2002A3430 — HR — 01.01.2014 — 002.002

Ovaj je dokument samo dokumentacijska pomoć za čiji sadržaj institucije ne preuzimaju odgovornost







(*)









▼B

SPORAZUM

između Europske zajednice i Švicarske Konfederacije o željezničkom i cestovnom prijevozu robe i putnika







ŠVICARSKA KONFEDERACIJA, dalje u tekstu „Švicarska”, s jedne strane, EUROPSKA ZAJEDNICA, dalje u tekstu „Zajednica”, s druge strane, dalje u tekstu zajednički nazvane „ugovorne stranke”, SVJESNE uzajamnog interesa ugovornih stranaka za poticanjem suradnje i trgovine, a posebno za uzajamnim odobravanjem pristupa tržištu prijevoza, kako je predviđeno člankom 13. Sporazuma između Europske ekonomske zajednice i Švicarske Konfederacije o cestovnom i željezničkom prijevozu robe od 2. svibnja 1992., dalje u tekstu Sporazum iz 1992. godine, U ŽELJI DA razviju usklađenu prometnu politiku usmjerenu na poticanje uporabe prijevoznih sredstava za prijevoz putnika i robe koja su ekološki prihvatljivija te u nastojanju da objedine zaštitu okoliša i učinkovitost prijevoznih sustava, a posebno u alpskoj regiji, U ŽELJI DA osiguraju zdravu konkurenciju između različitih načina prijevoza pri čemu ti načini prijevoza trebaju pokriti svoje troškove, SVJESNE potrebe za osiguranjem usklađenosti između švicarske prometne politike i općih osnovnih načela prometne politike Zajednice, posebno u kontekstu provedbe usklađenog zakonodavnog i regulatornog okvira, SPORAZUMJELE SU SE:







GLAVA I.

OPĆE ODREDBE

Članak 1.

Opća načela i ciljevi

1. Cilj ovog sporazuma između Zajednice i Švicarske je s jedne strane liberalizacija uzajamnog pristupa ugovornih stranaka tržištu prijevoza za cestovni i željeznički prijevoz putnika i robe tako da osigura učinkovitije upravljanje prometom koristeći pravce koji su u tehničkom, geografskom i gospodarskom smislu najprikladniji za sve vrste prijevoza obuhvaćene ovim Sporazumom, a s druge strane stvaranje uvjeta za usklađenu prometnu politiku.

2. Odredbe ovog Sporazuma i njihova primjena osnivaju se na načelima uzajamnosti i slobodnog izbora načina prijevoza.

3. Ugovorne stranke obvezuju se da u okviru ovog Sporazuma ne poduzimaju diskriminirajuće mjere.

Članak 2.

Područje primjene

1. Ovaj se Sporazum primjenjuje na dvosmjerni cestovni prijevoz robe i putnika između ugovornih stranaka, na tranzitni promet preko područja ugovornih stranaka, ne dovodeći u pitanje Sporazum iz 1992. i sukladno članku 7. stavku 3. na cestovni prijevoz putnika i robe za treću zemlju i za švicarsku unutarnju trgovinu.

2. Ovaj se Sporazum primjenjuje na međunarodni željeznički prijevoz putnika i robe kao i na kombinirani međunarodni prijevoz. Ne primjenjuje se na poduzeća za željeznički prijevoz čija je djelatnost ograničena isključivo na gradski, prigradski ili regionalni prijevoz.

3. Ovaj se Sporazum primjenjuje na prijevoz koji obavljaju poduzeća za cestovni prijevoz, ili poduzeća za željeznički prijevoz koja su registrirana u jednoj od ugovornih stranaka.

Članak 3.

Definicije

1. Cestovni prijevoz

Za potrebe ovog Sporazuma:

— „zanimanje cestovnog prijevoznika robe” znači djelatnost bilo kojeg poduzeća koje obavlja javni prijevoz robe motornim ili kombiniranim vozilom,

— „zanimanje cestovnog prijevoznika u putničkom prijevozu” znači djelatnost poduzeća koje obavlja međunarodni javni autobusni prijevoz putnika,

— „poduzeće” znači fizička ili pravna osoba, profitna ili neprofitna, udruženje ili grupa osoba bez pravne osobnosti, profitna ili neprofitna, ili bilo koje službeno tijelo koje je pravna osoba ili je ovisno o drugom tijelu koje je pravna osoba,

— „vozilo” je motorno vozilo registrirano na području ugovorne stranke ili kombinacija vozila od kojih je barem vučna jedinica registrirana na području ugovorne stranke i namijenjena isključivo za prijevoz robe, ili motorno vozilo tako konstruirano i opremljeno da je prikladno za prijevoz više od devet osoba, uključujući i vozača, i namijenjeno za tu svrhu,

— „međunarodni prijevoz” znači prijevoz koji obavlja vozilo čija je polazna točka na državnom području jedne ugovorne stranke, a odredište na državnom području druge ugovorne stranke ili treće zemlje, ili vice versa, i kretanje praznog vozila u vezi s gore navedenim prijevozom; ako je polazna točka ili odredište smješteno u trećoj zemlji, prijevoz se treba izvršiti vozilom registriranim u ugovornoj stranci u kojoj je smještena polazna točka ili odredište vožnje,

— „provoz” znači prijevoz robe ili putnika (bez ukrcaja ili iskrcaja), kao i kretanje praznog vozila na području ugovorne stranke,

— „švicarska unutarnja trgovina” znači javni prijevoz robe iz jedne države članice Zajednice u drugu državu članicu vozilom registriranim u Švicarskoj, bez obzira na to da li vozilo tijekom iste vožnje i koristeći uobičajeni pravac putuje kroz Švicarsku,

— „prijevoz za treće zemlje” znači svaki prijevoz putnika ili robe s državnog područja jedne od ugovornih stranaka u treću zemlju, i vice versa, vozilom registriranim na državnom području druge ugovorne stranke, bez obzira na to da li tijekom iste vožnje i koristeći uobičajeni pravac vozilo putuje kroz zemlju u kojoj je registrirano,

— „dozvola” znači dozvola, licencija ili koncesija potrebna sukladno zakonodavstvu ugovorne stranke.

2. Željeznički prijevoz

Za potrebe ovog Sporazuma: — „poduzeće za željeznički prijevoz” znači privatno ili javno poduzeće čija je osnovna djelatnost pružanje usluga prijevoza robe i/ili putnika, pri čemu to poduzeće treba osigurati vuču; za vuču se mogu koristiti i vozila koja nisu vlasništvo dotičnog poduzeća za željeznički prijevoz kao i osoblje koje nije izravno zaposleno u dotičnom poduzeću za željeznički prijevoz, — „međunarodno udruženje” znači udruživanje barem dva poduzeća za željeznički prijevoz, registrirana u različitim državama članicama Zajednice, ili od kojih je jedno za potrebe pružanja međunarodnih usluga prijevoza između Zajednice i Švicarske registrirano u Švicarskoj, — „upravitelj javne željezničke infrastrukture” znači javno tijelo ili poduzeće koje je odgovorno posebno za izgradnju i održavanje željezničke infrastrukture kao i kontrolu i upravljanje sigurnosnim sustavima, — „licencija” znači dozvola koju izdaje nadležno tijelo ugovorne stranke poduzeću, kojom mu se priznaje status prijevoznika u željezničkom prometu. Taj status može biti ograničen na obavljanje specifičnih vrsta usluga prijevoza, — „izdavatelj licencije” znači tijelo ovlašteno od svake ugovorne stranke za izdavanje licenci, — „željeznički put” znači infrastrukturni kapacitet potreban za vožnju vlaka između dva mjesta u određenom vremenu, — „dodjeljivanje” znači dodjeljivanje željezničkih infrastrukturnih kapaciteta od strane tijela za dodjeljivanje infrastrukture, — „tijelo za dodjeljivanje infrastrukturnih kapaciteta” znači tijelo i/ili upravitelj infrastrukture kojeg jedna od ugovornih stranaka odredi za dodjeljivanje infrastrukturnih kapaciteta, — „usluge gradskog i prigradskog prijevoza” znači usluge prijevoza koje se pružaju kako bi zadovoljile potrebe prijevoza urbanog centra ili urbane aglomeracije kao i potrebe prijevoza između tih centara ili aglomeracija i okolnih područja, — „usluge regionalnog prijevoza” znači usluge prijevoza koje se pružaju kako bi se zadovoljile potrebe za prijevozom u regiji, — „kombinirani prijevoz” znači prijevoz robe teškim teretnim vozilima ili utovarnim jedinicama koje prelaze jedan dio puta željeznicom, a počinju ili završavaju put cestom, — „konkurentne cijene željezničkog prijevoza”: cijene željezničkog prijevoza smatraju se konkurentnim ako prosječne cijene željezničkog prijevoza u Švicarskoj, sukladno definiciji iz Priloga 9., nisu više od troškova cestovnog prijevoza za odgovarajući cestovni pravac.

Članak 4.

Ograničenja u okviru Sporazuma iz 1992.

Osim ograničenja navedenih u ovome Sporazumu odredbe ovog Sporazuma ne utječu na prava i obveze ugovornih stranaka utvrđenih Sporazumom iz 1992. godine.







GLAVA II.

MEĐUNARODNI CESTOVNI PRIJEVOZ







A.

OPĆE ODREDBE

Članak 5.

Pristup zanimanju

1. Poduzeća koja žele obavljati djelatnost profesionalnih cestovnih prijevoznika moraju zadovoljiti sljedeća tri uvjeta:

(a) dobar ugled;

(b) odgovarajuću financijsku sposobnost;

(c) stručnu osposobljenost.

2. Odredbe koje se primjenjuju u ovom području navedene su u odjeljku 1. Priloga 1.

Članak 6.

Socijalne norme

Socijalne odredbe koje se primjenjuju u ovom području navedene su u odjeljku 2. Priloga 1.

Članak 7.

Tehničke norme

1. Sukladno odredbama stavaka 2. i 3., Švicarska je dužna najkasnije šest mjeseci od potpisivanja ovog Sporazuma donijeti propise koji su istovjetni zakonskim propisima Zajednice o tehničkim uvjetima koji uređuju cestovni prijevoz kako je navedeno u odjeljku 3. Priloga 1.

2. Švicarska ima prijelazno razdoblje od dvije godine od datuma stupanja na snagu ovog Sporazuma da prilagodi svoje zakonodavstvo u pogledu tehničke kontrole vozila istovjetnim zakonskim propisima Zajednice.

3. Od 1. siječnja 2001. maksimalna dopuštena stvarna ukupna težina natovarenog prikoličara i poluprikoličara iznosi 34 tone za sve vrste prometa.

Od 1. siječnja 2005. Švicarska usklađuje svoje zakonske propise o maksimalnim ograničenjima težine za ta vozila u međunarodnom prometu s istovjetnim zakonskim propisima koji su na datum potpisivanja ovog Sporazuma na snazi u Zajednici.

4. Uvođenje naknada za uporabu cesta iz članka 40. započinje istodobno s postupnim povećanjem ograničenja težine predviđenog stavkom 3.

5. Svaka se ugovorna stranka obvezuje da na vozila homologirana na području druge ugovorne stranke ne primjenjuje uvjete restriktivnije od uvjeta koji su na snazi na njezinom području.

Članak 8.

Prijelazni dogovori koji propisuju težinu vozila

1. Radi postupnog uvođenja konačnih propisa definiranih u drugom podstavku članka 7. stavka 3., prijevoz robe vozilima čija stvarna ukupna težina natovarenog vozila prelazi 28 t (prije 31. prosinca 2000.) ili 34 t (između 1. siječnja 2001. i 31. prosinca 2004.), ali ne prelazi 40 t, od polazišta u Zajednici do odredišta izvan švicarske granične zone, sukladno definiciji iz Priloga 6. (i vice versa), ili je u provozu kroz Švicarsku, podliježe kvoti na osnovi plaćanja dodatne naknade za uporabu infrastrukture sukladno postupcima navedenim u stavcima 2., 3. i 4. Za vozila registrirana u Švicarskoj ta se kvota može koristiti i za prijevoz unutar Švicarske.

2. Zajednica dobiva kvotu od 250 000 dozvola za 2000. godinu. Švicarska dobiva kvotu od 250 000 dozvola za 2000. godinu. Ako Sporazum ne stupi na snagu 1. siječnja 2000., broj dozvola za 2000. godinu razmjerno se smanjuje.

3. Zajednica dobiva kvotu od 300 000 dozvola za 2001. godinu i za 2002. godinu. Švicarska dobiva kvotu od 300 000 dozvola za 2001. godinu i za 2002. godinu.

4. Zajednica dobiva kvotu od 400 000 dozvola za 2003. godinu i za 2004. godinu. Švicarska dobiva kvotu od 400 000 dozvola za 2003. godinu i za 2004. godinu.

5. Svaki prijevoznik iz Švicarske ili iz Zajednice dužan je za korištenje dozvola predviđenih stavcima 2., 3. i 4 platiti naknadu za uporabu švicarske infrastrukture, koja se izračunava i naplaćuje sukladno postupcima navedenim u Prilogu 2.

6. Od 1. siječnja 2005., vozila koja zadovoljavaju tehničke norme navedene u drugom podstavku članka 7. stavka 3. izuzimaju se sukladno članku 32. od kvote ili propisa o dozvolama.







B.

MEĐUNARODNI CESTOVNI PRIJEVOZ ROBE

Članak 9.

Prijevoz robe između područja ugovornih stranaka

1. Međunarodni javni prijevoz robe i vožnje praznih vozila između područja ugovornih stranaka obavljaju se na osnovi dozvole Zajednice za prijevoznike iz Zajednice sukladno Uredbi (EEZ) br. 881/92 čiji je uzorak predočen u Prilogu 3. te na osnovi odgovarajuće švicarske dozvole za prijevoznike iz Švicarske.

2. Za prijevoze koji potpadaju pod područje primjene ovog Sporazuma, te dozvole zamjenjuju dvostrane dozvole koje su razmijenile države članice Zajednice i Švicarska, a koje su bile potrebne do stupanja na snagu ovog Sporazuma.

3. Prijevozi navedeni u Prilogu 4. izuzeti su od dozvola za prijevoz i svih sustava licenci.

4. Postupci potrebni za izdavanje, produžavanje i ukidanje dozvole, kao i postupci potrebni za uzajamnu pomoć, obuhvaćeni su odredbama Uredbe (EEZ) br. 881/92 za prijevoznike iz Zajednice i odgovarajućim odredbama za prijevoznike iz Švicarske.

Članak 10.

Prijevoz robe u provozu kroz područje ugovornih stranaka

1. Za međunarodni javni prijevoz robe i vožnju praznog vozila u provozu kroz područje ugovornih stranaka ukidaju se ograničenja. Taj se prijevoz vrši na osnovi dozvola navedenih u članku 9.

2. Primjenjuju se stavci 2., 3. i 4. članka 9.

Članak 11.

Provoz kroz Austriju

Sustav eko-točaka koji je identičan onim predviđenim člankom 11. Protokola 9. uz Akt o pristupanju Austrije Europskoj uniji primjenjuje se na švicarske prijevoznike u provozu kroz državno područje Austrije u okviru važenja tog Protokola. Način izračunavanja i detaljna pravila i postupci za upravljanje i kontrolu eko-točaka definiraju se administrativnim dogovorom koji se utvrđuje uzajamnim sporazumom ugovornih stranaka pri sklapanju ovog Sporazuma te odgovara mutatis mutandis odredbama gore navedenog Protokola 9.

Članak 12.

Švicarska unutarnja trgovina

1. Od 2001. dozvoljena je švicarska unutarnja trgovina prema sljedećim uvjetima:

— takav prijevoz vrši se sukladno dozvoli Švicarske navedenoj u članku 9. stavku 1.,

— ograničava se na jedan prijevoz na povratnom pravcu nakon prijevoza robe između Švicarske i države članice Zajednice.

2. Do tog datuma mogu se koristiti prava predviđena važećim dvostranim sporazumima. Ta su prava navedena u Prilogu 5. ovom Sporazumu.

3. Od 2005. ukidaju se u potpunosti sva ograničenja u pogledu švicarske unutarnje trgovine. Prijevoz se vrši na osnovi švicarske licence navedene u članku 9. stavku 1.

Članak 13.

Prijevoz za treće zemlje

1. Propisi koji reguliraju prijevoz za treće zemlje utvrđuju se zajedničkim sporazumom o sklapanju potrebnog sporazuma između Zajednice, s jedne strane, i dotične treće zemlje, s druge strane, kao i između Švicarske i dotične treće zemlje. Svrha je tih sporazuma osigurati tretman na osnovi uzajamnosti švicarskih prijevoznika i prijevoznika Zajednice u pogledu prijevoza za treću zemlju.

2. Do sklapanja sporazuma između Zajednice i dotičnih trećih zemalja ovaj Sporazum ne utječe na odredbe u pogledu prijevoza za treću zemlju sukladno dvostranim sporazumima sklopljenim između država članica i Zajednice i Švicarske u pogledu prijevoza za treću zemlju. Ta su prava navedena u Prilogu 5. ovom Sporazumu.

3. Nakon definiranja propisa navedenih u stavku 1., Švicarska prema potrebi sklapa dvostrane sporazume s tim trećim zemljama ili prilagođava postojeće dogovore.

Članak 14.

Prijevoz između dvije točke na državnom području države članice Zajednice ili između dvije točke na švicarskom državnom području

Prijevoz između dvije točke na državnom području države članice Zajednice vozilom registriranim u Švicarskoj i prijevoz između dvije točke na švicarskom državnom području vozilom registriranim u državi članici Zajednice nije dozvoljen ovim Sporazumom.

Članak 15.

Zabrana noćne vožnje i vožnje nedjeljom i izuzeća od ograničenja težine

1. Zabrana noćne vožnje na državnom području Švicarske primjenjuje se od 22.00 do 05.00 sati.

2. Izuzeća od ograničenja težine i izuzeća od zabrane noćne vožnje i vožnje nedjeljom navedena su u Prilogu 6.

3. Izuzeća od zabrane noćne vožnje može na osnovi nediskriminacije odobriti jedan ured. Izuzeća se odobravaju uz plaćanje pristojbe koja pokriva administrativne troškove.

Članak 16.

Ukidanje određenih izuzeća od ograničenja težine

Od datuma stupanja na snagu ovog Sporazuma ne primjenjuju se odredbe iz Priloga 6. dijela II. stavaka 3. i 4. Sporazuma iz 1992. godine.







C.

MEĐUNARODNI AUTOBUSNI PRIJEVOZ PUTNIKA

Članak 17.

Uvjeti koji se primjenjuju na prijevoznike

1. Javnim prijevoznicima dopušteno je obavljanje prijevoza iz članka 1. Priloga 7. bez diskriminacije na osnovi državljanstva ili mjesta registracije poduzeća ako ti prijevoznici:

— u državi članici Zajednice u kojoj su registrirani ili u Švicarskoj imaju dozvolu za obavljanje linijskog autobusnog prijevoza, uključujući posebne linijske prijevoze ili povremeni prijevoz,

— ispunjavaju zakonske uvjete o sigurnosti na cesti za vozače i vozila.

2. Prijevoznici za osobne potrebe mogu obavljati prijevoze navedene u članku 1. stavku 3. Priloga 7., bez diskriminacije na osnovi državljanstva ili mjesta registracije poduzeća ako:

— u državi članici Zajednice u kojoj su registrirani ili u Švicarskoj imaju dozvolu za obavljanje usluga autobusnog prijevoza sukladno uvjetima za pristup tržištu predviđenom nacionalnim zakonodavstvom,

— ispunjavaju zakonske uvjete o sigurnosti na cesti za vozača i vozilo.

3. Prijevoznici koji zadovoljavaju uvjete predviđene stavkom 1. mogu obavljati međunarodni autobusni prijevoz putnika ako kao prijevoznici iz Zajednice imaju licencu Zajednice, odnosno kao švicarski prijevoznici imaju odgovarajuću švicarsku licencu.

Uzorak takvih licenci i postupaka za njihovo dobivanje, korištenje i produžavanje propisan je Uredbom (EEZ) br. 684/92, kako je izmijenjena Uredbom (EZ) br. 11/98 za prijevoznike Zajednice kao i odgovarajućim švicarskim zakonodavstvom.

Članak 18.

Pristup tržištu

1. Za povremene usluge iz članka 1. stavka 2.1 Priloga 7. nije potrebna dozvola.

2. Za posebne linijske prijevoze iz članka 1. stavka 1.2 Priloga 7. nije potrebna dozvola ako su na području Zajednice obuhvaćeni ugovorom sklopljenim između organizatora i prijevoznika.

3. Za vožnju praznog vozila povezanog s prijevozom iz stavaka 1. i 2. također nije potrebna dozvola.

4. Sukladno članku 2. i narednim člancima Priloga 7., dozvola je potrebna za linijski prijevoz.

5. Sukladno članku 2. i narednim člancima Priloga 7., dozvola je potrebna za posebni linijski prijevoz koji na području Zajednice nije obuhvaćen ugovorom sklopljenim između organizatora i prijevoznika.

U Švicarskoj za takve usluge nije potrebna dozvola.

6. Za prijevoz za osobne potrebe definiran člankom 1. stavkom 3. Priloga 7. nije potrebna dozvola, no on na području Zajednice podliježe sustavu certifikata.

Članak 19.

Prijevoz za treće zemlje

1. Propisi koji reguliraju prijevoz za treće zemlje utvrđuju se zajedničkim sporazumom o sklapanju potrebnog sporazuma između Zajednice, s jedne strane, i dotične treće zemlje, s druge strane, odnosno Švicarske i dotične treće zemlje. Svrha je tih sporazuma osigurati tretman na osnovi uzajamnosti između prijevoznika iz Zajednice i prijevoznika iz Švicarske u pogledu prijevoza za treću zemlju.

2. Do sklapanja sporazuma između Zajednice i dotičnih trećih zemalja ovaj Sporazum ne utječe na odredbe koje se odnose na prijevoz naveden u stavku 1., kako je predviđen dvostranim sporazumima sklopljenim između država članica Zajednice i Švicarske u pogledu prijevoza za treće zemlje. Ta su prava navedena u Prilogu 8. ovom Sporazumu.

3. Nakon definiranja propisa navedenih u stavku 1. Švicarska prema potrebi sklapa dvostrane sporazume s tim trećim zemljama ili prilagođava postojeće sporazume.

Članak 20.

Prijevoz između dvije točke na državnom području iste ugovorne stranke

1. Ovim Sporazumom nije dozvoljen prijevoz između dvije točke na području jedne ugovorne stranke prijevoznika registriranih na području druge ugovorne stranke.

2. Međutim, i nadalje je dozvoljeno ostvarivanje postojećih prava u okviru važećih dvostranih sporazuma sklopljenih između država članica Zajednice i Švicarske, ako ne postoji ni diskriminacija između prijevoznika Zajednice niti poremećaj tržišnog natjecanja. Ta su prava navedena u Prilogu 8. ovom Sporazumu.

Članak 21.

Postupci

Postupci koji reguliraju izdavanje, korištenje, produžavanje i istek dozvole, kao i postupci koji reguliraju uzajamnu pomoć, obuhvaćeni su odredbama Priloga 7. ovom Ugovoru.

Članak 22.

Prijelazne odredbe

Dozvole za usluge koje su važeće u trenutku stupanja na snagu ovog Sporazuma ostaju na snazi do njihovog isteka u mjeri u kojoj predmetne usluge i dalje podliježu izdavanju dozvola.







GLAVA III.

MEĐUNARODNI ŽELJEZNIČKI PRIJEVOZ

Članak 23.

Neovisnost upravljanja

Ugovorne se stranke obvezuju:

— jamčiti neovisnost upravljanja poduzećima za željeznički prijevoz uglavnom odobravanjem neovisnog statusa, te im na taj način omogućavajući da prilagode svoje djelatnosti tržištu i da vode poslove u okviru odgovornosti svojih upravljačkih tijela,

— odvojiti upravljanje željezničkom infrastrukturom od pružanja usluga željezničkog prijevoza barem u području računovodstva; pomoć koja se isplati jednom od ta dva područja djelatnosti ne može se prenijeti na drugo.

Članak 24.

Pravo pristupa željezničkoj infrastrukturi i pravo provoza

1. Poduzeća za željeznički prijevoz i međunarodna udruženja imaju pravo pristupa i/ili provoza definirano u Prilogu 1. odjeljku 4. zakonodavstva Zajednice.

2. Poduzeća za željeznički prijevoz registrirana na području jedne ugovorne stranke imaju pravo pristupa infrastrukturi na području druge ugovorne stranke za potrebe obavljanja kombiniranog međunarodnog prijevoza.

3. Poduzeća za željeznički prijevoz i međunarodna udruženja koja koriste prava pristupa ili provoza zaključuju potrebne administrativne, tehničke i financijske sporazume s upraviteljima željezničke infrastrukture, kako bi definirali pitanja vezana uz kontrolu i sigurnost prometa međunarodnog prijevoza sukladno stavcima 1. i 2.

Članak 25.

Licencije u željezničkom prijevozu

1. Dobivanje odgovarajuće licencije za dotičnu vrstu željezničkog prijevoza preduvjet je za podnošenje zahtjeva za pristup željezničkoj infrastrukturi ili provoz, a time i prava na pružanje usluga prijevoza. Međutim, samom takvom licencijom ne dodjeljuje se pravo na pristup željezničkoj infrastrukturi.

2. Poduzeće za željeznički prijevoz ima pravo podnijeti zahtjev za izdavanje licencije u Švicarskoj ili državi članici Zajednice u kojoj je registrirano. Ugovorne stranke neće izdavati licencije ili im produžavati važenje ako zahtjevi iz ovog Sporazuma nisu ispunjeni.

3. Licencije postojećim i novim poduzećima u okviru odgovornosti ugovornih stranaka izdaju posebno imenovana tijela nadležna za licencije.

4. Licencije se na osnovi uzajamnosti priznaju u Zajednici, odnosno u Švicarskoj.

5. One podliježu zahtjevima koje su propisale ugovorne stranke u pogledu dobrog ugleda, financijske sposobnosti, stručne osposobljenosti i građanskopravne odgovornosti tijekom čitavoga razdoblja važenja. Odredbe koje se primjenjuju u ovom području navedene su u odjeljku 4. Priloga 1.

6. Licencije vrijede do ispunjenja obveza od strane poduzeća za željeznički prijevoz u okviru gore navedenih odredaba. Međutim, nadležno tijelo može tražiti redovitu provjeru licencija.

7. Postupci za kontrolu, izmjenu, privremeno oduzimanje ili ukidanje licencije regulirani su gore navedenim zakonskim propisima.

Članak 26.

Izdavanje certifikata o sigurnosti

1. Osim toga, ugovorne stranke traže od poduzeća za željeznički prijevoz predočenje certifikata o sigurnosti, u kojemu su navedeni zahtjevi koje isti trebaju ispuniti kako bi osigurali uslugu bez rizika na dotičnom željezničkom pravcu.

2. Poduzeće za željeznički prijevoz može podnijeti zahtjev za izdavanje certifikata o sigurnosti kod tijela koje ugovorne stranke imenuju na području na kojem se nalazi infrastruktura koju prijevoznik koristi.

3. Za dobivanje certifikata o sigurnosti poduzeće za željeznički prijevoz mora zadovoljiti švicarske propise za onaj dio željezničkoga pravca koji je smješten u Švicarskoj, odnosno propise Zajednice za onaj dio željezničkoga pravca koji je smješten na području Zajednice.

Članak 27.

Dodjela željezničkih putova

1. Svaka ugovorna stranka imenuje tijelo za dodjeljivanje kapaciteta, pri čemu to posebno može biti tijelo ili upravitelj infrastrukture. Tijelo za dodjelu željezničkih putova, koje će biti obaviješteno o svim raspoloživim željezničkim putovima, posebno je dužno osigurati da:

— se kapaciteti infrastrukture dodijele na osnovi pravičnosti i nediskriminacije i da,

— sukladno stavcima 3. i 4. ovog članka, postupak dodjele omogućuje optimalno učinkovitu uporabu infrastrukture.

2. Poduzeće za željeznički prijevoz ili međunarodna udruženja koja podnose zahtjev za dodjelu jednog ili više željezničkih putova podnose zahtjev tijelu ili tijelima za dodjelu ugovorne stranke na čijem području je polazna točka dotične usluge. Tijelo za dodjelu kojem se podnosi zahtjev za kapacitet infrastrukture odmah obavješćuje druga odgovarajuća tijela za dodjelu o tome zahtjevu. Potonje donosi odluku najkasnije mjesec dana od primitka potrebne informacije; svako tijelo za dodjelu ima pravo odbiti zahtjev. Tijelo za dodjelu kojemu se podnosi zahtjev donosi odluku zajedno s ostalim tijelima za dodjelu najkasnije dva mjeseca od dostavljanja svih potrebnih informacija. Postupci vezani uz zahtjev za dodjelu kapaciteta infrastrukture podliježu odredbama iz odjeljka 4. Priloga 1.

3. Zajednica i Švicarska mogu poduzeti potrebne mjere kako bi osigurale da se pri dodjeli kapaciteta željezničke infrastrukture da prioritet sljedećim željezničkim uslugama:

(a) uslugama koje se pružaju u javnom interesu;

(b) uslugama koje se djelomično ili u potpunosti pružaju na pravcu koji je posebno izgrađen ili uspostavljen za te usluge (npr. posebne pruge za brze ili specijalne teretne pruge).

4. Zajednica i Švicarska mogu dati nalog tijelu za dodjelu da dodijeli posebna prava u pogledu dodjele kapaciteta infrastrukture na nediskriminacijskoj osnovi poduzećima za željeznički prijevoz koja obavljaju određene vrste usluga ili pružaju usluge u određenim područjima, ako su takva prava neophodna za osiguranje odgovarajućih javnih usluga ili učinkovitu uporabu kapaciteta infrastrukture, ili ako omogućuju financiranje novih infrastruktura.

5. Ugovorne stranke mogu osigurati mogućnost da se uz zahtjev za pristup infrastrukturi priloži polog ili odgovarajući instrument osiguranja.

6. Zajednica i Švicarska utvrđuju i objavljuju postupke za dodjelu kapaciteta željezničke infrastrukture. O tome obavješćuju Zajednički odbor koji se osniva sukladno članku 51. ovog Sporazuma.

Članak 28.

Poslovne knjige i naknade za uporabu

1. Poslovne knjige upravitelja infrastrukture trebaju tijekom prihvatljivog razdoblja iskazivati barem uravnoteženu bilancu između prihoda ostvarenih putem naknade, s jedne strane, i mogućih državnih potpora te izdataka za infrastrukturu, s druge strane.

2. Upravitelj infrastrukture mora zahtijevati plaćanje naknade za uporabu željezničke infrastrukture kojom upravlja, a koju poduzeća za željeznički prijevoz ili međunarodna udruženja plaćaju za uporabu infrastrukture.

3. Naknada za uporabu infrastrukture utvrđuje se uglavnom na osnovi vrste i trajanja usluge, stanja na tržištu kao i naravi i stupnju trošenja infrastrukture.

4. Naknade se plaćaju upravitelju(-ima) infrastrukture.

5. Svaka ugovorna stranka utvrđuje postupke za određivanje tih naknada nakon savjetovanja s upraviteljem infrastrukture. Te se naknade za uporabu obračunavaju bez diskriminacije u jednakom iznosu na istome tržištu.

6. Upravitelj infrastrukture pravovremeno obavješćuje poduzeća za željeznički prijevoz ili međunarodna udruženja koja koriste njegovu infrastrukturu za pružanje usluga iz članka 24. o svim značajnim promjenama kvalitete ili kapaciteta dotične infrastrukture.

Članak 29.

Pravo na žalbu

1. Ugovorne stranke poduzimaju potrebne mjere kako bi osigurale da se na odluke o dodjeli kapaciteta infrastrukture ili prikupljanju naknade može uložiti žalba kod nadležnog nezavisnog tijela. To tijelo donosi odluku u roku od dva mjeseca od predočenja svih potrebnih informacija.

2. Ugovorne stranke poduzimaju potrebne mjere kako bi osigurale da donošenje odluka prema stavku 1. i članku 25. stavku 3. podliježe sudskoj kontroli.







GLAVA IV.

USKLAĐENA PROMETNA POLITIKA







A.

OPĆE ODREDBE

Članak 30.

Ciljevi

1. Ugovorne su stranke suglasne da razviju, ako je i gdje je to potrebno, usklađenu prometnu politiku koja obuhvaća putnike i robu. Cilj te politike usmjeren je na usklađivanje učinkovitog prijevoznog sustava i zaštitu okoliša kako bi se osiguralo postizanje održive pokretljivosti.

2. Ugovorne stranke nastoje u širim okvirima uskladiti prometne uvjete, uključujući i porezne propise na svojem području, posebno s ciljem izbjegavanja preusmjeravanja prometa u alpskim regijama i osiguranja bolje prometne distribucije na tim područjima.

Članak 31.

Mjere

1. Kako bi ostvarile taj cilj, ugovorne stranke poduzimaju mjere usmjerene na osiguranje zdravog tržišnog natjecanja između i unutar pojedinih vrsta prijevoza kako bi olakšale uporabu ekološki prihvatljivih vrsta prijevoza putnika i robe.

2. Osim odredaba iz glave II. i III., te mjere uključuju:

— razvoj željezničke infrastrukture kroz alpsko područje i dostupnost cjenovno konkurentnih i kvalitetnih usluga željezničkog i kombiniranog prijevoza,

— uvođenje odgovarajućih sustava za obračun cestovnih naknada,

— popratne mjere.

3. Mjere koje ugovorne stranke poduzimaju u okviru ovog Sporazuma provode se postupno i, koliko god je to moguće, usklađeno.

Članak 32.

Načela

Sukladno odredbama članka 47., mjere iz članka 31. usklađene su sa sljedećim načelima:

— bez izravne ili neizravne diskriminacije prijevoznika na osnovi državljanstva ili mjesta registracije vozila ili podrijetla i/ili odredišta prijevoza,

— slobodan izbor vrste prijevoza,

— bez jednostranih količinskih ograničenja,

— načelo teritorijalnosti,

— proporcionalno određivanje naknada u pogledu troškova prijevoza, pri čemu se uzima u obzir i kriterij u pogledu vrste vozila,

— načelo transparentnosti,

— načelo usklađenosti uvjeta za uporabu različitih pravaca kroz alpsko područje,

— izbjegavanje ometanja prijevoznih tokova u alpskim regijama,

— načelo uzajamnosti.







B.

ŽELJEZNIČKI I KOMBINIRANI PRIJEVOZ

Članak 33.

Ciljevi

1. Ugovorne stranke sporazumne su s ciljem uspostavljanja željezničkog i kombiniranog prijevoza koji ima odgovarajuće mogućnosti u pogledu kapaciteta i gospodarski je i kvalitetom konkurentan cestovnom prijevozu u alpskoj regiji, poštujući istodobno načela iz članka 32., te koji osigurava ne samo slobodno tržišno nadmetanje tržišnih sila, nego i posebno otvaranje pristupa željezničkoj infrastrukturi predviđenoj glavom III., kao i nezavisnosti poduzeća za željeznički prijevoz.

2. U tu svrhu ugovorne stranke:

— u okviru svoje nadležnosti poduzimaju potrebne operativne mjere i mjere u području infrastrukture na državnom području Švicarske i području Zajednice, kako bi osigurale dugoročnu održivost, usklađenost i uključivanje švicarskih mogućnosti u željeznički sustav prijevoza na velike udaljenosti,

— također se obvezuju razviti povezanost i uzajamnu operativnost željezničke i kombinirane prometne mreže. One osiguravaju potrebnu suradnju u tom smislu s dotičnim međunarodnim organizacijama i institucijama te zadužuju Zajednički odbor za nadzor nad tim aspektima.

3. Ugovorne se stranke obvezuju tijekom postupnog uvođenja propisa o cestovnim porezima iz članka 40. poduzeti mjere koje će korisnicima osigurati takve mogućnosti željezničkog prijevoza i kombiniranog prijevoza koji će u pogledu kapaciteta, cijene i kvalitete osigurati jednakomjernu distribuciju prometa na različitim alpskim pravcima.

Članak 34.

Mogućnosti željezničke ponude

1. Ugovorne stranke potvrđuju svoje obveze iz članaka 5. i 6. Sporazuma iz 1992. godine, kojime je predviđeno da Švicarska izgradi novu željezničku vezu kroz alpsko područje (NRLA), a Zajednica da poveća kapacitet prilaznih sjevernih i južnih pravaca do NRLA. Nadalje je dogovoreno da se ta nova željeznička infrastruktura izgradi sukladno dopuštenim dimenzijama nosivosti C Međunarodnog željezničkog pravca.

2. Za Zajednicu su infrastrukturne mjere iz stavka 1. sastavni dio mjera koje se poduzimaju u okviru i u skladu s Odlukom br. 1692/96/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o smjernicama Zajednice za razvoj transeuropske prometne mreže, uključujući i osi za željeznički i kombinirani prijevoz kroz alpsko područje i posebno pristupne pravce do švicarske željezničke infrastrukture i opreme za kombinirani prijevoz.

3. Obje ugovorne stranke surađuju kako bi omogućile da njihova nadležna tijela koordinirano planiraju i provedu mjere potrebne za željezničku infrastrukturu i infrastrukturu za kombinirani prijevoz, koje su potrebne za ispunjenje obveza iz stavaka 1. i 2. te da usklade rokove za radove s potrebnim kapacitetima. S tim ciljem one teže osiguranju povrata od ulaganja ulagačima te poduzimaju sve odgovarajuće mjere u okviru Zajedničkoga odbora.

4. Zajednički odbor može osnovati pododbore nadležne za nadzor i koordinaciju infrastrukturnih projekata u alpskoj regiji. Pododbor je sastavljen od predstavnika Švicarske, Zajednice i država članica Zajednice smještenih u alpskoj regiji.

Članak 35.

Gospodarski parametri

1. Ugovorne stranke poduzimaju sve potrebne mjere za postizanje ciljeva iz članka 33. U tu svrhu poduzimaju mjere kako bi osigurale da prijevoz robe željeznicom i kombinirani prijevoz kroz Švicarsku, uključujući i kombinirani prijevoz s pratnjom, ostane konkurentan u pogledu kvalitete usluge s cestovnim prijevozom istim pravcima, poštujući pritom jamstva u pogledu neovisnosti poduzeća za željeznički prijevoz.

2. U svrhu uspostave odgovarajućih mogućnosti željezničkog i kombiniranog prijevoza ugovorne stranke mogu osigurati financijsku potporu ulaganjima u željezničku infrastrukturu, fiksnu ili pokretnu opremu potrebnu za pretovar unutar pojedinih vrsta kopnenoga prijevoza, prijevoznu opremu posebno prilagođenu za kombinirani prijevoz i za korištenje pri kombiniranom prijevozu u mjeri u kojoj zakonodavstvo svake od stranaka to dopušta, operativne troškove za usluge kombiniranoga prijevoza kroz švicarsko državno područje, u mjeri u kojoj te mjere doprinose podizanju razine kvalitete i konkurentnosti u pogledu ponude cijena za željeznički i kombinirani prijevoz i ne dovode do nerazmjernog poremećaja u tržišnom natjecanju između prijevoznika. Odgovornost za utvrđivanje cijena željezničkog prijevoza i dalje imaju nadležna tijela ili pravni subjekti.

3. Ugovorne stranke mogu sklopiti i ugovore o pružanju javnih usluga s poduzećima za željeznički prijevoz kako bi osigurale odgovarajuće usluge željezničkog prijevoza, uzimajući u obzir socijalne i ekološke čimbenike.

4. Svaka ugovorna stranka u okviru svojih mogućnosti poduzima mjere potrebne kako bi se osiguralo da tržišni učinak bilo koje službeno odobrene državne potpore jedne ugovorne stranke ne dovodi u pitanje postupanje druge ugovorne stranke ili pravnog subjekta registriranog na njezinom području ili području druge ugovorne stranke.

5. Zajednički odbor nadzire primjenu ovog članka od strane ugovornih stranaka.

Članak 36.

Parametri kvalitete

1. Ugovorne stranke sporazumne su poduzeti sve potrebne mjere u svrhu postizanja ciljeva iz članka 33. U tu svrhu obvezuju se poticati kombinirani prijevoz.

2. Tijekom prijelaznoga razdoblja iz članka 8. Švicarska se obvezuje sukladno glavi II. Sporazuma iz 1992. godine uspostaviti kombinirani prijevoz s pratnjom (željeznička autocesta) čije bi mogućnosti u pogledu kvalitete i cijene bile konkurentne cestovnom prijevozu.

3. Ugovorne stranke poduzimaju sve što je potrebno kako bi poticale kombinirani prijevoz. Poglavito poduzimaju mjere za osiguranje primjene sljedećih odredaba:

— usklađenost s tehničkim i socijalnim normama za cestovni prijevoz, a posebno u pogledu vremena predviđenog za vožnju i odmor, ograničenja brzine i normi za maksimalnu težinu i dimenzije vozila,

— smanjenje željezničke granične kontrole i prijenos tih kontrola na mjesto utovara ili istovara sukladno Konvenciji od 20. svibnja 1987. između Zajednice i Švicarske kao i zemalja EFTA-e o zajedničkom postupku,

— olakšavanje organizacije lanca kombiniranoga prijevoza pojednostavljenjem regulatornih i administrativnih uvjeta svake od ugovornih stranaka,

— osiguravanje poticaja za prijevoznike u kombiniranom prijevozu i željezničke prijevoznike kako bi se poboljšala kvaliteta njihove usluge.

Lista parametara kvalitete za željeznicu navedena je u Prilogu 9. Ti se parametri uzimaju u obzir kod primjene članka 46.

4. Ugovorne se stranke obvezuju u granicama svojih mogućnosti osigurati poduzimanje potrebnih mjera za brzu uspostavu teretnih željezničkih koridora. Uzajamno se redovito obavješćuju o svim planiranim mjerama u pogledu tih željezničkih koridora.

5. Zajednički odbor izrađuje izvješće svake dvije godine o provedbi mjera iz ovog članka.







C.

SUSTAVI NAPLATE U CESTOVNOM PRIJEVOZU

Članak 37.

Ciljevi

Sukladno ciljevima iz glave III. Sporazuma iz 1992. godine ugovorne stranke nastoje u okviru svojih nadležnosti i sukladno odgovarajućim postupcima postupno uvoditi sustave naplate usmjerene na naplatu troškova cestovnim vozilima i drugim vrstama prijevoza koji zbog njih nastaju.

Članak 38.

Načela

1. Sustav naplate osniva se na načelima iz članka 32., a posebno na načelima nediskriminacije, proporcionalnosti i transparentnosti.

2. Naknada se sastoji od poreza na vozila, poreza na goriva i uporabe cestovne mreže.

3. U ostvarivanju ciljeva iz članka 37. prednost imaju mjere koje neće izazvati preusmjeravanje prometa iz tehničkih, gospodarskih i geografski najprikladnijih pravaca između mjesta polaska i krajnjeg odredišta prijevoza.

4. Mjere se primjenjuju tako da ne sprečavaju slobodno kretanje robe ili usluga između ugovornih stranaka, a posebno što se tiče administracije i naplate cestarina i naknade za uporabu cesta, ukidanja kontrole ili sustavnog ispitivanja na granicama između ugovornih stranaka i ukidanja nepotrebnih formalnosti. Kako bi se izbjegle teškoće u tom pogledu, Švicarska nastoji primijeniti zakonske propise koji su za to područje važeći u Zajednici.

5. Odredbe ovog poglavlja primjenjuju se na vozila s maksimalno dozvoljenom ukupnom težinom (MAW) navedenom u prometnoj dozvoli, od 12 tona ili više. Međutim, ovaj sporazum ne sprečava niti jednu ugovornu stranku da na svojem području poduzme mjere koje će uključiti i vozila koje imaju MAW manji od 12 tona.

6. Ugovorne stranke ne odobravaju poduzećima, uključujući i poduzeća za prijevoz, izravne ili neizravne državne potpore s ciljem ublažavanja opterećenja prijevoznim naknadama koje im se naplaćuju na osnovi sustava naplate iz ovog sporazuma.

Članak 39.

Uzajamno djelovanje instrumenata

Ugovorne stranke održavaju konzultacije u okviru Zajedničkoga odbora s ciljem postizanja odgovarajućeg stupnja uzajamnog djelovanja elektronskih sustava naplate cestovnih naknada.

Članak 40.

Švicarske mjere

1. S ciljem postizanja ciljeva iz članka 37. i u svjetlu povećanja ograničenja težine iz članka 7. stavka 3., Švicarska uvodi nediskriminacijski porez na vozila u dvije faze čija primjena počinje s 1. siječnjem 2001., odnosno 1. siječnjem 2005. Porez se posebno osniva na načelima iz članka 38. stavka 1. i postupcima iz Priloga 10.

2. Naknade su podijeljene u tri kategorije s obzirom na tri kategorije emisijskih normi (EURO). U sustavu oporezivanja koji se primjenjuje od 1. siječnja 2005. razlika u naknadi između kategorija mora biti što veća, međutim ne smije prijeći 15 % ponderiranog prosjeka naknada iz stavka 4.

3.

(a) Na osnovi sustava oporezivanja koji se primjenjuje od 1. siječnja 2001., maksimalni iznosi za vozila čija ukupna težina u natovarenom stanju ne prelazi 34 t, a koja putuju na udaljenosti od 300 km kroz alpsko područje, ne smiju prijeći CHF 205 za vozilo koje ne udovoljava EURO normama, CHF 172 za vozilo koje udovoljava EURO I normama, odnosno CHF 145 za vozilo koje udovoljava EURO II normama.

(b) Odstupajući od stavka (a) Zajednica dobiva za razdoblje od 1. siječnja 2001. do 31. prosinca 2004. godišnju kvotu za 220 000 pojedinačnih vožnji praznog vozila ili vozila koje nosi lake proizvode u provozu preko švicarskog alpskog područja, ako stvarna ukupna težina natovarenog vozila ne prelazi 28 t, uz plaćanje naknade za uporabu infrastrukture. Ta naknada iznosi CHF 50 u 2001., CHF 60 u 2002., CHF 70 u 2003. i CHF 80 u 2004. godini. Švicarska dobiva kvotu pod istim uvjetima. Te vožnje podliježu uobičajenim postupcima kontrole.

4. Na osnovi sustava oporezivanja koji se primjenjuje od 1. siječnja 2005., ponderirani prosjek naknada ne smije prijeći CHF 325 za vozila čija ukupna težina u natovarenom stanju ne prelazi 40 t i koja putuju na udaljenosti od 300 km kroz alpsko područje. Naknada za kategoriju s najvećim onečišćenjem ne smije prijeći CHF 380.

5. Dio naknada iz stavaka 3. i 4. može se sastojati iz cestarina za uporabu posebne alpske infrastrukture. Taj dio ne smije činiti više od 15 % naknada iz stavaka 3. i 4.

6. Ponderiranje iz stavka 4. utvrđuje se u skladu s brojem vozila u kategoriji EURO norme koja prometuju u Švicarskoj. Broj vozila u svakoj kategoriji utvrđuje se na osnovi cenzusa koji ispituje Zajednički odbor. Zajednički odbor određuje ponderiranje na osnovi ispitivanja koje se provodi svake dvije godine, počevši prije 1. srpnja 2004., kako bi se uzeli u obzir trendovi u strukturi voznoga parka koji prometuje u Švicarskoj kao i promjena EURO normi.

Članak 41.

Mjere Zajednice

Zajednica nastavlja s razvojem sustava naplate važećim na svojem području koji odražava troškove nastale uporabom infrastrukture. Ti se sustavi osnivaju na načelu „korisnik plaća”.

Članak 42.

Preispitivanje razine naknada

1. 1. siječnja 2007., a nakon toga svake dvije godine, maksimalne razine naknada utvrđenih u članku 40. stavku 4. usklađuju se sukladno stopi inflacije u Švicarskoj tijekom prethodne dvije godine. U tu svrhu Švicarska najkasnije do 30. rujna u godini prije usklađivanja šalje Zajedničkom odboru potrebne statističke podatke na kojima se osniva planirano usklađivanje. Zajednički se odbor sastaje na zahtjev Zajednice u roku od 30 dana od primitka te obavijesti kako bi održao konzultacije o planiranom usklađivanju.

Ako prosječna godišnja stopa inflacije u Švicarskoj tijekom razdoblja od potpisivanja ovog Sporazuma do 31. prosinca 2004. prijeđe 2 %, maksimalne se razine naknada utvrđenih člankom 40. stavkom 4. usklađuju uzimajući u obzir samo inflaciju koja prelazi godišnju stopu od 2 %. Primjenjuje se postupak predviđen prethodnim podstavkom.

2. Od 1. siječnja 2007. Zajednički odbor može na zahtjev jedne od stranaka preispitati maksimalne razine naknada utvrđenih člankom 40. stavkom 4. s ciljem njihovog sporazumnog usklađivanja. To se preispitivanje vrši na osnovi sljedećih kriterija:

— razine i strukture poreza u obje ugovorne stranke, posebno u pogledu usporednih pravaca koji prolaze alpskim područjem,

— distribucije prometa između usporedivih pravaca kroz alpsko područje,

— tendencije modalne distribucije u alpskoj regiji,

— razvoja željezničke infrastrukture u alpskome području.







D.

DODATNE MJERE

Članak 43.

Olakšavanje granične kontrole

1. Ugovorne stranke obvezuju se smanjiti i pojednostaviti formalnosti u pogledu prijevoza, posebno u području carine.

2. Sporazum između Europske ekonomske zajednice i Švicarske Konfederacije o pojednostavljenju kontrola i formalnosti u prijevozu robe od 21. studenoga 1990., Konvencija o zajedničkom tranzitnom postupku od 20. svibnja 1987., kao i sporazum između poduzeća za željeznički prijevoz o tehničkom pregledu za predaju teretnih vagona u međunarodni prijevoz služe kao osnova za mjere koje ugovorne stranke poduzimaju sukladno stavku 1.

Članak 44.

Ekološke norme za komercijalna vozila

1. S ciljem osiguranja bolje zaštite okoliša i ne dovodeći u pitanje obveze iz članka 7., ugovorne stranke posebno nastoje uvesti ekološke norme koje osiguravaju visoku razinu zaštite kako bi se smanjila emisija ispušnih plinova, čestica i emisija buke iz teških teretnih vozila.

2. Ugovorne stranke održavaju redovite konzultacije tijekom pripremi ovih normi.

3. Ako kategorija EURO emisije za teška teretna vozila (kako je predviđeno zakonodavstvom Zajednice) nije navedena u prometnoj dozvoli vozila, ona se ispituje na osnovi u njoj navedenog datuma prve registracije ili, kad je to prikladno, na osnovi posebnog dodatnog dokumenta koji izdaje nadležno tijelo države izdavateljice.

Članak 45.

Prometni opservatorij

1. Stalni prometni opservatorij za praćenje cestovnog, željezničkog i kombiniranog prometa u alpskoj regiji osniva se odmah po stupanju na snagu ovog Sporazuma. On na godišnjoj osnovi izvještava o prometnim trendovima Zajednički odbor osnovan prema članku 51. ovog Sporazuma. Zajednički odbor može zatražiti od prometnog opservatorija izradu posebnog izvješća, posebno u slučaju primjene odredaba članaka 46. i 47. ovog Sporazuma.

2. Rad prometnog opservatorija financiraju ugovorne stranke u omjeru koji odredi Zajednički odbor.

3. Ugovorne stranke utvrđuju administrativne postupke za rad prometnog opservatorija odlukom koja se donosi na prvoj sjednici Zajedničkoga odbora.







E.

KOREKTIVNE MJERE

Članak 46.

Jednostrane zaštitne mjere

1. Ako se unatoč konkurentnim cijenama željezničkog prijevoza i pravilnoj primjeni mjera predviđenih člankom 36. u pogledu parametara kvalitete pojave poteškoće s tokom cestovnoga prometa u švicarskom alpskom području, te ako tijekom razdoblja od 10 tjedana prosječna stopa uporabe željezničkih kapaciteta u Švicarskoj (kombinirani prijevoz sa ili bez pratnje) bude manja od 66 %, Švicarska može, odstupajući od odredaba članka 40. stavaka 4. i 5., povećati naknade predviđene člankom 40. stavkom 4. za najviše 12,5 %. Svi prihodi od ovog povećanja koriste se za povećanje konkurentnosti kombiniranoga prijevoza u odnosu na cestovni prijevoz.

2. Ako na području Zajednice nastupe okolnosti koje odgovaraju onima iz stavka 1., Zajednica može uz slične uvjete poduzeti odgovarajuće korektivne mjere.

3.

(a) Gore navedena mjera ima obujam i trajanje ograničeno na nužno potrebno za uklanjanje poteškoća. Trajanje mjere ne smije prijeći šest mjeseci, ali se može produžiti za naredno razdoblje od šest mjeseci. Zajednički odbor može odobriti i daljnja produženja.

(b) Ako je jedna od ugovornih stranaka već poduzela mjere iz stavaka 1. ili 2., za ponovnu primjenu potrebno je udovoljiti sljedećim uvjetima: — ako prethodne mjere nisu trajale dulje od šest mjeseci, daljnje se mjere mogu poduzeti tek nakon razdoblja od 12 mjeseci od datuma prestanka prethodnih mjera, — ako su prethodne mjere trajale dulje od šest mjeseci, daljnje se mjere mogu poduzeti tek nakon razdoblja od 18 mjeseci od datuma prestanka prethodnih mjera, — zaštitne mjere ne smiju se ni u kojem slučaju poduzeti više od dva puta tijekom pet godina od datuma prvog uvođenja tih mjera.

Zajednički odbor može uz zajedničku suglasnost u posebnim slučajevima donijeti odluku o iznimkama od ranije navedenih ograničenja.

4. Prije uvođenja mjera predviđenih gore navedenim stavcima dotična ugovorna stranka obavješćuje Zajednički odbor o svojoj namjeri. Zajednički se odbor sastaje da ispita predmet. Osim ako Zajednički odbor ne odluči drukčije, dotična ugovorna stranka može poduzeti predmetne mjere nakon razdoblja od 30 dana od datuma kad je Zajednički odbor obavijestila o mjeri.

Članak 47.

Sporazumne zaštitne mjere

1. U slučaju težih poremećaja prometnih tokova u alpskome području koji dovode u pitanje ostvarenje ciljeva iz članka 30. ovog Sporazuma, Zajednički se odbor sastaje na zahtjev jedne od ugovornih stranaka kako bi odlučio o odgovarajućim mjerama za rješavanje stanja. Stranka koja je podnijela zahtjev odmah o tome obavješćuje prometni opservatorij koji u roku od 14 dana izvješćuje o stanju i mjerama koje je potrebno poduzeti.

2. Zajednički odbor sastaje se u roku od 15 dana od podnošenja zahtjeva. On ispituje stanje uzimajući u obzir izvješće prometnog opservatorija. U roku od 60 dana od prvog sastanka u pogledu toga pitanja Zajednički odbor odlučuje o mjerama koje treba poduzeti. To se razdoblje uz uzajamnu suglasnost može produžiti.

3. Zaštitne mjere imaju obujam i trajanje ograničeno na nužno potrebno za uklanjanje poteškoća. Prednost imaju mjere koje što je moguće manje narušavaju funkcioniranje Sporazuma.

Članak 48.

Mjere u kriznim situacijama

U slučaju ozbiljnog poremećaja prometnog toka u alpskom području ili u slučajevima više sile, kao što su prirodne katastrofe, ugovorne stranke na svom području poduzimaju sve moguće aktivnosti potrebne za uspostavu i održavanje nesmetanog odvijanja prometa. Prednost imaju osjetljivi tereti kao što je kvarljiva robe.







GLAVA V.

OPĆE I ZAVRŠNE ODREDBE

Članak 49.

Provedba Sporazuma

1. Ugovorne stranke poduzimaju odgovarajuće opće i posebne mjere potrebne za ispunjenje obveza iz ovog Sporazuma.

2. One se suzdržavaju od poduzimanja bilo kojih mjera koje bi mogle ugroziti postizanje ciljeva ovog Sporazuma.

3. Odredbe ovog Sporazuma koje se odnose na maksimalno dopuštena ograničenja težine prikoličara i poluprikoličara i sustav naplate prijevoza provode se u dvije faze, to jest od 1. siječnja 2001. do 31. prosinca 2004. i od 1. siječnja 2005.

Članak 50.

Korektivne mjere

Ako jedna ugovorna stranka utvrdi da druga ugovorna stranka nije ispunila obveze predviđene ovim Sporazumom, ili nije provela odluku Zajedničkoga odbora, oštećena stranka može nakon konzultacija u okviru Zajedničkog odbora poduzeti odgovarajuće mjere za održavanje ravnoteže ovog Sporazuma. Ugovorne stranke dostavljaju Zajedničkom odboru sve potrebne informacije potrebne za temeljito ispitivanje stanja.

Članak 51.

Zajednički odbor

1. Ovime se osniva Zajednički odbor nazvan „Odbor Zajednice/Švicarske za unutarnji promet”; sastavljen je od predstavnika ugovornih stranaka i odgovoran je za upravljanje i pravilnu primjenu ovog Sporazuma. U tu svrhu on daje preporuke. On donosi odluke o slučajevima previđenim u okviru ovog Sporazuma; te odluke ugovorne stranke provode sukladno svojim vlastitim pravilima. Zajednički odbor donosi odluke zajedničkim sporazumom.

2. Zajednički je odbor posebno odgovoran za nadzor primjene odredaba ovog Sporazuma, a posebno članka 27. stavka 6., članaka 33., 34., 35., 36., 39., 40., 42., 45., 46., 47. i 54. On provodi klauzule za prilagodbu i reviziju iz članaka 52. i 55.

3. Kako bi osigurale urednu provedbu ovog Sporazuma, ugovorne stranke redovito razmjenjuju informacije te na zahtjev jedne od njih održavaju konzultacije u okviru Zajedničkoga odbora. Ugovorne stranke razmjenjuju informacije koje dostave tijela odgovorna za provedbu ovog Sporazuma, a posebno izdavanje dozvola i provođenje kontrole. Ta tijela uzajamno izravno izmjenjuju informacije.

4. Zajednički odbor odlukom usvaja svoja pravila postupka koja osim ostalih odredbi uključuju i postupke za sazivanje sastanaka, imenovanje predsjedatelja i propisivanje opisa njegovih poslova.

5. Zajednički se odbor sastaje prema potrebi, ali najmanje jednom godišnje. Bilo koja od ugovornih stranaka može zatražiti sazivanje sastanka.

6. Zajednički odbor može donijeti odluku o osnivanju radnih stranaka ili skupina stručnjaka koje smatra potrebnim za izvršenje svojih zadataka.

7. Taj odbor obavlja i dužnost koju je ranije vršio Zajednički odbor nazvan „Odbor Zajednice/Švicarske za unutarnji promet” osnovan sukladno članku 18. Sporazuma iz 1992. godine.

Članak 52.

Razvoj zakonodavstva

1. Uz poštivanje načela nediskriminacije i odredaba ovog Sporazuma ovaj Sporazum ne utječe na prava bilo koje ugovorne stranke da jednostrano izmijeni svoje nacionalno zakonodavstvo u područjima obuhvaćenima ovim Sporazumom.

2. Čim jedna od ugovornih stranaka donese novo zakonodavstvo iz područja obuhvaćenog ovim Sporazumom, ona službeno traži mišljenje stručnjaka druge ugovorne stranke. Tijekom razdoblja koje prethodi službenom donošenju novog zakonodavstva stranke uzajamno se obavješćuju i konzultiraju ako i kad je to potrebno. Na zahtjev jedne od ugovornih stranaka može se prethodno razmijeniti mišljenje u okviru Zajedničkoga odbora, posebno u pogledu utjecaja tih izmjena na funkcioniranje ovog Sporazuma.

3. U trenutku donošenja izmjena novih zakonodavnih propisa, a najkasnije osam dana od objave istih u Službenom listu Europskih zajednica ili Službenoj zbirci saveznih zakona i uredaba, dotična ugovorna stranka obavješćuje drugu ugovornu stranku o tekstu tih novih odredaba. Na zahtjev jedne od ugovornih stranaka, razmjenjuje se mišljenje u okviru Zajedničkoga odbora u pogledu utjecaja izmjena na funkcioniranje ovog Sporazuma najkasnije dva mjeseca od datuma podnošenja zahtjeva.

4. Zajednički odbor ili:

— donosi odluku o izmjeni priloga 1., 3., 4. i 7. ili, ako je potrebno, predlaže preispitivanje odredaba ovog Sporazuma kako bi se, ako i u mjeri u kojoj je potrebno, na osnovi uzajamnosti izvršile izmjene dotičnog zakonodavstva, ili

— donosi odluku kojom se izmjene dotičnih zakonskih propisa smatraju usklađenim s ovim Sporazumom, ili

— odlučuje o bilo kojoj drugoj mjeri za zaštitu urednog funkcioniranja ovog Sporazuma.

5. Zajednički odbor odlučuje o postupcima za prilagodbu ovog Sporazuma relevantnim odredbama budućih sporazuma između Zajednice i Švicarske, s jedne strane, i sukladno odredbama iz članaka 13. i 19. navedenih trećih zemalja, s druge strane.

6. S ciljem postizanja ciljeva ovog Sporazuma, ugovorne stranke poduzimaju sve potrebne mjere predviđene vremenskim planom iz članka 49. kako bi osigurale da se prava i obveze istovjetni onima iz pravnih instrumenata Zajednice, kako su navedeni u Prilogu 1., aktivno primjenjuju u uzajamnim odnosima.

Članak 53.

Tajnost

Od predstavnika, stručnjaka i drugih osoba koje angažiraju ugovorne stranke traži se da čak i po završetku svojega mandata informacije dobivene u okviru ovog Sporazuma, koje po svojoj naravi spadaju u službenu tajnu, drže tajnim.

Članak 54.

Rješavanje sporova

Svaka ugovorna stranka može uputiti bilo koji sporni predmet koji se tiče tumačenja ili primjene ovog Ugovora Zajedničkome odboru, koji nastoji riješiti spor. Zajedničkome odboru dostavljaju se sve relevantne informacije za temeljito ispitivanje stanja s ciljem pronalaženja prihvatljivog rješenja. U tu se svrhu od Zajedničkoga odbora traži da ispita sve mogućnosti za nesmetano funkcioniranje ovog Sporazuma.

Članak 55.

Revizija Sporazuma

1. Ako jedna od ugovornih stranaka traži izmjenu odredaba ovog Sporazuma, o tome obavješćuje Zajedničko odbor. Izmijenjena verzija ovog Sporazuma stupa na snagu po okončanju svih potrebnih unutarnjih postupaka.

2. Prilozi 1., 3., 4., i 7. mogu se izmijeniti odlukom Zajedničkoga odbora sukladno članku 51. stavku 1. kako bi se uzeo u obzir razvoj zakonodavstva Zajednice u tome području.

3. Prilozi 5., 6., 8. i 9. mogu se izmijeniti odlukom Zajedničkoga odbora sukladno članku 51. stavku 1.

Članak 56.

Prilozi

Prilozi 1. do 10. sastavni su dio ovog Sporazuma.

Članak 57.

Teritorijalno područje primjene

Ovaj se Sporazum primjenjuje s jedne strane na područjima na kojima se primjenjuje Ugovor o osnivanju Europske zajednice i pod uvjetima predviđenim tim Ugovorom, a s druge strane na državnom području Švicarske.

Članak 58.

Završne odredbe

1. Ovaj Sporazum podliježe ratifikaciji ili odobrenju ugovornih stranaka sukladno njihovim vlastitim postupcima. On stupa na snagu prvog dana drugog mjeseca nakon zadnje obavijesti o pohrani instrumenata o ratifikaciji ili odobrenju sljedećih sedam sporazuma:

— Sporazuma o željezničkom i cestovnom prijevozu robe i putnika,

— Sporazuma o slobodnom kretanju osoba,

— Sporazuma o zračnom prijevozu,

— Sporazuma o trgovini poljoprivrednim proizvodima,

— Sporazuma o uzajamnom priznavanju u pogledu ocjene sukladnosti,

— Sporazuma o nekim aspektima javne nabave,

— Sporazuma o znanstvenoj i tehnološkoj suradnji.

2. Ovaj se Sporazum sklapa na početno razdoblje od sedam godina. Može se produžiti na neograničeno razdoblje, osim ako Zajednica ili Švicarska obavijeste drugu ugovornu stranku o suprotnom prije isteka početnog razdoblja. Kod takve obavijesti primjenjuje se stavak 4.

3. Zajednica ili Švicarska mogu otkazati ovaj Sporazum tako da o svojoj odluci obavijeste drugu ugovornu stranku. Kod takve obavijesti primjenjuje se stavak 4.

4. Sedam sporazuma iz stavka 1. prestaje se primjenjivati šest mjeseci od primitka obavijesti o neproduživanju kako je navedeno u stavku 2., ili o otkazivanju kako je navedeno u stavku 3.

Sastavljeno u Luxembourgu dvadeset i prvoga lipnja tisuću devet stotina devedeset devete, u dva izvornika na danskom, engleskom, finskom, francuskom, grčkom, nizozemskom, njemačkom, portugalskom, španjolskom, švedskom talijanskom jeziku, s time da je svaki tekst jednako vjerodostojan.

Hecho en Luxemburgo, el veintiuno de junio de mil novecientos noventa y nueve, en doble ejemplar en lenguas alemana, danesa, española, finesa, francesa, griega, inglesa, italiana, neerlandesa, portuguesa y sueca, siendo cada uno de estos textos igualmente auténtico.

Udfærdiget i Luxembourg, den enogtyvende juni nitten hundrede og nioghalvfems, i to eksemplarer på dansk, engelsk, finsk, fransk, græsk, italiensk, nederlandsk, portugisisk, spansk, svensk og tysk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed.

Geschehen zu Luxemburg am einundzwanzigsten Juni neunzehnhundertneunundneunzig in zwei Urschriften in dänischer, deutscher, englischer, finnischer, französischer, griechischer, italienischer, niederländischer, portugiesischer, spanischer und schwedischer Sprache, wobei jeder dieser Wortlaute gleichermaßen verbindlich ist.

Έγινε στο Λουξεμβούργο, στις είκοσι μία Ιουνίου χίλια εννιακόσια ενενήντα εννέα, εις διπλούν στην αγγλική, γαλλική, γερμανική, δανική, ελληνική, ισπανική, ιταλική, ολλανδική, πορτογαλική, σουηδική, και φινλανδική γλώσσα, κάθε κείμενο από τα οποία είναι αυθεντικό.

Done at Luxembourg on the twenty-first day of June in the year one thousand and ninety-nine, and drawn up in duplicate in the Danish, Dutch, English, Finnish, French, German, Greek, Italian, Portuguese, Spanish and Swedish languages, each text being equally authentic.

Fait à Luxembourg, le vingt-et-un juin mil neuf cent quatre-vingt dix-neuf, en double exemplaire en langues allemande, anglaise, danoise, espagnole, finnoise, française, grecque, italienne, néerlandaise, portugaise et suédoise, chacun de ces textes faisant également foi.

Fatto a Lussemburgo, addì ventuno giugno millenovecentonovantanove, in duplice copia, in lingua danese, finlandese, francese, greca, inglese, italiana, olandese, portoghese, spagnola, svedese e tedesca, ciascun testo facente ugualmente fede.

Gedaan te Luxemburg, de eenentwintigste juni negentienhonderd negenennegentig, in twee exemplaren in de Deense, de Duitse, de Engelse, de Finse, de Franse, de Griekse, de Italiaanse, de Nederlandse, de Portugese, de Spaanse en de Zweedse taal, zĳnde alle teksten gelĳkelĳk authentiek.

Feito em Luxemburgo, em vinte e um de Junho de mil novecentos e noventa e nove, em duplo exemplar nas línguas alemã, dinamarquesa, espanhola, finlandesa, francesa, grega, inglesa, italiana, neerlandesa, portuguesa e sueca, fazendo fé qualquer dos textos.

Tehty Luxemburgissa kahdentenakymmenentenäensimmäusenä päivänä kesäkuuta vuonna tuhatyhdeksänsataayhdeksänkymmentäyhdeksän kahtena kappaleena englannin, espanjan, hollannin, italian, kreikan, portugalin, ranskan, ruotsin, saksan, suomen ja tanskan kielellä, ja kaikki teksti ovat yhtä todistusvoimaiset.

Utfärdat i Luxemburg den tjugoförsta juni nittonhundranittionio i två exemplar på det danska, engelska, finska, franska, grekiska, italienska, nederländska, portugisiska, spanska, svenska och tyska språket, vilka samtliga texter är lika giltiga.

Por la Comunidad Europea

For Det Europæiske Fællesskab

Für die Europäische Gemeinschaft

Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα

For the European Community

Pour la Communauté européenne

Za Europsku zajednicu

Per la Comunità europea

Voor de Europese Gemeenschap

Pela Comunidade Europeia

Euroopan yhteisön puolesta

På Europeiska gemenskapens vägnar

Por la Confederación Suiza

For Det Schweiziske Edsforbund

Für der Schweizerischen Eidgenossenschaft

Για την Ελβετική Συνομοσπονδία

For the Swiss Confederation

Pour la Confédération suisse

Za Švicarsku Konfederaciju

Per la Confederazione svizzera

Voor de Zwitserse Bondsstaat

Pela Confederação Suíça

Sveitsin valaliiton puolesta

På Schweiziska Edsförbundets vägnar

POPIS PRILOGA







Prilog 1.: Članak 5. stavak 2., članak 6., članak 7. stavak 1., članak 24. stavak 1., članak 25. stavak 5. i članak 27. stavak 2.: primjenjive odredbe Prilog 2.: Članak 8. stavak 5.: pravila za primjenu naknada iz članka 8. Prilog 3.: Članak 9. stavak 1.: uzorak dozvole za međunarodni cestovni prijevoz robe Prilog 4.: Članak 9. stavak 3.: popis vrsta prijevoza koji su oslobođeni svakog sustava licenciji i dozvola Prilog 5.: Članci 12. i 13.: popis postojećih prava u okviru važećih dvostranih sporazuma Prilog 6.: Članak 15. stavak 2.: izuzeća od ograničenja težine i zabrane noćne vožnje i vožnje nedjeljom Prilog 7.: Članci 17., 18. i 21.: međunarodni autobusni prijevoz putnika i postupci za izdavanje dozvola Prilog 8.: Članci 19. i 20.: popis postojećih prava u okviru važećih dvostranih sporazuma Prilog 9.: Članak 36.: parametri kvalitete za usluge željezničkog i kombiniranog prijevoza Prilog 10.: Članak 40. stavak 1.: pravila za primjenu naknada iz članka 40.

▼M4

PRILOG 1.

VAŽEĆE ODREDBE

U skladu s člankom 52 stavkom 6. ovog Sporazuma Švicarska primjenjuje pravne odredbe jednakovrijedne sljedećim odredbama:

Odgovarajuće odredbe prava Unije

ODJELJAK 1. – PRISTUP ZANIMANJU

— Direktiva Vijeća 96/26/EZ od 29. travnja 1996. o odobrenju za obavljanje djelatnosti prijevoznika u cestovnom prijevozu tereta i cestovnom prijevozu putnika i o međusobnom priznavanju diploma, svjedodžbi i ostalih dokaza o formalnim kvalifikacijama kako bi se tim prijevoznicima olakšalo ostvarivanje prava na slobodu poslovnog nastana u domaćem i međunarodnom prometu (SL L 124, 23.5.1996., str. 1.), kako je zadnje izmijenjena Direktivom Vijeća 98/76/EZ od 1. listopada 1998. (SL L 277, 14.10.1998., str. 17.).

ODJELJAK 2. – SOCIJALNE NORME

— Uredba Vijeća (EEZ) br. 3821/85 od 20. prosinca 1985. o tahografu u cestovnom prometu (SL L 370, 31.12.1985., str. 8.), kako je zadnje izmijenjena Uredbom Komisije (EU) br. 1266/2009 od 16. prosinca 2009. (SL L 339, 22.12.2009., str. 3.).

— Uredba (EZ-a) br. 484/2002 Europskog parlamenta i Vijeća od 1. ožujka 2002. kojom se izmjenjuju i dopunjuju Uredbe Vijeća (EEZ-a) br. 881/92 i (EEZ-a) br. 3118/93 radi uvođenja potvrde za vozače (SL L 76, 19.3.2002., str. 1.). — Za potrebe ovog Sporazuma: — (a) primjenjuje se samo članak 1. Uredbe (EZ) br. 484/2002.; (b) Europska zajednica i Švicarska Konfederacija izuzele su iz obveze posjedovanja potvrde za vozače sve građane Švicarske Konfederacije, države članice Europske zajednice i države članice Europskoga gospodarskog prostora; (c) građane država koje nisu navedene u točki (b) Švicarska Konfederacija može izuzeti iz obveze posjedovanja potvrde za vozače samo nakon prethodnog savjetovanja s Europskom zajednicom i njezina odobrenja.

— Direktiva 2002/15/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. ožujka 2002. o organizaciji radnog vremena osoba koje obavljaju mobilne djelatnosti cestovnog prijevoza (SL L 80, 23.3.2002., str. 35.).

— Direktiva 2003/59/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 15. srpnja 2003. o početnim kvalifikacijama i periodičnom osposobljavanju vozača određenih cestovnih vozila za prijevoz robe ili putnika i o izmjeni Uredbe Vijeća (EEZ) br. 3820/85 i Direktive Vijeća 91/439/EEZ te stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 76/914/EEZ (SL L 226, 10.9.2003., str. 4.).

— Uredba (EZ) br. 561/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. ožujka 2006. o usklađivanju određenog socijalnog zakonodavstva koje se odnosi na cestovni promet i o izmjeni uredbi Vijeća (EEZ) br. 3821/85 i (EZ) br. 2135/98 te o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EEZ) br. 3820/85 (SL L 102, 11.4.2006., str. 1.).

— Direktiva 2006/22/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 15. ožujka 2006. o minimalnim uvjetima za provedbu Uredbi Vijeća (EEZ) br. 3820/85 i (EEZ) br. 3821/85 o socijalnom zakonodavstvu koje se odnosi na aktivnosti cestovnog prijevoza i stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 88/599/EEZ (SL L 102, 11.4.2006., str. 35.), kako je zadnje izmijenjena Direktivom Komisije 2009/5/EZ od 30 siječnja 2009. (SL L 29, 31.1.2009., str. 45.).

— Uredba Komisije (EU) br. 581/2010 od 1. srpnja 2010. o najduljim razdobljima za preuzimanje odgovarajućih podataka s jedinica u vozilu i vozačevih kartica (SL L 168, 2.7.2010., str. 16.).

ODJELJAK 3. – TEHNIČKE NORME

Motorna vozila

— Direktiva Vijeća 70/157/EEZ od 6. veljače 1970. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na dopuštenu razinu buke i ispušni sustav motornih vozila (SL L 42, 23.2.1970., str. 16.) kako je zadnje izmijenjena Direktivom Komisije 2007/34/EZ od 14 lipnja 2007. (SL L 155, 15.6.2007., str. 49.).

— Direktiva 88/77/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 3. prosinca 1988. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na mjere koje treba poduzeti protiv emisije plinovitih onečišćujućih tvari i onečišćujućih čestica iz motora s kompresijskim paljenjem, za primjenu u vozilima i emisije plinovitih onečišćujućih tvari iz motora s vanjskim izvorom paljenja, koji kao gorivo koriste prirodni plin ili ukapljeni naftni plin za primjenu u vozilima (SL L 36, 9.2.1988., str. 33.) kako je zadnje izmijenjena Direktivom Komisije 2001/27/EZ od 10. travnja 2001. (SL L 107, 18.4.2001., str. 10.).

— Direktiva Vijeća 91/671/EEZ od 16. prosinca 1991. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na obveznu uporabu sigurnosnih pojaseva u vozilima lakšim od 3,5 tone (SL L 373, 31.12.1991., str. 26.), kako je izmijenjena Direktivom 2003/20/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 8. travnja 2003. (SL L 115, 9.5.2003., str. 63.).

— Direktiva Vijeća 92/6/EEZ od 10. veljače 1992. o ugradnji i uporabi uređaja za ograničenje brzine za određene kategorije motornih vozila u Zajednici (SL L 57, 2.3.1992., str. 27.), kako je izmijenjena Direktivom 2002/85/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 5. studenoga 2002. (SL L 327, 4.12.2002., str. 8.).

— Direktiva Vijeća 92/24/EEZ od 31. ožujka 1992. o uređajima za ograničenje brzine ili sličnim ugrađenim sustavima za ograničenje brzine određenih kategorija motornih vozila (SL L 129, 14.5.1992., str. 154.), kako je izmijenjena Direktivom 2004/11/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. (SL L 44, 14.2.2004., str. 19.).

— Direktiva Vijeća 96/53/EZ od 25. srpnja 1996. o utvrđivanju najvećih dopuštenih dimenzija u unutarnjem i međunarodnom prometu te najveće dopuštene mase u međunarodnom prometu za određena cestovna vozila koja prometuju unutar Zajednice (SL L 235, 17.9.1996., str. 59.), kako je izmijenjena Direktivom 2002/7/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 18. veljače 2002. (SL L 67, 9.3.2002., str. 47.).

— Uredba Vijeća (EZ) br. 2411/98 od 3. studenoga 1998. o priznavanju razlikovnih oznaka država članica u kojima su registrirana motorna vozila i njihove prikolice u prometu unutar Zajednice (SL L 299, 10.11.1998., str. 1.).

— Direktiva 2000/30/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 6. lipnja 2000. o pregledu na cesti kojim se utvrđuje tehnička ispravnost gospodarskih vozila koja prometuju u Zajednici (SL L 203, 10.8.2000., str. 1.), kako je zadnje izmijenjena Direktivom Komisije 2010/47/EU od 5. srpnja 2010. (SL L 173, 8.7.2010., str. 33.).

— Direktiva 2005/55/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 28. rujna 2005. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na mjere koje treba poduzeti protiv emisije plinovitih onečišćujućih tvari i onečišćujućih čestica iz motora s kompresijskim paljenjem, za primjenu u vozilima i emisije plinovitih onečišćujućih tvari iz motora s vanjskim izvorom paljenja, koji kao gorivo koriste prirodni plin ili ukapljeni naftni plin za primjenu u vozilima (SL L 275, 20.10.2005., str. 1.) kako je zadnje izmijenjena Direktivom Komisije 2008/74/EZ od 18. srpnja 2008. (SL L 192, 19.7.2008., str. 51.).

— Direktiva 2009/40/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 6. svibnja 2009. o tehničkim pregledima motornih vozila i njihovih prikolica (preinaka) (SL L 141, 6.6.2009., str. 12.).

— Uredba (EZ) br. 595/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. lipnja 2009. o homologaciji tipa motornih vozila i motora s obzirom na emisije iz teških teretnih vozila (Euro VI) i pristupu informacijama o popravku vozila i održavanju i o izmjeni Uredbe (EZ) br. 715/2007 i Direktive 2007/46/EZ te stavljanju izvan snage direktiva 80/1269/EEZ, 2005/55/EZ i 2005/78/EZ (SL L 188, 18.7.2009., str. 1.) kako je izmijenjena Uredbom Komisije (EU) br. 582/2011 od 25. svibnja 2011. (SL L 167, 25.6.2011., str. 1).

— Uredba Komisije (EU) br. 582/2011 od 25. svibnja 2011. o provedbi i izmjeni Uredbe (EZ) br. 595/2009 Europskog parlamenta i Vijeća s obzirom na emisiju iz teških vozila (Euro VI.) i izmjeni priloga I. i III. Direktivi 2007/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 167, 25.6.2011., str. 1.), kako je izmijenjena Uredbom Komisije (EU) br. 64/2012 od 23. siječnja 2012. (SL L 28, 31.1.2012., str. 1.).

Prijevoz opasnog tereta

— Direktiva Vijeća 95/50/EZ od 6. listopada 1995. o jedinstvenim postupcima nadzora prijevoza opasnih tvari u cestovnom prometu (SL L 249, 17.10.1995., str. 35.), kako je zadnje izmijenjena Direktivom Vijeća 2008/54/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 17. lipnja 2008. (SL L 162, 21.6.2008., str. 11.).

— Direktiva 2008/68/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 24. rujna 2008. o kopnenom prijevozu opasnih tvari (SL L 260, 30.9.2008., str. 13.), kako je zadnje izmijenjena Direktivom Komisije 2012/45/EU od 3. prosinca 2012. (SL L 332, 4.12.2012., str. 18.). — Za potrebe ovog Sporazuma u Švicarskoj se primjenjuju sljedeća odstupanja od Direktive 2008/68/EZ: — 1. Cestovni prijevoz Odstupanja za Švicarsku prema članku 6. stavku 2. točki (a) Direktive 2008/68/EZ od 24. rujna 2008. o kopnenom prijevozu opasnih tvari Predmet: Prijevoz dizelskog goriva i loživog ulja s UN-ovim brojem 1202 u kontejnerskim cisternama. Upućivanje na odjeljak I.1. Priloga I. ovoj Direktivi: 1.1.3.6. i 6.8. Sadržaj Priloga Direktivi: Izuzeća u vezi s količinama koje se prevoze po prijevoznoj jedinici i propisima o izradi cisterna. Sadržaj nacionalnog zakonodavstva: Za kontejnerske cisterne koje nisu izrađene u skladu sa 6.8. nego u skladu s nacionalnim zakonodavstvom, imaju obujam od najviše 1 210 l i služe prijevozu loživog ulja ili dizelskog goriva s UN-ovim brojem 1202 mogu se primijeniti izuzeća iz 1.1.3.6. ADR-a. Početno upućivanje na nacionalno zakonodavstvo: Stavak 1.1.3.6.3 točka (b) i stavak 6.14 Dodatka 1. Uredbi o cestovnom prijevozu opasnih tvari (SDR, RS 741.621). Datum isteka: 1. siječnja 2017. Predmet: izuzeće od zahtjeva za nošenjem prijevozne isprave za određene količine opasnih tvari kako je određeno u 1.1.3.6. Upućivanje na odjeljak I.1. Priloga I. ovoj Direktivi: 1.1.3.6. i 5.4.1. Sadržaj Priloga Direktivi: Zahtjev za prijevoznu ispravu. Sadržaj nacionalnog zakonodavstva: Prijevoz neočišćenih praznih kontejnera prijevoznom kategorijom 4. i punih ili praznih plinskih boca za aparate za disanje koje upotrebljavaju spasilačke službe ili služe kao ronilačka oprema u količinama koje ne prelaze ograničenja utvrđena u 1.1.3.6. ne podliježe obvezi nošenja prijevozne isprave iz 5.4.1. Početno upućivanje na nacionalno zakonodavstvo: Stavak 1.1.3.6.3 točka (c) Dodatka 1. Uredbi o cestovnom prijevozu opasnih tvari (SDR, RS 741.621). Datum isteka: 1. siječnja 2017. Predmet: Prijevoz neočišćenih praznih cisterna koji obavljaju tvrtke koje servisiraju skladišta tekućina opasnih za vodu. Upućivanje na odjeljak I.1. Priloga I. ovoj Direktivi: 6.5., 6.8., 8.2. i 9. Sadržaj Priloga Direktivi: Izrada, opremanje i nadziranje cisterna i vozila, osposobljavanje vozača. Sadržaj nacionalnog zakonodavstva: Vozila i neočišćene prazne cisterne/kontejneri u kojima tvrtke koje servisiraju skladišta tekućina opasnih za vodu drže tekućine dok se fiksne cisterne servisiraju ne podliježu propisima o izradi, opremanju i nadziranju ili propisima o obilježivanju i označivanju narančastom pločicom predviđenih ADR-om. Za njih vrijede posebni propisi o obilježivanju i označivanju, a vozač ne mora proći osposobljavanje opisano u 8.2. Početno upućivanje na nacionalno zakonodavstvo: Stavak 1.1.3.6.3.10. Dodatka 1. Uredbi o cestovnom prijevozu opasnih tvari (SDR, RS 741.621). Datum isteka: 1. siječnja 2017. Odstupanja za Švicarsku prema članku 6. stavku 2. točkama (b) i (i) Direktive 2008/68/EZ od 24. rujna 2008. o kopnenom prijevozu opasnih tvari Predmet: Prijevoz domaćeg otpada koji sadržava opasne tvari do postrojenja za odlaganje otpada. Upućivanje na odjeljak I.1. Priloga I. ovoj Direktivi: 2., 4.1.10., 5.2. i 5.4. Sadržaj Priloga Direktivi: Razvrstavanje, kombinirano pakiranje, označivanje i obilježivanje, dokumentacija. Sadržaj nacionalnog zakonodavstva: Propisi sadržavaju odredbe o pojednostavljenom razvrstavanju domaćeg otpada koji sadržava (domaće) otpadne tvari koje obavlja stručnjak kojeg priznaje nadležno tijelo te upotrebom odgovarajućih posuda i osposobljavanjem vozača. Domaći otpad koji stručnjak ne može razvrstati može se prevesti u centar za obradu u malim količinama koje se prepoznaju po paketu i prijevoznoj jedinici. Početno upućivanje na nacionalno zakonodavstvo: Stavak 1.1.3.7. Dodatka 1. Uredbi o cestovnom prijevozu opasnih tvari (SDR, RS 741.621). Napomene: Ti se propisi mogu primijeniti samo na prijevoz domaćeg otpada koji sadržava opasne tvari između javnih mjesta za obradu i postrojenja za odlaganje otpada. Datum isteka: 1. siječnja 2017. Predmet: Povratni prijevoz pirotehničkih sredstava Upućivanje na odjeljak I.1. Priloga I. ovoj Direktivi: 2.1.2., 5.4. Sadržaj Priloga Direktivi: Klasifikacija i dokumentacija. Sadržaj nacionalnog zakonodavstva: Radi olakšavanja povratnog prijevoza pirotehničkih sredstava s UN-ovim brojevima 0335, 0336 i 0337 od trgovaca na malo prema dobavljačima, predviđena su izuzeća u vezi s oznakom neto mase i razvrstavanjem proizvoda u prijevoznoj ispravi. Početno upućivanje na nacionalno zakonodavstvo: Stavak 1.1.3.8. Dodatka 1. Uredbi o cestovnom prijevozu opasnih tvari (SDR, RS 741.621). Napomene: Podrobna provjera točnog sadržaja svakog komada neprodanog proizvoda u svakom paketu praktično je nemoguća za proizvode namijenjene trgovanju na malo. Datum isteka: 1. siječnja 2017. Predmet: Potvrda o osposobljenosti za ADR za putovanja sa svrhom prijevoza pokvarenih vozila, popravka i pregleda vozila cisterni/cisterni te putovanja s vozilima cisternama koje obavljaju stručnjaci odgovorni za pregled vozila o kojem je riječ. Upućivanje na odjeljak I.1. Priloga I. ovoj Direktivi: 8.2.1. Sadržaj Priloga Direktivi: Vozači vozila moraju pohađati tečajeve za osposobljavanje. Sadržaj nacionalnog zakonodavstva: Potvrde i osposobljavanje za ADR nisu potrebni za putovanja sa svrhom prijevoza pokvarenih vozila ili probne vožnje u vezi s popravcima, putovanja s vozilima cisternama radi pregleda vozila cisterne ili same cisterne te putovanja stručnjaka odgovornih za pregled vozila cisterna. Početno upućivanje na nacionalno zakonodavstvo: Upute Saveznog odjela za okoliš, promet, energiju i komunikaciju (DETEC) od 30. rujna 2008. o cestovnom prijevozu opasnih tvari. Napomene: U određenim primjerima pokvarena vozila, vozila na popravku ili vozila cisterne u pripremi za tehnički pregled ili na pregledu mogu u vrijeme pregleda još sadržavati opasne tvari. Zahtjevi iz 1.3. i 8.2.3. još su primjenjivi. Datum isteka: 1. siječnja 2017. 2. Željeznički prijevoz Odstupanja za Švicarsku prema članku 6. stavku 2. točki (a) Direktive 2008/68/EZ od 24. rujna 2008. o kopnenom prijevozu opasnih tvari Predmet: Prijevoz dizelskog goriva i loživog ulja s UN-ovim brojem 1202 u kontejnerskim cisternama. Upućivanje na Odjeljak II.1. Priloga II. ovoj Direktivi: 6.8. Sadržaj Priloga Direktivi: Propisi koji se odnose na izradu cisterna. Sadržaj nacionalnog zakonodavstva: Dopuštene su kontejnerske cisterne koje nisu izrađene u skladu sa 6.8. nego u skladu s nacionalnim zakonodavstvom, imaju obujam od najviše 1 210 l i služe prijevozu loživog ulja ili dizelskog goriva s UN-ovim brojem 1202. Početno upućivanje na nacionalno zakonodavstvo: Prilog Uredbi DETEC od 3. prosinca 1996. o prijevozu opasnih tvari željeznicom i žičarom (RSD, RS 742.401.6) i stavak 6.14 Dodatka 1. Uredbi o cestovnom prijevozu opasnih tvari (SDR, RS 741.621). Datum isteka: 1. siječnja 2017. Predmet: Prijevozna isprava. Upućivanje na Odjeljak II.1. Priloga II. ovoj Direktivi: 5.4.1.1.1. Sadržaj Priloga Direktivi: Opće informacije koje treba navesti u prijevoznoj ispravi. Sadržaj nacionalnog zakonodavstva: Upotreba skupnog naziva u prijevoznoj ispravi i priloženom popisu s propisanim informacijama kako je gore određeno. Početno upućivanje na nacionalno zakonodavstvo: Prilog Uredbi DETEC od 3. prosinca 1996. o prijevozu opasnih tvari željeznicom i žičarom (RSD, RS 742.401.6). Datum isteka: 1. siječnja 2017.

— Direktiva 2010/35/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. lipnja 2010. o pokretnoj tlačnoj opremi i stavljanju izvan snage direktiva Vijeća 76/767/EEZ, 84/525/EEZ, 84/526/EEZ, 84/527/EEZ i 1999/36/EZ (SL L 165, 30.6.2010., str. 1.).

ODJELJAK 4. – PRAVO PRISTUPA ŽELJEZNIČKOJ INFRASTRUKTURI I PRAVO PROVOZA

— Direktiva Vijeća 91/440/EZ od 29. srpnja 1991. o izdavanju dozvola za obavljanje usluga u željezničkom prijevozu (SL L 237, 24.8.1991., str. 25.).

— Direktiva Vijeća 95/18/EZ od 19. lipnja 1995. o izdavanju dozvola za obavljanje usluga u željezničkom prijevozu (SL L 143, 27.6.1995., str. 70.).

— Direktiva Vijeća 95/19/EZ od 19. lipnja 1995. o raspodjeli kapaciteta željezničke infrastrukture i naplati infrastrukturnih pristojbi (SL L 143, 27.6.1995., str. 75.).

— Direktiva 2004/49/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o sigurnosti željeznica Zajednice i izmjeni Direktive Vijeća 95/18/EZ o izdavanju dozvola za obavljanje usluga u željezničkom prijevozu i Direktive 2001/14/EZ o dodjeli željezničkog infrastrukturnog kapaciteta i ubiranju pristojbi za korištenje željezničke infrastrukture i dodjeli rješenja o sigurnosti (Direktiva o sigurnosti željeznice) (SL L 164, 30.4.2004., str. 44.), kako je zadnje izmijenjena Direktivom Komisije 2009/149/EZ od 27. studenoga 2009. (SL L 313, 28.11.2009., str. 65.).

— Uredba Komisije (EZ) br. 62/2006 od 23. prosinca 2005. o tehničkoj specifikaciji interoperabilnosti u odnosu na primjenu telematike u teretnom podsustavu transeuropskog konvencionalnog željezničkog sustava (SL L 13, 18.1.2006., str. 1.), kako je izmijenjena Uredbom Komisije (EU) br. 328/2012 od 17. travnja 2012. (SL L 106, 18.4.2012., str. 14.).

— Uredba Komisije (EZ) br. 653/2007 od 13. lipnja 2007. o uporabi jedinstvenog europskog obrasca rješenja o sigurnosti i dokumentaciji za izdavanje rješenja o sigurnosti u skladu s člankom 10. Direktive 2004/49/EZ Europskog parlamenta i Vijeća i o valjanosti rješenja o sigurnosti izdanih na temelju Direktive 2001/14/EZ (SL L 153, 14.6.2007., str. 9.), kako je izmijenjena Uredbom Komisije (EU) br. 445/2011 od 10. svibnja 2011. (SL L 122, 11.5.2011., str. 22.).

— Odluka Komisije 2007/756/EZ od 9. studenoga 2007. o donošenju zajedničke specifikacije nacionalnog registra vozila u skladu s člankom 14. stavcima 4. i 5. direktiva 96/48/EZ i 2001/16/EZ (SL L 305, 23.11.2007., str. 30.), kako je izmijenjena Odlukom Komisije 2011/107/EU od 10. veljače2011. (SL L 43, 17.2.2011., str. 33.).

— Direktiva 2008/57/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 17. lipnja 2008. o interoperabilnosti željezničkog sustava unutar Zajednice (preinaka) (SL L 191, 18.7.2008., str. 1.), kako je zadnje izmijenjena Direktivom Komisije 2013/9/EU od 11. ožujka 2013. (SL L 68, 12.3.2013., str. 55.).

— Odluka Komisije 2008/163/EZ od 20. prosinca 2007. o tehničkoj specifikaciji interoperabilnosti koja se odnosi na „sigurnost u željezničkim tunelima” transeuropskog konvencionalnog željezničkog sustava i transeuropskog željezničkog sustava velikih brzina (SL L 64, 7.3.2008., str. 1.), kako je zadnje izmijenjena Odlukom Komisije 2012/464/EU od 23. srpnja 2012. (SL L 217, 14.8.2012., str. 20.).

— Odluka Komisije 2008/164/EZ od 21. prosinca 2007. o tehničkoj specifikaciji interoperabilnosti u odnosu na „osobe smanjene pokretljivosti” u transeuropskom konvencionalnom željezničkom sustavu i željezničkom sustavu velikih brzina (SL L 64, 7.3.2008., str. 72.), kako je izmijenjena Odlukom Komisije 2012/464/EU od 23. srpnja 2012. (SL L 217, 14.8.2012., str. 20.).

— Odluka Komisije 2008/232/EZ od 21. veljače 2008. o tehničkoj specifikaciji za interoperabilnost podsustava „željezničkih vozila” transeuropskog željezničkog sustava velikih brzina (SL L 84, 26.3.2008., str. 132.), kako je izmijenjena Odlukom Komisije 2012/464/EU od 23. srpnja 2012. (SL L 217, 14.8.2012., str. 20.).

— Uredba Komisije (EZ) br. 352/2009 od 24. travnja 2009. o donošenju zajedničke sigurnosne metode za vrednovanje i procjenu rizika iz članka 6. stavka 3. točke (a) Direktive 2004/49/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 108, 29.4.2009., str. 4.).

— Odluka Komisije 2010/713/EU od 9. studenoga 2010. o modulima za postupke ocjene sukladnosti, prikladnosti za uporabu i EZ provjere podsustava koji se koriste u tehničkim specifikacijama za interoperabilnost donesenima na temelju Direktive 2008/57/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 319, 4.12.2010., str. 1.).

— Uredba Komisije (EU) br. 1158/2010 od 9. prosinca 2010. o zajedničkoj sigurnosnoj metodi za ocjenu sukladnosti sa zahtjevima za dobivanje rješenja o sigurnosti za upravljanje željezničkom infrastrukturom (SL L 326, 10.12.2010., str. 11.).

— Uredba Komisije (EU) br. 1169/2010 od 10. prosinca 2010. o zajedničkoj sigurnosnoj metodi za ocjenu sukladnosti sa zahtjevima za dobivanje rješenja o sigurnosti za upravljanje željezničkom infrastrukturom (SL L 327, 11.12.2010., str. 13.).

— Uredba Komisije (EU) br. 201/2011 od 1. travnja 2011. o modelu izjave o sukladnosti odobrenog tipa željezničkog vozila (SL L 57, 2.3.2011., str. 8.).

— Odluka Komisije 2011/229/EU od 4. travnja 2011. o tehničkim specifikacijama za interoperabilnost podsustava „željeznička vozila – buka” transeuropskog konvencionalnog željezničkog sustava (SL L 99, 13.4.2011., str. 1.), kako je izmijenjena Odlukom Komisije 2012/464/EU od 23. srpnja 2012. (SL L 217, 14.8.2012., str. 20.).

— Odluka Komisije 2011/274/EU od 26. travnja 2011. o tehničkoj specifikaciji za interoperabilnost u vezi s „elektroenergetskim” podsustavom transeuropskog konvencionalnog željezničkog sustava (SL L 126, 14.5.2011., str. 1.), kako je izmijenjena Odlukom Komisije 2012/464/EU od 23. srpnja 2012. (SL L 217, 14.8.2012., str. 20.).

— Odluka Komisije 2011/275/EU od 26. travnja 2011. o tehničkoj specifikaciji za interoperabilnost u vezi s „građevinskim” podsustavom transeuropskog konvencionalnog željezničkog sustava (SL L 126, 14.5.2011., str. 53.), kako je izmijenjena Odlukom Komisije 2012/464/EU od 23. srpnja 2012. (SL L 217, 14.8.2012., str. 20.).

— Uredba Komisije 2011/291/EU od 26. travnja 2011. o tehničkim specifikacijama interoperabilnosti vezano uz podsustav željezničkih vozila - „lokomotive i putnička željeznička vozila” transeuropskog konvencionalnog željezničkog sustava (SL L 139, 26.5.2011., str. 1.), kako je zadnje izmijenjena Odlukom Komisije 2012/464/EU od 23. srpnja 2012. (SL L 217, 14.8.2012., str. 20.).

— Uredba Komisije (EU) br. 445/2011 od 10. svibnja 2011. o sustavu izdavanja ovlaštenja subjektima nadležnim za održavanje teretnih vagona i o izmjeni Uredbe (EZ) br. 653/2007 (SL L 122, 11.5.2011., str. 22.).

— Uredba Komisije (EU) br. 454/2011 od 5. svibnja 2011. o tehničkoj specifikaciji za interoperabilnost u vezi s podsustavom „telematskih aplikacija za putnički promet” transeuropskog željezničkog sustava (SL L 123, 12.5.2011., str. 11.), kako je izmijenjena Uredbom Komisije (EU) br. 665/2012 od 20. srpnja 2012. (SL L 194, 21.7.2012., str. 1.).

— Provedbena odluka Komisije 2011/633/EU od 15. rujna 2011. o zajedničkim specifikacijama registra željezničke infrastrukture (SL L 256, 1.10.2011., str. 1.).

— Provedbena odluka Komisije 2011/665/EU od 4. listopada 2011. o Europskom registru odobrenih tipova željezničkih vozila (SL L 264, 8.10.2011., str. 32.).

— Odluka Komisije 2012/88/EU od 25. siječnja 2012. o tehničkoj specifikaciji interoperabilnosti prometno-upravljačkog i signalno-sigurnosnog podsustava transeuropskog konvencionalnog željezničkog sustava (SL L 51, 23.2.2012., str. 1.).

— Odluka Komisije 2012/757/EU od 14. studenoga 2012. o tehničkoj specifikaciji za interoperabilnost podsustava „odvijanje i upravljanje prometom” željezničkog sustava u Europskoj uniji i o izmjeni Odluke 2007/756/EZ (SL L 345, 15.12.2012., str. 1.).

— Uredba Komisije (EU) br. 1077/2012 od 16. studenoga 2012. o zajedničkoj sigurnosnoj metodi nadzora koji provode nacionalna tijela nadležna za sigurnost nakon izdavanja potvrde o sigurnosti ili rješenja o sigurnosti (SL L 320, 17.11.2012., str. 3.).

— Uredba Komisije (EU) br. 1078/2012 od 16. studenoga 2012. o zajedničkoj sigurnosnoj metodi praćenja koje provode prijevoznici u željezničkom prometu i upravitelji infrastrukturom nakon izdavanja potvrde o sigurnosti ili rješenja o sigurnosti te tijela zadužena za održavanje (SL L 320, 17.11.2012., str. 8.).

— Uredba Komisije (EU) br. 321/2013 od 13. ožujka 2013. o tehničkoj specifikaciji interoperabilnosti za podsustav „željeznička vozila – teretni vagoni” željezničkog sustava u Europskoj uniji i stavljanju izvan snage Odluke 2006/861/EZ (SL L 104, 12.4.2013., str. 1.).

ODJELJAK 5. – DRUGA PODRUČJA

— Direktiva 92/82/EEZ od 19. listopada 1992. o usklađivanju stopa trošarina na mineralna ulja (SL L 316, 31.10.1992., str. 19.).

— Direktiva Vijeća 2004/54/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o najmanjim sigurnosnim zahtjevima za tunele transeuropske cestovne mreže (SL L 167, 30.4.2004., str. 39.).

— Direktiva 2008/96/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 19. studenoga 2008. o upravljanju sigurnošću cestovne infrastrukture (SL L 319, 29.11.2008., str. 59.).

▼B

PRILOG 2.

PRAVILA ZA PRIMJENU NAKNADA PREDVIĐENIH ČLANKOM 8.

1. Švicarska naknada za vozila čija stvarna ukupna težina natovarenog vozila prelazi 28 t, a koja koriste dozvole iz članka 8. stavka 2., ne smije prijeći: — CHF 180 za vožnju u provozu kroz Švicarsku, — CHF 70 za dvosmjernu povratnu vožnju u Švicarsku i iz nje.

2. Maksimalna švicarska naknada za vozila koja koriste dozvolu iz članka 8. stavka 3. i čija ukupna težina natovarenog vozila prelazi 34 t, ali ne prelazi 40 t, a koja putuju na udaljenosti od 300 km kroz Alpe, iznosi CHF 252 za vozila koja ne zadovoljavaju EURO norme, CHF 211 za vozila koja zadovoljavaju EURO I normu i CHF 178 za vozila koja zadovoljavaju EURO II normu. Naknada se primjenjuje sukladno članku 40.

3. Maksimalna švicarska naknada za vozila koja koriste dozvolu iz članka 8. stavka 4. i čija ukupna težina natovarenog vozila prelazi 34 t, ali ne prelazi 40 t, a koja putuju na udaljenosti od 300 km kroz Alpe, iznosi CHF 300 za vozila koja ne zadovoljavaju EURO normu, CHF 240 za vozila koja zadovoljavaju EURO I normu i CHF 210 za vozila koja zadovoljavaju EURO II normu. Naknada se primjenjuje sukladno članku 40.

PRILOG 3.

PRILOG 4.

VRSTE PRIJEVOZA IZUZETE IZ SVIH SUSTAVA LICENCIJI I DOZVOLA

1. Prijevoz pošte kao javne usluge

2. Prijevoz vozila koja su oštećena ili u kvaru

3. Prijevoz robe u motornim vozilima čija dopuštena težina natovarenog vozila, uključujući i težinu prikolice, ne prelazi 6 t i čija dopuštena nosivost, uključujući i prikolicu, ne prelazi 3,5 t

4. Prijevoz robe u motornim vozilima ako su ispunjeni sljedeći uvjeti: (a) robe koja se prevozi mora biti vlasništvo poduzeća ili treba biti prodana, kupljena iznajmljena ili unajmljena, proizvedena, izvađena, prerađena ili popravljena od strane poduzeća; (b) svrha vožnje je prijevoz robe u poduzeće ili iz poduzeća ili prijenos unutar poduzeća ili izvan poduzeća za vlastite potrebe; (c) motorna vozila koja se koriste za takav prijevoz trebaju voziti zaposlenici poduzeća; (d) motorna vozila koja prevoze robe moraju biti vlasništvo poduzeća ili kupljena od strane poduzeća na otplatu ili iznajmljena, pri čemu u potonjem slučaju trebaju zadovoljiti uvjete Direktive Vijeća 84/647/EEZ od 19. prosinca 1984. o uporabi vozila iznajmljenih bez vozača za cestovni prijevoz robe. Ta se odredba ne primjenjuje kod uporabe zamjenskog vozila tijekom kratkog kvara vozila koje se uobičajeno koristi; (e) prijevoz smije biti samo pomoćna djelatnost u okviru cjelokupne djelatnosti poduzeća.

5. Prijevoz medicinskih proizvoda, medicinskih uređaja i opreme kao i drugih proizvoda koji se koriste u zdravstvenoj njezi u hitnim slučajevima, posebno prirodnim katastrofama.

PRILOG 5.

POPIS ODREDABA SADRŽANIH U DVOSTRANIM SPORAZUMIMA O CESTOVNOM PRIJEVOZU KOJE JE ŠVICARSKA SKLOPILA S RAZLIČITIM DRŽAVAMA ČLANICAMA ZAJEDNICE, A KOJI SE ODNOSE NA PRIJEVOZ ROBE ZA TREĆE ZEMLJE







Država Datum potpisivanja sporazuma Stupanje na snagu Uvjeti Njemačka 17.12.1953. 1.2.1954. Članak 7.: Nacionalno zakonodavstvo dozvoljava prijevoz robe za treću zemlju kao takav; ostali tzv. prijevoz za treću zemlju zabranjen Austrija 22.10.1958. 4.4.1959. Članak 8.: Prijevoznici koji imaju pravo na prijevoz robe smiju u vozilima registriranim u jednoj od ugovornih država prevoziti: (a) robu koja je namijenjena ili dolazi iz jedne od država. Prijevoz za treću zemlju kao takav dozvoljen; ostali tzv. prijevoz za treću zemlju zabranjen Belgija 25.2.1975. 24.7.1975. Članak 4. stavak 1. točka b: Prijevoz za treću zemlju kao takav dozvoljen; ostali tzv. prijevoz za treću zemlju zabranjen. Danska 27.8.1981. 25.3.1982. Članak 4. stavak 2.: Za prijevoz iz treće zemlje u drugu ugovornu stranku, ili iz druge ugovorne stranke u treću zemlju, potrebna dozvola izdana za pojedini slučaj od druge ugovorne stranke. Španjolska 23.1.1963. 21.8.1963. Protokol od 29. listopada 1971.: Prijevoz za treću zemlju kao takav dozvoljen; ostali tzv. prijevoz za treću zemlju zabranjen. Finska 16.1.1980. 28.5.1981. Članak 6. stavak 2. i zapisnik sa sastanka Švicarsko-finskog zajedničkog odbora od 23. i 24. svibnja 1989., točka 2.2.: prijevoz za treću zemlju kao takav i drugi tzv. prijevoz za treću zemlju dozvoljen uz dozvolu. Francuska 20.11.1951. 1.4.1952. Na osnovi nacionalnog zakonodavstva: Švicarski prijevoznici: sve vrste prijevoza za treću zemlju zabranjene u Francuskoj; Francuski prijevoznici: sve vrste prijevoza za treću zemlju dozvoljene u Švicarskoj. Grčka 8.8.1970. 6.9.1971. Članak 3. i zapisnik sa sastanka Švicarsko-grčkog zajedničkog odbora od 11. do 13. prosinca 1972.: sve vrste prijevoza za treću zemlju dozvoljene (uz posebnu dozvolu za kvote). Italija — — Zapisnik sa sastanka Švicarsko-talijanskog zajedničkog odbora od 14. lipnja 1993.: Švicarski prijevoznici: dozvola za kvote za prijevoz za treću zemlju kao takav; ostali tzv. prijevoz za treću zemlju zabranjen; Talijanski prijevoznici: prijevoz za treću zemlju kao takav dozvoljen bez dozvole; dozvola za kvote za ostali tzv. prijevoz za treću zemlju. Irska — — Na osnovi nacionalnog zakonodavstva: Švicarski prijevoznici: sve vrste prijevoza za treću zemlju zabranjene osim ako je dozvola izdana od strane irskih institucija; Irski prijevoznici: sve vrste prijevoza za treću zemlju dozvoljene u odnosima sa Švicarskom. Luksemburg 17.5.1972. 1.6.1972. Sporazum se primjenjuje samo na prijevoz putnika. Nije postignut sporazum u pogledu prijevoza robe. Prijevoz za treću zemlju je dozvoljen na osnovi nacionalnog zakonodavstva. (Primjena načela uzajamnosti). Sve vrste prijevoza za treću zemlju dozvoljene su. Nizozemska 20.5.1952. 15.6.1952. Sporazum se primjenjuje samo na prijevoz putnika. Nije postignut sporazum u pogledu prijevoza robe. Prijevoz za treću zemlju dozvoljen je na osnovi nacionalnog zakonodavstva. (Primjena načela uzajamnosti). Sve vrste prijevoza za treću zemlju dozvoljene su. Portugal 28.6.1973. 1.1.1974. Za sve vrste prijevoza za treću zemlju smanjenje administrativnih kontrola sukladno odluci koju je donio Švicarsko-portugalski zajednički odbor 6. lipnja 1996. Ujedinjena Kraljevina 20.12.1974. 21.11.1975. Članak 3. stavak b.: Prijevoz za treću zemlju kao takav dozvoljen. Ostali tzv. prijevoz za treću zemlju zabranjen. Švedska 12.12.1973. 22.4.1974. Članak 4. stavci 1. i 2.: Prijevoz za treću zemlju dozvoljen uz posebnu dozvolu za kvote. Prijevoz za treću zemlju kao takav: ako je vozilo na svom uobičajenom pravcu u provozu kroz zemlju u kojoj je registrirano, npr. kad vozilo registrirano u Švicarskoj prevozi robu iz Njemačke u Italiju preko Švicarske. Ostali tzv. prijevoz za treću zemlju: ako vozilo nije u provozu kroz zemlju u kojoj je registrirano, npr. kad vozilo registrirano u Švicarskoj prevozi robu iz Njemačke u Italiju preko Austrije.

PRILOG 6.

IZUZEĆA OD OGRANIČENJA TEŽINE, ZABRANE NOĆNE VOŽNJE I VOŽNJE NEDJELJOM

I. Izuzeća od ograničenja težine tijekom razdoblja koje završava 31. prosinca 2004.

Za vožnje koje počinju u inozemstvu i završavaju izvan Švicarskog graničnog područja ( 1 ) (i vice versa), izuzeća su dozvoljena bez naknade za bilo koju robu do najveće ukupne težine od 40 tona i za 40-stopne ISO-kontejnere maksimalne težine do 44 t u kombiniranom prijevozu. Zbog građevinsko-tehničkih svojstava cesta neke carinarnice primjenjuju niže limite.

II. Ostala izuzeća od ograničenja težine

Za vožnje koje počinju u inozemstvu i završavaju izvan švicarskog graničnog područja (1) (i vice versa), kao i za provoz kroz Švicarsku, dozvoljava se veća ukupna težina vozila od maksimalno dozvoljene težine u Švicarskoj za vrste prijevoza koje nisu navedene u članku 8.:

(a) za prijevoz nedjeljive robe, ako se unatoč uporabi prikladnog vozila ne može pridržavati propisa;

(b) za prijevoz ili uporabu posebnih vozila, posebno radnih vozila, koja zbog svoje namjene ne mogu biti usklađena s propisima o težini;

(c) za hitan prijevoz oštećenih vozila ili vozila u kvaru;

(d) za prijevoz prehrambenih namirnica za opskrbu zrakoplova;

(e) za cestovni prijevoz tereta u početnoj ili završnoj fazi kombiniranoga prijevoza, obično u radijusu od 30 km od terminala.

III. Izuzeća od zabrane noćne vožnje i vožnje nedjeljom

Planirana su sljedeća izuzeća od zabrane noćne vožnje i vožnje nedjelom:

(a) bez posebne dozvole: — vožnje koje se obavljaju zbog hitne pomoći u slučaju katastrofa, — vožnje koje se obavljaju zbog hitne pomoći u slučaju nesreća, a posebno u javnom prijevozu i kod zrakoplovnih nesreća;

(b) vožnje s posebnom dozvolom: Za prijevoz robe za koju je, zbog njene naravi, opravdan prijevoz noću i, zbog utemeljenih razloga, prijevoz nedjeljom: — pokvarljivi poljoprivredni proizvodi (kao što su bobičasto voće, voće i povrće, biljke (uključujući i rezano cvijeće) ili svježe istisnuti voćni sokovi), tijekom cijele godine, — svinje i pilići za klanje, — svježe mlijeko i pokvarljivi mliječni proizvodi, — cirkuska oprema, muzički instrumenti u vlasništvu orkestra, kazališni rekviziti itd., — dnevne novine, uključujući uredničke dijelove i poštanske pošiljke, koje se prevoze na osnovi zakonske narudžbe za pružanje usluga.

Za pojednostavljenje postupaka dobivanja dozvola može se izdati dozvola koja je važeća do 12 mjeseci za bilo koji broj vožnji, ako su sve vožnje iste naravi.

PRILOG 7.

MEĐUNARODNI AUTOBUSNI PRIJEVOZ PUTNIKA

Članak 1.

Definicije

Za potrebe ovog Sporazuma, primjenjuju se sljedeće definicije:

1. Linijski prijevoz 1.1. Linijski prijevoz su usluge koje omogućuju redovit prijevoz putnika na određenim pravcima, pri čemu se putnici ukrcavaju i iskrcavaju na unaprijed određenim stanicama. Linijski prijevoz dostupan je svim putnicima uz, ako je to potrebno, obveznu rezervaciju. Prilagodba uvjeta prijevoza za takve usluge ne utječe na njegovu narav kao linijskog prijevoza. 1.2. Linijskim prijevozom smatra se redovit prijevoz određenih kategorija putnika uz isključivanje ostalih putnika, bez obzira na to tko ih organizira, ako se obavljaju pod uvjetima navedenim u točki 1.1. Takve se usluge dalje u tekstu nazivaju „posebni linijski prijevozi”. Posebni linijski prijevozi uključuju: (a) prijevoz radnika na posao i kući; (b) prijevoz učenika i studenata u i iz obrazovne institucije; (c) prijevoz vojnika i njihovih obitelji iz države iz koje potječu u njihove kasarne. Činjenica da se linijski prijevoz obavlja u različitim oblicima u skladu s potrebama korisnika ne utječe na njegovu klasifikaciju kao linijski prijevoz. 1.3. Organizacija paralelnih ili vremenski ograničenih usluga prijevoza koji su usmjereni na iste putnike iz postojećih linijskih prijevoza, nezaustavljanje na nekim stanicama ili korištenje dodatnih stanica na nekim linijskim prijevozima uređuje se istim pravilima kao i postojeći linijski prijevozi.

2. Povremeni prijevoz 2.1. Povremeni prijevozi su usluge koje ne zadovoljavaju definiciju linijskog prijevoza, niti posebnog linijskog prijevoza, a za koje je prije svega karakteristična činjenica da prevoze skupine putnika okupljene na inicijativu putnika ili samoga prijevoznika. Organizacija paralelnih ili povremenih prijevoza usporedivih s postojećim linijskim prijevozom koji služe istim putnicima kao i potonji podliježu postupcima za izdavanje dozvola iz odjeljka 1. 2.2. Usluge navedene u točki 2. ne prestaju biti povremeni prijevoz čak i ako se obavljaju u određenim vremenskim razmacima. 2.3. Povremeni prijevoz može obavljati grupa prijevoznika koja obavlja poslove za istog ugovorenog prijevoznika. Imena takvih prijevoznika i, ako je to potrebno, spojne točke na tom pravcu priopćavaju se nadležnim tijelima država članica Europske zajednice kojih se to tiče i Švicarske, sukladno postupcima koje odredi Zajednički odbor.

3. Prijevoz za osobne potrebe Prijevoz za osobne potrebe je onaj prijevoz koji pravna osoba obavlja za neprofitne i nekomercijalne svrhe, ako: — je prijevozna djelatnost samo pomoćna djelatnost te fizičke ili pravne osobe, — su vozila koja se koriste vlasništvo fizičke ili pravne osobe, ili su kupljena na otplatu ili su predmet dugoročnog leasing ugovora i voze ih fizičke ili pravne osobe ili njihovi zaposlenici.







Odjeljak I.

LINIJSKI PRIJEVOZ UZ DOZVOLU

Članak 2.

Vrsta dozvole

1. Dozvola se izdaje na ime poduzeća za prijevoz; ona nije prenosiva na treće osobe. Međutim, prijevoznik koji je dobio dozvolu može, uz suglasnost tijela iz članka 3. stavka 1. ovog Priloga, obavljati uslugu putem podugovaratelja. U tom slučaju ime potonjeg poduzeća i njegova uloga kao podugovaratelja trebaju biti navedeni u dozvoli. Podugovaratelj treba ispunjavati uvjete iz članka 17. ovog Sporazuma.

U slučaju da su poduzeća udružena za potrebe obavljanja linijskog prijevoza, dozvola se izdaje na imena svih poduzeća. Ona se izdaje poduzeću koje vodi prijevoz, a kopije se daju drugima. U dozvoli su navedena imena svih prijevoznika.

2. Rok važenja dozvole je najviše pet godina.

3. U dozvoli je navedeno sljedeće:

(a) vrsta prijevoza;

(b) pravac prijevoza, a posebno mjesto polaska i odredišta;

(c) razdoblje važenja dozvole;

(d) stanice i vozni red.

4. Dozvola treba biti u skladu s uzorkom iz Uredbe (EZ) br. 2121/98 ( 2 ).

5. Dozvola ovlašćuje nositelja(-e) za obavljanje linijskog prijevoza na područjima ugovornih stranaka.

6. Prijevoznik linijskog prijevoza može koristiti dodatna vozila kako bi riješio privremene i posebne slučajeve.

U tom slučaju prijevoznik mora osigurati da sljedeći dokumenti budu u vozilu:

— primjerak dozvole za linijski prijevoz,

— primjerak ugovora između prijevoznika linijskog prijevoza i tvrtke koja je osigurala dodatna vozila, ili njemu istovjetan dokument,

— ovjereni primjerak licencije Zajednice za prijevoznike Zajednice, ili odgovarajuća švicarska licencija za švicarske prijevoznike, izdana na prijevoznika linijskog prijevoza.

Članak 3.

Podnošenje zahtjeva za dozvolu

1. Prijevoznici Zajednice koji podnose zahtjev za izdavanje dozvole podnose zah