8.2.2.2. Zacrnjenost Vozila, registrirana ili stavljena u upotrebu prije 1. siječnja 1980. izuzeta su od ovog zahtjeva.

(a) Zacrnjenost ispušnog plina, koju treba mjeriti za vrijeme slobodnog ubrzanja (bez opterećenja od brzine vrtnje u praznom hodu do najveće brzine vrtnje) s ručicom mjenjača u neutralnom položaju i uključenom spojkom. (b) Pretkondicioniranje vozila: 1. vozila se mogu ispitati bez pretkondicioniranja, iako iz sigurnosnih razloga treba provjeriti je li motor zagrijan i u zadovoljavajućem mehaničkom stanju; 2. zahtjevi za pretkondicioniranje: i. motor treba biti potpuno zagrijan. Temperatura se može mjeriti u motornom ulju, pomoću sonde umetnute u provrt šipke nivoa ulja. U tom slučaju temperatura treba biti najmanje 80 °C ili niža ako je to uobičajena radna temperatura. Temperatura motora može se mjeriti na bloku motora, mjereći razinu infracrvene radijacije koja treba biti najmanje ekvivalentne temperature. Ako je to mjerenje nepraktično zbog konfiguracije vozila, utvrđivanje normalne radne temperature motora može se ustanoviti na drugi način, na primjer radom ventilatora hlađenja motora; ii. ispušni sustav očisti se s najmanje tri ciklusa slobodnog ubrzanja ili istovjetnom metodom. (c) Postupak ispitivanja: 1. motor i bilo kakav ugrađeni turbopunjač moraju prije početka svakog ciklusa slobodnog ubrzanja raditi u praznom hodu. Za teška dizelska vozila to znači da treba pričekati najmanje 10 sekundi nakon otpuštanja papučice za snagu; 2. za vrijeme svakog ciklusa slobodnog ubrzanja, papučicu za snagu treba pritisnuti u potpunosti do kraja, brzo i kontinuirano (za manje od jedne sekunde), ali ne nasilno, tako da pumpa za ubrizgavanje goriva ostvari najveću dobavu; 3. u svakom ciklusu slobodnog ubrzanja motor mora postići brzinu vrtnje pri kojoj započinje prekid dovoda goriva, ili, za vozila s automatskim prijenosom, brzinu koju je naveo proizvođač, ili, ako taj podatak nije dostupan, onda dvije trećine brzine vrtnje pri kojoj započinje prekid dovoda goriva, prije nego se otpusti papučica za snagu. To se može provjeriti, na primjer, praćenjem brzine vrtnje motora ili tako da se omogući da prođe dovoljno vremena između početnog pritiska papučice za snagu do njenog otpuštanja, što u slučaju vozila kategorije 1. i 2. Priloga 1. treba biti najmanje dvije sekunde; 4. vozila ne prolaze ispitivanje samo ako aritmetička srednja vrijednost od najmanje posljednja tri ciklusa slobodnog ubrzanja prelazi graničnu vrijednost. To se može izračunati zanemarivanjem svakog mjerenja koje znatno odstupa od izmjerene srednje vrijednosti, ili rezultata bilo kojeg drugog statističkog izračuna koji uzima u obzir rasipanje mjerenja. Države članice mogu ograničiti broj ciklusa ispitivanja; 5. države članice mogu, da bi izbjegle nepotrebna ispitivanja, ocijeniti da su vozila neispravna ako su njihove izmjerene vrijednosti znatno iznad granične vrijednosti nakon manje od tri ciklusa slobodnog ubrzavanja ili nakon ciklusa pročišćavanja. Isto tako države članice mogu, da bi spriječile nepotrebno ispitivanje, ocijeniti da su vozila ispravna ako su njihove izmjerene vrijednosti znatno ispod granične vrijednosti nakon manje od tri ciklusa slobodnog ubrzavanja ili nakon ciklusa pročišćavanja.