02012R0648 — HR — 01.01.2019 — 009.001

Ovaj je tekst namijenjen isključivo dokumentiranju i nema pravni učinak. Institucije Unije nisu odgovorne za njegov sadržaj. Vjerodostojne inačice relevantnih akata, uključujući njihove preambule, one su koje su objavljene u Službenom listu Europske unije i dostupne u EUR-Lexu. Tim službenim tekstovima može se izravno pristupiti putem poveznica sadržanih u ovom dokumentu.

►B UREDBA (EU) br. 648/2012 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA od 4. srpnja 2012. o OTC izvedenicama, središnjoj drugoj ugovornoj strani i trgovinskom repozitoriju (Tekst značajan za EGP) ( L 201 27.7.2012, 1)

Koju je izmijenila:









▼B

UREDBA (EU) br. 648/2012 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA

od 4. srpnja 2012.

o OTC izvedenicama, središnjoj drugoj ugovornoj strani i trgovinskom repozitoriju

(Tekst značajan za EGP)







GLAVA I.

PREDMET, OPSEG PRIMJENE I DEFINICIJE

Članak 1.

Predmet i opseg primjene

1. Ovom se Uredbom utvrđuju zahtjevi za poravnanje i bilateralno upravljanje rizicima za ugovore o OTC izvedenicama, izvještajni zahtjevi za ugovore o izvedenicama i jedinstveni zahtjevi za obavljanje aktivnosti središnjih drugih ugovornih strana i trgovinskih repozitorija.

2. Ova se Uredba primjenjuje na središnje druge ugovorne strane i njihove članove sustava poravnanja, financijske druge ugovorne strane i trgovinske repozitorije. Ona se primjenjuje na nefinancijske druge ugovorne strane i mjesta trgovanja ako je to predviđeno.

3. Glava V. ove Uredbe primjenjuje se samo na prenosive vrijednosne papire i instrumente tržišta novca, kako je utvrđeno u točki 18.(a) i (b) i točki 19. članka 4. stavka 1. Direktive 2004/39/EZ.

4. Ova se Uredba ne primjenjuje na:

(a) članove ESSB-a i tijela ostalih država članica koja obavljaju slične funkcije i ostala javna tijela Unije zadužena za upravljanje ili koja posreduju pri upravljanju javnim dugom;

(b) Banku za međunarodne namire;

▼M2

(c) središnje banke i javna tijela zadužena za posredovanje u upravljanju javnim dugom u sljedećim državama:

i. Japan;

ii. Sjedinjene Američke Države;

▼M9

iii. Australija;

iv. Kanada;

v. Hong Kong;

vi. Meksiko;

vii. Singapur;

viii. Švicarska.

▼B

5. S iznimkom izvještajne obveze u skladu s člankom 9., ova se Uredba ne primjenjuje na sljedeće subjekte:

(a) multilateralne razvojne banke, kako su navedene u odjeljku 4.2. dijela 1. Priloga VI. Direktivi 2006/48/EZ;

(b) javna državna tijela u smislu točke 18. članka 4. Direktive 2006/48/EZ koja su u vlasništvu središnjih država i kojima središnje države pružaju izričite jamstvene aranžmane;

(c) Europski fond za financijsku stabilnost i Mehanizam za europsku financijsku stabilnost.

6. Komisija je ovlaštena za donošenje delegiranih akata u skladu s člankom 82. radi izmjene popisa navedenog u stavku 4. ovog članka.

U tu svrhu, Komisija najkasnije 17. studenoga 2012. Europskom parlamentu i Vijeću podnosi izvješće o ocjeni međunarodnog tretmana javnih tijela zaduženih za upravljanje javnim dugom ili koja posreduju pri upravljanju javnim dugom i središnjih banaka.

To izvješće uključuje komparativnu analizu tretmana tih tijela i središnjih banaka u pravnom okviru značajnog broja trećih zemalja, uključujući najmanje tri najznačajnije jurisdikcije u pogledu obujma ugovora kojima se trguje i standarda upravljanja rizicima koji se primjenjuju na transakcije izvedenicama tih tijela i središnjih banaka u tim jurisdikcijama. Ako se u izvješću zaključi, posebno u pogledu komparativne analize, da je iz obveze poravnanja i izvješćivanja potrebno izuzeti monetarne odgovornosti središnjih banaka tih trećih zemalja, Komisija ih dodaje na popis naveden u stavku 4.

Članak 2.

Definicije

Za potrebe ove Uredbe primjenjuju se sljedeće definicije:

(1) „središnja druga ugovorna strana” znači pravnu osobu koja posreduje između drugih ugovornih strana u ugovorima kojima se trguje na jednom ili više financijskih tržišta, te postaje kupac svakom prodavatelja i prodavatelj svakom kupcu;

(2) „trgovinski repozitorij” znači pravnu osobu koja na središnjem mjestu prikuplja i vodi evidenciju o izvedenicama;

(3) „poravnanje” znači postupak uspostavljanja pozicija, uključujući izračun neto obveza i postupak kojim se osigurava dostupnost financijskih instrumenata, gotovine, ili obojeg za osiguranje izloženosti koje proizlaze iz tih pozicija;

(4) „mjesto trgovanja” znači sustav kojim upravlja investicijsko društvo ili tržišni operater u smislu članka 4. stavka 1. točke 1. i članka 4. stavka 1. točke 13. Direktive 2004/39/EZ osim sistematskog internalizatora u smislu članka 4. stavka 1. točke 7. te Direktive, koji u sustavu objedinjuje interese za kupnju ili prodaju financijskih instrumenata, na način koji dovodi do zaključivanja ugovora u skladu s glavom II. ili III. te Direktive;

(5) „izvedenica” ili „ugovor o izvedenicama” znači financijski instrument kako je utvrđeno u točkama 4. do 10. odjeljka C Priloga I. Direktivi 2004/39/EZ kako je provedena člankom 38. i 39. Uredbe (EZ) br. 1287/2006;

(6) „vrsta izvedenica” znači podskupinu izvedenica koje dijele zajedničke i bitne značajke što uključuje barem odnos s temeljnom imovinom, vrstu temeljne imovine i valutu ugovorenog iznosa. Izvedenice koje pripadaju istoj vrsti mogu imati različite rokove dospijeća;

▼M7

(7) „OTC izvedenica” ili „ugovor o OTC izvedenicama” znači ugovor o izvedenicama koji se ne izvršava na uređenom tržištu u smislu članka 4. stavka 1. točke 14. Direktive 2004/39/EZ ili na tržištu treće zemlje koje se smatra istovrijednim uređenom tržištu u skladu s člankom 2.a ove Uredbe;

▼B

(8) „financijska druga ugovorna strana” znači investicijsko društvo koje ima odobrenje za rad u skladu s Direktivom 2004/39/EZ, kreditna institucija koja ima odobrenje za rad u skladu s Direktivom 2006/48/EZ, društvo za osiguranje koje ima odobrenje za rad u skladu s Direktivom 73/239/EEZ, društvo za životno osiguranje koje ima odobrenje za rad u skladu s Direktivom 2002/83/EZ, društvo za reosiguranje koje ima odobrenje za rad u skladu s Direktivom 2005/68/EZ, UCITS i, prema potrebi, njegovo društvo za upravljanje, koje ima odobrenje za rad u skladu s Direktivom 2009/65/EZ, institucija za strukovno mirovinsko osiguranje u smislu članka 6. točke (a) Direktive 2003/41/EZ i alternativni investicijski fond kojim upravlja upravitelj alternativnih investicijskih fondova koji ima odobrenje za rad ili je registriran u skladu s Direktivom 2011/61/EU;

(9) „nefinancijska druga ugovorna strana” znači društvo s poslovnim nastanom u Uniji osim subjekata navedenih u točkama 1. do 8.;

(10) „mirovinski sustav” znači:

(a) institucije za strukovno mirovinsko osiguranje u smislu članka 6. točke (a) Direktive 2003/41/EZ, uključujući sve subjekte koji imaju odobrenje za rad koji su odgovorni za upravljanje takvom institucijom i koji djeluju u njeno ime, kako je navedeno u članku 2. stavku 1. te Direktive kao i svi pravni subjekti osnovani radi ulaganja takvih institucija, koje djeluju samo i isključivo u njihovom interesu;

(b) djelatnosti institucija za strukovno mirovinsko osiguranje iz članka 3. Direktive 2003/41/EZ;

(c) djelatnosti strukovnog mirovinskog osiguranja društava za životno osiguranje obuhvaćene Direktivom 2002/83/EZ, pod uvjetom da su sva imovina i sve obveze te djelatnosti odvojene te da se njima upravlja i da su organizirane odvojeno od ostalih djelatnosti društva za osiguranje, bez mogućnosti prijenosa.

(d) svi ostali subjekti koji imaju odobrenje za rad i nad kojima se provodi nadzor ili aranžmani koji djeluju na nacionalnoj osnovi, pod uvjetom da:

i. su priznati u skladu s nacionalnim pravom; i

ii. njihova glavna svrha je pružanje mirovinskih davanja;

(11) „rizik druge ugovorne strane” znači rizik da druga ugovorna strana u transakciji neće ispuniti obveze prije konačne namire novčanog toka transakcije;

(12) „ugovor o međudjelovanju” znači ugovor između dvije ili više središnjih drugih ugovornih strana koji uključuje izvršavanje transakcija između sustava;

(13) „nadležno tijelo” znači nadležno tijelo iz propisa navedenih u točki 8. ovog članka, nadležno tijelo iz članka 10. stavka 5. ili tijelo koje je imenovala država članica u skladu s člankom 22.;

(14) „član sustava poravnanja” znači društvo koje sudjeluje u središnjoj drugoj ugovornoj strani i koje je odgovorno za izvršavanje financijskih obveza koje proizlaze iz takvog sudjelovanja;

(15) „klijent” znači društvo koje je u ugovornom odnosu s članom sustava poravnanja središnje druge ugovorne strane koji omogućava tom društvu poravnanje njegovih transakcija posredstvom te središnje druge ugovorne strane;

(16) „grupa” znači grupa društava koja se sastoji od matičnog društva i njegovih društava kćeri u smislu članaka 1. i 2. Direktive 83/349/EEZ ili grupu društava iz članka 3. stavka 1. i članka 80. stavaka 7. i 8. Direktive 2006/48/EZ;

(17) „financijska institucija” znači društvo osim kreditne institucije, čija je glavna aktivnost stjecanje financijskih sredstava ili provođenje jedne ili više aktivnosti navedenih u točkama 2. do 12. Priloga I. Direktivi 2006/48/EZ;

(18) „financijski holding” znači financijska institucija, čija su društva kćeri isključivo ili uglavnom kreditne institucije ili financijske institucije, s time da je barem jedno od tih društava kćeri kreditna institucija i koja nije mješoviti financijski holding u smislu članka 2. stavka 15. Direktive 2002/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 2002. o dodatnom nadzoru kreditnih institucija, društava za osiguranje i investicijskih društava u financijskom konglomeratu ( 1 );

(19) „društvo za pomoćne usluge” znači društvo čija se glavna aktivnost sastoji od vlasništva nad ili upravljanja imovinom, upravljanja uslugama obrade podataka ili slične aktivnosti koja predstavlja pomoćnu aktivnost glavnoj aktivnosti jedne ili više kreditnih institucija;

(20) „kvalificirani udjel” znači izravni ili neizravni udjel u središnjoj drugoj ugovornoj strani ili trgovinskom repozitoriju koji predstavlja najmanje 10 % udjela u kapitalu ili u glasačkim pravima, kako je utvrđeno u člancima 9. i 10. Direktive 2004/109/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 15. prosinca 2004. o usklađivanju zahtjeva za transparentnošću u vezi s informacijama o izdavateljima čiji su vrijednosni papiri uvršteni za trgovanje na uređenom tržištu ( 2 ), uzimajući u obzir uvjete vezano uz udruživanje tih udjela utvrđene u članku 12. stavcima 4. i 5. te Direktive, ili koji omogućava izvršenje značajnog utjecaja na upravljanje središnjom drugom ugovornom stranom ili trgovinskim repozitorijem u kojem postoji takav udjel;

(21) „matično društvo” znači matično društvo kako je opisano u člancima 1. i 2. Direktive 83/349/EEZ;

(22) „društvo kći” znači društvo kći kako je opisano u člancima 1. i 2. Direktive 83/349/EEZ, uključujući društvo kći društva kćeri krajnjeg matičnog društva;

(23) „kontrola” znači odnos između matičnog društva i društva kćeri, kako je opisano u članku 1. Direktive 83/349/EEZ;

(24) „uska povezanost” znači situacija u kojoj su dvije ili više fizičkih ili pravnih osoba povezane na sljedeći način:

(a) sudjelovanjem, putem izravnog vlasništva ili kontrole nad 20 % ili više prava glasa ili kapitala u jednom društvu; ili

(b) kontrolom ili sličnim odnosom između fizičke ili pravne osobe i društva ili društva kćeri društva koje se također smatra društvom kćeri matičnog društva koje je na čelu tih društava.

Situacija u kojoj su dvije ili više fizičkih ili pravnih osoba trajno povezane s istom osobom kroz odnos kontrole također se smatra uskom povezanošću između tih osoba.

(25) „kapital” znači upisani kapital u smislu članka 22. Direktive Vijeća 86/635/EEZ od 8. prosinca 1986. o godišnjim financijskim izvještajima i konsolidiranim izvještajima banaka i drugih financijskih institucija ( 3 ) ako je plaćen, plus povezani računi premija na dionice, te ako u potpunosti apsorbira gubitke iz redovnog poslovanja i, u slučaju stečaja ili likvidacije, se raspoređuje nakon svih ostalih potraživanja;

(26) „rezerve” znači rezerve kako je utvrđeno u članku 9. Četvrte direktive Vijeća 78/660/EEZ od 25. srpnja 1978. na temelju članka 54. stavka 3. točke (g) Ugovora o godišnjim financijskim izvještajima za određene vrste trgovačkih društava ( 4 ) i zadržana dobit i preneseni gubici koji su rezultat konačnog računa dobiti ili gubitaka;

(27) „odbor” znači upravni ili nadzorni odbor, ili oboje, u skladu s nacionalnim zakonom o trgovačkim društvima;

(28) „neovisni član” odbora znači član odbora koji nije u poslovnom, obiteljskom ili drugom odnosu koji dovodi do sukoba interesa vezano uz dotičnu središnju drugu ugovornu stranu ili njene vlasnike kontrolnih udjela, njenu upravu ili članove sustava poravnanja i koji nije bio u takvom odnosu tijekom razdoblja od pet godina prije njegovog članstva u odboru;

(29) „više rukovodstvo” znači osoba ili osobe koje stvarno upravljaju poslovanjem središnje druge ugovorne strane ili trgovinskog repozitorija i izvršni član ili članovi odbora;

▼M10

(30) „pokrivena obveznica” znači obveznica koja ispunjava zahtjeve iz članka 129. Uredbe (EU) br. 575/2013;

(31) „subjekt pokrivenih obveznica” znači izdavatelj pokrivenih obveznica ili skupina za pokriće pokrivenih obveznica.

▼M7

Članak 2.a

Odluke o istovrijednosti za potrebe definicije OTC izvedenica

1. Za potrebe članka 2. točke 7. ove Uredbe tržište treće zemlje smatra se istovrijednim uređenom tržištu u smislu članka 4. stavka 1. točke 14. Direktive 2004/39/EZ ako je usklađeno s pravno obvezujućim zahtjevima koji su istovrijedni zahtjevima utvrđenima u glavi III. te direktive i ako podliježe stalnom djelotvornom nadzoru i izvršenju u toj trećoj zemlji, kako je utvrdila Komisija u skladu s postupkom iz stavka 2. ovog članka.

2. Komisija može donijeti provedbene akte kojima se određuje da je tržište treće zemlje usklađeno s pravno obvezujućim zahtjevima koji su istovrijedni zahtjevima utvrđenima u glavi III. Direktive 2004/39/EZ te da podliježe stalnom djelotvornom nadzoru i izvršenju u toj trećoj zemlji za potrebe stavka 1.

Ti provedbeni akti donose se u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 86. stavka 2. ove Uredbe.

3. Komisija i ESMA objavljuju na svojim internetskim stranicama popis onih tržišta koja se smatraju istovrijednima u skladu s provedbenim aktom iz stavka 2. Taj popis redovito se ažurira.

▼B

Članak 3.

Unutargrupne transakcije

1. U pogledu nefinancijske druge ugovorne strane, unutargrupna transakcija je ugovor o OTC izvedenicama koji je sklopljen s drugom ugovornom stranom koja čini dio iste grupe pod uvjetom da su obje druge ugovorne strane u cijelosti obuhvaćene istom konsolidacijom i da podliježu odgovarajućoj centraliziranoj procjeni rizika te postupcima mjerenja i kontrole rizika, i da druga ugovorna strana ima poslovni nastan u Uniji ili, ako ima poslovni nastan u trećoj zemlji, da je Komisija donijela provedbeni akt u skladu s člankom 13. stavkom 2. u pogledu te treće zemlje.

2. U pogledu financijske druge ugovorne strane, unutargrupna transakcija znači:

(a) ugovor o OTC izvedenicama koji je sklopljen s drugom drugom ugovornom stranom koja čini dio iste grupe, pod uvjetom da su ispunjeni sljedeći uvjeti:

i. financijska druga ugovorna strana ima poslovni nastan u Uniji ili, ako ima poslovni nastan u trećoj zemlji, Komisija je donijela provedbeni akt u skladu s člankom 13. stavkom 2. u pogledu te treće zemlje;

ii. druga druga ugovorna strana je financijska druga ugovorna strana, financijski holding, financijska institucija ili društvo za pomoćne usluge koji podliježu odgovarajućim bonitetnim zahtjevima;

iii. obje druge ugovorne strane u cijelosti su obuhvaćene istom konsolidacijom;

iv. obje druge ugovorne strane podliježu odgovarajućoj centraliziranoj ocjeni rizika te postupcima mjerenja i kontrole rizika;

(b) ugovor o OTC izvedenicama koji je sklopljen s drugom drugom ugovornom stranom gdje su obje druge ugovorne strane dio istog institucionalnog programa zaštite, iz članka 80. stavka 8. Direktive 2006/48/EZ, pod uvjetom da je ispunjen uvjet naveden u točki (a) podtočki ii. ovog stavka;

(c) ugovor o OTC izvedenicama koji je sklopljen između kreditnih institucija povezanih s istim središnjim tijelom ili između takve kreditne institucije i središnjeg tijela, kako je navedeno u članku 3. stavku 1. Direktive 2006/48/EZ; ili

(d) ugovor o OTC izvedenicama koji je sklopljen s nefinancijskom drugom ugovornom stranom koja je dio iste grupe pod uvjetom da su obje druge ugovorne strane u cijelosti obuhvaćene istom konsolidacijom i da podliježu odgovarajućoj centraliziranoj ocjeni rizika te postupcima mjerenja i kontrole rizika i da druga ugovorna strana ima poslovni nastan u Uniji ili u jurisdikciji treće zemlje za koju je Komisija donijela provedbeni akt kako je navedeno u članku 13. stavku 2. u pogledu te treće zemlje.

3. Za potrebe ovog članka, smatra se da su druge ugovorne strane obuhvaćene istom konsolidacijom kada su obje ili:

(a) uključene u konsolidaciju u skladu s Direktivom 83/349/EEZ ili Međunarodnim standardima financijskog izvještavanja (MSFI) donesenima u skladu s Uredbom (EZ) br. 1606/2002 ili, u pogledu grupe čije matično društvo ima sjedište u trećoj zemlji, u skladu s opće prihvaćenim računovodstvenim načelima treće zemlje za koje je utvrđeno da su istovrijedni MSFI-ju u skladu s Uredbom (EZ) br. 1569/2007 (ili računovodstvenim standardima treće zemlje čija je uporaba dozvoljena u skladu s člankom 4. te Uredbe); ili

(b) obuhvaćene istim nadzorom na konsolidiranoj osnovi u skladu s Direktivom 2006/48/EZ ili Direktivom 2006/49/EZ, ili u pogledu grupe čije matično društvo ima sjedište u trećoj zemlji, istim nadzorom na konsolidiranoj osnovi koji provodi nadležno tijelo treće zemlje koji je potvrđen kao istovrijedan onom koji je uređen načelima utvrđenima u članku 143. Direktive 2006/48/EZ ili članku 2. Direktive 2006/49/EZ.







GLAVA II.

PORAVNANJE, IZVJEŠĆIVANJE I SMANJENJE RIZIKA OTC IZVEDENICA

Članak 4.

Obveza poravnanja

1. Druge ugovorne strane izvršavaju poravnanje ugovora o OTC izvedenicama koji se odnose na vrstu OTC izvedenica za koje je određeno da podliježu obvezi poravnanja u skladu s člankom 5. stavkom 2., ako ti ugovori ispunjavaju oba sljedeća zahtjeva:

(a) sklopljeni su na jedan od sljedećih načina:

i. između dvije financijske druge ugovorne strane;

ii. između financijske druge ugovorne strane i nefinancijske druge ugovorne strane koja ispunjava uvjete iz članka 10. stavka 1. točke (b);

iii. između dvije nefinancijske druge ugovorne strane koje ispunjavaju uvjete iz članka 10. stavka 1. točke (b);

iv. između financijske druge ugovorne strane ili nefinancijske druge ugovorne strane koja ispunjava uvjete iz članka 10. stavka 1. točke (b) i subjekta koji ima poslovni nastan u trećoj zemlji i koji bi podlijegao obvezi poravnanja kada bi imao poslovni nastan u Uniji; ili

v. između dva subjekta koji imaju poslovni nastan u jednoj ili više trećih zemalja koji bi podlijegali obvezi poravnanja kada bi imali poslovni nastan u Uniji, pod uvjetom da ugovor ima izravan, značajan i predvidljiv utjecaj u Uniji ili gdje je takva obveza potrebna ili primjerena radi sprečavanja izbjegavanja odredbi ove Uredbe; i

(b) sklopljeni su ili obnovljeni:

i. na ili nakon datuma od kojeg obveza poravnanja proizvodi učinke; ili

ii. prilikom ili nakon obavijesti kako je navedeno u članku 5. stavku 1. ali prije datuma od kojeg obveza poravnanja proizvodi učinke ako ugovori imaju preostalo dospijeće veće od minimalnog preostalog dospijeća koje je odredila Komisija u skladu s člankom 5. stavkom 2. točkom (c).

2. Ne dovodeći u pitanje tehnike smanjenja rizika iz članka 11., ugovori o OTC izvedenicama, koji čine unutargrupne transakcije kako su opisane u članku 3., ne podliježu obvezi poravnanja.

Izuzeće navedeno u prvom podstavku primjenjuje se samo:

(a) kada su dvije druge ugovorne strane s poslovnim nastanom u Uniji koje pripadaju istoj grupi prvo obavijestile njihova nadležna tijela pisanim putem da se planiraju koristiti izuzećem za ugovore o OTC izvedenicama koje su međusobno sklopile. Obavijest se daje najmanje 30 kalendarskih dana prije korištenja izuzeća. U roku 30 kalendarskih dana nakon primitka te obavijesti, nadležna tijela mogu dati prigovor na uporabu tog izuzeća ako transakcije između drugih ugovornih strana ne ispunjavaju uvjete utvrđene u članku 3., ne dovodeći u pitanje pravo nadležnih tijela da daju prigovor nakon isteka razdoblja od 30 kalendarskih dana ako se ti uvjeti više ne ispunjavaju. U slučaju neslaganja između nadležnih tijela, ESMA može pomoći tim tijelima u postizanju sporazuma u skladu sa svojim ovlastima na temelju članka 19. Uredbe (EU) br. 1095/2010;

(b) na ugovore o OTC izvedenicama između dviju drugih ugovornih strana koje pripadaju istoj grupi i koje imaju poslovni nastan u državi članici i u trećoj zemlji, ako je druga ugovorna strana s poslovnim nastanom u Uniji dobila odobrenje za primjenu izuzeća od svog nadležnog tijela u roku 30 dana nakon što je ono primilo obavijest od druge ugovorne strane s poslovnim nastanom u Uniji, pod uvjetom da su ispunjeni uvjeti utvrđeni u članku 3. Nadležno tijelo obavješćuje ESMA-u o toj odluci.

3. Poravnanje ugovora o OTC izvedenicama koji podliježu obvezi poravnanja u skladu sa stavkom 1. obavlja se posredstvom središnje druge ugovorne strane koja ima odobrenje u skladu s člankom 14. ili koja je priznata u skladu s člankom 25. za obavljanje poravnanja te vrste OTC izvedenica i navedena u registru u skladu s člankom 6. stavkom 2. točkom b.

U tu svrhu druga ugovorna strana postaje član sustava poravnanja, klijent ili uspostavlja neizravne dogovore o poravnanju s članom sustava poravnanja, pod uvjetom da ti dogovori ne povećavaju rizik druge ugovorne strane i osiguravaju da imovina i pozicije druge ugovorne strane uživaju zaštitu koja je istovrijedna onoj navedenoj u člancima 39. i 48.

4. Kako bi se osigurala dosljedna primjena ovog članka, ESMA izrađuje nacrt regulatornih tehničkih standarda kojima se određuju ugovori za koje se smatra da imaju izravan, značajan i predvidiv utjecaj unutar Unije ili slučajevi u kojima je potrebno ili primjereno sprečavati izbjegavanje neke odredbe ove Uredbe kako je navedeno u stavku 1. točki (a) podtočki v. i vrste neizravnih ugovornih aranžmana koji ispunjavaju uvjete iz drugog podstavka stavka 3.

ESMA dostavlja Komisiji navedeni nacrt regulatornih tehničkih standarda do 30. rujna 2012.

Delegira se ovlast Komisiji za donošenje regulatornih tehničkih standarda iz prvog podstavka u skladu s člancima 10. do 14. Uredbe (EU) br. 1095/2010.

▼M10

5. Stavak 1. ovog članka ne primjenjuje se na ugovore o OTC izvedenicama koje su sklopili subjekti pokrivenih obveznica u vezi s pokrivenom obveznicom ili sekuritizacijski subjekt posebne namjene u vezi sa sekuritizacijom u smislu Uredbe (EU) 2017/2402 Europskog parlamenta i Vijeća ( 5 ), uz sljedeće uvjete:

(a) u slučaju sekuritizacijskog subjekta posebne namjene, sekuritizacijski subjekt posebne namjene izdaje samo sekuritizacije koje ispunjavaju zahtjeve iz članka 18. i članaka od 19. do 22. ili od 23. do 26. Uredbe (EU) 2017/2402 (Uredba o sekuritizaciji);

(b) ugovor o OTC izvedenicama primjenjuje se samo za zaštitu kamatne stope ili tečajnih neusklađenosti u okviru pokrivene obveznice ili sekuritizacije; i

(c) aranžmanima u okviru pokrivene obveznice ili sekuritizacije primjereno se umanjuje kreditni rizik druge ugovorne strane u odnosu na ugovore o OTC izvedenicama koje je subjekt pokrivene obveznice ili sekuritizacijski subjekt posebne namjene zaključio u vezi s pokrivenom obveznicom ili sekuritizacijom.

6. Da bi se osigurala dosljedna primjena ovog članka te uzimajući u obzir potrebu za sprečavanjem regulatorne arbitraže, europska nadzorna tijela izrađuju nacrt regulatornih tehničkih standarda za određivanje kriterija za utvrđivanje aranžmana u okviru pokrivenih obveznica ili sekuritizacija na temelju kojih se primjereno umanjuje kreditni rizik druge ugovorne strane u smislu stavka 5.

Europska nadzorna tijela dostavljaju Komisiji navedeni nacrt regulatornih tehničkih standarda do 18. srpnja 2018.

Komisiji se dodjeljuje ovlast za dopunu ove Uredbe donošenjem regulatornih tehničkih standarda iz ovog stavka u skladu s člancima od 10. do 14. uredbe (EU) br. 1093/2010, (EU) br. 1094/2010 ili (EU) br. 1095/2010.

▼B

Članak 5.

Postupak obveze poravnanja

1. Kada nadležno tijelo izdaje odobrenje središnjoj drugoj ugovornoj strani za obavljanje poravnanja određene vrste OTC izvedenica u skladu s člankom 14. ili 15., ono o tom odobrenju odmah obavješćuje ESMA-u.

Kako bi se osigurala dosljedna primjena ovog članka, ESMA izrađuje nacrt regulatornih tehničkih standarda kojima se određuju podaci koje treba uključiti u obavijesti iz prvog podstavka.

ESMA dostavlja Komisiji navedeni nacrt regulatornih tehničkih standarda do 30. rujna 2012.

Delegira se ovlast Komisiji za donošenje regulatornih tehničkih standarda iz drugog podstavka u skladu s člancima 10. do 14. Uredbe (EU) br. 1095/2010.

2. U roku šest mjeseci od primitka obavijesti u skladu sa stavkom 1. ili obavljanja postupka za priznavanje navedenog u članku 25., ESMA, nakon provođenja javne rasprave i nakon savjetovanja s ESRB-om i, prema potrebi, nadležnim tijelima trećih zemalja, izrađuje i podnosi Komisiji radi potvrde nacrt regulatornih tehničkih standarda kojima se određuje sljedeće:

(a) vrsta OTC izvedenica koje trebaju podlijegati obvezi poravnanja iz članka 4.;

(b) datum ili datume od kojih obveza poravnanja proizvodi učinke, uključujući u slučaju postepenog uvođenja i kategorije drugih ugovornih strana na koje se obveza primjenjuje; i

(c) minimalno preostalo dospijeće ugovora o OTC izvedenicama iz članka 4. stavka 1. točke (b) podtočke ii.

Delegira se ovlast Komisiji za donošenje regulatornih tehničkih standarda iz prvog podstavka u skladu s člancima 10. do 14. Uredbe (EU) br. 1095/2010.

▼M4

Pri sastavljanju nacrta regulatornih tehničkih standarda prema ovom stavku, ESMA ne dovodi u pitanje prijelazne odredbe u pogledu ugovora o izvedenicama u području energije iz C6 kako je utvrđeno člankom 95. Direktive 2014/65/EU ( 6 ).

▼B

3. Na vlastitu inicijativu ESMA utvrđuje, nakon provođenja javne rasprave i savjetovanja s ESRB-om i, prema potrebi, nadležnim tijelima trećih zemalja u skladu s kriterijima navedenima u točkama (a), (b) i (c) stavka 4. i obavješćuje Komisiju o vrstama OTC izvedenica koje trebaju podlijegati obvezi poravnanja iz članka 4. a za koje još ni jedna središnja druga ugovorna strana nije dobila odobrenje.

Nakon obavijesti, ESMA objavljuje poziv za izradu prijedloga za poravnanje tih vrsta izvedenica.

4. Uz glavni cilj koji se sastoji od smanjenja sistemskog rizika, nacrt regulatornih tehničkih standarda za dio iz stavka 2. točke (a) uzima u obzir sljedeće kriterije:

(a) stupanj standardizacije ugovornih uvjeta i operativnih postupaka relevantne vrste OTC izvedenica;

(b) obujam i likvidnost relevantne vrste OTC izvedenica;

(c) dostupnost fer, pouzdanih i opće prihvaćenih informacija o kreiranju cijena u dotičnoj vrsti OTC izvedenica.

U pripremi tih nacrta regulatornih tehničkih standarda, ESMA može uzeti u obzir međusobnu povezanost između drugih ugovornih strana koje se koriste relevantnim vrstama OTC izvedenica, očekivani utjecaj na razine rizika druge ugovorne strane između drugih ugovornih strana kao i učinak na tržišno natjecanje u Uniji.

Kako bi se osigurala dosljedna primjena ovog članka, ESMA izrađuje nacrt regulatornih tehničkih standarda kojima se detaljnije određuju kriteriji iz točaka (a), (b) i (c) prvog podstavka.

ESMA dostavlja Komisiji navedeni nacrt regulatornih tehničkih standarda do 30. rujna 2012.

Delegira se ovlast Komisiji za donošenje regulatornih tehničkih standarda iz trećeg podstavka ovog stavka u skladu s člancima 10. do 14. Uredbe (EU) br. 1095/2010.

5. Nacrt regulatornih tehničkih standarda za dio iz stavka 2. točke (b) uzima u obzir sljedeće kriterije:

(a) očekivani obujam relevantne vrste OTC izvedenica;

(b) obavlja li već jedna ili više središnjih ugovornih strana poravnanje iste vrste OTC izvedenica;

(c) sposobnost relevantne središnje druge ugovorne strane da obrađuje očekivani obujam i upravlja rizikom koji proizlazi iz poravnanja relevantne vrste OTC izvedenica;

(d) vrstu i broj aktivnih drugih ugovornih strana i drugih ugovornih strana za koje se očekuje da će biti aktivne na tržištu za relevantnu vrstu OTC izvedenica;

(e) vrijeme koje je potrebno drugoj ugovornoj strani koja podliježe obvezi poravnanja da uspostavi aranžmane za poravnanje njenih ugovora o OTC izvedenicama posredstvom središnje druge ugovorne strane;

(f) upravljanje rizikom i pravnu i operativnu sposobnost niza drugih ugovornih strana koje su aktivne na tržištu za relevantnu vrstu OTC izvedenica i koje bi bile obuhvaćene obvezom poravnanja u skladu s člankom 4. stavkom 1.

6. Ako određena vrsta ugovora o OTC izvedenicama više nema središnju drugu ugovornu stranu koja ima odobrenje ili je priznata za obavljanje poravnanja tih ugovora u skladu s ovom Uredbom, ona prestaje podlijegati obvezi poravnanja iz članka 4. te se primjenjuje stavak 3. ovog članka.

Članak 6.

Javni registar

1. ESMA uspostavlja, održava i ažurira javni registar radi jasnog i nedvosmislenog utvrđivanja vrsta OTC izvedenica koje podliježu obvezi poravnanja. Javni registar dostupan je na internetskoj stranici ESMA-e.

2. Registar sadržava:

(a) vrste OTC izvedenica koje podliježu obvezi poravnanja u skladu s člankom 4.;

(b) središnje druge ugovorne strane koje imaju odobrenje ili su priznate za potrebe obveze poravnanja;

(c) datume od kojih obveza poravnanja proizvodi učinke, uključujući i postepeno uvođenje;

(d) vrste OTC izvedenica koje je odredila ESMA u skladu s člankom 5. stavkom 3.;

(e) minimalno preostalo dospijeće ugovora o OTC izvedenicama iz članka 4. stavka 1. točke (b) podtočke ii.;

(f) središnje druge ugovorne strane o kojima je nadležno tijelo obavijestilo ESMA-u za potrebe obveze poravnanja i datum obavijesti za svaku od njih.

3. Kada središnja druga ugovorna strana više nema odobrenje ili nije priznata u skladu s ovom Uredbom za poravnanje određene vrste izvedenica, ESMA je odmah briše iz javnog registra vezano uz tu vrstu OTC izvedenica.

4. Kako bi se osigurala dosljedna primjena ovog članka, ESMA može izraditi nacrt regulatornih tehničkih standarda kojima se određuju podaci koje treba uključiti u javni registar iz stavka 1.

ESMA dostavlja Komisiji svaki takav nacrt regulatornih tehničkih standarda do 30. rujna 2012.

Delegira se ovlast Komisiji za donošenje regulatornih tehničkih standarda iz prvog podstavka u skladu s člancima 10. do 14. Uredbe (EU) br. 1095/2010.

Članak 7.

Pristup središnjoj drugoj ugovornoj strani

▼M4

1. Središnja druga ugovorna strana koja ima odobrenje za rad za obavljanje poravnanja ugovora o OTC izvedenicama prihvaća obavljati poravnanje takvih ugovora na nediskriminirajućoj i transparentnoj osnovi, bez obzira na mjesto trgovanja. Time se osobito osigurava da mjesto trgovanja ima pravo na nediskriminirajuće postupanje u pogledu toga kako se postupa s ugovorima kojima se trguje na tom mjestu trgovanja u smislu:

(a) zahtjeva za instrumente osiguranja i netiranje ekonomski jednakovrijednih ugovora, pri čemu uključenje takvih ugovora u konačno netiranje i ostale postupke netiranja središnje druge ugovorne strane na temelju primjenjivog stečajnog prava ne bi ugrozilo nesmetano i uredno funkcioniranje, valjanost i/ili izvršivost tih postupaka; i

(b) međusobnog kolateraliziranja s povezanim ugovorima koji se poravnavaju kod iste središnje druge ugovorne strane prema modelu rizika koji ispunjava uvjete iz članka 41.

Središnja druga ugovorna strana može tražiti da mjesto trgovanja ispunjava operativne i tehničke zahtjeve koje određuje središnja druga ugovorna strana, uključujući zahtjeve koji se odnose na upravljanje rizicima.

▼B

2. Središnja druga ugovorna strana pristaje na ili odbija službeni zahtjev za pristup mjesta trgovanja u roku tri mjeseca od takvog zahtjeva.

3. Kada središnja druga ugovorna strana odbija pristup u skladu sa stavkom 2., ona daje mjestu trgovanja opširno obrazloženje za takvo odbijanje.

4. Osim u slučajevima kada nadležno tijelo mjesta trgovanja i ono središnje druge ugovorne strane odbiju pristup, središnja druga ugovorna strana odobrava pristup, podložno drugom podstavku, u roku tri mjeseca od donošenja odluke kojom se daje pristanak na službeni zahtjev mjesta trgovanja u skladu sa stavkom 2.

Nadležno tijelo mjesta trgovanja i ono središnje druge ugovorne strane mogu odbiti pristup središnjoj drugoj ugovornoj strani nakon službenog zahtjeva od strane mjesta trgovanja samo ako bi taj pristup ugrožavao nesmetano i uredno funkcioniranje tržišta ili bi imao negativan utjecaj na sistemski rizik.

5. ESMA rješava sve sporove koji proizlaze iz neslaganja između nadležnih tijela u skladu sa svojim ovlastima prema članku 19. Uredbe (EU) br. 1095/2010.

▼M4

6. Uvjeti iz stavka 1. o nediskriminirajućem postupanju u pogledu toga kako se tretiraju ugovori kojima se trguje na tom mjestu trgovanja s obzirom na zahtjeve za instrumente osiguranja i netiranje ekonomski jednakovrijednih ugovora i međusobno kolateraliziranje s povezanim ugovorima koji se poravnavaju kod iste središnje druge ugovorne strane nadalje se utvrđuju tehničkim standardima usvojenima u skladu s člankom 35. stavkom 6. točkom (e) Uredbe (EU) br. 600/2014 ( 7 ).

▼B

Članak 8.

Pristup mjestu trgovanja

1. Mjesto trgovanja osigurava podatke o trgovanju na nediskriminirajući i transparentan način svim središnjim drugim ugovornim stranama koje imaju odobrenje za obavljanje poravnanja ugovora o OTC izvedenicama kojima se trguje na tom mjestu trgovanja na zahtjev središnje druge ugovorne strane.

2. Kada središnja druga ugovorna strana podnese službeni zahtjev mjestu trgovanja za pristup mjestu trgovanja, mjesto trgovanja odgovara središnjoj drugoj ugovornoj strani na taj zahtjev u roku tri mjeseca.

3. Kada mjesto trgovanja odbije pristup, ono o tome obavješćuje središnju drugu ugovornu stranu, uz navođenje detaljnog obrazloženja.

4. Ne dovodeći u pitanje odluku nadležnih tijela mjesta trgovanja i središnje druge ugovorne strane, mjesto trgovanja osigurava pristup u roku tri mjeseca od pozitivnog odgovora na zahtjev za pristup.

Pristup središnje druge ugovorne strane mjestu trgovanja odobrava se samo u slučaju kada takav pristup ne zahtijeva međudjelovanje ili ne prijeti neometanom i urednom funkcioniranju tržišta, posebno zbog fragmentacije likvidnosti i ako je mjesto trgovanja uspostavilo primjerene mehanizme za sprečavanje takve fragmentacije.

5. Kako bi se osigurala dosljedna primjena ovog članka, ESMA izrađuje nacrt regulatornih tehničkih standarda kojima se određuje pojam fragmentacije likvidnosti.

ESMA dostavlja Komisiji navedeni nacrt regulatornih tehničkih standarda do 30. rujna 2012.

Delegira se ovlast Komisiji za donošenje regulatornih tehničkih standarda iz prvog podstavka u skladu s člancima 10. do 14. Uredbe (EU) br. 1095/2010.

Članak 9.

Obveza izvješćivanja

1. Druge ugovorne strane i središnje druge ugovorne strane osiguravaju dostavljanje podataka o svim ugovorima o izvedenicama koje su sklopili i svim izmjenama ili prekidima ugovora trgovinskom repozitoriju registriranom u skladu s člankom 55. ili priznatom u skladu s člankom 77. Navedena izvješća se dostavljaju najkasnije sljedeći radni dan nakon sklapanja, izmjene ili prekida ugovora.

Obveza izvješćivanja primjenjuje se na ugovore o izvedenicama koji:

(a) su sklopljeni prije 16. kolovoza 2012. i na taj datum su još važeći;

(b) su sklopljeni na ili nakon 16. kolovoza 2012.

Druga ugovorna strana ili središnja druga ugovorna strana koja podliježe obvezi izvješćivanja može delegirati dostavljanje podataka o ugovoru o izvedenicama.

Druge ugovorne strane i središnje druge ugovorne strane osiguravaju da se podaci o njihovim ugovorima o izvedenicama dostavljaju bez udvostručavanja.

2. Druge ugovorne strane vode evidenciju o svim ugovorima o izvedenicama koje su sklopile i o svim izmjenama najmanje pet godina nakon prekida ugovora.

3. Kada trgovinski repozitorij ne stoji na raspolaganju za evidentiranje podataka o ugovoru o izvedenicama, druge ugovorne strane i središnje druge ugovorne strane osiguravaju dostavljanje tih podataka ESMA-i.

U tom slučaju ESMA osigurava svim relevantnim subjektima iz članka 81. stavka 3. pristup svim podacima o ugovorima o izvedenicama koje trebaju za obavljanje svojih odgovornosti i mandata.

4. Smatra se da druga ugovorna strana ili središnja druga ugovorna strana koja dostavlja podatke o ugovoru o izvedenicama trgovinskom repozitoriju ili ESMA-i, ili subjekt koji dostavlja te podatke u ime druge ugovorne strane ili središnje druge ugovorne strane ne krše bilo kakva ograničenja koja se odnose na otkrivanje podataka a koja nameće taj ugovor ili zakonski ili drugi propisi.

Izvještajni subjekt ili njegovi direktori ili zaposlenici ne snose odgovornost za navedeno otkrivanje podataka.

5. Kako bi se osigurala dosljedna primjena ovog članka, ESMA izrađuje nacrt regulatornih tehničkih standarda kojima se određuju podaci i vrste izvješća iz stavaka 1. i 3. za različite vrste izvedenica.

Izvješćima iz stavaka 1. i 3. određuje se barem:

(a) strane u ugovoru o izvedenicama i, ako je on različit, korisnika prava i obveza koje proizlaze iz njega;

(b) glavne značajke ugovora o izvedenicama, uključujući vrstu tih ugovora, temeljno dospijeće, ugovorenu vrijednost, cijenu i datum namire.

ESMA dostavlja Komisiji navedeni nacrt regulatornih tehničkih standarda do 30. rujna 2012.

Delegira se ovlast Komisiji za donošenje regulatornih tehničkih standarda iz prvog podstavka u skladu s člancima 10. do 14. Uredbe (EU) br. 1095/2010.

6. Kako bi se osigurali jedinstveni uvjeti primjene stavaka 1. i 3., ESMA izrađuje nacrt provedbenih tehničkih standarda kojima se određuje:

(a) format i učestalost izvješća iz stavaka 1. i 3. za različite vrste izvedenica;

(b) datum do kojeg treba izvijestiti o ugovorima o izvedenicama, uključujući eventualne prijelazne faze za ugovore koji su sklopljeni prije primjene obveze izvješćivanja.

ESMA dostavlja Komisiji nacrt navedenih provedbenih tehničkih standarda do 30. rujna 2012.

Dodjeljuje se ovlast Komisiji za donošenje provedbenih tehničkih standarda iz prvog podstavka u skladu s člankom 15. Uredbe (EU) br. 1095/2010.

Članak 10.

Nefinancijske druge ugovorne strane

1. Kada nefinancijska druga ugovorna strana zauzima pozicije u ugovorima o OTC izvedenicama i kada te pozicije premašuju prag poravnanja kako je određen u skladu sa stavkom 3., ta nefinancijska druga ugovorna strana:

(a) o tome odmah obavješćuje ESMA-u i nadležno tijelo iz stavka 5.;

(b) počinje podlijegati obvezi poravnanja za buduće ugovore u skladu s člankom 4. ako pozicija pomičnog prosjeka tijekom 30 radnih dana premašuje prag; i

(c) obavlja poravnanje svih relevantnih budućih ugovora u roku četiri mjeseca od kada počinje podlijegati obvezi poravnanja.

2. Nefinancijska druga ugovorna strana koja počinje podlijegati obvezi poravnanja u skladu sa stavkom 1. točkom (b) i koja naknadno dokaže tijelu određenom u skladu sa stavkom 5. da njena pozicija pomičnog prosjeka tijekom 30 radnih dana ne premašuje prag poravnanja, više ne podliježe obvezi poravnanja navedenoj u članku 4.

3. Nefinancijska druga ugovorna strana uključuje u izračun pozicija iz stavka 1. sve ugovore o OTC izvedenicama koje je sklopila nefinancijska druga ugovorna strana ili drugi nefinancijski subjekti u grupi kojoj ta nefinancijska druga ugovorna strana pripada, koji objektivno mjerljivo ne smanjuju rizike koji se izravno odnose na komercijalnu aktivnost ili aktivnost financiranja poslovanja nefinancijske druge ugovorne strane ili te grupe.

4. Kako bi se osigurala dosljedna primjena ovog članka, ESMA izrađuje nacrt regulatornih tehničkih standarda, nakon savjetovanja s ESRB-om i ostalim mjerodavnim tijelima, kojima se određuju:

(a) kriteriji za utvrđivanje ugovora o OTC izvedenicama koji objektivno mjerljivo smanjuju rizike koji se izravno odnose na komercijalnu aktivnost ili na aktivnost financiranja poslovanja iz stavka 3.; i

(b) vrijednosti pragova poravnanja, koji se utvrđuju uzimanjem u obzir sistemsku važnost zbroja neto pozicija i izloženosti po drugoj ugovornoj strani i po vrsti OTC izvedenica.

Nakon provođenja javne rasprave, ESMA dostavlja Komisiji navedeni nacrt regulatornih tehničkih standarda do 30. rujna 2012.

Delegira se ovlast Komisiji za donošenje regulatornih tehničkih standarda iz prvog podstavka u skladu s člancima 10. do 14. Uredbe (EU) br. 1095/2010.

Nakon savjetovanja s ESRB-om i ostalim mjerodavnim tijelima, ESMA periodično preispituje pragove i, prema potrebi, predlaže izmjene regulatornih tehničkih standarda.

5. Svaka država članica određuje tijelo odgovorno za osiguranje ispunjavanja obveze iz stavka 1.

Članak 11.

Tehnike smanjenja rizika ugovora o OTC izvedenicama čije se poravnanje ne obavlja posredstvom središnje druge ugovorne strane

1. Financijske druge ugovorne strane i nefinancijske druge ugovorne strane koje sklapaju ugovor o OTC izvedenicama čije se poravnanje ne obavlja posredstvom središnje druge ugovorne strane, osiguravaju i pri tome postupaju s dužnom pažnjom, postojanje primjerenih postupaka i aranžmana za mjerenje, praćenje i smanjenje operativnog rizika i rizika druge ugovorne strane, uključujući najmanje:

(a) pravovremenu potvrdu, kada je prikladno, elektroničkim putem, o uvjetima relevantnog ugovora o OTC izvedenicama;

(b) pouzdane i otporne formalizirane postupke nad kojima je moguće provoditi reviziju radi usklađenja portfelja, upravljanja povezanog rizika i radi ranog otkrivanja i rješavanja sporova između strana i radi praćenja vrijednosti važećih ugovora.

2. Financijske druge ugovorne strane i nefinancijske druge ugovorne strane iz članka 10. utvrđuju tekuću tržišnu vrijednost važećih ugovora na dnevnoj osnovi. Kada tržišni uvjeti sprečavaju vrednovanje u skladu s tekućom tržišnom vrijednošću, vrednovanje se obavlja pouzdanim i razboritim vrednovanjem na temelju modela.

3. Financijske druge ugovorne strane imaju postupke za upravljanje rizicima koji zahtijevaju pravovremenu, točnu i primjereno odvojenu razmjenu kolaterala u pogledu ugovora o OTC izvedenicama koji su sklopljeni na ili nakon 16. kolovoza 2012. Nefinancijske druge ugovorne strane iz članka 10. imaju postupke za upravljanje rizicima koji zahtijevaju pravovremenu, točnu i primjereno odvojenu razmjenu kolaterala u pogledu ugovora o OTC izvedenicama koji su sklopljeni prilikom ili nakon prekoračivanja praga poravnanja.

4. Financijske druge ugovorne strane imaju primjeren i razmjeran iznos kapitala za upravljanje rizikom koji nije obuhvaćen primjerenom razmjenom kolaterala.

5. Zahtjev utvrđen u stavku 3. ovog članka ne primjenjuje se na unutargrupnu transakciju iz članka 3. koju su sklopile druge ugovorne strane s poslovnim nastanom u istoj državi članici pod uvjetom da ne postoji tekuća ili predviđena praktična ili pravna zapreka brzom prijenosu kapitala ili otplati obveza između drugih ugovornih strana.

6. Unutargrupna transakcija iz članka 3. stavka 2. točaka (a), (b) ili (c) koju su sklopile druge ugovorne strane s poslovnim nastanom u različitim državama članicama izuzima se u cijelosti ili djelomično iz zahtjeva utvrđenog u stavku 3. ovog članka, na temelju pozitivne odluke obiju mjerodavnih nadležnih tijela, ako su ispunjeni sljedeći uvjeti:

(a) postupci drugih ugovornih strana za upravljanje rizicima primjereno su pouzdani, čvrsti i usklađeni s razinom složenosti transakcije s izvedenicama;

(b) ne postoji tekuća ili predviđena praktična ili pravna zapreka brzom prijenosu kapitala ili otplati obveza između drugih ugovornih strana.

Ako nadležna tijela ne donesu pozitivnu odluku u roku 30 kalendarskih dana od primitka zahtjeva za izuzećem, ESMA može pomoći tim tijelima u postizanju sporazuma u skladu sa svojim ovlastima na temelju članka 19. Uredbe (EU) br. 1095/2010.

7. Unutargrupna transakcija iz članka 3. stavka 1. koju su sklopile nefinancijske druge ugovorne strane s poslovnim nastanom u različitim državama članicama izuzimaju se iz zahtjeva utvrđenog u stavku 3. ovog članka, ako su ispunjeni sljedeći uvjeti:

(a) postupci drugih ugovornih strana za upravljanje rizicima primjereno su pouzdani, čvrsti i usklađeni s razinom složenosti transakcije s izvedenicama;

(b) ne postoji tekuća ili predviđena praktična ili pravna zapreka brzom prijenosu kapitala ili otplati obveza između drugih ugovornih strana.

Nefinancijske druge ugovorne strane obavješćuju nadležna tijela iz članka 10. stavka 5. o svojoj namjeri da se koriste tim izuzećem. Izuzeće vrijedi osim ako se neko od obaviještenih nadležnih tijela ne slaže da su ispunjeni uvjeti iz točke (a) ili (b) prvog podstavka u roku tri mjeseca od datuma obavijesti.

8. Unutargrupna transakcija iz članka 3. stavka 2. točaka (a) do (d) koju su sklopile druga ugovorna strana s poslovnim nastanom u Uniji i druga ugovorna strana s poslovnim nastanom u jurisdikciji treće zemlje, izuzima se u cijelosti ili djelomično iz zahtjeva utvrđenog u stavku 3. ovog članka, na temelju pozitivne odluke mjerodavnog nadležnog tijela odgovornog za nadzor druge ugovorne strane s poslovnim nastanom u Uniji, ako su ispunjeni sljedeći uvjeti:

(a) postupci drugih ugovornih strana za upravljanje rizicima primjereno su pouzdani, čvrsti i usklađeni s razinom složenosti transakcije s izvedenicama;

(b) ne postoji tekuća ili predviđena praktična ili pravna zapreka brzom prijenosu kapitala ili otplati obveza između drugih ugovornih strana.

9. Unutargrupna transakcija iz članka 3. stavka 1. koju su sklopile nefinancijska druga ugovorna strana s poslovnim nastanom u Uniji i druga ugovorna strana s poslovnim nastanom u jurisdikciji treće zemlje izuzimaju se iz zahtjeva utvrđenog u stavku 3. ovog članka, ako su ispunjeni sljedeći uvjeti:

(a) postupci drugih ugovornih strana za upravljanje rizicima primjereno su pouzdani, čvrsti i usklađeni s razinom složenosti transakcije s izvedenicama;

(b) ne postoji tekuća ili predviđena praktična ili pravna zapreka brzom prijenosu kapitala ili otplati obveza između drugih ugovornih strana.

Nefinancijska druga ugovorna strana obavješćuje nadležno tijelo iz članka 10. stavka 5. o svojoj namjeri da se koristi tim izuzećem. Izuzeće vrijedi osim ako se obaviješteno nadležno tijelo ne slaže da su ispunjeni uvjeti iz točke (a) ili (b) prvog podstavka u roku tri mjeseca od datuma obavijesti.

10. Unutargrupna transakcija iz članka 3. stavka 1. koju su sklopile nefinancijska druga ugovorna strana i financijska druga ugovorna strana s poslovnim nastanom u različitim državama članicama izuzima se u cijelosti ili djelomično iz zahtjeva utvrđenog u stavku 3. ovog članka, na temelju pozitivne odluke mjerodavnog nadležnog tijela odgovornog za nadzor financijske druge ugovorne strane, ako su ispunjeni sljedeći uvjeti:

(a) postupci drugih ugovornih strana za upravljanje rizicima primjereno su pouzdani, čvrsti i usklađeni s razinom složenosti transakcije s izvedenicama;

(b) ne postoji tekuća ili predviđena praktična ili pravna zapreka brzom prijenosu kapitala ili otplati obveza između drugih ugovornih strana.

Mjerodavno nadležno tijelo odgovorno za nadzor financijske druge ugovorne strane o svakoj takvoj odluci obavješćuje nadležno tijelo iz članka 10. stavka 5. Izuzeće vrijedi osim ako se obaviješteno nadležno tijelo ne slaže da su ispunjeni uvjeti iz točke (a) ili (b) prvog podstavka. U slučaju neslaganja između nadležnih tijela, ESMA može pomoći tim tijelima u postizanju sporazuma u skladu sa svojim ovlastima na temelju članka 19. Uredbe (EU) br. 1095/2010;

11. Druga ugovorna strana u unutargrupnoj transakciji koja je izuzeta iz zahtjeva utvrđenog u stavku 3. javno objavljuje informaciju o tom izuzeću.

Nadležno tijelo obavješćuje ESMA-u o svim odlukama koje se donose u skladu sa stavcima 6., 8. ili 10. ili obavijestima primljenima u skladu sa stavcima 7., 9. ili 10. i dostavlja ESMA-i podatke o dotičnoj unutargrupnoj transakciji.

12. Obveze navedene u stavcima 1. do 11. primjenjuju se na ugovore o OTC izvedenicama koji su sklopljeni između subjekata trećih zemalja koji bi podlijegali tim obvezama kada bi imali poslovni nastan u Uniji, pod uvjetom da ti ugovori imaju izravan, značajan i predvidiv utjecaj u Uniji ili kada je takva obveza potrebna ili primjerena radi sprečavanja izbjegavanja bilo koje odredbe ove Uredbe.

13. ESMA redovito prati aktivnosti s izvedenicama koji ne ispunjavaju uvjete za poravnanje radi otkrivanja slučajeva u kojima bi određena vrsta izvedenica mogla predstavljati sistemski rizik i sprečavanja regulatorne arbitraže između transakcija izvedenicama koje su obrađene putem poravnanja i onih koje nisu obrađene putem poravnanja. Nakon savjetovanja s ESRB-om, ESMA posebno poduzima mjere u skladu s člankom 5. stavkom 3. ili preispituje regulatorne tehničke standarde o zahtjevima za iznos nadoknade utvrđenima u stavku 14. ovog članka i u članku 41.

14. Kako bi se osigurala dosljedna primjena ovog članka, ESMA izrađuje nacrt regulatornih tehničkih standarda kojima se određuju:

(a) postupci i aranžmani iz stavka 1.;

(b) tržišni uvjeti koji sprečavaju utvrđivanje tekuće tržišne vrijednosti i kriterije za uporabu vrednovanja na temelju modela iz stavka 2.;

(c) podaci o izuzetim unutargrupnim transakcijama koji se navode u obavijesti iz stavaka 7., 9. i 10.;

(d) detaljne informacije o izuzetim unutargrupnim transakcijama iz stavka 11.;

(e) ugovori za koje se smatra da imaju izravan, značajan i predvidiv utjecaj unutar Unije ili slučajevi u kojima je potrebno ili primjereno sprečavati izbjegavanje bilo koje odredbe ove Uredbe kako je navedeno u stavku 12.

ESMA dostavlja Komisiji navedeni nacrt regulatornih tehničkih standarda do 30. rujna 2012.

Delegira se ovlast Komisiji za donošenje regulatornih tehničkih standarda iz prvog podstavka u skladu s člancima 10. do 14. Uredbe (EU) br. 1095/2010.

▼M10

15. Kako bi se osigurala dosljedna primjena ovog članka, europska nadzorna tijela izrađuju zajednički nacrt regulatornih tehničkih standarda kojima se određuju:

(a) postupci za upravljanje rizicima, uključujući razine i vrstu kolaterala i dogovore o odvajanju, koji su potrebni radi usklađenja sa stavkom 3.;

(b) postupci kojih se druge ugovorne strane i mjerodavna nadležna tijela trebaju pridržavati prilikom primjene izuzećâ u skladu sa stavcima od 6. do 10.;

(c) primjenjivi kriteriji iz stavaka od 5. do 10., uključujući posebno što se treba smatrati praktičnom ili pravnom zaprekom brzom prijenosu kapitala i otplati obveza između drugih ugovornih strana.

Razina i vrsta kolaterala potrebnog za ugovore o OTC izvedenicama koje u vezi s pokrivenom obveznicom zaključe subjekti pokrivenih obveznica ili sekuritizacijski subjekt posebne namjene u vezi sa sekuritizacijom u smislu ove Uredbe i u skladu s uvjetima iz članka 4. stavka 5. ove Uredbe te zahtjevima određenima u članku 18. te u člancima od 19. do 22. ili člancima od 23. do 26. Uredbe (EU) 2017/2402 (Uredba o sekuritizaciji) utvrđuju se uzimajući u obzir sve prepreke s kojima se suočava pri razmjeni kolaterala u odnosu na postojeće aranžmane o kolateralu u okviru pokrivene obveznice ili sekuritizacije.

ESA-e dostavljaju Komisiji navedeni nacrt regulatornih tehničkih standarda do 18. srpnja 2018.

Ovisno o pravnoj prirodi druge ugovorne strane, delegira se ovlast Komisiji za donošenje regulatornih tehničkih standarda iz ovog stavka u skladu s člancima od 10. do 14. uredbe (EU) br. 1093/2010, (EU) br. 1094/2010 ili (EU) br. 1095/2010.

▼B

Članak 12.

Kazne

1. Države članice utvrđuju pravila o kaznama primjenjivima na povrede odredaba pravila iz ove glave i poduzimaju sve potrebne mjere kako bi osigurale njihovu provedbu. Te kazne uključuju barem administrativne globe. Određene kazne su učinkovite, razmjerne i odvraćajuće.

2. Države članice osiguravaju da nadležna tijela odgovorna za nadzor financijskih, i kada je to potrebno, nefinancijskih drugih ugovornih strana, javno objavljuju svaku kaznu koja je nametnuta za povrede članaka 4., 5. i 7. do 11., osim ako bi to objavljivanje moglo ozbiljno ugroziti financijska tržišta ili prouzrokovati nerazmjernu štetu uključenim stranama. Države članice objavljuju u redovitim vremenskim intervalima izvješća o ocjeni učinkovitosti primijenjenih pravila o kaznama. Ta objava ne smije sadržavati osobne podatke u smislu članka 2. točke (a) Direktive 95/46/EZ.

Do 17. veljače 2013., države članice obavješćuju Komisiju o pravilima iz stavka 1. One bez odlaganja obavješćuju Komisiji o svakoj daljnjoj izmjeni tih pravila.

3. Povreda pravila iz ove glave ne utječe na valjanost ugovora o OTC izvedenicama ili na mogućnost strana u ugovoru da provedu odredbe ugovora o OTC izvedenicama. Povreda pravila iz ove glave ne daje pravo na nadoknadu od stranke u ugovoru o OTC izvedenicama.

Članak 13.

Mehanizam za izbjegavanje dvostrukih ili proturječnih pravila

1. ESMA pomaže Komisiji u praćenju i pripremi izvješća Europskom parlamentu i Vijeću o međunarodnoj primjeni načela utvrđenih u člancima 4., 9., 10. i 11., posebno u pogledu mogućih dvostrukih ili proturječnih zahtjeva koji se postavljaju sudionicima na tržištu, koja daje preporuke za moguće mjere.

2. Komisija može donijeti provedbene akte kojima utvrđuje da pravni, nadzorni i izvršni aranžmani treće zemlje:

(a) budu istovrijedni zahtjevima utvrđenima ovom Uredbom u skladu s člancima 4., 9., 10. i 11.;

(b) osiguravaju zaštitu profesionalne tajne koja je istovrijedna onoj navedenoj u ovoj Uredbi; i

(c) budu učinkovito primijenjeni i da se izvršavaju na pravedan način i bez narušavanja tržišne konkurencije, u cilju osiguranja učinkovitog nadzora i izvršenja u toj trećoj zemlji.

Ti se provedbeni akti donose u skladu s kontrolnim postupkom iz članka 86. stavka 2.

3. Provedbeni akt o istovrijednosti kako je navedeno u stavku 2. podrazumijeva da su druge ugovorne strane koje sklapaju transakciju koja podliježe ovoj Uredbi ispunile obveze iz članaka 4., 9., 10. i 11. kada barem jedna od drugih ugovornih strana ima poslovni nastan u toj trećoj zemlji.

4. Komisija, u suradnji s ESMA-om, prati učinkovitu provedbu zahtjeva istovrijednim onima iz članaka 4., 9., 10. i 11. od strane trećih zemalja za koje je donesen provedbeni akt o istovrijednosti, i redovito podnosi izvješće, najmanje jednom godišnje, Europskom parlamentu i Vijeću. Kada izvješće otkrije nedovoljnu ili nedosljednu primjenu spomenutih istovrijednih zahtjeva od strane tijela trećih zemalja, Komisija u roku 30 kalendarskih dana od podnošenja izvješća, povlači priznanje o istovrijednosti dotičnog pravnog okvira treće zemlje. U slučaju povlačenja provedbenog akta o istovrijednosti, druge ugovorne strane automatski ponovno podliježu svim zahtjevima utvrđenima ovom Uredbom.







GLAVA III.

IZDAVANJE ODOBRENJA I NADZOR SREDIŠNJIH DRUGIH UGOVORNIH STRANA







POGLAVLJE 1.

Uvjeti i postupci za izdavanje odobrenja središnje druge ugovorne strane

Članak 14.

Izdavanje odobrenja središnje druge ugovorne strane

1. Kada pravna osoba s poslovnim nastanom u Uniji planira pružati usluge poravnanja u svojstvu središnje druge ugovorne strane, ona podnosi zahtjev za izdavanje odobrenja nadležnom tijelu države članice u kojoj ima poslovni nastan (nadležno tijelo središnje druge ugovorne strane), u skladu s postupkom navedenim u članku 17.

2. Nakon što je izdano odobrenje u skladu s člankom 17., ono proizvodi učinke na cijelom području Unije.

3. Odobrenje iz stavka 1. izdaje se samo za aktivnosti povezane s poravnanjem i u njemu se određuju usluge ili aktivnosti koje središnja druga ugovorna strana smije pružati ili obavljati kao i vrsta financijskih instrumenata koji su obuhvaćeni tim odobrenjem.

4. Središnja druga ugovorna stalno ispunjava potrebne uvjete za izdavanje odobrenja.

Središnja druga ugovorna strana bez nepotrebnog odlaganja obavješćuje nadležno tijelo o svim značajnim promjenama koje utječu na uvjete za izdavanje odobrenja.

5. Odobrenje iz stavka 1. ne smije sprečavati države članice u donošenju ili daljnjoj primjeni dodatnih zahtjeva, u pogledu središnjih drugih ugovornih strana s poslovnim nastanom na njihovom državnom području, kao ni određenih zahtjeva za izdavanje odobrenja u skladu s Direktivom 2006/48/EZ.

Članak 15.

Proširenje aktivnosti i usluga

1. Središnja druga ugovorna strana koja želi proširiti svoje poslovanje na dodatne usluge ili aktivnosti koje nisu obuhvaćene prvobitnim odobrenjem, podnosi zahtjev za proširenje nadležnom tijelu središnje druge ugovorne strane. Ponuda usluga poravnanja za koje središnja druga ugovorna strana još nije dobila odobrenje, smatra se proširenjem tog odobrenja.

Proširenje odobrenja provodi se u skladu s postupkom navedenim u članku 17.

2. Kada središnja druga ugovorna strana želi proširiti svoje poslovanje u državu članicu osim one u kojoj ima poslovni nastan, nadležno tijelo središnje druge ugovorne strane odmah obavješćuje nadležno tijelo te države članice.

Članak 16.

Kapitalni zahtjevi

1. Za dobivanje odobrenja u skladu s člankom 14., središnja druga ugovorna strana ima stalan i raspoloživ temeljni kapital u iznosu od najmanje 7,5 milijuna eura.

2. Kapital središnje druge ugovorne strane, uključujući zadržanu dobit i rezerve, razmjeran je riziku koji proizlazi iz aktivnosti središnje druge ugovorne strane. On treba cijelo vrijeme biti dovoljan kako bi se osiguralo uredno zatvaranje ili restrukturiranje aktivnosti tijekom primjerenog vremenskog razdoblja i odgovarajuća zaštita središnje druge ugovorne strane od kreditnog rizika, rizika druge ugovorne strane, tržišnog, operativnog i pravnog rizika te rizika poslovanja koji već nisu pokriveni posebnim financijskim sredstvima kako je navedeno u člancima 41. do 44.

3. Kako bi se osigurala dosljedna primjena ovog članka, EBA, u uskoj suradnji s ESSB-om i nakon savjetovanja s ESMA-om, izrađuje nacrt regulatornih tehničkih standarda kojima se određuju zahtjevi vezano uz kapital, zadržanu dobit i rezerve središnje druge ugovorne strane iz stavka 2.

EBA dostavlja Komisiji navedeni nacrt regulatornih tehničkih standarda do 30. rujna 2012.

Delegira se ovlast Komisiji za donošenje regulatornih tehničkih standarda iz prvog podstavka u skladu s člancima 10. do 14. Uredbe (EU) br. 1093/2010.

Članak 17.

Postupak za izdavanje odobrenja ili odbijanje zahtjeva za izdavanje odobrenja

1. Središnja druga ugovorna strana podnosi zahtjev za izdavanje odobrenja nadležnom tijelu države članice u kojoj ima poslovni nastan.

2. Središnja druga ugovorna strana koja podnosi zahtjev osigurava sve potrebne informacije kako bi se nadležno tijelo uvjerilo da središnja druga ugovorna strana koja podnosi zahtjev ima u trenutku izdavanja odobrenja uspostavljene sve potrebne aranžmane za ispunjavanje zahtjeva utvrđenih ovom Uredbom. Nadležno tijelo odmah prenosi sve informacije primljene od središnje druge ugovorne strane koja podnosi zahtjev ESMA-i i kolegiju iz članka 18. stavka 1.

3. U roku 30 radnih dana od primitka zahtjeva, nadležno tijelo ocjenjuje potpunost zahtjeva. Ako zahtjev nije potpun, nadležno tijelo utvrđuje rok do kojeg središnja druga ugovorna strana koja podnosi zahtjev osigurava dodatne informacije. Nakon što se ocijeni da je zahtjev potpun, nadležno tijelo o tome obavješćuje središnju drugu ugovornu stranu koja podnosi zahtjev i članove kolegija osnovanog u skladu s člankom 18. stavkom 1. i ESMA-u.

4. Nadležno tijelo izdaje odobrenje samo kada se u potpunosti uvjeri da središnja druga ugovorna strana koja podnosi zahtjev ispunjava sve zahtjeve utvrđene ovom Uredbom i da je središnja druga ugovorna strana prijavljena kao sustav u skladu s Direktivom 98/26/EZ.

Nadležno tijelo uzima u obzir mišljenje kolegija doneseno u skladu s člankom 19. Kada se nadležno tijelo središnje druge ugovorne strane ne slaže s pozitivnim mišljenjem kolegija, ono u svojoj odluci navodi detaljne razloge i objašnjenje svakog značajnog odstupanja od tog pozitivnog mišljenja.

Središnjoj drugoj ugovornoj strani ne smije se izdati odobrenje ako svi članovi kolegija, isključujući nadležna tijela države članice u kojoj ta središnja druga ugovorna strana ima poslovni nastan, uzajamnim sporazumom donesu zajedničko mišljenje u skladu s člankom 19. stavkom 1. da se toj središnjoj drugoj ugovornoj strani ne smije izdati odobrenje. U tom mišljenju se navode potpuni i detaljni razlozi zbog kojih kolegij smatra da nisu ispunjeni zahtjevi utvrđeni ovom Uredbom ili drugim pravom Unije.

Kada nije doneseno zajedničko mišljenje uzajamnim sporazumom kako je navedeno u trećem podstavku i kada je dvotrećinska većina kolegija izrazila negativno mišljenje, bilo koje od predmetnih nadležnih tijela može, na temelju te dvotrećinske većine kolegija, u roku 30 kalendarskih dana od donošenja tog negativnog mišljenja, uputiti predmet ESMA-i u skladu s člankom 19. Uredbe (EU) br. 1095/2010.

U upućenoj odluci navode se potpuni i detaljni razlozi zbog kojih određeni članovi kolegija smatraju da nisu ispunjeni zahtjevi utvrđeni ovom Uredbom ili drugim dijelovima prava Unije. U takvom slučaju nadležno tijelo središnje druge ugovorne strane odgađa svoju odluku o izdavanju odobrenja i čeka odluku o izdavanju odobrenja koju može donijeti ESMA u skladu s člankom 19. stavkom 3. Uredbe (EU) br. 1095/2010. Nadležno tijelo donosi svoju odluku u skladu s odlukom ESMA-e. Predmet se ne upućuje ESMA-i nakon isteka razdoblja od 30 dana iz četvrtog podstavka.

Kada svi članovi kolegija, isključujući tijela države članice u kojoj središnja druga ugovorna strana ima poslovni nastan, donesu zajedničko mišljenje uzajamnim sporazumom, u skladu s člankom 19. stavkom 1., da središnjoj drugoj ugovornoj strani ne treba izdati odobrenje, nadležno tijelo te središnje druge ugovorne strane može uputiti taj predmet ESMA-i u skladu s člankom 19. Uredbe (EU) br. 1095/2010.

Nadležno tijelo države članice u kojoj središnja druga ugovorna strana ima poslovni nastan prenosi odluku ostalim uključenim nadležnim tijelima.

5. U slučaju kada nadležno tijelo središnje druge ugovorne strane nije primijenilo odredbe ove Uredbe ili ih je primijenilo na način koji se čini kršenjem prava Unije, ESMA djeluje u skladu s člankom 17. Uredbe (EU) br. 1095/2010.

ESMA može ispitati navodno kršenje ili neprimjenjivanje prava Unije na zahtjev bilo kojeg člana kolegija ili na vlastitu inicijativu, nakon što je obavijestila nadležno tijelo.

6. U obavljanju svojih zadaća, ni jedna aktivnost koju obavlja neki član kolegija ne smije izravno ili neizravno diskriminirati neku državu članicu ili grupu država članica kao mjesto za usluge poravnanja u bilo kojoj valuti.

7. U roku šest mjeseci od podnošenja potpunog zahtjeva, nadležno tijelo obavješćuje pisanim putem središnju drugu ugovornu stranu koja podnosi zahtjev, uz navođenje detaljnog obrazloženja, o izdavanju ili odbijanju zahtjeva za odobrenje.

Članak 18.

Kolegij

1. U roku 30 kalendarskih dana od podnošenja potpunog zahtjeva u skladu s člankom 17., nadležno tijelo središnje druge ugovorne strane osniva, upravlja i predsjeda kolegijem kako bi se olakšalo obavljanje zadaća iz članaka 15., 17., 49., 51. i 54.

2. Kolegij se sastoji od:

(a) ESMA-e;

(b) nadležnog tijela središnje druge ugovorne strane;

(c) nadležnih tijela odgovornih za nadzor članova sustava poravnanja središnje druge ugovorne strane s poslovnim nastanom u tri države članice koje na zbirnoj osnovi tijekom razdoblja od godinu dana najviše doprinose u jamstveni fond središnje druge ugovorne strane iz članka 42.;

(d) nadležnih tijela odgovornih za nadzor mjesta trgovanja kojima usluge pruža središnja druga ugovorna strana;

(e) nadležnih tijela koja provode nadzor središnjih drugih ugovornih strana s kojima su sklopljeni ugovori o međudjelovanju;

(f) nadležnih tijela koja provode nadzor središnjih depozitorija vrijednosnih papira s kojima je središnja druga ugovorna strana povezana;

(g) relevantnih članova ESSB-a koji su odgovorni za nadzor središnje druge ugovorne strane i relevantnih članova ESSB-a koji su odgovorni za nadzor središnjih drugih ugovornih strana s kojima su sklopljeni ugovori o međudjelovanju;

(h) središnjih banaka koje izdaju najvažnije valute Unije u kojima su financijski instrumenti čije se poravnanje obavlja.

3. Nadležno tijelo države članice koje nije član kolegija može tražiti od kolegija sve informacije koje su važne za obavljanje njegovih nadzornih zadaća.

4. Kolegij osigurava, ne dovodeći u pitanje odgovornosti nadležnih tijela u skladu s ovom Uredbom:

(a) pripremu mišljenja iz članka 19.;

(b) razmjenu informacija, uključujući zahtjeve za informacijama u skladu s člankom 84.;

(c) sporazum o dobrovoljnom povjeravanju zadaća između njegovih članova;

(d) koordinaciju programa nadzorne kontrole na temelju ocjene rizika središnje druge ugovorne strane; i

(e) utvrđivanje postupaka i planova hitnih mjera za rješavanje kriznih situacija, kako je navedeno u članku 24.

5. Osnivanje i funkcioniranje kolegija temelji se na pisanom sporazumu između svih njegovih članova.

Tim sporazumom se utvrđuju praktični aranžmani za funkcioniranje kolegija, kao i detaljna pravila o procedurama glasovanja kako je navedeno u članku 19. stavku 3. i mogu se utvrđivati zadaće koje se povjeravaju nadležnom tijelu središnje druge ugovorne strane ili drugom članu kolegija.

6. Kako bi se osiguralo dosljedno i usklađeno funkcioniranje kolegija u cijeloj Uniji, ESMA izrađuje nacrt regulatornih tehničkih standarda kojima se određuju uvjeti pod kojima se valute Unije iz stavka 2. točke (h) trebaju smatrati najvažnijima i razrada praktičnih aranžmana iz stavka 5.

ESMA dostavlja Komisiji navedeni nacrt regulatornih tehničkih standarda do 30. rujna 2012.

Delegira se ovlast Komisiji za donošenje regulatornih tehničkih standarda iz prvog podstavka u skladu s člancima 10. do 14. Uredbe (EU) br. 1095/2010.

Članak 19.

Mišljenje kolegija

1. U roku četiri mjeseca od dostave potpunog zahtjeva od strane središnje druge ugovorne strane u skladu s člankom 17., nadležno tijelo središnje druge ugovorne strane provodi procjenu rizika središnje druge ugovorne strane i podnosi izvješće kolegiju.

U roku 30 kalendarskih dana nakon primitka izvješća, i na temelju nalaza iz tog izvješća, kolegij donosi zajedničko mišljenje kojim utvrđuje ispunjava li središnja druga ugovorna strana sve zahtjeve utvrđene ovom Uredbom.

Ne dovodeći u pitanje četvrti podstavak članka 17. stavka 4. i ako se ne donese zajedničko mišljenje u skladu s drugim podstavkom, kolegij u istom roku donosi većinsko mišljenje.

2. ESMA olakšava donošenje zajedničkog mišljenja u skladu s njenom funkcijom opće koordinacije u skladu s člankom 31. Uredbe (EU) br. 1095/2010.

3. Većinsko mišljenje kolegija donosi se na temelju obične većine njegovih članova. U kolegijima koji imaju do i uključujući 12 članova, najviše dva člana kolegija iz iste države članice imaju pravo glasa a svaki član s pravom glasa ima jedan glas. U kolegijima koji imaju više od 12 članova, najviše tri člana kolegija iz iste države članice imaju pravo glasa a svaki član s pravom glasa ima jedan glas. ESMA nema pravo glasa vezano s mišljenjem kolegija.

Članak 20.

Oduzimanje odobrenja

1. Ne dovodeći u pitanje članak 22. stavak 3., nadležno tijelo središnje druge ugovorne strane oduzima odobrenje ako središnja druga ugovorna strana:

(a) ne iskoristi odobrenje u roku 12 mjeseci, izričito se odrekne odobrenja ili nije pružala usluge ili obavljala ikakve aktivnosti tijekom prethodnih šest mjeseci;

(b) je dobila odobrenje na temelju lažnih izjava ili na drugi protupropisni način;

(c) više ne ispunjava uvjete pod kojima je odobrenje izdano i nije u zadanom okviru poduzela korektivne mjere koje je zatražilo nadležno tijelo središnje druge ugovorne strane;

(d) je ozbiljno i sustavno kršila zahtjeve utvrđene ovom Uredbom.

2. Kada nadležno tijelo središnje druge ugovorne strane smatra da postoji neka od okolnosti iz stavka 1., ono o tome u roku pet radnih dana obavješćuje ESMA-u i članove kolegija.

3. Nadležno tijelo središnje druge ugovorne strane savjetuje se s članovima kolegija o potrebi oduzimanja odobrenja središnje druge ugovorne strane, osim u slučaju kada je potrebna hitna odluka.

4. Svaki član kolegija može, u bilo kojem trenutku, tražiti da nadležno tijelo središnje druge ugovorne strane ispita ispunjava li središnja druga ugovorna strana i nadalje uvjete pod kojima joj je izdano odobrenje.

5. Nadležno tijelo središnje druge ugovorne strane može ograničiti oduzimanje na određenu uslugu, aktivnost ili vrstu financijskih instrumenata.

6. Nadležno tijelo središnje druge ugovorne strane šalje ESMA-i i članovima kolegija svoju detaljno obrazloženu odluku, koja uzima u obzir mišljenje s rezervom članova kolegija.

7. Odluka o oduzimanju odobrenja proizvodi učinke u cijeloj Uniji.

Članak 21.

Preispitivanje i ocjena

1. Ne dovodeći u pitanje ulogu kolegija, nadležna tijela iz članka 22. preispituju aranžmane, strategije, postupke i mehanizme koje primjenjuju središnje druge ugovorne strane radi usklađivanja s ovom Uredbom i ocjenjuju rizike kojima su izložene ili bi mogle biti izložene središnje druge ugovorne strane.

2. Preispitivanje i ocjena iz stavka 1. obuhvaćaju sve zahtjeve za središnje druge ugovorne strane koji su utvrđeni ovom Uredbom.

3. Nadležna tijela određuju učestalost i dubinu preispitivanja i ocjene iz stavka 1., uzimajući u obzir veličinu, sistemsku važnost, prirodu, razmjer i složenost aktivnosti dotičnih središnjih drugih ugovornih strana. Preispitivanje i ocjena ažuriraju se najmanje jednom godišnje.

Središnje druge ugovorne strane podliježu izravnim nadzorima.

4. Nadležna tijela redovito, i to najmanje jednom godišnje, obavješćuju kolegij o rezultatima preispitivanja i ocjeni kako je navedeno u stavku 1., kao i o eventualnim poduzetim korektivnim mjerama ili nametnutim kaznama.

5. Nadležna tijela traže od svake središnje druge ugovorne strane koja ne ispunjava zahtjeve utvrđene ovom Uredbom da u ranoj fazi poduzmu potrebne mjere ili korake za rješavanje te situacije.

6. ESMA ima ulogu koordinacije između nadležnih tijela i kolegija radi izgradnje zajedničke nadzorne kulture i dosljednih nadzornih praksi, osiguranja jedinstvenih postupaka i dosljednih pristupa i jačanja dosljednosti u rezultatima nadzora.

Za potrebe prvog podstavka, ESMA najmanje jednom godišnje:

(a) provodi stručnu analizu nadzornih aktivnosti svih nadležnih tijela vezano s izdavanjem odobrenja i nadzorom središnjih drugih ugovornih strana u skladu s člankom 30. Uredbe (EU) br. 1095/2010; i

(b) pokreće i koordinira procjene otpornosti središnjih drugih ugovornih strana na nepovoljna tržišna kretanja u cijeloj Uniji u skladu s člankom 32. stavkom 2. Uredbe EU br. 1095/2010.

Kada ocjena iz točke (b) drugog podstavka ukaže na nedostatke u otpornosti jedne ili više središnjih drugih ugovornih strana, ESMA izdaje potrebne preporuke u skladu s člankom 16. Uredbe (EU) br. 1095/2010.







POGLAVLJE 2.

Supervizija i nadzor središnjih drugih ugovornih strana

Članak 22.

Nadležno tijelo

1. Svaka država članica određuje nadležno tijelo odgovorno za obavljanje zadaća koje proizlaze iz ove Uredbe vezano uz izdavanje odobrenja i nadzor središnjih drugih ugovornih strana s poslovnim nastanom na području dotične države članice i o tome obavješćuje Komisiju i ESMA-u.

Kada država članica odredi više od jednog nadležnog tijela, ona jasno određuje njihove uloge i određuje jedno tijelo koje je odgovorno za koordinaciju suradnje i razmjenu informacija s Komisijom, ESMA-om, nadležnim tijelima ostalih država članica, EBA-om i relevantnim članovima ESSB-a, u skladu s člancima 23., 24., 83. i 84.

2. Svaka država članica osigurava da nadležno tijelo ima nadzorne i istražne ovlasti potrebne za izvršavanje svojih funkcija.

3. Svaka država članica osigurava mogućnost da se mogu poduzeti ili nametnuti primjerene administrativne mjere, u skladu s nacionalnim pravom, protiv fizičkih ili pravnih osoba odgovornih za nepridržavanje ove Uredbe.

Te su mjere učinkovite, razmjerne i odvraćajuće i mogu uključiti zahtjeve za korektivnim mjerama u zadanom vremenskom okviru.

4. ESMA objavljuje na svojoj internetskoj stranici popis nadležnih tijela određenih u skladu sa stavkom 1.







POGLAVLJE 3.

Suradnja

Članak 23.

Suradnja između nadležnih tijela

1. Nadležna tijela usko surađuju međusobno, s ESMA-om, i, ako je potrebno, s ESSB-om.

2. U obavljanju svojih općih zadaća, nadležna tijela uzimaju u obzir mogući učinak njihovih odluka na stabilnost financijskog sustava u svim ostalim dotičnim državama članicama, posebno krizne situacije iz članka 24., na temelju informacija koje su u danom trenutku dostupne.

Članak 24.

Krizne situacije

Nadležno tijelo središnje druge ugovorne strane ili drugo tijelo obavješćuje ESMA-u, kolegij, relevantne članove ESSB-a i ostala mjerodavna tijela, bez nepotrebnog odlaganja, o svakoj kriznoj situaciji koja se odnosi na središnju drugu ugovornu stranu kao i o kretanjima na financijskim tržištima koja mogu imati nepovoljan učinak na likvidnost tržišta i stabilnost financijskog sustava u državi članici u kojoj središnja druga ugovorna strana ili jedan od njenih članova sustava poravnanja imaju poslovni nastan.







POGLAVLJE 4.

Odnosi s trećim zemljama

Članak 25.

Priznavanje središnje druge ugovorne strane treće zemlje

1. Središnja druga ugovorna strana s poslovnim nastanom u trećoj zemlji može pružati usluge poravnanja članovima sustava poravnanja ili mjestima trgovanja s poslovnim nastanom u Uniji samo ako je tu središnju drugu ugovornu stranu priznala ESMA.

2. ESMA može, nakon savjetovanja s tijelima iz stavka 3. priznati središnju drugu ugovornu stranu s poslovnim nastanom u trećoj zemlji koja je podnijela zahtjev za priznavanjem za pružanje određenih usluga ili aktivnosti poravnanja ako:

(a) je Komisija donijela provedbeni akt u skladu sa stavkom 6.;

(b) središnja druga ugovorna stana ima odobrenje u trećoj zemlji i podliježe učinkovitom nadzoru i izvršenju čime se osigurava potpuna usklađenost s bonitetnim zahtjevima koji se primjenjuju u toj trećoj zemlji;

(c) su dogovori o suradnji uspostavljeni u skladu sa stavkom 7.;

▼M5

(d) središnja druga ugovorna strana ima poslovni nastan ili odobrenje u trećoj zemlji za koju Komisija, u skladu s Direktivom (EU) 2015/849 Europskog parlamenta i Vijeća ( 8 ), ne smatra da ima strateške nedostatke u svojem nacionalnom režimu sprečavanja pranja novca i borbe protiv financiranja terorizma koji predstavljaju značajne prijetnje financijskom sustavu Unije.

▼B

3. U ocjenjivanju jesu li ispunjeni uvjeti iz stavka 2., ESMA se savjetuje s:

(a) nadležnim tijelom države članice u kojoj središnja druga ugovorna strana pruža ili planira pružati usluge poravnanja i koje je središnja druga ugovorna strana odabrala;

(b) nadležnim tijelima odgovornim za nadzor članova sustava poravnanja središnje druge ugovorne strane koji imaju poslovni nastan u tri države članice koje, prema mišljenju središnje druge ugovorne strane najviše doprinose ili se predviđa da će najviše doprinijeti jamstvenom fondu središnje druge ugovorne strane iz članka 42. na zbirnoj osnovi tijekom razdoblja od godinu dana;

(c) nadležnim tijelima odgovornima za nadzor mjesta trgovanja smještenim u Uniji kojima pruža usluge ili će pružati usluge središnja druga ugovorna strana;

(d) nadležnim tijelima koja nadziru središnje druge ugovorne strane s poslovnim nastanom u Uniji s kojima su sklopljeni ugovori o međudjelovanju;

(e) relevantnim članovima ESSB-a država članica u kojima središnja druga ugovorna strana pruža ili planira pružati usluge poravnanja i relevantnim članovima ESSB-a koji su odgovorni za nadzor središnjih drugih ugovornih strana s kojima su sklopljeni ugovori o međudjelovanju;

(f) središnjim bankama koje izdaju najvažnije valute Unije u kojima su financijski instrumenti čije se poravnanje obavlja ili će se obavljati.

4. Središnja druga ugovorna strana iz stavka 1. podnosi svoj zahtjev ESMA-i.

Središnja druga ugovorna strana koja podnosi zahtjev pruža ESMA-i sve potrebne informacije za njeno priznavanje. U roku 30 dana od primitka, ESMA ocjenjuje potpunost zahtjeva. Ako zahtjev nije potpun, ESMA utvrđuje rok do kojeg središnja druga ugovorna strana koja podnosi zahtjev treba osigurati dodatne informacije.

Odluka o priznavanju temelji se na uvjetima navedenima u stavku 2. i neovisna je o bilo kojoj ocjeni koja služi kao temelj za odluku o istovrijednosti kako je navedeno u članku 13. stavku 3.

ESMA se savjetuje s tijelima i subjektima iz stavka 3. prije donošenja svoje odluke.

U roku 180 radnih dana od podnošenja potpunog zahtjeva, ESMA obavješćuje pisanim putem središnju drugu ugovornu stranu koja podnosi zahtjev, uz navođenje detaljnog obrazloženja, o odobravanju ili odbijanju priznavanja.

ESMA objavljuje na svojoj internetskoj stranici popis središnjih drugih ugovornih strana priznatih u skladu s ovom Uredbom.

5. ESMA preispituje, nakon savjetovanja s tijelima i subjektima iz stavka 3., priznavanje središnje druge ugovorne strane s poslovnim nastanom u trećoj zemlji u koju je središnja druga ugovorna strana proširila svoje aktivnosti i usluge u Uniji. To se preispitivanje provodi u skladu sa stavcima 2., 3. i 4. ESMA može oduzeti odobrenje te središnje druge ugovorne strane ako se više ne ispunjavaju uvjeti iz stavka 2. i u okolnostima koje su jednake onima opisanima u članku 20.

6. Komisija može usvojiti provedbeni akt u skladu s člankom 5. Uredbe (EU) br. 182/2011 kojim se određuje da pravni i nadzorni sustavi treće zemlje osiguravaju da središnje druge ugovorne strane koje imaju odobrenje u toj trećoj zemlji ispunjavaju pravno obvezujuće zahtjeve koji su istovrijedni zahtjevima utvrđenima u glavi IV. ove Uredbe, da te središnje druge ugovorne strane podliježu učinkovitom nadzoru i izvršenju u toj trećoj zemlji na kontinuiranoj osnovi i da pravni okvir te treće zemlje osigurava učinkovit istovrijedan sustav za priznavanje središnjih drugih ugovornih strana kojima je izdano odobrenje u skladu s pravnim sustavima trećih zemalja.

7. ESMA uspostavlja dogovore o suradnji s mjerodavnim nadležnim tijelima trećih zemalja čiji su zakonski i nadzorni okviri priznati kao istovrijedni ovoj Uredbi u skladu sa stavkom 6. Takvim dogovorima određuje se barem sljedeće:

(a) mehanizam za razmjenu informacija između ESMA-e i nadležnih tijela dotičnih trećih zemalja, kao i pristup svim informacijama koje zahtijeva ESMA vezano uz središnje druge ugovorne strane koje imaju odobrenje u trećim zemljama;

(b) mehanizam za brzo obavješćivanje ESMA-e kada nadležno tijelo treće zemlje smatra da središnja druga ugovorna strana koju ono nadzire krši uvjete iz svog odobrenja ili iz drugog prava kojem ona podliježe;

(c) mehanizam za brzo obavješćivanje ESMA-e od strane nadležnog tijela treće zemlje kada je središnjoj drugoj ugovornoj strani koju ono nadzire dano pravo za pružanje usluga poravnanja članovima sustava poravnanja ili klijentima s poslovnim nastanom u Uniji;

(d) postupke koji se odnose na koordinaciju nadzornih aktivnosti, te ako je potrebno, izravni nadzor.

8. Kako bi se osigurala dosljedna primjena ovog članka, ESMA izrađuje nacrt regulatornih tehničkih standarda kojima se određuju podaci koje središnja druga ugovorna strana koja podnosi zahtjev pruža ESMA-i u svom zahtjevu za priznavanje.

ESMA dostavlja Komisiji navedeni nacrt regulatornih tehničkih standarda do 30. rujna 2012.

Delegira se ovlast Komisiji za donošenje regulatornih tehničkih standarda iz prvog podstavka u skladu s člancima 10. do 14. Uredbe (EU) br. 1095/2010.







GLAVA IV.

ZAHTJEVI ZA SREDIŠNJE DRUGE UGOVORNE STRANE







POGLAVLJE 1.

Organizacijski zahtjevi

Članak 26.

Opće odredbe

1. Središnja druga ugovorna strana ima pouzdane sustave upravljanja s jasnom organizacijskom strukturom i dobro određenim, transparentnim i dosljednim linijama odgovornosti, učinkovite postupke za utvrđivanje, upravljanje, praćenje i izvješćivanje o rizicima kojima je središnja druga ugovorna strana izložena ili bi mogla biti izložena, te primjerene mehanizme unutarnje kontrole kao i odgovarajuće administrativne i računovodstvene postupke.

2. Središnja druga ugovorna strana donosi politike i postupke koji su dovoljno učinkoviti kako bi osigurali usklađenost s ovom Uredbom, kao i usklađenost njenih direktora i zaposlenika sa svim odredbama ove Uredbe.

3. Središnja druga ugovorna strana održava i upravlja organizacijskom strukturom koja osigurava kontinuitet i uredno funkcioniranje u obavljanju njenih usluga i aktivnosti. Ona se koristi primjerenim i proporcionalnim sustavima, sredstvima i postupcima.

4. Središnja druga ugovorna strana osigurava jasno odvajanje između linija odgovornosti za upravljanje rizicima i onima za ostale operacije središnje druge ugovorne strane.

5. Središnja druga ugovorna strana donosi, provodi i vodi politiku naknada koja promiče pouzdano i učinkovito upravljanje rizicima i koja ne stvara poticaje za ublažavanje standarda vezanih uz rizike.

6. Središnja druga ugovorna strana održava sustave informacijske tehnologije koji odgovaraju složenosti, raznovrsnosti i vrsti usluga i aktivnosti koje se obavljaju kako bi se osigurali visoki standardi sigurnosti i integriteta i povjerljivosti informacija.

7. Središnja druga ugovorna strana stavlja besplatno na raspolaganje javnosti svoje sustave upravljanja, pravila kojima se uređuje središnja druga ugovorna strana i svoje pristupne kriterije za članstvo u sustavu poravnanja.

8. Središnja druga ugovorna strana podliježe čestim i neovisnim revizijama. Rezultati tih revizija dostavljaju se upravi i stavljaju se na raspolaganje nadležnom tijelu.

9. Kako bi se osigurala dosljedna primjena ovog članka, ESMA, nakon savjetovanja s članovima ESSB-a, izrađuje nacrt regulatornih tehničkih standarda kojima se određuje minimalni sadržaj pravila i sustava upravljanja iz stavaka 1. do 8.

ESMA dostavlja Komisiji navedeni nacrt regulatornih tehničkih standarda do 30. rujna 2012.

Delegira se ovlast Komisiji za donošenje regulatornih tehničkih standarda iz prvog podstavka u skladu s člancima 10. do 14. Uredbe (EU) br. 1095/2010.

Članak 27.

Više rukovodstvo i odbor

1. Više rukovodstvo središnje druge ugovorne strane ima dovoljno dobar ugled i dovoljno iskustva kako bi osiguralo pouzdano i razborito upravljanje središnjom drugom ugovornom stranom.

2. Središnja druga ugovorna strana ima odbor. Najmanje jedna trećina, ali ne manje od dva člana tog odbora su neovisni. Predstavnici klijenata članova sustava poravnanja pozivaju se na sastanke odbora radi pitanja koja se odnose na članke 38. i 39. Naknade neovisnim i ostalim neizvršnim članovima odbora ne smiju biti povezane s poslovnim rezultatima središnje druge ugovorne strane.

Članovi odbora središnje druge ugovorne strane, uključujući njihove neovisne članove imaju dovoljno dobar ugled i primjerenu stručnost u području financijskih usluga, upravljanju rizicima i uslugama poravnanja.

3. Središnja druga ugovorna strana jasno određuje uloge i odgovornosti odbora i zapisnike sa sastanka odbora stavlja na raspolaganje nadležnom tijelu i revizorima.

Članak 28.

Odbor za rizike

1. Središnja druga ugovorna strana osniva odbor za rizike, kojeg čine predstavnici njenih članova sustava poravnanja, neovisni članovi odbora i predstavnici njenih klijenata. Odbor za rizike može pozvati zaposlenike središnje druge ugovorne strane i vanjske neovisne stručnjake da prisustvuju sastancima odbora za rizik bez prava glasa. Nadležna tijela mogu tražiti da prisustvuju sastancima odbora za rizik bez prava glasa i da budu prikladno obaviješteni o aktivnostima i odlukama odbora za rizik. Savjeti odbora za rizik neovisni su o bilo kakvom izravnom utjecaju od strane uprave središnje druge ugovorne strane. Ni jedna skupina predstavnika ne može imati većinu u odboru za rizik.

2. Središnja druga ugovorna strana jasno određuje mandat, sustave upravljanja kojima se osigurava njena neovisnost, operativne postupke, pristupne kriterije i mehanizme za izbor članova odbora za rizik. Sustavi upravljanja javno su dostupni i njima se barem određuje da odborom za rizik predsjeda neovisni član odbora, da je izravno odgovoran odboru i da redovito održava sastanke.

3. Odbor za rizike savjetuje odbor o svim aranžmanima koji mogu utjecati na upravljanje rizicima središnje druge ugovorne strane, poput značajne promjene u njenom modelu rizika, postupcima u slučaju neispunjavanja obveza, kriterijima za prihvaćanje članova u sustav poravnanja, poravnanju novih vrsta instrumenata ili izdvajanju poslovnih procesa. Savjeti odbora za rizik nisu potrebni za dnevne operacije središnje druge ugovorne strane. Ulažu se odgovarajući napori za savjetovanje s odborom za rizik o kretanjima koja utječu na upravljanje rizicima središnje druge ugovorne strane u kriznim situacijama.

4. Ne dovodeći u pitanje pravo nadležnih tijela da budu prikladno obaviješteni, članovi odbora za rizik obvezni su čuvati povjerljivost informacija. Kada predsjednik odbora za rizik utvrdi da je određeni član u sukobu interesa ili bi mogao biti u sukobu interesa vezano uz određeno pitanje, tom se članu neće dopustiti da glasa o tom pitanju.

5. Središnja druga ugovorna strana odmah obavješćuje nadležno tijelo o svakoj odluci kojom odbor odluči da neće slijediti savjete odbora za rizik.

Članak 29.

Vođenje evidencije

1. Središnja druga ugovorna strana čuva, kroz razdoblje od najmanje 10 godina, svu evidenciju o pruženim uslugama i aktivnostima kako bi osigurala nadležnom tijelu praćenje usklađenosti središnje druge ugovorne strane s ovom Uredbom.

2. Središnja druga ugovorna strana čuva, kroz razdoblje od najmanje 10 godina od prekida ugovora, sve informacije o svim ugovorima koje je obradila. Te informacije omogućuju barem identifikaciju izvornih uvjeta transakcije prije poravnanja posredstvom te središnje druge ugovorne strane.

3. Središnja druga ugovorna strana na zahtjev stavlja na raspolaganje nadležnom tijelu, ESMA-i i mjerodavnim članovima ESSB-a evidencije i informacije iz stavaka 1. i 2. i sve informacije o pozicijama ugovora čije je poravnanje obavljeno, bez obzira na mjesto gdje su transakcije izvršene.

4. Kako bi se osigurala dosljedna primjena ovog članka, ESMA izrađuje nacrt regulatornih tehničkih standarda kojima se određuju podaci o evidencijama i informacijama koje se čuvaju kako je navedeno u stavcima 1. do 3.

ESMA dostavlja Komisiji navedeni nacrt regulatornih tehničkih standarda do 30. rujna 2012.

Delegira se ovlast Komisiji za donošenje regulatornih tehničkih standarda iz prvog podstavka u skladu s člancima 10. do 14. Uredbe (EU) br. 1095/2010.

5. Kako bi se osigurali jedinstveni uvjeti primjene stavaka 1. i 2., ESMA izrađuje nacrt provedbenih tehničkih standarda kojima se određuje oblik evidencije i informacije koje se zadržavaju.

ESMA dostavlja Komisiji nacrt navedenih provedbenih tehničkih standarda do 30. rujna 2012.

Dodjeljuje se ovlast Komisiji za donošenje provedbenih tehničkih standarda iz prvog podstavka u skladu s člankom 15. Uredbe (EU) br. 1095/2010.

Članak 30.

Dioničari i članovi s kvalificiranim udjelima

1. Nadležno tijelo ne izdaje odobrenje središnjoj drugoj ugovornoj strani ako nije bilo obaviješteno o identitetu dioničara ili članova, bilo izravnih ili neizravnih te fizičkih ili pravnih osoba s kvalificiranim udjelima i o iznosima tih udjela.

2. Nadležno tijelo odbija izdati odobrenje središnjoj drugoj ugovornoj strani ako se ne uvjeri u prikladnost dioničara ili članova s kvalificiranim udjelima u središnjoj drugoj ugovornoj strani, uzimajući u obzir potrebu osiguravanja pouzdanog i razboritog upravljanja središnjom drugom ugovornom stranom.

3. Ako između središnje druge ugovorne strane i drugih fizičkih ili pravnih osoba postoji uska povezanost, nadležno tijelo izdaje odobrenje samo ako ta povezanost ne sprečava učinkovito obavljanje nadzornih funkcija nadležnog tijela.

4. Kada osobe iz stavka 1. imaju utjecaj koji vjerojatno može dovesti u pitanje pouzdano i razborito upravljanje središnjom drugom ugovornom stranom, nadležno tijelo poduzima odgovarajuće mjere kako bi se takva situacija okončala, što može uključiti oduzimanje odobrenja središnje druge ugovorne strane.

5. Nadležno tijelo odbija izdati odobrenja ako zakoni, propisi ili administrativne mjere neke treće zemlje koji vrijede za jednu ili više fizičkih ili pravnih osoba s kojima je središnja druga ugovorna strana usko povezana, ili poteškoće u provođenju tih zakona, propisa ili administrativnih mjera, sprečavaju nadležno tijelo u učinkovitom obavljanju svojih nadzornih funkcija.

Članak 31.

Obavješćivanje nadležnih tijela

1. Središnja druga ugovorna strana obavješćuje svoje nadležno tijelo o svim promjenama u njenom upravljanju i dostavlja nadležnom tijelu sve potrebne informacije za procjenjivanje usklađenosti s člankom 27. stavkom 1. i drugim podstavkom članka 27. stavka 2.

Kada postoji vjerojatnost da će ponašanje člana odbora dovesti u pitanje pouzdano i razborito upravljanje središnje druge ugovorne strane, nadležno tijelo poduzima primjerene mjere, koje mogu uključivati uklanjanje tog člana iz odbora.

2. Svaka fizička ili pravna osoba ili te osobe kada djeluju zajednički („predloženi stjecatelj”), koja je donijela odluku o stjecanju, izravnom ili neizravnom, kvalificiranog udjela u središnjoj drugoj ugovornoj strani ili o daljnjem povećanju, izravnom ili neizravnom, takvog kvalificiranog udjela u središnjoj drugoj ugovornoj strani, ako kao posljedica te situacije postotak glasačkih prava ili kapitala koji ima dostigne ili premaši 10 %, 20 %, 30 % ili 50 % ili ako time središnja druga ugovorna strana postaje njegova podružnica („predloženo stjecanje”), o tome prvo obavješćuje pisanim putem nadležno tijelo središnje druge ugovorne strane u kojem želi steći ili povećati kvalificirani udjel, i pri tome navodi veličinu planiranog udjela i relevantne informacije, kako je navedeno u članku 32. stavku 4.

Svaka fizička ili pravna osoba koja je donijela odluku o prodaji, izravno ili neizravno, kvalificiranog udjela u središnjoj drugoj ugovornoj strani („predloženi prodavatelj”) o tome prvo obavješćuje pisanim putem nadležno tijelo i pri tome navodi veličinu tog udjela. Ta osoba također obavješćuje nadležno tijelo ako je odlučila smanjiti kvalificirani udjel tako da postotak glasačkih prava ili kapitala koji ima padne ispod 10 %, 20 %, 30 % ili 50 % ili tako da središnja druga ugovorna strana prestaje biti društvo kći te osobe.

Nadležno tijelo odmah i u svakom slučaju u roku dva radna dana od primitka obavijesti iz ovog stavka i informacija iz stavka 3. potvrđuje njihov primitak pisanim putem predloženom stjecatelju ili prodavatelju.

Nadležno tijelo ima najviše 60 radnih dana od datuma pisane potvrde primitka obavijesti i svih dokumenata koje treba priložiti obavijesti u skladu s popisom iz članka 32. stavka 4. (razdoblje za procjenu) za provođenje ocjene predviđene člankom 32. stavkom 1. (procjena).

Nadležno tijelo obavješćuje predloženog stjecatelja ili prodavatelja o datumu isteka razdoblja za procjenu prilikom potvrde primitka.

3. Nadležno tijelo može, tijekom razdoblja za procjenu, prema potrebi, ali najkasnije 50-tog radnog dana tijekom razdoblja za procjenu, zahtijevati daljnje informacije koje su potrebne za provođenje procjene. Taj zahtjev podnosi se pisanim putem i u njemu se detaljno navodi koje su dodatne informacije potrebne.

Razdoblje za procjenu prekida se tijekom razdoblja koje teče od datuma zahtjeva za informacijama od strane nadležnog tijela i primitka odgovora na taj zahtjev od strane predloženog stjecatelja. Taj prekid ne može trajati dulje od 20 radnih dana. Nadležno tijelo može po vlastitom nahođenju tražiti daljnje dopune ili pojašnjenja informacija ali to ne može imati za posljedicu prekid razdoblja za procjenu.

4. Nadležno tijelo može produljiti prekid iz drugog podstavka stavka 3. do 30 radnih dana ako je predloženi stjecatelj ili prodavatelj:

(a) smješten ili dobio odobrenje za rad izvan Unije;

(b) fizička ili pravna osoba koja ne podliježe nadzoru u skladu s ovom Uredbom ili Direktivom 73/239/EEZ, Direktivom Vijeća 92/49/EEZ od 18. lipnja 1992. o usklađivanju zakona i drugih propisa koji se odnose na izravno osiguranje osim životnog osiguranja ( 9 ) ili direktivama 2002/83/EZ, 2003/41/EZ, 2004/39/EZ, 2005/68/EZ, 2006/48/EZ, 2009/65/EZ ili 2011/61/EU.

5. Kada se nadležno tijelo, nakon provedbe procjene, odluči suprotstaviti predloženom stjecanju, ono u roku dva radna dana, i ne nakon razdoblja za ocjenu, obavješćuje predloženog stjecatelja pisanim putem i navodi razloge za tu odluku. Nadležno tijelo u skladu s time obavješćuje kolegij iz članka 18. Ovisno o nacionalnom pravu, primjerena izjava o razlozima za tu odluku se može staviti na raspolaganje javnosti na zahtjev predloženog stjecatelja. Međutim, države članice mogu dopustiti nadležnom tijelu da otkrije te podatke bez zahtjeva predloženog stjecatelja.

6. Kada se nadležno tijelo ne suprotstavi predloženom stjecanju tijekom razdoblja za procjenu, smatra se da je ono odobreno.

7. Nadležno tijelo može odrediti maksimalno razdoblje za okončanje predloženog stjecanja i može ga prema potrebi produljiti.

8. Države članice ne nameću zahtjeve za obavješćivanje nadležnog tijela o izravnim ili neizravnim stjecanjima glasačkih prava ili kapitala ili za odobrenje od strane nadležnog tijela izravnih ili neizravnih stjecanja glasačkih prava ili kapitala koji su stroži od onih navedenih u ovoj Uredbi.

Članak 32.

Procjena

1. Prilikom procjenjivanja obavijesti iz članka 31. stavka 2. i informacija iz članka 31. stavka 3., a kako bi osiguralo pouzdano i razborito upravljanje središnjom drugom ugovornom stranom u kojoj se predlaže stjecanje i vodeći računa o vjerojatnom utjecaju predloženog stjecatelja na središnju drugu ugovornu stranu, nadležno tijelo procjenjuje prikladnost predloženog stjecatelja i financijske pouzdanosti predloženog stjecatelja u skladu sa sljedećim:

(a) reputacija i financijska pouzdanost predloženog stjecatelja;

(b) reputacija i iskustvo osobe koja će upravljati poslovanjem središnje druge ugovorne strane kao rezultat predloženog stjecanja;

(c) sposobnost središnje druge ugovorne strane da se uskladi i da održava usklađenost s ovom Uredbom;

(d) postojanje opravdanih razloga za sumnju, vezano s predloženim stjecanjem, u pranje novca ili financiranje terorizma ili pokušaja pranja novca ili financiranja terorizma u smislu članka 1. Direktive 2005/60/EZ ili postojanje opravdanih razloga za sumnju da bi predloženo stjecanje moglo povećati rizik za to.

Prilikom procjenjivanja financijske pouzdanosti predloženog stjecatelja, nadležno tijelo pridaje posebnu pažnju vrsti poslovanja koja se obavlja i koja se predviđa obavljati u središnjoj drugoj ugovornoj strani u kojoj se predlaže stjecanje.

Prilikom procjenjivanja sposobnosti središnje druge ugovorne strane za usklađivanje s ovom Uredbom, nadležno tijelo pridaje posebnu pažnju pitanju ima li grupa čiji će ona postati dio strukturu koja omogućava učinkovit nadzor, učinkovitu razmjenu informacija između nadležnih tijela i određivanje raspodjele odgovornosti između nadležnih tijela.

2. Nadležna tijela se mogu suprotstaviti predloženom stjecanju samo kada postoje opravdani razlozi za to na temelju kriterija iz stavka 1. ili kada informacije koje pruža predloženi stjecatelj nisu potpune.

3. Države članice ne nameću prethodne uvjete u pogledu razine udjela koji se stječu i ne dopuštaju njihovim nadležnim tijelima preispitivanje predloženog stjecanja sa stanovišta gospodarskih tržišnih potreba.

4. Države članice će učini javno dostupnim popis kojim se određuju informacije koje su potrebne za provođenje procjene i koje se pružaju nadležnim tijelima prilikom dostave obavijesti iz članka 31. stavka 2. Tražene informacije su razmjerne i prilagođavaju se prirodi predloženog stjecatelja i predloženog stjecanja. Države članice ne smiju tražiti informacije koje nisu važne za bonitetnu ocjenu.

5. Neovisno o članku 31. stavcima 2., 3. i 4., kada je nadležno tijelo obaviješteno o dva ili više prijedloga za stjecanje ili povećanje kvalificiranih udjela u istoj središnjoj drugoj ugovornoj strani, ono tretira predložene stjecatelje na nediskriminirajući način.

6. Mjerodavna nadležna tijela međusobno usko surađuju prilikom provođenja procjene kada je predloženi stjecatelj:

(a) druga središnja druga ugovorna strana, kreditna institucija, društvo za životno osiguranje, društvo za osiguranje, društvo za reosiguranje, investicijsko društvo, tržišni operater, upravitelj sustava za namiru vrijednosnih papira, društvo za upravljanje UCITS-om ili upravitelj alternativnih investicijskih fondova koji imaju odobrenje u drugoj državi članici;

(b) matično društvo druge središnje druge ugovorne strane, kreditne institucije, društva za životno osiguranje, društva za osiguranje, društva za reosiguranje, investicijskog društva, tržišnog operatera, upravitelja sustava za namiru vrijednosnih papira, društva za upravljanje UCITS-om ili upravitelj alternativnih investicijskih fondova koji imaju odobrenje u drugoj državi članici;

(c) fizička ili pravna osoba koja kontrolira drugu središnju drugu ugovornu stranu, kreditnu instituciju, društvo za životno osiguranje, ostala društva za osiguranje, društvo za reosiguranje, investicijsko društvo, tržišnog operatera, upravitelja sustava za namiru vrijednosnih papira, društvo za upravljanje UCITS-om ili upravitelja alternativnih investicijskih fondova koji imaju odobrenje u drugoj državi članici.

7. Nadležna tijela si međusobno, bez nepotrebnog odlaganja, pružaju sve informacije koje su neophodne ili relevantne za ocjenu. Nadležna tijela si međusobno na zahtjev dostavljaju sve relevantne informacije a sve neophodne informacije na vlastitu inicijativu. U odluci nadležnog tijela koje je izdalo odobrenje središnjoj drugoj ugovornoj strani u kojoj se predlaže stjecanje, navode se sva stajališta ili mišljenje s rezervom koje je izrazilo nadležno tijelo odgovorno za predloženog stjecatelja.

Članak 33.

Sukob interesa

1. Središnja druga ugovorna strana održava i upravlja učinkovitim pisanim organizacijskim i administrativnim aranžmanima za identifikaciju i upravljanje mogućim sukobima interesa između nje, uključujući njene direktore, zaposlenike ili druge osobe s izravnom ili neizravnom kontrolom ili usko povezane osobe i njenih članova sustava poravnanja ili njihovih klijenata koji su poznati središnjoj drugoj ugovornoj strani. Ona održava i provodi odgovarajuće postupke koji imaju za cilj rješavanje mogućih sukoba interesa.

2. Kada organizacijski ili administrativni aranžmani središnje druge ugovorne strane za upravljanje sukobima interesa nisu dovoljni kako bi osigurali, sa zadovoljavajućom pouzdanošću, sprečavanje rizika štete interesima članova sustava poravnanja ili klijenta, ona jasno otkriva članu sustava poravnanja opću prirodu ili izvore sukoba interesa prije prihvaćanja novih transakcija od tog člana sustava poravnanja. Kada je klijent poznat središnjoj drugoj ugovornoj strani, središnja druga ugovorna strana obavješćuje klijenta i člana sustava poravnanja na čijeg se klijenta to odnosi.

3. Kada je središnja druga ugovorna strana matično društvo ili društvo kći, pisani aranžmani uzimaju u obzir i sve okolnosti kojih je središnja druga ugovorna strana svjesna ili bi trebala biti svjesna a koje mogu dovesti do sukoba interesa kao rezultat strukture i poslovnih aktivnosti ostalih društava s kojima je ona u odnosu matičnog društva ili društva kćeri.

4. Pisani aranžmani utvrđeni u skladu sa stavkom 1. uključuju sljedeće:

(a) okolnosti koje predstavljaju sukob interesa ili mogu dovesti do sukoba interesa koji može imati za posljedicu znatan rizik od nastanka štete za interese jednog ili više članova sustava poravnanja ili klijenata;

(b) postupke