Kakolele je od 2010. umiješan u aktivnosti, navodno u ime programa vlade DR Konga, Programme de Stabilisation et Reconstruction des Zones Sortant des Conflits Armés (STAREC), uključujući sudjelovanje u misiji STAREC-a u Gomi i Beniju u ožujku 2011.

Prema informacijama iz više izvora, uključujući skupinu stručnjaka Odbora VSUN-a za sankcije DR Kongu, Gaston Iyamuremye je drugi potpredsjednik FDLR-a i smatra se ključnim članom vojnog i političkog vodstva FDLR-a. Gaston Iyamuremye također je do prosinca 2009. vodio ured Ignacea Murwanashyake (predsjednika FDLR-a) u Kibui, DR Kongo.

Prema informacijama Ureda PPGT-a za djecu u oružanim sukobima, odgovoran je za regrutiranje i korištenje djece u Ituriju od 2002. do 2003.

Prema informacijama Ureda PPGT-a za djecu u oružanim sukobima, odgovoran je za regrutiranje i korištenje djece u Ituriju od 2002. do 2003.

Prema informacijama Ureda PPGT-a za djecu u oružanim sukobima, odgovoran je za regrutiranje i korištenje djece u Ituriju od 2001. do 2002.

Izvršni tajnik FDLR-a i potpredjednik visokog vojnog zapovjedništva FDLR-a do uhićenja.

Prema informacijama Ureda PPGT-a za djecu u oružanim sukobima, odgovoran je za 27 slučajeva regrutiranja i korištenja djece od strane postrojbi koje su bile pod njegovim zapovjedništvom u Sjevernom Kivuu od 2002. do 2007.

Vojni zapovjednik FDLR-FOCA te politički prvi potpredsjednik i voditelj visokog zapovjedništva FOCA-e. Od uhićenja vođa FDLR-a u Europi on je objedinio sve funkcije vojnog i političkog zapovijedanja.

Prema informacijama Ureda PPGT-a za djecu u oružanim sukobima, odgovoran je za 264 slučaja regrutiranja i korištenja djece od strane postrojbi koje su bile pod njegovim zapovjedništvom u Sjevernom Kivuu od 2002. do 2009.

Felicien Nsanzubukire nadzirao je i koordinirao nezakonitu trgovinu streljiva i oružja najmanje između studenoga 2008. i travnja 2009. iz Ujedinjene Republike Tanzanije, preko jezera Tanganyika do jedinica FDLR-a stacioniranih u područjima Uvira i Fizi u Južnom Kivuu.

Prema informacijama Ureda PPGT-a za djecu u oružanim sukobima, odgovoran je za regrutiranje i korištenje djece u Ituriju 2002. i 2003. te snosi izravnu i/ili zapovjednu odgovornost za 155 slučaja regrutiranja i korištenja djece u Sjevernom Kivuu od 2002. do 2009.

UPC/L-ov vojni zapovjednik koji ima utjecaj na politiku i održava zapovjedne nadzorne ovlasti nad djelovanjem UPC/L-a, jedne od oružanih skupina i paravojnih postrojbi iz stavka 20. Rezolucije 1493 (2003.), umiješan u nezakonitu trgovinu oružjem, čime se krši embargo na oružje. U prosincu 2004. imenovan je generalom FARDC-a, ali je odbio prihvatiti to promaknuće te je time ostao izvan FARDC-a.

Ntabo Ntaberi Sheka također je počinio teške povrede međunarodnog prava, uključujući djela čiji cilj su djeca. Ntabo Ntaberi Sheka planirao je i naredio niz napada na području Walikale od 30. srpnja do 2. kolovoza 2010. kako bi kaznio lokalno stanovništvo optuženo za suradnju s kongoanskim vladinim snagama. Tijekom tih napada djeca su silovana i otimana, podvrgnuta prisilnom radu i okrutnom, nehumanom ili omalovažavajućem postupanju. Paravojna skupina Mayi Mayi Sheka također prisilno novači dječake i u akcijama novačenja otima djecu i uključuje ih u svoje redove.

U travnju 2012. Ngaruye je zapovijedao pobunom bivše skupine CNDP, poznate kao Mouvement du 23 Mars (M23), po nalogu generala Ntagande. Trenutačno je treći po činu vojni zapovjednik u skupini M23. Stručna skupina o DR Kongo ga je prethodno predložila za uvrštavanje na popis 2008. i 2009. Odgovoran je za i počinio je teška kršenja ljudskih prava i međunarodnog prava. Za M23 je regrutirao i obučio stotine djece između 2008. i 2009. i zatim krajem 2010. Počinio je ubijanja, sakaćenja i otmice, često ciljajući žene. Odgovoran je za pogubljenja i mučenje dezertera u skupini M23. 2009. je unutar FARDC-a dao naredbe da se ubiju svi muškarci u selu Shalio u Walikaleu. Također je pružao oružje, streljivo i plaće u Masisiju i Walikali pod izravnim naredbama Ntagande. 2010. je vodio prisilno raseljavanje i izvlaštenje stanovništva u području Lukopfu. Također je opsežno uključen u kriminalne mreže unutar FARDC-a s izvlačenjem zarade iz trgovine mineralima, što je dovelo do napetosti i nasilja s pukovnikom Innocentom Zimurindom 2011. godine.

Prema prilogu BBC-a od 23. studenoga 2012., skupina M23 osnovana je kada su bivši pripadnici CNDP-a koji su se pridružili FARDC-u počeli prosvjedovati protiv loših uvjeta i plaće te nepotpune provedbe mirovnog dogovora od 23. ožujka 2009. između CNDP-a i DR Konga koji je doveo do pridruživanja CNDP-a FARDC-u.

Prema izvješću organizacije Human Rights Watch (HRW) od 11. studenoga 2012., jedan 18-godišnjak iz Ruande, koji je pobjegao nakon što je prisilno unovačen u Ruandi, rekao je HRW-u da je svjedočio pogubljenju 16-godišnjeg dječaka iz svoje jedinice skupine M23 koji je pokušao pobjeći u lipnju. Dječak je uhvaćen, aborci skupine M23 pretukli su ga na smrt pred ostalim novacima. Jedan zapovjednik skupine M23 koji je naredio njegovo ubojstvo a potom je, navodno, ostalim novacima rekao da „nas je [on] htio napustiti”, kao objašnjenje zašto je dječak ubijen. Izvješće također navodi da su svjedoci tvrdili da je najmanje 33 novih novaka i ostalih boraca skupine M23 po hitnom postupku pogubljeno nakon što su pokušali pobjeći. Neki su zavezani i ustrijeljeni pred ostalim novacima kao primjer kazne koju bi mogli dobiti. Jedan mladi novak rekao je HRW-u „kada smo bili sa skupinom M23, oni su rekli da [možemo birati] i ostati s njima ili umrijeti. Mnogo je ljudi pokušalo pobjeći. Neke su pronašli, što je za njih značilo trenutačnu smrt.”