ili država članica provoza, samo pregledi predviđeni člankom 4. stavkom 1. moraju se izvršiti na toj postaji, što znači da se pregledi utvrđeni člankom 4. stavkom 2. obavljaju u državi članici odredišta. Međutim, u posljednjem slučaju, životinje mogu napustiti graničnu inspekcijsku postaju samo nakon obavljenog dokumentacijskog pregleda i identifikacijskog pregleda u zapečaćenim vozilima i samo nakon što službeni veterinar: — navede na preslici, ili u slučaju kada se pošiljka dijeli, na preslikama izvornih certifikata da su životinje propuštene i da su pregledane, — obavijesti, putem sustava za razmjenu informacija utvrđenog člankom 20. Direktive 90/425/EEZ, veterinarsko nadležno tijelo mjesta odredišta, ili, prema potrebi, države članice ili državu članicu provoza, da su životinje propuštene, — bez obzira na članak 3. stavak 1. točku (c), izvijesti o odluci nadležno carinsko tijelo granične inspekcijske postaje vezane uz prijavljene životinje. U slučaju životinja namijenjenih klanju, države članice mogu se koristiti samo rješenjem iz točke i. Države članice dužne su obavijestiti Komisiju i predstavnike ostalih država članica koji se sastaju u Stalnom veterinarskom odboru, o slučajevima korištenja rješenja iz točke ii. 2. Do donošenja posebnih odluka utvrđenih propisima Zajednice, životinje za koje je trgovina usklađena na razini Zajednice, ali koje dolaze iz treće zemlje u kojoj još nisu utvrđeni jedinstveni uvjeti zdravlja životinja za te životinje, mogu se uvesti pod sljedećim uvjetima: — moraju ostati u trećoj zemlji otpreme najmanje tijekom razdoblja utvrđenog člankom 10. stavkom 1. Direktive Vijeća 72/462/EEZ od 12. prosinca 1972. o problemima u vezi sa zdravstvenim i veterinarskim pregledima pri uvozu goveda, svinja te svježeg mesa iz trećih zemalja ( 10 ), — moraju proći preglede utvrđene člankom 4, — ne smiju napustiti prostor granične inspekcijske postaje ili karantenski objekt ako se tim pregledom ne utvrdi da životinja ili pošiljka životinja: — i. ili, ne dovodeći u pitanje posebne uvjete koji se primjenjuju na dotične treće zemlje vezano uz bolesti koje su strane Zajednici, udovoljava uvjetima zdravlja životinja koji se primjenjuju u trgovini dotičnim vrstama kako je utvrđeno direktivama iz Priloga A Direktivi 90/425/EEZ ili uvjetima zdravlja životinja utvrđenim Direktivom 72/462/EEZ; ii. ili, vezano uz jednu ili više specifičnih bolesti, ispunjava uvjete priznate ekvivalentnosti, u skladu s postupkom utvrđenim člankom 23., na temelju reciprociteta, između zahtjeva treće zemlje i zahtjeva Zajednice; — ako su namijenjeni državi članici koja ima koristi od dodatnih garancija utvrđenih člankom 3. stavkom 1. točkama (e) iii. i iv. Direktive 90/425/EEZ, moraju zadovoljiti određene zahtjeve vezane uz trgovinu unutar Zajednice. — nakon prolaska granične inspekcijske postaje, mora ih se, u slučaju životinja za klanje, prevesti do odredišne klaonice, ili kada se radi o životinjama za uzgoj i proizvodnju ili akvatičnim životinjama prevesti do odredišnoga gospodarstva. 3. Ako se pregledima predviđenim točkom 1. i 2. pokaže da životinja ili pošiljka životinja ne udovoljava navedenim zahtjevima, životinji ili pošiljci neće se dopustiti odlazak s granične inspekcijske postaje ili iz karantenskog objekta već se primjenjuje članak 12. 4. U slučajevima kad životinje iz točke 1. nisu namijenjene stavljanju na tržište na državnom području države članice koja je obavila veterinarske preglede, primjenjuju se odredbe članka 7., a posebno one koje se odnose na izdavanje certifikata. 5. Na mjestu odredišta, životinje za uzgoj i proizvodnju, moraju ostati pod službenim nadzorom nadležnog veterinarskog tijela. Nakon razdoblja promatranja koje se utvrđuje u skladu s postupkom utvrđenim člankom 23., životinje mogu ući u trgovinu unutar Zajednice pod uvjetima navedenim u Direktivi 90/425/EEZ. Životinje za klanje predmet su, u odredišnoj klaonici, propisa Zajednice koji se odnose na klanje dotičnih vrsta.

B. Detaljna pravila za primjenu ovog članka usvajaju se, prema potrebi, u skladu s postupkom utvrđenim člankom 23.

Članak 9.

1. ►A2 Države članice odobravaju provoz životinja iz jedne treće zemlje u drugu treću zemlju ili istu treću zemlje pod uvjetom da: ◄

(a) da je za taj provoz dobiveno prethodno odobrenje službenog veterinara granične inspekcijske postaje države članice na području koje se životinje moraju prijaviti kako bi se tamo podvrgnule pregledima predviđenim člankom 4. i prema potrebi, odobrenje nadležnog središnjeg tijela države članice ili država članica provoza;

(b) da dotična stranka dostavi dokaze da se prva treća zemlja u koju se šalju životinje, nakon provoza kroz jedno od područja navedenih u Prilogu I. Direktivi 90/675/EEZ, obvezuje da ni pod kojim uvjetima neće odbiti niti vratiti natrag životinje čiji je uvoz ili provoz odobrila te se obvezuje da će se pridržavati, na područjima navedenim u Prilogu I. Direktivi 90/675/EEZ, propisa Zajednice o zaštiti životinja tijekom prijevoza;

(c) da pregled iz članka 4. pokazuje, ispunjavajući zahtjeve službenog veterinara, i ako se može primijeniti nakon što su životinje prošle kroz karantenski centar, da životinje ispunjavaju zahtjeve ove Direktive ili, u slučaju životinja navedenih u Prilogu A Direktivi 90/425/EEZ, pružaju zdravstvene garancije koje su priznate kao, u najmanju ruku, ekvivalentne tim zahtjevima u skladu s postupkom navedenim u članku 23.;

(d) da nadležno tijelo granične inspekcijske postaje obavijesti nadležna tijela države članice ili država članica provoza i izlaznu graničnu postaju, putem sustava za razmjenu informacija ►M3 iz članka 20. Direktive 90/425/EEZ ◄ , o prolazu životinja preko postaje;

(e) u slučaju prolaska kroz jedno od područja navedenih u Prilogu I. Direktivi 90/675/EEZ, takav provoz se vrši u skladu s postupkom Zajednice koji regulira provoz (vanjski provoz) ili bilo kojim drugim carinskim postupkom utvrđenim propisima Zajednice koji regulira provoz; jedino dozvoljeno postupanje tijekom provoza je ono koje se vrši na točki ulaska u ili izlaska iz jednog od područja iz Priloga I. kao i radnje poduzete radi osiguranja dobrobiti životinja.

2. Za sve troškove nastale primjenom ovog članka tereti se pošiljatelj, primatelj ili njihov predstavnik, bez plaćanja naknade države članice.

Članak 10.

1. U slučajevima kad propisi Zajednice ili propisi mjesta odredišta, u područjima koja nisu usklađena i u skladu s općim pravilima Ugovora, uređuju da se žive životinje moraju smjestiti u karantenu ili izolaciju, takva karantena ili izolacija može se provesti:

— za bolesti, osim slinavke i šapa, bjesnoće i newcastleske bolesti, u karantenskom centru smještenom u trećoj zemlji podrijetla, pod uvjetom da je odobren postupkom predviđenim člankom 22. i da nad njim redovitu inspekciju provode veterinarski stručnjaci Komisije,

— u karantenskom centru smještenom unutar područja Zajednice, koji zadovoljava uvjete utvrđene Prilogom B,

— na gospodarstvu odredišta.

Posebne zaštitne mjere koje treba poštovati za vrijeme prijevoza između karantenskog centra farme podrijetla i odredišta i graničnih inspekcijskih postaja i u karantenskim centrima iz prve alineje prethodne točke mogu se utvrditi u skladu s postupkom predviđenim člankom 23.

2. Ako službeni veterinar nadležan za graničnu inspekcijsku postaju odredi smještaj u karantenu, ta se karantena mora provesti, ovisno o opasnosti koju je utvrdio službeni veterinar:

— bilo na samoj graničnoj inspekcijskoj postaji ili u njenoj neposrednoj blizini,

— ili na gospodarstvu odredišta,

— ili u karantenskom centru smještenom u blizini gospodarstva odredišta.

3. Opći uvjeti koje je potrebno zadovoljiti u pogledu karantenskih centara iz prve i druge alineje stavka 1. navedeni su u Prilogu B.

Posebni uvjeti za odobravanje koji se primjenjuju na pojedine vrste životinja usvajaju se u skladu s postupkom utvrđenim člankom 23.

▼M6

4.

(a) Za odobrenje i posljedično ažuriranje popisa karantenskih centara koji se spominju u prvoj alineji stavka 1. mora se pratiti postupak predviđen člankom 22. Komisija objavljuje popis tih karantenskih centara i bilo koje posljedično ažuriranje u Službenom listu Europske unije.

(b) Karantenske centre koji se spominju u drugoj alineji stavka 1. i prvoj alineji stavka 2. koji udovoljavaju uvjetima predviđenim Prilogom B odobravaju države članice, a svakom se centru dodjeljuje broj odobrenja. Svaka država članica sastavlja i ažurira popis odobrenih karantenskih centara i njihove brojeve odobrenja i čini ih dostupnima ostalim državama članicama i javnosti. Karantenski centri podložni su nadzoru predviđenom člankom 19. Detaljna pravila za jednoobraznu primjenu ovog podstavka mogu se donijeti u skladu s postupkom koji se navodi u članku 22.

▼B

5. Druga točka stavka 1. i stavci 3. i 4. ne primjenjuju se na karantenske centre koji su namijenjeni isključivo životinjama navedenima u članku 8. odjeljku A, točki (1).

6. Za sve troškove nastale primjenom ovog članka teretit će se pošiljatelj, primatelj ili njihov predstavnik, bez plaćanja naknade države članice.

7. Do 1. siječnja 1996. Komisija je dužna dostaviti Vijeću izvješće, po mogućnosti s prijedlozima, o potrebama glede karantenskih centara u Zajednici i financijske pomoći Zajednice za njihov rad.

Članak 11.

1. Ne dovodeći u pitanje preostale odredbe ovog poglavlja, službeni veterinar ili nadležno tijelo dužni su, u slučajevima gdje postoji sumnja o nepoštovanju veterinarskog zakonodavstva ili sumnja u identitet životinje, izvršiti veterinarske preglede koje on ili to tijelo smatra potrebnim.

2. Države članice poduzimaju odgovarajuće upravne ili kaznene mjere za kažnjavanje svakog nepoštovanja veterinarskog zakonodavstva od strane fizičkih ili pravnih osoba u slučajevima kad se utvrdi nepoštovanje propisa Zajednice, posebno kad se utvrdi da certifikati ili dokumenti ne odgovaraju stvarnom stanju životinja, da identifikacijske oznake nisu u skladu s tim propisima ili da životinje nisu prijavljene graničnoj postaji na pregled ili da životinje nisu otpremljene na prvobitno planirano odredište.

Članak 12.

1. U slučajevima kad pregledi predviđeni ovom Direktivom pokažu da određena životinja ne udovoljava zahtjevima utvrđenima propisima Zajednice ili propisima određene države za odredbe koje još nisu usklađene, ili kad takvi pregledi otkriju određenu nepravilnost, nadležno tijelo dužno je odlučiti, nakon savjetovanja s uvoznikom ili njegovim predstavnikom, je li potrebno:

(a) osigurati sklonište, hranu i vodu te, prema potrebi, liječenje dotične životinje; ili

(b) ovisno o slučaju, smjestiti ih u karantenu ili izolirati pošiljku;

(c) otpremiti pošiljku životinja u roku koji određuje nadležno državno tijelo, izvan područja navedenih u Prilogu I. Direktivi 90/675/EEZ ako to uvjeti zdravlja životinja ili dobrobiti životinja dozvoljavaju. U tom slučaju, službeni veterinar granične inspekcijske postaje mora: ▼M3 — aktivirati postupak davanja podataka iz prve alineje članka 1. Odluke 92/438/EEZ, ▼B — pod uvjetima koje treba odrediti u skladu s postupkom utvrđenim u članku 23. poništiti veterinarski certifikat ili dokument koji prati odbijenu pošiljku. ▼M3 ————— ▼B Ako je takva otprema nemoguća, posebno zbog dobrobiti životinja, službeni veterinar: — može, nakon dobivanja odobrenja od strane nadležnog tijela i nakon ante-mortem pregleda, odobriti klanje životinja koje će se koristiti za prehranu ljudi, pod uvjetima utvrđenim propisima Zajednice, — mora, u ostalim slučajevima, narediti klanje životinja, koje se neće koristiti za prehranu ljudi ili narediti neškodljivo uklanjanje trupova, navodeći uvjete koji se odnose na kontrolu korištenja dobivenih proizvoda. Nadležno središnje tijelo dužno je obavijestiti Komisiju o slučajevima pribjegavanja takvim odstupanjima u skladu sa stavkom 4. Komisija je dužna redovito obavješćivati Stalni veterinarski odbor o takvim slučajevima.

2. Uvoznik ili njegov predstavnik odgovorni su za troškove nastale provedbom mjera utvrđenih stavkom 1., postupka neškodljivog uklanjanja pošiljke ili korištenja mesa za druge svrhe.

Prihod od prodaje proizvoda iz trećeg podstavka 1. točke (c) mora se proslijediti vlasniku životinja ili njegovom predstavniku, nakon odbitka navedenih troškova.

3. Detaljna pravila za primjenu ovog članka usvajaju se, prema potrebi, u skladu s postupkom utvrđenim člankom 23.

▼M3

4. Primjenjuju se odredbe Odluke 92/438/EEZ.

▼B

5. Nadležna tijela dužna su, prema potrebi, objavljivati sve informacije koje im stoje na raspolaganju u skladu s Direktivom Vijeća 89/608/EEZ od 21. studenoga 1989. o uzajamnoj pomoći među upravnim tijelima država članica i suradnji između potonjih i Komisije radi osiguranja pravilne primjene zakonodavstva o veterinarskim i zootehničkim stvarima ( 11 ).

Članak 13.

U skladu s postupkom utvrđenim člankom 23. Komisija će, na temelju planova navedenih u drugoj točki, usvojiti propise za primjenu na uvoz životinja za klanje namijenjenih prehrani ljudi na lokalnom području i životinja za uzgoj ili proizvodnju u određene dijelove područja navedenih u Prilogu I. Direktivi 90/675/EEZ, kako bi uzeli u obzir prirodna ograničenja koja nameću ta područja, uključujući njihovu udaljenost od kopnenog dijela područja Zajednice.

U tu svrhu, najkasnije do 31. prosinca 1991., države članice su dužne dostaviti Komisiji plan kojim se utvrđuju postupci za obavljanje pregleda kod uvoza životinja iz trećih zemalja u regije navedene u prvoj točki. Ti planovi moraju navesti koji se pregledi obavljaju kako bi se spriječila otprema, pod bilo kakvim okolnostima, životinja uvezenih na dotična područja ili proizvoda dobivenih od tih životinja u ostale dijelove područja Zajednice.

Članak 14.

Za potrebe provođenja pregleda navedenih u članku 7. stavku 3. ove Direktive, identifikacija i registracija predviđena člankom 3. stavkom 1. točkom (c) Direktive 90/425/EEZ mora se, osim u slučajevima životinja za klanje i registriranih kopitara, provesti na mjestu odredišta životinja, ovisno o slučaju nakon razdoblja promatranja utvrđenog člankom 8. odjeljkom A stavkom (5) ove Direktive.

Postupci za identifikaciju i označivanje životinja za klanje utvrđuju se u skladu s postupkom predviđenim člankom 23.

▼M4

Članak 15.

1. Member States shall collect a fee for veterinary and health checks when the animals referred to in this Directive are imported, in accordance with Directive 96/23/EC ( 12 ).

▼B

Članak 16.

U skladu s postupkom predviđenim člankom 23. i na temelju reciprociteta, moguće je, ne dovodeći u pitanje kontrole koje se provode kako bi se osiguralo poštovanje uvjeta koji se odnose na dobrobit životinja tijekom prijevoza, smanjiti učestalost identifikacijskih pregleda i/ili fizičkih pregleda, a posebno s obzirom na rezultate provedenih pregleda prije nego što se ova Direktiva usvoji.

Komisija uzimaju u obzir sljedeće kriterije za odobrenje kod odstupanja ove vrste:

(a) jamstva koje ponudi dotična treća zemlja što se tiče pridržavanja zahtjeva Zajednice, posebno onih iz direktiva 72/462/EEZ i 90/426/EEZ;

(b) zdravstvenu situaciju životinja u dotičnoj trećoj zemlji;

(c) informacije o zdravstvenoj situaciji u trećoj zemlji;

(d) vrstu mjera za praćenje i borbu protiv bolesti koje primjenjuje treća zemlja;

(e) strukture i ovlasti veterinarske službe;

(f) propise o odobravanju pojedinih tvari i udovoljavanju zahtjevima utvrđenih člankom 7. Direktive Vijeća 86/469/EEZ od 16. rujna 1986. o pregledima životinja i svježeg mesa na prisutnost rezidua ( 13 );

(g) rezultate inspekcijskih posjeta Zajednice;

(h) rezultate izvršenih uvoznih kontrola.

Članak 17.

Ova Direktiva ne utječe na pravo žalbe koje postoji prema zakonima važećim u državama članicama protiv odluka nadležnih tijela.

O odlukama koje donosi nadležno tijelo države članice odredišta i razlozima takvih odluka mora se obavijestiti uvoznik na kojeg se one odnose ili njegov predstavnik.

Na zahtjev dotičnog uvoznika ili njegovog predstavnika, navedene odluke i razlozi za njih dostavljaju im se pismeno navodeći prava na žalbu koja im stoji na raspolaganju prema važećem zakonu države članice u kojoj se nalazi granična inspekcijska postaja, te postupci i rokovi koji se primjenjuju.

▼A1

Članak 17.a

Austrija i Finska u roku od tri godine od dana stupanja Ugovora o pristupanju na snagu uvode sustav pregleda predviđen ovim poglavljem. Tijekom tog prijelaznog razdoblja Austrija i Finska primjenjuju mjere koje će biti određene prije dana stupanja Ugovora o pristupanju na snagu u skladu s postupkom utvrđenim u članku 23. Te mjere moraju osigurati da se svi potrebni pregledi provedu što je bliže moguće vanjskoj granici Zajednice.

▼M5 —————

▼B







POGLAVLJE II.

Zaštitne odredbe

Članak 18.

1. Ako se bolest navedena u Direktivi Vijeća 82/894/EEZ od 21. prosinca 1982. o prijavi bolesti životinja unutar Zajednice ( 14 ), zoonoze ili ostale bolesti ili pojave koje bi mogle predstavljati ozbiljnu opasnost za zdravlje životinja ili ljudi, pojave ili prošire na državnom području određene treće zemlje, ili ako bilo koji drugi ozbiljni problem po zdravlje životinja to opravdava, posebno u okviru nalaza veterinarskih stručnjaka te države, Komisija može na vlastitu inicijativu ili na zahtjev države članice, donijeti jednu od sljedećih mjera, bez odgode i ovisno o ozbiljnosti situacije:

— suspendirati uvoz iz cijele ili dijela dotične treće zemlje, i prema potrebi iz treće zemlje provoza,

— utvrditi posebne uvjete vezano uz životinje koje dolaze iz cijele ili dijela dotične treće zemlje.

2. Ako neki od pregleda propisanih ovom Direktivom ukaže da pošiljka životinja vjerojatno predstavlja opasnost za zdravlje životinja ili ljudi, nadležno veterinarsko tijelo dužno je odmah poduzeti sljedeće mjere:

— oduzeti i uništiti pošiljku,

— odmah obavijestiti ostale granične inspekcijske postaje i Komisiju o tim nalazima i o podrijetlu životinja, u skladu s člankom 12. stavkom 4.

3. U slučaju predviđenom stavkom 1. Komisija može poduzeti privremene zaštitne mjere vezano uz životinje obuhvaćene člankom 9.

4. Predstavnici Komisije mogu odmah posjetiti dotičnu treću zemlju.

5. U slučaju kad država članica službeno obavijesti Komisiju o potrebi poduzimanja zaštitnih mjera, a Komisija nije prizvala stavke 1. i 3. ili uputila predmet Stalnom veterinarskom odboru u skladu sa stavkom 6., ta država članica može poduzeti privremene zaštitne mjere vezano uz dotične životinje.

Kad vezano uz treću zemlju država članica poduzme privremene zaštitne mjere u skladu s ovim stavkom, ona je o tome dužna obavijestiti ostale države članice i Komisiju u skladu s člankom 12. stavkom 5.

6. U roku od 10 radnih dana, to se pitanje mora uputiti Stalnom veterinarskom odboru, prema uvjetima iz članka 22., radi produljivanja, izmjena ili ukidanja mjera predviđenih stavcima 1. 3. i 5.

7. Odluke kojima se produljuju, mijenjaju ili ukidaju mjere donesene prema stavcima 1., 2., 3. i 6. donose se u skladu s postupkom utvrđenim člankom 22.

8. Detaljna pravila za primjenu ovog poglavlja usvajaju se, prema potrebi, u skladu s postupkom utvrđenim člankom 23.







POGLAVLJE III.

Inspekcija

Članak 19.

1. Veterinarski stručnjaci Komisije mogu, u suradnji s nadležnim državnim tijelima i u mjeri u kojoj je to potrebno radi jedinstvene primjene ove Direktive, provjeravati zadovoljavaju li granične inspekcijske postaje odobrene u skladu s člankom 6. i karantenski centri odobreni u skladu s člankom 10., kriterije iz Priloga A, odnosno Priloga B.

2. Veterinarski stručnjaci Komisije mogu, u suradnji s nadležnim tijelima provoditi kontrole na licu mjesta.

3. Država članica na čijem se državnom području vrši inspekcija dužna je osigurati veterinarskim stručnjacima Komisije svaku vrstu pomoći koja im može zatrebati u obavljanju njihovih zadataka.

4. Komisija je dužna obavijestiti države članice o rezultatima pregleda.

5. U slučajevima kada Komisija smatra da rezultati pregleda to opravdavaju, ona će preispitati danu situaciju u okviru Stalnoga veterinarskog odbora. Ona može usvojiti potrebne odluke u skladu s postupkom utvrđenim člankom 22.

6. Komisija će pratiti razvoj situacije; u svjetlu razvoja situacije i u skladu s postupkom utvrđenim člankom 22., ona može izmijeniti ili staviti izvan snage odluke iz stavka 5.

7. Detaljna pravila za primjenu ovog članka usvajaju se, prema potrebi, u skladu s postupkom utvrđenim člankom 23.

Članak 20.

U slučaju kada, na temelju pregleda izvršenih na mjestu gdje su životinje stavljene na tržište, nadležno tijelo određene države članice smatra da se na graničnoj inspekcijskoj postaji druge države članice nije poštovala ova Direktiva, ono će bez odlaganja stupiti u kontakt s nadležnim državnim tijelom dotične države članice.

Potonje će poduzeti sve potrebne mjere i obavijestiti nadležno tijelo prve države članice o vrsti provedenih pregleda, donesenim odlukama i razlozima takvih odluka.

Ako nadležno tijelo prve države članice smatra da su te mjere nedovoljne, ono će ispitati s nadležnim tijelom dotične države članice načine i sredstva kojima se situacija može popraviti, a prema potrebi će i otići zbog pregleda u dotičnu državu članicu.

U slučaju kad pregledi iz prve točke ukazuju na ponovno nepoštovanje ove Direktive, nadležno tijelo države članice odredišta dužno je obavijestiti Komisiju i nadležna tijela ostalih država članica.

Komisija mora, na zahtjev nadležnog tijela države članice odredišta ili na vlastitu inicijativu, poslati inspekcijski tim u dotičnu državu članicu zajedno s nadležnim državnim tijelima. Ovisno o vrsti nepravilnosti koja se utvrdi, taj tim može ostati u dotičnoj državi članici do donošenja odluka navedenih u posljednjoj točki.

Do donošenja nalaza Komisije, dotična država članica mora, na zahtjev države članice odredišta, pojačati preglede na dotičnoj graničnoj inspekcijskoj postaji ili u dotičnom karantenskom centru.

Država članica odredišta može, sa svoje strane, pojačati preglede životinja koje dolaze iz tih izvora.

Na zahtjev jedne od dviju dotičnih država članica, i u skladu s postupkom utvrđenim u članku 22., Komisija mora, u slučaju kad inspekcija iz pete točke potvrdi nepravilnosti, poduzeti odgovarajuće mjere. Te se mjere moraju potvrditi ili preispitati što je prije moguće u skladu s istim postupkom.

Članak 21.

1. Svaka država članica mora sastaviti program za razmjenu osoblja za provođenje veterinarskih pregleda nad životinjama koje dolaze iz trećih zemalja.

2. Komisija i države članice moraju uskladiti programe iz stavka 1. u okviru Stalnog veterinarskog odbora.

3. Države članice moraju poduzeti sve potrebne mjere kako bi omogućile provedbu programa koji proizlaze iz usklađenja iz stavka 2.

4. Svake će se godine u Stalnom veterinarskom odboru ispitivati provedba programa na temelju izvješća koje sastavljaju države članice.

5. Države članice moraju uzimati u obzir stečeno iskustvo, kako bi se poboljšali i unaprijedili programi razmjene.

6. Financijski doprinos Zajednice može se odobriti kako bi se promicao djelotvoran razvoj programa razmjene. Detaljni propisi koji reguliraju takve doprinose i predviđeni iznos za koji će se teretiti glavni proračun Europskih zajednica utvrđen je Odlukom Vijeća 90/424/EEZ od 26. lipnja 1990. o troškovima u području veterinarstva ( 15 ).

7. Detaljna pravila za primjenu stavaka 1., 4. i 5. usvajaju se, prema potrebi, u skladu s postupkom utvrđenim člankom 23.







POGLAVLJE IV.

Opće odredbe

Članak 22.

U slučaju pozivanja na postupak utvrđen ovim člankom, djeluje se u skladu s člankom 17. Direktive 89/662/EEZ.

Članak 23.

U slučaju kad se poziva na postupak utvrđen ovim člankom, djeluje se u skladu s člankom 18. Direktive 89/662/EEZ.

Članak 24.

Prilozi ovoj Direktivi izmjenjuju se, prema potrebi, u skladu s postupkom utvrđenim člankom 23.

Članak 25.

Ova Direktiva ne dovodi u pitanje obveze koje proizlaze iz carinskih propisa.

Članak 26.

1. Članci 12.i 28. Direktive 72/462/EEZ brišu se.

Do donošenja odluka utvrđenih člancima 5. i 6. ove Direktive, akti usvojeni prema članku 12. Direktive 72/462/EEZ i dalje se primjenjuju.

2. Članci 20. i 21. Direktive 90/426/EEZ te članak 27. i članak 29. stavak 2. Direktive 90/539/EEZ brišu se.

Članak 27.

1. Direktiva 89/662/EEZ ovime se mijenja kako slijedi:

(a) u članku 19. stavku 2. „31. prosinca 1992.” mijenja se u „31. prosinca 1996.”;

(b) članak 22. mijenja se kako slijedi: „Članak 22. Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s odredbama ove Direktive na dan 1. srpnja 1992.”

2. Direktiva 90/425/EEZ mijenja se kako slijedi:

(a) članak 7. mijenja se kako slijedi: „Članak 7. 2.1. Države članice dužne su osigurati, za vrijeme pregleda koji se provode na mjestima na kojima se životinje i proizvodi iz Priloga I. iz treće zemlje mogu unijeti na područja koja se navode u Prilogu I. Direktivi 90/675/EEZ, poput luka, zračnih luka i graničnih inspekcijskih postaja s trećim zemljama, poduzimanje sljedećih mjera: (a) pregled certifikata i dokumenata koji prate životinje i proizvode; (b) primjenu pravila kontrole utvrđenih člankom 5. na životinje i proizvode iz Zajednice; (c) primjenu pravila utvrđenih Direktivom 90/675/EEZ na proizvode iz trećih zemalja; (d) primjenu pravila utvrđenih Direktivom 91/496/EEZ na životinje iz trećih zemalja. 2. Međutim, od 1. siječnja 1993. i iznimno od odredaba stavka 1., na sve životinje ili proizvode koji se prevoze prijevoznim sredstvom koje nudi redovitu i izravnu vezu između dvije geografske točke Zajednice, primjenjuju se pravila kontrole predviđena člankom 5.”

(b) Članak 23. mijenja se kako slijedi: „Članak 23. 2. Vijeće na temelju izvješća Komisije, uz eventualne prijedloge o kojima Vijeće odlučuje kvalificiranom većinom, ponovno ispituje: — odredbe članka 10. i članka 5. stavka 2. točke (a) do 1. siječnja 1993. — ostale odredbe do 1. siječnja 1996.”

(c) U članku 26: prvi podstavak, točka ii. mijenja se u: „ii. ostale odredbe ove Direktive 1. srpnja 1992.”; druga točka se briše.

3. Direktiva 90/675/EEZ ovime se mijenja kako slijedi:

(a) u članku 19. stavak 6. mijenja se kako slijedi: „6. U roku od 10 radnih dana, to se pitanje mora uputiti Stalnom veterinarskom odboru, prema uvjetima članka 23., radi produljivanja, izmjena ili ukidanja mjera predviđenih stavcima 1, 3. i 5. Postupak predviđen člankom 23. također se može koristiti za usvajanje potrebnih odluka, uključujući one koje se odnose na kretanje proizvoda i provoza unutar Zajednice.”

(b) U članku 32. „do 31. prosinca 1991.” mijenja se u „1. srpnja 1992.”.

Članak 28.

Djelujući u skladu s postupkom predviđenim člankom 23., Komisija može usvojiti na razdoblje od tri godine prijelazne mjere za olakšavanje prijelaza na novi sustav pregleda utvrđen ovom Direktivom.

Članak 29.

Države članice ►A1 osobito Austrija i Finska ◄ mogu se koristiti financijskom pomoći Zajednice koja je utvrđena u članku 38. Direktive 90/424/EEZ za primjenu ove Direktive, posebno za uspostavljanje mreža za razmjenu informacija između veterinarskih službi i graničnih postaja.

Članak 30.

1. Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s:

(a) odredbama članka 6. stavka 3. i članaka 13., 18. i 21. s datumom stupanja na snagu 1. prosinca 1991.;

(b) ostalim odredbama ove Direktive, s datumom stupanja na snagu 1. srpnja 1992.

One o tome odmah obavješćuju Komisiju.

Kad države članice donose ove mjere, te mjere prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine tog upućivanja određuju države članice.

2. Detaljna pravila za primjenu ove Direktive, i posebno ona koja se odnose na članak 8. stavak 3. i sustav iz ►M3 ————— ◄ članka 12. stavka 4. stupaju na snagu 1. srpnja 1992.

Ako se ne može ispuniti rok naveden u prethodnoj točki, s tim se datumom moraju primijeniti prijelazne mjere predviđene člankom 28.

Članak 31.

Ova je Direktiva upućena državama članicama.









PRILOG A

Opći uvjeti za odobravanje granične inspekcijske postaje.

Kako bi dobile odobrenje od Zajednice, granične inspekcijske postaje moraju imati:

1. zasebnu pristupnu prometnu traku za prijevoz živih životinja kako bi životinje bile pošteđene nepotrebnog čekanja;

2. prostorije (koje se moraju lako čistiti i dezinficirati) za utovar i istovar iz različitih prijevoznih sredstava, inspekciju, hranjenje, pojenje i liječenje životinja, s odgovarajućim prostorom, osvjetljenjem i ventilacijom s obzirom na broj životinja koje trebaju proći inspekciju;

3. dovoljan broj, u odnosu na broj životinja koje obrađuje dotična granična inspekcijska postaja, veterinarskog i pomoćnog osoblja posebno osposobljenog za provođenje pregleda popratnih dokumenata i kliničkog pregleda iz članaka 4., 5., 8. i 9. ove Direktive;

4. dovoljno velik prostor na raspolaganju osoblju za provođenje veterinarskih pregleda, uključujući svlačionice, tuševe i sanitarni čvor;

5. odgovarajuće prostore i opremu za uzimanje i obradu uzoraka za redovite preglede predviđene propisima Zajednice;

6. usluge specijaliziranog laboratorija koji može vršiti posebna ispitivanja na uzorcima uzetim na postaji;

7. usluge poduzeća u neposrednoj blizini koje ima objekte i opremu za smještaj, hranjenje i pojenje, liječenje, i prema potrebi, klanje životinja;

8. u slučajevima kad granična inspekcijska postaja služi kao mjesto zaustavljanja ili transfera tijekom prijevoza, odgovarajuće objekte za istovar, pojenje, hranjenje te smještaj prema potrebi te za pružanje potrebnog liječenja ili prema potrebi za klanje na licu mjesta na način kojim se životinje može poštedjeti od nepotrebnog mučenja;

9. odgovarajuću opremu koja omogućuje brzu razmjenu informacija s drugim graničnim inspekcijskim postajama i nadležnim veterinarskim tijelima iz članka 20. Direktive 90/425/EEZ;

10. opremu i prostorije za čišćenje i dezinfekciju.









PRILOG B

Opći uvjeti za odobravanje karantenskih centara.

1. Primjenjuju se uvjeti navedeni u Prilogu A, točkama 2., 4., 5., 7., 9. i 10.

2. Nadalje, karantenski centri moraju: — biti pod stalnom kontrolom odgovornog službenog veterinara, — biti smješteni na udaljenosti od gospodarstva ili drugih mjesta gdje se drže životinje za koje postoji vjerojatnost da su zaražene kontagioznom bolešću, — imati djelotvoran sustav kontrole radi osiguranja primjerenog nadzora životinja.