2014R1302 — HR — 05.07.2016 — 001.001

Ovaj je tekst namijenjen isključivo dokumentiranju i nema pravni učinak. Institucije Unije nisu odgovorne za njegov sadržaj. Vjerodostojne inačice relevantnih akata, uključujući njihove preambule, one su koje su objavljene u Službenom listu Europske unije i dostupne u EUR-Lexu. Tim službenim tekstovima može se izravno pristupiti putem poveznica sadržanih u ovom dokumentu.

►B UREDBA KOMISIJE (EU) br. 1302/2014 оd 18. studenoga 2014. o tehničkoj specifikaciji za interoperabilnost podsustava „željezničkih vozila – lokomotiva i putničkih željezničkih vozila” željezničkog sustava u Europskoj uniji (Tekst značajan za EGP) ( L 356 12.12.2014, 228)













▼B

UREDBA KOMISIJE (EU) br. 1302/2014

оd 18. studenoga 2014.

o tehničkoj specifikaciji za interoperabilnost podsustava „željezničkih vozila – lokomotiva i putničkih željezničkih vozila” željezničkog sustava u Europskoj uniji

(Tekst značajan za EGP)







Članak 1.

Ovime se donosi tehnička specifikacija za interoperabilnost (TSI) podsustava za „željeznička vozila – lokomotive i putnička željeznička vozila” željezničkog sustava u čitavoj Uniji, kako je predviđeno u Prilogu.

Članak 2.

1. TSI se primjenjuje na podsustav „željezničkih vozila” opisan u točki 2.7 Priloga II. Direktivi 2008/57/EZ koja prometuju ili se planira da će prometovati na željezničkoj mreži definiranoj u točki 1.2 Priloga i koja pripadaju jednoj od sljedećih vrsta:

(a) vlakovi s motorima s unutarnjim sagorijevanjem na vlastiti pogon ili električni vlakovi;

(b) vučna vozila s motorima s unutarnjim sagorijevanjem ili električna vučna vozila;

(c) putnički vagoni;

(d) mobilna željeznička oprema za izgradnju infrastrukture ili održavanje.

2. TSI se primjenjuje na željeznička vozila iz stavka 1. namijenjena za korištenje na sljedećim nominalnim širinama kolosijeka: 1 435 mm, 1 520 mm, 1 524 mm, 1 600 mm i 1 668 mm, kako je navedeno u odjeljku 2.3.2. Priloga.

Članak 3.

1. Ne dovodeći u pitanje članke 8. i 9. i točku 7.1.1 Priloga, TSI se primjenjuje na sva nova željeznička vozila željezničkog sustava u Uniji definirana u članku 2. stavku 1., koja se stavljaju u promet od 1. siječnja 2015.

2. TSI se ne primjenjuje na postojeća željeznička vozila željezničkog sustava u Europskoj uniji koja su već stavljena u promet na cijeloj ili dijelu mreže bilo koje države članice od 1. siječnja 2015., osim ako podliježu obnovi ili nadogradnji u skladu s člankom 20. Direktive 2008/57/EZ i odjeljkom 7.1.2 Priloga.

3. Tehnički i zemljopisni opseg ove Uredbe propisan je u Odjeljcima 1.1 i 1.2 Priloga.

4. Ugradnja opreme za mjerenje potrošnje električne energije opisana u odredbi 4.2.8.2.8. Priloga obvezna je za nova, nadograđena ili obnovljena vozila predviđena za vožnju na mrežama opremljenima za prikupljanje energetskih podataka pri tlu (DCS) utvrđenima u točki 4.2.17. Uredbe Komisije (EU) br. 1301/2014 ( 5 ).

Članak 4.

1. U odnosu na područja koja su klasificirana kao „otvorena pitanja” navedena u Dodatku I. Prilogu ovoj Uredbi, uvjeti koje je potrebno zadovoljiti za provjeru interoperabilnosti u skladu s člankom 17. stavkom 2. Direktive 2008/57/EZ nacionalna su pravila koja se primjenjuju u državi članici koja odobrava stavljanje u funkciju podsustava obuhvaćenog ovom Uredbom.

2. U roku od šest mjeseci od stupanja na snagu ove Uredbe, svaka država članica dostavlja drugim državama članicama i Komisiji informacije o sljedećem, osim ako su im te informacije već poslane u skladu s Odlukama Vijeća 2008/232/EZ i 2011/291/EU:

(a) nacionalna pravila iz stavka 1.;

(b) postupci ocjene sukladnosti i provjere koje je potrebno provesti u cilju primjene nacionalnih pravila iz stavka 1.;

(c) tijela određena u skladu s člankom 17. stavkom 3. Direktive 2008/57/EZ za provedbu postupaka ocjene sukladnosti i provjere u odnosu na otvorena pitanja.

Članak 5.

1. U odnosu na posebne slučajeve iz odjeljka 7.3 Priloga ovoj Uredbi, uvjeti koji moraju biti zadovoljeni za provjeru interoperabilnosti u skladu s člankom 17. stavkom 2. Direktive 2008/57/EZ nacionalna su pravila koja se primjenjuju u državi članici koja odobrava stavljanje u funkciju podsustava obuhvaćenog ovom Uredbom.

2. U roku od šest mjeseci od stupanja na snagu ove Uredbe, svaka država članica obavješćuje ostale države članice i Komisiju o sljedećem:

(a) nacionalna pravila iz stavka 1.;

(b) postupci ocjene sukladnosti i provjere koje je potrebno provesti u cilju primjene nacionalnih pravila iz stavka 1.;

(c) tijelima određenima u skladu s člankom 17. stavkom 3. Direktive 2008/57/EZ za provedbu postupaka ocjene sukladnosti i provjere u određenim slučajevima određenim u odjeljku 7.3. Priloga.

Članak 6.

1. Ne dovodeći u pitanje sporazume koji su već prijavljeni u skladu s Odlukom Komisije 2008/232/EZ i neće ponovno biti prijavljivani, države članice obavješćuju Komisiju, u roku od šest mjeseci od stupanja na snagu ove Uredbe, o postojećim nacionalnim, bilateralnim ili međunarodnim sporazumima u okviru kojih voze željeznička vozila na koja se primjenjuje ova Uredba.

2. Države članice odmah obavješćuju Komisiju o budućim sporazumima ili izmjenama postojećih sporazuma.

Članak 7.

U skladu s člankom 9. stavkom 3. Direktive 2008/57/EZ, svaka država članica dostavlja Komisiji u roku od godine dana od stupanja na snagu ove Uredbe popis projekata koji se provode na njezinom teritoriju i koji su u naprednoj fazi provedbe.

Članak 8.

1. Potvrda o provjeri „EZ” za podsustav koji sadrži sastavne elemente interoperabilnosti koji nemaju izjavu o sukladnosti „EZ” ili prikladnosti za uporabu može se izdavati tijekom prijelaznog razdoblja koje završava 31. svibnja 2017. pod uvjetom da su zadovoljeni uvjeti iz Odjeljka 6.3. Priloga.

2. Proizvodnja ili nadogradnja/obnova podsustava pomoću sastavnih elemenata interoperabilnosti koji nisu potvrđeni završava se u prijelaznom razdoblju iz stavka 1., uključujući stavljanje u promet.

3. Tijekom prijelaznog razdoblja iz stavka 1.:

(a) prijavljeno tijelo navodi točne razloge za nepotvrđivanje sastavnih dijelova interoperabilnosti prije dodijele potvrde „EZ” u skladu s člankom 18. Direktive 2008/57/EZ;

(b) nacionalna sigurnosna tijela, u skladu s člankom 16. stavkom 2. točkom (c) Direktive 2004/49/EZ Europskog parlamenta i Vijeća ( 6 ) izvješćuju u svom godišnjem izvješću iz članka 18. Direktive 2004/49/EZ o uporabi nepotvrđenih sastavnih dijelova interoperabilnosti u kontekstu postupka.

4. Godinu dana od stupanja na snagu ove Uredbe, novoproizvedeni sastavni dijelovi interoperabilnosti obuhvaćeni su izjavom o sukladnosti „EZ” ili prikladnosti za uporabu.

Članak 9.

Izjava o provjeri podsustava iz članaka 16. do 18. Direktive 2008/57/EZ i/ili izjava o sukladnosti s tipom novog vozila iz članka 26. Direktive 2008/57/EZ utvrđena u skladu s Odlukom 2008/232/EZ ili Odlukom 2011/291/EU smatraju se valjanima dok države članice ne odluče da je potrebno obnoviti vrstu ili izgled potvrde kako je navedeno u tim Odlukama.

Članak 10.

1. Kako bi se išlo u korak s tehnološkim napretkom, mogla bi biti potrebna inovativna rješenja koja nisu u skladu sa specifikacijama iz Priloga i/ili na koje se ne mogu primijeniti metode ocjene iz Priloga. U tom se slučaju razvijaju nove specifikacije i/ili nove metode ocjenjivanja povezane s tim inovativnim rješenjima.

2. Inovativna rješenja mogu biti povezana s podsustavom željezničkih vozila, njegovim dijelovima i njegovim sastavnim dijelovima interoperabilnosti.

3. Ako je predloženo inovativno rješenje, proizvođač ili njegov ovlašteni predstavnik sa sjedištem u Uniji prijavljuju na koji način ono odstupa od mjerodavnih odredaba ili je komplementarno s mjerodavnim odredbama ovog TSI-a i odstupanja dostavljaju Komisiji na analizu. Komisija može zatražiti mišljenje Europske agencije za željeznice (Agencija) o predloženom inovativnom rješenju.

4. Komisija daje mišljenje na predloženo inovativno rješenje. Ako je to mišljenje pozitivno, tijekom postupka revizije u skladu s člankom 6. Direktive 2008/57/EZ razvijaju se i integriraju u TSI odgovarajuće funkcionalne specifikacije i specifikacije sučelja te metode ocjenjivanja koje moraju biti uključene u TSI kako bi se omogućila uporaba tog inovativnog rješenja. Ako je mišljenje negativno, predloženo inovativno rješenje ne može se primijeniti.

5. U iščekivanju revizije TSI-ja, pozitivno mišljenje koje je dala Komisija smatra se prihvatljivim sredstvom usklađenosti s osnovnim zahtjevima Direktive 2008/57/EZ i stoga se može koristiti za ocjenu podsustava.

Članak 11.

1. Odluke 2008/232/EZ i 2011/291/EU stavljaju se van snage od 1. siječnja 2015.

Međutim, nastavljaju se primjenjivati na:

(a) podsustave odobrene u skladu s ovim Odlukama;

(b) slučajeve iz članka 9. ove Uredbe;

(c) projekte za nove, obnovljene ili nadograđene podsustave koji su u trenutku objave ove Uredbe u naprednoj fazi razvoja, imaju postojeći dizajn ili su predmetom ugovora koji je u provedbi, kako je navedeno u točki 7.1.1.2 Priloga ovoj Uredbi.

2. Odluka 2008/232/EZ i dalje se primjenjuje na zahtjeve o buci i bočnim vjetrovima pod uvjetima iz točaka 7.1.1.6. i 7.1.1.7. Priloga ovoj Uredbi.

Članak 12.

Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.

Primjenjuje se od 1. siječnja 2015. Međutim, odobrenje za stavljanje u promet može biti dodijeljeno u skladu s TSI-jem iz Priloga ovoj Uredbi prije 1. siječnja 2015.

Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.









PRILOG

SADRŽAJ 1. Uvod 1.1. Tehničko područje primjene 1.2. Zemljopisno područje primjene 1.3. Sadržaj ovog TSI-ja 2. Podsustav željezničkih vozila i funkcije 2.1. Podsustav željezničkih vozila kao dio željezničkog sustava Unije 2.2. Definicije vezane uz željeznička vozila 2.2.1. Sastav vlakova 2.2.2. Željeznička vozila 2.3. Željeznička vozila u području primjene ovog TSI-ja 2.3.1. Tipovi željezničkih vozila 2.3.2. Širina kolosijeka 2.3.3. Najveća brzina 3. Osnovni zahtjevi 3.1. Elementi podsustava željezničkih vozila koji odgovaraju osnovnim zahtjevima 3.2. Osnovni zahtjevi koji nisu obuhvaćeni ovim TSI-jem 3.2.1. Opći zahtjevi, zahtjevi vezani uz održavanje i rad 3.2.2. Zahtjevi svojstveni drugim podsustavima 4. Značajke podsustava željezničkih vozila 4.1. Uvod 4.1.1. Općenito 4.1.2. Opis željezničkih vozila koja podliježu primjeni TSI-ja 4.1.3. Glavna kategorizacija željezničkih vozila za primjenu zahtjeva TSI-ja 4.1.4. Kategorizacija željezničkih vozila s obzirom na protupožarnu sigurnost 4.2. Funkcionalne i tehničke specifikacije podsustava 4.2.1. Općenito 4.2.2. Konstrukcijski i mehanički dijelovi 4.2.3. Interakcija tračnica i širina kolosijeka 4.2.4. Kočenje 4.2.5. Stavke povezane s putnicima 4.2.6. Okolišni uvjeti i aerodinamični učinci 4.2.7. Vanjska svjetla i naprave za vizualno i zvučno upozoravanje 4.2.8. Vučna i električna oprema 4.2.9. Kabina za strojovođu i sučelje vozač-stroj 4.2.10. Protupožarna zaštita i evakuacija 4.2.11. Servisiranje 4.2.12. Dokumentacija vezana uz rad i održavanje 4.3. Funkcionalne i tehničke specifikacije sučelja 4.3.1. Sučelje s energetskim podsustavom 4.3.2. Sučelje s infrastrukturnim podsustavom 4.3.3. Sučelje s podsustavom odvijanja prometa 4.3.4. Sučelje s prometno-upravljačkim i signalno-sigurnosnim sustavom 4.3.5. Sučelje s podsustavom telematskih aplikacija za putnike 4.4. Operativna pravila 4.5. Pravila za održavanje 4.6. Stručna osposobljenost 4.7. Zdravstveni i sigurnosni uvjeti 4.8. Europski registar odobrenih tipova vozila 5. Interoperabilni sastavni dijelovi 5.1. Definicija 5.2. Inovativna rješenja 5.3. Specifikacija interoperabilnih sastavnih dijelova 5.3.1. Automatsko središnje odbojno kvačilo 5.3.2. Ručno krajnje kvačilo 5.3.3. Kvačila za spašavanje 5.3.4. Kotači 5.3.5. WSP (sustav za zaštitu od proklizavanja kotača) 5.3.6. Prednja svjetla 5.3.7. Pozicijska svjetla 5.3.8. Stražnja svjetla 5.3.9. Sirene 5.3.10. Pantograf 5.3.11. Kontaktni vodiči 5.3.12. Glavni prekidač strujnog kruga 5.3.13. Sjedalo strojovođe 5.3.14. Sustav za pražnjenje nužnika 5.3.15. Dovodni priključci spremnika za vodu 6. Ocjena sukladnosti ili prikladnosti za uporabu i „EZ” provjera 6.1. Interoperabilni sastavni dijelovi 6.1.1. Ocjena sukladnosti 6.1.2. Primjena modula 6.1.3. Posebni postupci ocjenjivanja za interoperabilne sastavne dijelove 6.1.4. Faze projekta u kojima je potrebna ocjena 6.1.5. Inovativna rješenja 6.1.6. Ocjenjivanje prikladnosti za uporabu 6.2. Podsustav željezničkih vozila 6.2.1. EZ provjera (općenito) 6.2.2. Primjena modula 6.2.3. Posebni postupci ocjene za podsustave 6.2.4. Faze projekta u kojima je potrebna ocjena 6.2.5. Inovativna rješenja 6.2.6. Ocjena dokumentacije koja je potrebna za rad i održavanje 6.2.7. Ocjena jedinica namijenjenih za općenitu uporabu u radu 6.2.8. Ocjena jedinica namijenjenih za uporabu u unaprijed zadanim sastavima 6.2.9. Poseban slučaj: Ocjena jedinica namijenjenih za uključivanje u postojeće nedjeljive sastave 6.3. Podsustav koji sadrži interoperabilne sastavne dijelove koji ne posjeduju EZ izjavu 6.3.1. Uvjeti 6.3.2. Dokumentacija 6.3.3. Održavanje podsustava potvrđenih u skladu s odredbom 6.3.1. 7. Provedba 7.1. Opća pravila za provedbu 7.1.1. Primjena na novoizgrađena željeznička vozila 7.1.2. Obnova i modernizacija postojećih vozila 7.1.3. Pravila povezana s potvrdama o ispitivanju tipa ili projekta 7.2. Sukladnost s drugim podsustavima 7.3. Posebni slučajevi 7.3.1. Općenito 7.3.2. Popis posebnih slučajeva 7.4. Posebni okolišni uvjeti 7.5. Aspekti koji se moraju uzeti u obzir u postupku revizije ili drugim aktivnostima Agencije 7.5.1. Aspekti vezani uz osnovni parametar iz ovog TSI-ja 7.5.2. Aspekti koji nisu vezani uz osnovni parametar u ovom TSI-ju, ali su predmet istraživačkih projekata 7.5.3. Aspekti važni za željeznički sustav EU-a, ali izvan područja primjene TSI-jeva ▼C1 DODATAK A – Sustav odbojnika i vijčane spojnice DODATAK B – Sustav širine kolosijeka od 1 520 mm „t” DODATAK C – Posebne odredbe za mobilnu opremu za izgradnju i održavanje željezničke infrastrukture (OTM) DODATAK D – Sustav mjerenja potrošnje energije na vozilu DODATAK E – Tjelesne mjere strojovođe DODATAK F – Vidljivost sprijeda DODATAK G – Servisiranje DODATAK H – Ocjenjivanje podsustava željezničkih vozila DODATAK I – Vidovi za koje nije dostupna tehnička specifikacija (otvorena pitanja) DODATAK J – Tehničke specifikacije navedene u ovom TSI-ju ▼B

1. UVOD

1.1. Tehničko područje primjene

Ova je tehnička specifikacija (TSI) specifikacija koja se bavi određenim podsustavom u cilju zadovoljavanja osnovnih zahtjeva i osiguravanja interoperabilnosti željezničkog sustava Unije kako je opisano u članku 1. Direktive 2008/57/EZ.

Određeni podsustav željeznička su vozila željezničkog sustava Unije navedena u Prilogu II. odjeljka 2.7. Direktive 2008/57/EZ.

Ovaj se TSI primjenjuje na željeznička vozila:

— koja prometuju (ili se planira da će prometovati) na željezničkoj mreži utvrđenoj u odjeljku 1.2 „Zemljopisno područje primjene” ovog TSI-ja, — i

— koja pripadaju jednom od sljedećih tipova vozila (definiranim u Prilogu I., odjeljcima 1.2. i 2.2. Direktive 2008/57/EZ): — — Vlakovi s motorima s unutarnjim sagorijevanjem na vlastiti pogon ili električni vlakovi, — Vučna vozila s motorima s unutarnjim sagorijevanjem ili električna vučna vozila, — Putnički vagoni, — Mobilna željeznička oprema za izgradnju infrastrukture ili održavanje.

Željeznička vozila tipova navedenih u članku 1. stavku 3. Direktive 2008/57/EZ isključena su iz područja primjene ovog TSI:

— Podzemne željeznice, tramvaji i drugi sustavi lake željeznice,

— Vozila za provođenje lokalnog, gradskog ili prigradskog putničkog prometa na mrežama koje su funkcionalno odvojene od ostatka željezničkog sustava,

— Vozila koja se isključivo koriste na privatnoj željezničkoj infrastrukturi koju isključivo koristi njezin vlasnik za vlastiti prijevoz robe,

— Vozila predviđena za isključivo za lokalnu, povijesnu ili turističku uporabu.

Podrobna definicija željezničkih vozila iz područja primjene ovog TSI-ja nalazi se u Poglavlju 2.

1.2. Zemljopisno područje primjene

Zemljopisno područje primjene ovog TSI-ja je mreža čitavog željezničkog sustava koja se sastoji od sljedećeg:

— Mreža transeuropskog konvencionalnog željezničkog sustava (TEN) kako je opisana u Prilogu I., odjeljku 1.1. „Mreža” Direktive 2008/57/EZ,

— Mreža transeuropskog željezničkog sustava velikih brzina (TEN) kako je opisana u Prilogu I., odjeljku 2.1. „Mreža” Direktive 2008/57/EZ,

— Drugi dijelovi mreže čitavog željezničkog sustava nakon proširenja područja primjene kako je opisano u Prilogu I., odjeljku 4. Direktive 2008/57/EZ,

i isključuje slučajeve iz članka 1. stavka 3. Direktive 2008/57/EZ.

1.3. Sadržaj ovog TSI-ja

Sukladno članku 5. stavku 3. Direktive 2008/57/EZ u ovom TSI-ju:

(a) navodi se predviđeno područje primjene (Poglavlje 2.);

(b) propisuje se osnovni zahtjevi za podsustav željezničkih vozila „Lokomotive i putnička vozila” i njegovih sučelja vis-à-vis drugih podsustava (Poglavlje 3.);

(c) određuju funkcionalne i tehničke specifikacije koje moraju ispunjavati podsustav i njegova sučelja s vis-à-vis drugim podsustavima (Poglavlje 4.);

(d) određuju sučelja i interoperabilni sastavni dijelovi koji su obuhvaćeni europskim specifikacijama, uključujući europske norme potrebne za postizanje interoperabilnosti u željezničkom sustavu Europske unije (Poglavlje 5.);

(e) navodi se, za svaki predmetni slučaj, postupci koji se koriste za ocjenjivanje sukladnosti ili prikladnosti za uporabu interoperabilnih sastavnih dijelova s jedne strane ili EZ provjeru sustava s druge strane (Poglavlje 6.);

(f) navodi se strategija za provedbu ovog TSI-ja (Poglavlje 7);

(g) navode se stručne kvalifikacije koje se zahtijevaju od osoblja te zdravstveni i sigurnosni uvjete pri radu i održavanju podsustava, kao i pri provedbi ovog TSI-ja (Poglavlje 4.).

U skladu s člankom 5. stavkom 5. Direktive 2008/57/EZ, mogu se predvidjeti posebni slučajevi za svaki TSI; takvi su posebni slučajevi navedeni u Poglavlju 7.

2. PODSUSTAV ŽELJEZNIČKIH VOZILA I FUNKCIJE

2.1. Podsustav željezničkih vozila kao dio željezničkog sustava Unije

Željeznički sustav Unije's podijeljen je na sljedeće podsustave definirane u Prilogu II. (odjeljak 1.) Direktive 2008/57/EZ.

(a) Konstrukcijska područja: — infrastruktura, — energija, — prometno-upravljački i signalno-sigurnosni podsustav uz tračnicu, — prometno-upravljački i signalno-sigurnosni podsustav u vlaku, — željeznička vozila;

(b) funkcionalna područja: — odvijanje prometa i upravljanje prometom, — održavanje, — telematske aplikacije za putnički i teretni promet.

Osim održavanja, svakim se podsustavom bavi poseban TSI.

Podsustav željezničkih vozila iz ovog TSI-ja (kako je definirano u Odjeljku 1.1.) ima sučelja sa svim drugim podsustavima gore navedenog željezničkog sustava Unije; ta se sučelja razmatraju u okviru integriranog sustava koji je u skladu sa svim mjerodavnim TSI-jevima.

Osim toga, postoje dva TSI-ja koja opisuju posebne vidove željezničkog sustava i odnose se na nekoliko podsustava od kojih je jedan podsustav željezničkih vozila:

(a) sigurnost u željezničkim tunelima (TSI SRT);

(b) dostupnost za osobe smanjene pokretljivosti (TSI PRM);

i dva TSI-ja koja se odnose na posebne vidove podsustava željezničkih vozila:

(c) buka (TSI Buka);

(d) teretni vagoni.

Zahtjevi koji se odnose na podsustav željezničkih vozila iz ta četiri TSI-ja ne ponavljaju se u ovom TSI-ju. Ta se četiri TSI-ja primjenjuju i na podsustav željezničkih vozila prema odnosnom području primjene i pravilima provedbe.

2.2. Definicije vezane uz željeznička vozila

U svrhe ovog TSI-ja, primjenjuju se sljedeće definicije:

2.2.1. Sastav vlakova:

(a) „Jedinica” je generički naziv za željezničko vozilo na koje se primjenjuje ovaj TSI i koje stoga podliježe EZ provjeri.

(b) Jedinica može biti sastavljena od nekoliko „vozila”, kako su definirana u Direktivi 2008/57/EZ, članku 2. točki (c). S obzirom na područje primjene ovog TSI, uporaba pojma „vozilo” u ovom TSI-ju ograničena je na podsustav željezničkih vozila definiran u Poglavlju I.

(c) „Vlak” jest prometno sposobni sastav koji se sastoji od jedne ili više jedinica.

(d) „Putnički vlak” je prometno sposobni sastav dostupan putnicima (vlak koji se sastoji od putničkih vozila, ali nije dostupan putnicima, ne smatra se putničkim vlakom).

(e) „Nedjeljiv sastav” je sastav koji se može ponovno konfigurirati samo u radionici.

(f) „Zadani sastav” je sastav vlaka od nekoliko spojenih jedinica koji se definira u fazi projektiranja i može se ponovno konfigurirati dok je u pogonu.

(g) „Višestruko upravljanje” operativni je sastav koji se sastoji od više od jedne jedinice: — Kompozicije vlakova projektirane tako da se njih nekoliko (iste vrste koja se ocjenjuje) može spojiti i prometovati kao jedan vlak kojim se upravlja iz jedne kabine strojovođe, — Lokomotive koje su tako projektirane da ih se u jedan vlak može uključiti nekoliko (istog tipa koji se ocjenjuje) i kojima se upravlja iz jedne kabine strojovođe.

(h) „Opće prometovanje”: Jedinica je projektirana za opće prometovanje kada je predviđena za spajanje s drugim jedinicama u sastavu vlaka koji nije definiran u fazi projektiranja.

2.2.2. Željeznička vozila:

Definicije u nastavku razvrstane su u četiri skupine kako je definirano u odjeljku 1.2. Priloga I. Direktivi 2008/57/EZ.

(A) Vlakovi s motorima s unutarnjim sagorijevanjem na vlastiti pogon ili električni vlakovi: (a) „Kompozicija vlaka” nedjeljiv je sastav koji može prometovati kao vlak; po definiciji nije namijenjen za ponovnu konfiguraciju, osim u radionici. Sastoji se samo od motoriziranih ili od motoriziranih i ne-motoriziranih vozila. (b) „Električni i/ili dizelski motorni vlak” kompozicija je vlaka u kojoj sva vozila mogu prenositi korisni teret (putnike ili prtljagu/poštu ili teret). (c) „Pružno vozilo” jest vozilo koje se može kretati neovisno i prevoziti teret (putnike ili prtljagu/poštu ili teret).

(B) Vučna vozila s motorima s unutarnjim sagorijevanjem ili električna vučna vozila: „Lokomotiva” jest vučno vozilo (ili kombinacija nekoliko vozila) koje ne može prenositi korisni teret te se pri uobičajenom radu može odvojiti od vlaka i neovisno kretati. „Ranžirno vozilo” vučna je jedinica koja se koristi samo na ranžirnim kolodvorima, stanicama i deponijima. Vlak može vući i pogonsko vozilo sa ili bez vozačke kabine, koje se ne može odvojiti pri uobičajenom radu. Takvo se vozilo općenito naziva „pogonsko vozilo” ili „pogonsko čelno vozilo” kada se nalazi na jednom kraju kompozicije vlaka i kada ima kabinu.

(C) Putnički vagoni i ostali povezani vagoni: „Putnički vagon” vozilo je bez pogona u nedjeljivom ili promjenjivom sastavu koje može prevoziti putnike (zahtjevi za koje je navedeno da se primjenjuju na vagone u ovom TSI-ju smatra se da se primjenjuju i na vagon restoran, spavaća kola, sjedeća kola itd.). „Van” vozilo je bez pogona koje može prenositi teret osim putnika, npr. prtljagu ili poštu i koje se može uključiti u nepromjenjivi ili promjenjivi sastav namijenjen za prijevoz putnika. „Upravljački vagon” vozilo je bez pogona koje ima upravljačnicu. Putnički vagon može biti opremljen upravljačnicom; takav putnički vagom naziva se „upravljački putnički vagon”. Teretni vagon može biti opremljen upravljačnicom i onda se naziva „upravljački teretni vagon”. „Vagon za prijevoz automobila” vozilo je bez pogona koje može prevoziti putničke automobile bez njihovih putnika i koji se može uključiti u putnički vlak. „Nepromjenjivi sastav putničkih vagona” sastav je od nekoliko putničkih vagona bez pogona koji su polutrajno spojeni, odnosno, koji se mogu ponovno konfigurirati samo kada su van uporabe.

(D) Mobilna željeznička oprema za izgradnju i održavanje infrastrukture „Strojevi za pružne radove (OTM)” vozila su koja su posebno projektirana za izgradnju i održavanje pruge i infrastrukture. OTM-ovi se koriste u različitim modulima, u prijevoznom modulu kao vozilo na vlastiti pogon i u prijevoznom modulu kao vučeno vozilo. „Vozila za inspekciju infrastrukture” koriste se za praćenje uvjeta na infrastrukturi. Prometuju na isti način kao teretni ili putnički vlakovi samo bez razlike između modula rada i prijevoznih modula.

2.3. Željeznička vozila u području primjene ovog TSI-ja

2.3.1. Tipovi željezničkih vozila

Područje primjene ovog TSI-ja u odnosu na željeznička vozila kategorizirana u četiri skupine kako je utvrđeno u odjeljku 1.2. Priloga I. Direktivi 2008/57/EZ, opisano je kako slijedi:

(A) Vlakovi s motorima s unutarnjim sagorijevanjem na vlastiti pogon ili električni vlakovi: Ovaj tip uključuje svaki vlak u nedjeljivom ili unaprijed zadanom sastavu koji se sastoji od putničkih vozila i/ili vozila koja ne prevoze putnike. Vučna oprema s unutarnjim sagorijevanjem ili električna vučna oprema postavlja se u neka vozila vlaka i na vlak se postavlja upravljačnica. Isključenje iz područje primjene: — Pružna vozila ili električni i/ili dizelski motorni vlak predviđeni za vožnju isključivo na lokalnim, gradskim i prigradskim mrežama koje su funkcionalno odvojene od ostatka željezničkog sustava i nisu u okviru područja primjene ovog TSI-ja. — Željeznička vozila koja su predviđena za vožnju na gradskim podzemnim željeznicama, tramvajima i drugim sustavima lake željeznice nisu u području primjene ovog TSI-ja. Može se odobriti stavljanje u promet tih tipova željezničkih vozila na određenim dijelovima željezničke mreže Unije koji su predviđeni za tu svrhu (zbog lokalne konfiguracije željezničke mreže) upućivanjem na Registar infrastrukture. U tom slučaju, i pod uvjetom da nisu izričito isključeni iz područja primjene Direktive 2008/57/EZ, primjenjuju se članak 24. i 25. Direktive 2008/57/EZ (upućivanje na nacionalna pravila).

(B) Vučna vozila s motorima s unutarnjim sagorijevanjem ili električna vučna vozila: Ovim su tipom obuhvaćena vučna vozila koja ne mogu nositi teret, kao što su lokomotive s motorima s unutarnjim sagorijevanjem ili električna vučna vozila ili pogonska vozila. Predmetna vučna vozila predviđena su za prijevoz tereta i/ili putnika. Isključenje iz područje primjene: Ranžirna vozila (definirana u odjeljku 2.2.) nisu u području primjene ovog TSI-ja; kada su predviđena za vožnju na željezničkoj mreži (kretanje između ranžirnih kolodvora, postaja i deponija), primjenjuju se članci 24. i 25. Direktive 2008/57/EZ (upućivanje na nacionalna pravila).

(C) Putnički vagoni i ostali povezani vagoni: — Putnički vagoni: — Ovaj tip uključuje nevučna vozila za prijevoz putnika (vagoni definirani u odjeljku 2.2.) koja prometuju u promjenjivim sastavima s vozilima iz kategorije vučna vozila s motorima s unutarnjim sagorijevanjem ili električna vučna vozila koja su gore navedena i koja pružaju funkciju vuče. — Vozila koja nisu namijenjena za prijevoz putnika uključena u putnički vlak: — Ovaj tip vozila uključuje nevučna vozila koja nisu uključena u putničke vlakove (poštanski vagoni, vagoni za prijevoz automobila, vagoni za pružanje usluga, …); na njih se primjenjuje ovaj TSI kao na vozila povezana s prijevozom putnika. Isključenje iz područja primjene ovog TSI-ja: — Ovaj TSI ne primjenjuje se na teretne vagone; oni su obuhvaćeni TSI-jem za „teretne vagone” čak i kad su uključeni u putnički vlak (sastav vlaka je u ovom slučaju operativno pitanje). — Ovaj TSI ne primjenjuje se na vozila predviđena za prijevoz cestovnih motornih vozila (s osobama u tim cestovnim motornim vozilima); kada prometuju na željezničkoj mreži Unije, primjenjuju se članci 24. i 25. Direktive 2008/57/EZ (koji se odnose na nacionalna pravila).

(D) Mobilna željeznička oprema za izgradnju i održavanje infrastrukture Na ovaj se tip željezničkih vozila primjenjuje ovaj TSI samo ako: — ta vozila imaju vlastite kotače, i — projektirana su i predviđena za nadzor od strane sustava uređaja za nadzor vlakova za upravljanje prometom, i — u slučaju OTM-ova, nalazi se u konfiguraciji za vožnju (prijevoz), ima vlastiti pogon ili je vučeno. Isključenje iz područja primjene ovog TSI-ja: U slučaju OTM-ova, radni sastav nalazi se izvan područja primjene ovog TSI-ja.

2.3.2. Širina kolosijeka

Ovaj se TSI primjenjuje na željeznička vozila predviđena za vožnju na mrežama sa širinom kolosijeka 1 435 mm, ili na jednoj od sljedećih nominalnih širina kolosijeka: 1 520 mm, sustav od 1 524 mm, sustav od 1 600 mm i sustav od 1 668 mm.

2.3.3. Najveća brzina

S obzirom na integrirani željeznički sustav koji se sastoji od nekoliko podsustava (posebno nedjeljivih sastava; (vidjeti odjeljak 2.1.), najveća projektirana brzina željezničkog vozila smatra se nižom ili jednakom 350 km/h.

Ako je najveća projektirana brzina veća od 350 km/h, ova se tehnička specifikacija primjenjuje, ali mora se nadopuniti za opseg brzine iznad 350 km/h (ili najveću brzinu povezanu s određenim parametrom, ako je to navedeno u mjerodavnoj točki odjeljka 4.2) do najveće projektirane brzine, primjenom postupka za inovativna rješenja opisana u članku 10.

3. OSNOVNI ZAHTJEVI

3.1. Elementi podsustava željezničkih vozila koji odgovaraju osnovnim zahtjevima

U sljedećoj su tablici navedeni osnovni zahtjevi kako su navedeni i pobrojani u Prilogu III. Direktive 2008/57/EC, uzeti u obzir u specifikacijama iz Poglavlja 4. ovog TSI-ja.

Elementi željezničkih vozila koji odgovaraju osnovnim zahtjevima

Napomena: navedene su samo točke u odjeljku 4.2. koje sadrže zahtjeve







Ref. točka Element podsustava željezničkih vozila Sigurnost Pouzdanost-Dostupnost Zdravlje Zaštita okoliša Tehnička sukladnost 4.2.2.2.2. Unutarnje kvačilo 1.1.3. 2.4.1. 4.2.2.2.3. Krajnja kvačila 1.1.3. 2.4.1. 4.2.2.2.4. Pomoćno kvačilo 2.4.2. 2.5.3. 4.2.2.2.5. Pristup osoblju za povezivanje i odvajanje 1.1.5. 2.5.1. 2.5.3. 4.2.2.3 Prolazi 1.1.5. 4.2.2.4. Izdržljivost konstrukcije vozila 1.1.3. 2.4.1. 4.2.2.5. Pasivna sigurnost 2.4.1. 4.2.2.6. Podizanje i podizanje dizalicom 2.5.3. 4.2.2.7. Ugradnja uređaja na konstrukciju sanduka vozila 1.1.3. 4.2.2.8. Vrata za pristup osoblja i za teret 1.1.5. 2.4.1. 4.2.2.9. Mehanička svojstva stakla 2.4.1. 4.2.2.10. Uvjeti opterećenja i izmjerena masa 1.1.3. 4.2.3.1. Profili 2.4.3. 4.2.3.2.1 Parametar osovinskog opterećenja 2.4.3. 4.2.3.2.2. Opterećenje kotača 1.1.3. 4.2.3.3.1. Obilježja željezničkih vozila za sukladnost sa sustavima za nadzor vlakova 1.1.1. 2.4.3. 2.3.2. 4.2.3.3.2. Nadzor stanja osovinskih ležajeva 1.1.1. 1.2. 4.2.3.4.1. Zaštita od iskliznuća pri vožnji zakrivljenim kolosijekom 1.1.1. 1.1.2. 2.4.3. 4.2.3.4.2. Dinamično vozno ponašanje 1.1.1. 1.1.2. 2.4.3. 4.2.3.4.2.1. Granične vrijednosti sigurne vožnje 1.1.1. 1.1.2. 2.4.3. 4.2.3.4.2.2. Granične vrijednosti opterećenja kolosijeka 2.4.3. 4.2.3.4.3. Ekvivalentna koničnost 1.1.1. 1.1.2. 2.4.3. 4.2.3.4.3.1. Konstrukcijske vrijednosti za nove profile kotača 1.1.1. 1.1.2. 2.4.3. 4.2.3.4.3.2. Radne vrijednosti ekvivalentne koničnosti kolnog sloga 1.1.2. 1.2. 2.4.3. 4.2.3.5.1. Konstrukcija okvira okretnog postolja 1.1.1. 1.1.2. 4.2.3.5.2.1. Mehaničke i geometrijske značajke kolnih slogova 1.1.1. 1.1.2. 2.4.3. 4.2.3.5.2.2. Mehaničke i geometrijske značajke kotača 1.1.1. 1.1.2. 4.2.3.5.2.3. Kolni slogovi promjenjivog profila 1.1.1. 1.1.2. 4.2.3.6. Najmanji polumjer luka zavoja 1.1.1. 1.1.2. 2.4.3. 4.2.3.7. Zaštitne ograde 1.1.1. 4.2.4.2.1. Kočenje – funkcionalni zahtjevi 1.1.1. 2.4.1. 2.4.2. 1.5. 4.2.4.2.2. Kočenje – sigurnosni zahtjevi 1.1.1. 1.2. 2.4.2. 4.2.4.3. Vrsta kočnog sustava 2.4.3. 4.2.4.4.1. Upravljanje kočnicom za opasnost 2.4.1. 2.4.3. 4.2.4.4.2. Upravljanje radnom kočnicom 2.4.3. 4.2.4.4.3. Upravljanje izravnim kočenjem 2.4.3. 4.2.4.4.4. Upravljanje dinamičkim kočenjem 1.1.3. 4.2.4.4.5. Upravljanje parkirnom kočnicom 2.4.3. 4.2.4.5.1. Učinkovitost kočnica – opći zahtjevi 1.1.1. 2.4.1. 2.4.2. 1.5. 4.2.4.5.2. Kočenje u slučaju opasnosti 1.1.2. 2.4.1. 2.4.3. 4.2.4.5.3. Radno kočenje 2.4.3. 4.2.4.5.4. Izračuni vezani uz toplinsku učinkovitost 2.4.1. 2.4.3. 4.2.4.5.5. Parkirna kočnica 2.4.1. 2.4.3. 4.2.4.6.1. Granične vrijednosti profila adhezije kotač-tračnica 2.4.1. 1.2. 2.4.2. 4.2.4.6.2. Sustav zaštite kotača od proklizavanja 2.4.1. 1.2. 2.4.2. 4.2.4.7. Dinamička kočnica – Kočni sustavi vezani uz vučni sustav 2.4.1. 1.2. 2.4.2. 4.2.4.8.1. Kočni sustav neovisan od uvjetima adhezije – Općenito 2.4.1. 1.2. 2.4.2. 4.2.4.8.2. Magnetske kočnice 2.4.3. 4.2.4.8.3. Kočnica na vrtložne struje 2.4.3. 4.2.4.9. Pokazivači stanja i kvara na kočnici 1.1.1. 1.2. 2.4.2. 4.2.4.10. Zahtjevi vezani uz kočenje za pomoć vozilu 2.4.2. 4.2.5.1. Sanitarni sustavi 1.4.1. 4.2.5.2. Sustav za obavješćivanje putnika i komunikaciju 2.4.1. 4.2.5.3. Putnički alarm 2.4.1. 4.2.5.4. Komunikacijski uređaji za putnike 2.4.1. 4.2.5.5. Vanjska vrata: ulaz i izlaz iz željezničkog vozila 2.4.1. 4.2.5.6. Vanjska vrata: konstrukcija sustava 1.1.3. 2.4.1. 4.2.5.7. Vrata između jedinica 1.1.5. 4.2.5.8. Kvaliteta zraka u unutrašnjosti vozila 1.3.2. 4.2.5.9. Vanjski prozori na konstrukciji 1.1.5. 4.2.6.1. Okolišni uvjeti 2.4.2. 4.2.6.2.1. Aerodinamični učinci za putnike na peronu i pružne radnike 1.1.1. 1.3.1. 4.2.6.2.2. Impuls čelnog tlaka 2.4.3. 4.2.6.2.3. Najveće promjene tlaka u tunelima 2.4.3. 4.2.6.2.4. Bočni vjetar 1.1.1. 4.2.6.2.5. Aerodinamični učinak na kolosijeke za zastorom 1.1.1. 2.4.3. 4.2.7.1.1. Prednja svjetla 2.4.3. 4.2.7.1.2. Pozicijska svjetla 1.1.1. 2.4.3. 4.2.7.1.3. Stražnja svjetla 1.1.1. 2.4.3. 4.2.7.1.4. Kontrola svjetala 2.4.3. 4.2.7.2.1. Sirena – Općenito 1.1.1. 2.4.3. 2.6.3. 4.2.7.2.2. Razina zvučnog tlaka sirena za upozorenje 1.1.1. 1.3.1. 4.2.7.2.3. Zaštita 2.4.3. 4.2.7.2.4. Kontrola sirene 1.1.1. 2.4.3. 4.2.8.1. Učinkovitost vuče 2.4.3. 2.6.3. 4.2.8.2. 4.2.8.2.1. do 4.2.8.2.9. Napajanje električnom energijom 1.5. 2.4.3. 2.2.3. 4.2.8.2.10. Električna zaštita vlaka 2.4.1. 4.2.8.3. Dizelski vučni sustav i drugi vučni sustav s motorom na unutarnje izgaranje 2.4.1. 1.4.1. 4.2.8.4. Zaštita od opasnosti od strujnog udara 2.4.1. 4.2.9.1.1. Upravljačnica – Općenito — — — — — 4.2.9.1.2. Ulaz i izlaz 1.1.5. 2.4.3. 4.2.9.1.3. Vanjska vidljivost 1.1.1. 2.4.3. 4.2.9.1.4. Unutarnji raspored 1.1.5. 4.2.9.1.5. Sjedalo strojovođe 1.3.1. 4.2.9.1.6. Strojovođin stol – ergonomija 1.1.5. 1.3.1. 14.2.9.1.7. Upravljanje klimatizacijom i kvalitetom zraka 1.3.1. 4.2.9.1.8. Unutarnja rasvjeta 2.6.3. 4.2.9.2.1. Vjetrobran – Mehanička obilježja 2.4.1. 4.2.9.2.2. Vjetrobran – optička obilježja 2.4.3. 4.2.9.2.3. Vjetrobran – Općenito 2.4.3. 4.2.9.3.1. Funkcija nadzora strojovođine aktivnosti 1.1.1. 2.6.3. 4.2.9.3.2. Označivanje brzine 1.1.5. 4.2.9.3.3. Jedinica za prikaz i zasloni za strojovođu 1.1.5. 4.2.9.3.4. Upravljački mehanizmi i pokazivači 1.1.5. 4.2.9.3.5. Označivanje 2.6.3. 4.2.9.3.6. Funkcija radijskog daljinskog upravljanja za ranžirne operacije 1.1.1. 4.2.9.4. Alat i prijenosna oprema u vlaku 2.4.1. 2.4.3. 2.6.3. 4.2.9.5. Spremište za osobne stvari osoblja — — — — — 4.2.9.6. Uređaj za snimanje 2.4.4. 4.2.10.2. Protupožarna sigurnost – mjere za sprječavanje požara 1.1.4. 1.3.2. 1.4.2. 4.2.10.3. Mjere za detekciju/kontrolu požara 1.1.4. 4.2.10.4. Zahtjevi vezani uz hitne situacije 2.4.1. 4.2.10.5. Zahtjevi vezani uz evakuaciju 2.4.1. 4.2.11.2. Vanjsko čišćenje vlaka 1.5. 4.2.11.3. Priključak na sustav za pražnjenje nužnika 1.5. 4.2.11.4. Oprema za opskrbu vodom 1.3.1. 4.2.11.5. Sučelje za opskrbu vodom 1.5. 4.2.11.6. Posebni zahtjevi za postavljanje vlakova na sporedne kolosijeke 1.5. 4.2.11.7. Oprema za opskrbu gorivom 1.5. 4.2.11.8. Čišćenje unutrašnjosti vlaka – opskrba električnom energijom 2.5.3. 4.2.12.2. Opća dokumentacija 1.5. 4.2.12.3. Dokumentacija koja se odnosi na održavanje 1.1.1. 2.5.1. 2.5.2. 2.6.1. 2.6.2. 4.2.12.4. Radna dokumentacija 1.1.1. 2.4.2. 2.6.1. 2.6.2. 4.2.12.5. Dijagram podizanja i upute 2.5.3. 4.2.12.6. Opisivanja vezana uz spašavanje 2.4.2. 2.5.3.

3.2. Osnovni zahtjevi koji nisu obuhvaćeni ovim TSI-jem

Neki od osnovnih zahtjeva razvrstanih kao „opći zahtjevi” ili „zahtjevi svojstveni drugim podsustavima” u Prilogu III. Direktivi 2008/57/EZ imaju utjecaj na podsustav željezničkih vozila; oni koji nisu obuhvaćeni ili su obuhvaćeni uz ograničenja u području primjene ovog TSI-ja, navode se dalje u tekstu.

3.2.1. Opći zahtjevi, zahtjevi vezani uz održavanje i rad

Numeriranje stavaka i osnovnih zahtjeva dalje u tekstu odgovara onima navedenima u Prilogu III. Direktivi 2008/57/EZ.

Osnovni zahtjevi koji ne ulaze u područje primjene ovog TSI-ja su sljedeći:

1.4. Zaštita okoliša

1.4.1. „Posljedice na okoliš pri uspostavljanju i korištenju željezničkog sustava moraju se procijeniti i uzeti u obzir u fazi izrade nacrta sustava u skladu s propisima Zajednice koji su na snazi.” Taj osnovni zahtjev obuhvaćen je odgovarajućim europskim propisima na snazi.

1.4.3. „Željeznička vozila i sustavi napajanja električnom energijom moraju biti konstruirani i proizvedeni na takav način da budu elektromagnetski kompatibilni s instalacijama, opremom te javnim i privatnim mrežama s kojima bi se mogla pojaviti interferencija.” Taj osnovni zahtjev obuhvaćen je odgovarajućim europskim propisima na snazi.

1.4.4. „Obavljanje prometa na željezničkom sustavu mora se pridržavati postojećih propisa o zagađivanju bukom.” Ovaj osnovni zahtjev obuhvaćen je odgovarajućim europskim odredbama koje su na snazi (posebno TSI za Buku i HS RST TSI 2008 dok sva željeznička vozila ne budu obuhvaćena s TSI-jem na Buku).

1.4.5. „Obavljanje prometa na željezničkom sustavu ne smije uzrokovati nedopuštenu razinu vibracija tla tijekom aktivnosti i na područjima oko infrastrukture te u uobičajenom stanju.” Ovaj osnovni zahtjev u okviru je područja primjene Infrastrukture.

2.5. Održavanje

Ovi osnovni zahtjevi važni su unutar područja primjene ovog TSI-ja na temelju odjeljka 3.1. ovog TSI-ja samo za dokumentaciju o tehničkom održavanju vezano uz podsustav željezničkih vozila; oni ne ulaze područje primjene ovog TSI-ja vezano uz postrojenja za održavanje.

2.6. Rad

Ovi osnovni zahtjevi važni su unutar područja primjene ovog TSI-ja na temelju odjeljka 3.1. TSI-ja za uporabnu dokumentaciju vezano uz podsustav željezničkih vozila (osnovni zahtjevi 2.6.1. i 2.6.2.) i za tehničku sukladnosti željezničkih vozila s operativnim pravilima (osnovni zahtjevi 2.6.3.).

3.2.2. Zahtjevi svojstveni drugim podsustavima

Zahtjevi za druge odgovarajuće podsustave nužni su radi ispunjavanja ovih osnovnih zahtjeva za cjelokupni željeznički sustav.

Zahtjevi za podsustav željezničkih vozila koji doprinose ispunjavanju ovih osnovnih zahtjeva navedeni su u odjeljku 3.1. ovog TSI-ja; odgovarajući osnovni zahtjevi su oni navedeni u odjeljcima 2.2.3. i 2.3.2. Priloga III.

Direktivi 2008/57/EZ. Drugi osnovni zahtjevi nisu obuhvaćeni područjem primjene ovog TSI-ja.

4. ZNAČAJKE PODSUSTAVA ŽELJEZNIČKIH VOZILA

4.1. Uvod

4.1.1. Općenito

1. Željeznički sustav Unije, na koji se primjenjuje Direktiva 2008/57/EZ i čiji je dio podsustav željezničkih vozila, predstavlja integrirani sustav čiju je dosljednost potrebno provjeriti. Dosljednost se mora provjeriti posebno u odnosu na specifikacije podsustava željezničkih vozila, njegova sučelja s drugim podsustavima željeznice Unije u koje je integriran te pravila o radu i održavanju.

2. Osnovni parametri podsustava željezničkih vozila određeni su u Poglavlju 4. ovog TSI-ja.

3. Osim ako to nije strogo neophodno za interoperabilnost željezničkog sustava Unije, funkcionalne i tehničke specifikacije podsustava i njegovih sučelja opisane u odjeljcima 4.2. i 4.3., ne nameću uporabu određenih tehnologija ili tehnoloških rješenja.

4. Značajke željezničkih vozila koje se moraju navesti u „Europskom registru odobrenih tipova vozila” (u skladu s mjerodavnom Odlukom Komisije) opisane su u odjeljcima 4.2. i 6.2. ovog TSI-ja. Osim toga, te značajke se moraju navesti u tehničkoj dokumentaciji željezničkih vozila opisanoj u točki 4.2.12. ovog TSI-ja.

4.1.2. Opis željezničkih vozila koja podliježu primjeni TSI-ja

1. Željeznička vozila koja podliježu primjeni ovog TSI-ja (određena kao jedinica u kontekstu ovog TSI-ja) opisuju se u potvrdi o EZ postupku provjere koristeći jednu od sljedećih značajki: — Kompozicija vlaka u stalnom sastavu te, kada je to potrebno, u unaprijed određenom sastavu (određenim sustavima) nekoliko kompozicija vlakova tipa koji je podvrgnut postupku ocjenjivanja za višestruko upravljanje. — Jedno vozilo ili stalni niz vozila namijenjenih za unaprijed zadani sastav (zadane sastave). — Jedno vozilo ili stalni niz vozila namijenjenih za opće djelovanje te, kada je to potrebno, unaprijed zadani sastav(i) nekoliko vozila (lokomotiva) tipa podvrgnut postupku ocjenjivanja za višestruko djelovanje. Napomena: Višestruko djelovanje jedinice koja se ocjenjuje s drugim tipovima željezničkih vozila nije područje primjene ovog TSI-ja.

2. Definicije vezane uz sastave i jedinice navedene su u odjeljku 2.2. ovog TSI-ja.

3. Kada se ocjenjuje jedinica namijenjena uporabi u stalnom ili unaprijed zadanom sastavu (sastavima), sastave za koje takvo ocjenjivanje vrijedi određuje stranka koja zahtijeva ocjenjivanje te se oni navode u potvrdi o EZ postupu provjere. Definicija svakog pojedinog sastava uključuje određivanje tipa svakog vozila (ili karoserije vozila i kotača u slučaju artikuliranog stalnog sastava) i njihovog razmještaja u sastavu. Podrobniji opis nalazi se u odredbama 6.2.8 i 9.

4. Neke značajke ili neki postupci ocjenjivanja jedinice namijenjene za uporabu u općem djelovanju zahtijevaju utvrđena ograničenja vezana uz sastave vlakova. Ta ograničenja navode se u odjeljku 4.2. i odredbi 6.2.7.

4.1.3. Glavna kategorizacija željezničkih vozila za primjenu zahtjeva TSI-ja

1. Tehnički sustav kategorizacije željezničkih vozila koristi se u sljedećim odredbama ovog TSI-ja s ciljem utvrđivanja odgovarajućih zahtjeva koji su primjenjivi na vozilo.

2. Tehničku kategorija(e) koja je važna za jedinicu na koju se primjenjuje ovaj TSI utvrđuje stranka koja traži ocjenjivanje. Tu kategorizaciju koristi prijavljeno tijelo nadležno za provedbu postupka ocjenjivanja radi ocjene primjenjivih zahtjeva iz ovog TSI-ja te se to navodi u potvrdi o EZ postupku provjere.

3. Tehničke kategorije željezničkih vozila su sljedeće: — Vozilo konstruirano za prijevoz putnika, — Vozilo konstruirano za prijevoz putničkog tereta (prtljaga, automobili itd.), — Vozilo konstruirano za prijevoz drugog plaćenog tereta (pošta, teret itd.) u vlakovima na vlastiti pogon, — Vozilo opremljeno upravljačnicom, — Vozilo opremljeno vučnom opremom, — Električno vozilo, određeno kao vozilo koje se napaja električnom energijom pomoću elektrifikacijskog sustava navedenog u TSI-ju za energiju konvencionalne željeznice. — Vozilo na vlastiti pogon s unutarnjim sagorijevanjem — Teretna lokomotiva: vozilo konstruirano za vuču teretnih vagona — Putnička lokomotiva: vozilo konstruirano za vuču putničkih vagona — OTM — Vozila za inspekciju infrastrukture. Vozilo može pripadati jednoj ili više gore navedenih kategorija.

4. Ako nije drugačije navedeno u odredbama odjeljka 4.2., zahtjevi navedeni u ovom TSI-ju primjenjuju se na sve tehničke kategorije gore navedenih željezničkih vozila.

5. Prilikom ocjene uzima se u obzir i uporabni sastav vozila; razlikuju se sljedeća vozila: — Vozilo koje može voziti kao vlak. — Vozilo koje ne može samostalno voziti te se mora spojiti s drugim vozilima da bi vozio kao vlak (vidjeti isto odredbe 4.1.2., 6.2.7. i 6.2.8.).

6. Najveću projektiranu brzinu vozila na koju se primjenjuje ovaj TSI objavljuje stranka koja traži ocjenjivanje; ona mora biti umnožak 5 km/h (vidjeti i odredbu 4.2.8.1.2.) kada je vrijednost veća od 60 km/h; Koristi ju prijavljeno tijelo nadležno za provedbu postupka ocjenjivanja radi ocjene primjenjivih zahtjeva iz ovog TSI-ja te se to navodi u potvrdi o EZ postupku provjere.

4.1.4. Kategorizacija željezničkih vozila s obzirom na protupožarnu sigurnost

1. U pogledu protupožarnih zahtjeva, u TSI-SRT određene su i navedene četiri kategorije željezničkih vozila. — Putnička željeznička vozila kategorije A (uključujući putničke lokomotive), — Putnička željeznička vozila kategorije B (uključujući putničke lokomotive), — Teretna lokomotiva, na vlastiti pogon i namijenjena za prijevoz tereta osim putnika (pošte, tereta, vozila za provjeru infrastrukture itd.), — OTM

2. Sukladnost između kategorije vozila i njegovog prometovanja u tunelima propisana je u TSI SRT.

3. Za vozila koja su predviđena za prijevoz putnika ili vuču putničkih vagona i na koje se primjenjuje ovaj TSI, kategorija A je minimalna kategorija koju može izabrati stranka koja traži ocjenjivanje; kriteriji za odabir kategorije B navedeni su u TSI SRT.

4. Tu kategorizaciju primjenjuje prijavljeno tijelo nadležno za ocjenjivanje radi ocjene primjenjivih zahtjeva iz odredbe 4.2.10 ovog TSI-ja, i navodi se u potvrdi o EZ provjeri.

4.2. Funkcionalne i tehničke specifikacije podsustava

4.2.1. Općenito

4.2.1.1. Podjela

1. Funkcionalne i tehničke specifikacije podsustava željezničkih vozila podijeljene su u skupine i razvrstane u sljedeće odredbe ovog odjeljka: — Konstrukcije i mehanički dijelovi — Interakcija tračnica i širina kolosijeka — Kočenje — Stavke povezane s putnicima — Uvjeti okoliša — Vanjska svjetla te zvučni i vizualni uređaji za upozorenje — Vučna i električna oprema — Kabina za strojovođu i sučelje vozač-stroj — Protupožarna zaštita i evakuacija — Servisiranje — Dokumenti za uporabu i održavanje

2. Za određene tehničke vidove iz poglavlja 4., 5. i 6., funkcionalne i tehničke specifikacije izravno se pozivaju na određenu odredbu EN norme ili drugog tehničkog dokumenta, kako dopušta članka 5. stavak 8. Direktive 2008/57/EC; ova upućivanja navedena su u Prilogu J ovom TSI-ju.

3. Podaci potrebni na vlaku kako bi osoblje bilo svjesno radnog stanja vlaka (normalno stanje, oprema u kvaru, otežani uvjeti…) opisani su u odredbi koja se bavi određenom funkcijom te u odredbi 4.2.12. „dokumentacija za rad i održavanje”.

4.2.1.2. Otvorena pitanja

1. Kada, zbog određenog tehničkog vida, nije razvijena određena funkcionalna i tehnička specifikacija potrebna za ispunjavanje osnovnih zahtjeva i stoga nije uključena u ovaj TSI, taj se vid označava kao otvoreno pitanje u odgovarajućoj odredbi; U Prilogu I. ovom TSI-ju navode se sva otvorena pitanja u skladu s člankom 5. stavkom 6. Direktive 2008/57/EZ. U Dodatku I. navodi se odnose li se otvorena pitanja na tehničku sukladnost s mrežom; u tu svrhu, Dodatak I. podijeljen je na 2 dijela: — Otvorene točke povezane s tehničkom sukladnosti između vozila i mreže. — Otvorena pitanja koja se ne odnose na tehničku sukladnost između vozila i mreže.

2. U skladu s člankom 5. stavkom 6. i člankom 17. stavkom 3. Direktive 2008/57/EZ, na otvorena pitanja primjenjuju se nacionalni tehnički propisi.

4.2.1.3. Sigurnosni aspekti

1. Funkcije koje su nužne za sigurnost navedene su u odjeljku 3.1. ovog TSI-ja i povezane s osnovnim zahtjevom „sigurnost”.

2. Sigurnosni zahtjevi vezani uz sljedeće funkcije obuhvaćeni su tehničkim specifikacijama navedenima u odgovarajućoj odredbi odjeljka 4.2. (npr. „pasivna sigurnost”; „kotači”…).

3. Ako te tehničke specifikacije moraju biti nadopunjene zahtjevima izraženim u odnosu na zahtjeve za sigurnošću (težina), one su navedene i u odgovarajućoj odredbi odjeljka 4.2.

4. Elektroničke naprave i programska podrška, koji se koriste za obavljanje funkcija koje su nužne za sigurnost, razvijaju se i ocjenjuju u skladu s prikladnom metodologijom za naprave i programsku podršku vezane za sigurnost.

4.2.2. Konstrukcijski i mehanički dijelovi

4.2.2.1. Općenito

1. Ovaj dio bavi se zahtjevima vezanim uz projektiranje konstrukcijskih dijelova sanduka (čvrstoća konstrukcije vozila) i mehaničke veze (mehanička sučelja) između vozila ili jedinica.

2. Većina ovih zahtjeva utječe na mehaničku cjelovitost vlaka prilikom rada i aktivnosti spašavanja te zaštite odjeljaka u kojima se nalaze putnici i osoblje u slučaju sudara ili iskliznuća.

4.2.2.2. Mehanička sučelja

4.2.2.2.1. Općenito i definicije

S ciljem stvaranja vlaka (na način određen u odjeljku 2.2.), vozila se međusobno povezuju na način koji im omogućuje zajedničko prometovanje. Kvačilo je mehanički uređaj koji to omogućuje. Postoji nekoliko vrsta spojki (kvačila):

1. „Unutarnje kvačilo” (koje se naziva i „posredna” spojnica) je uređaj za povezivanje vozila s ciljem stvaranja jedinice koja se sastoji od nekoliko vozila (npr. stalni niz vagona ili kompozicija vlaka)

2. „Krajnje kvačilo” („vanjska” spojnica) jedinica je uređaj za povezivanje koji se koristi za međusobno povezivanje dviju (ili nekoliko) jedinica s ciljem stvaranja vlaka. Krajnja spojnica može biti „automatska”, „poluautomatska” ili „ručna”. Krajnja spojnica može se koristiti u svrhe spašavanja (vidjeti odredbu 4.2.2.2.4). U kontekstu ovog TSI-ja, „ručna” spojnica je krajnja spojnica koja zahtjeva da (jedna ili više) osoba stoji između vozila koja se povezuju ili odvajaju u svrhu mehaničkog povezivanja vozila.

3. „Pomoćno kvačilo” jest uređaj za povezivanje koji omogućuje pružanje pomoći jednom vozilu od strane jedinice rekuperacijske snage koja je opremljena sa „standardnom” ručnom spojkom prema odredbi 4.2.2.2.3 kada je vozilo kome je potrebna pomoć opremljeno s drugačijim sustavom za povezivanje ili nema sustav za povezivanje.

4.2.2.2.2. Unutarnje kvačilo

1. Unutarnja spojnica između različitih vozila (koja imaju vlastite kotače) jedinice ima sustav koji je sposoban izdržati sile koje nastaju zbog planiranih radnih uvjeta.

2. Kada unutarnji sustav za povezivanje između vozila ima nižu uzdužnu vlačnu čvrstoću od krajnje spojke (krajnjih spojki) jedinice, potrebno je donijeti mjere za spašavanje jedinice u slučaju pucanja takvih unutarnjih spojki; te mjere opisuju se u dokumentaciji koju zahtjeva odredba 4.2.12.6.

3. U slučaju zglobnih jedinica, zglobovi između dvaju vozila koja dijele isti pogonski mehanizam moraju ispunjavati zahtjeve iz specifikacija navedenih u Dodatku J-1, indeks 1.

4.2.2.2.3. Krajnja kvačila

(a) Opći zahtjevi (a-1) Zahtjevi o značajkama krajnjeg kvačila 1. Ako na kraju jedinice postoji krajnja spojnica, primjenjuju se sljedeći zahtjevi na sve vrste krajnjih spojnica (automatske, poluautomatske ili ručne): — Krajnje spojnice uključuju elastični uređaj za povezivanje, sposoban izdržati sile koje nastaju zbog radnih uvjeta ili uvjeta spašavanja. — Vrsta mehaničke spojnice zajedno s njenim nominalnim maksimalnim predviđenim vrijednostima vučnih i tlačnih sila i visine iznad razine tračnica središnje linije (jedinica sposobna za rad s novim kotačima) bilježi se u tehničkoj dokumentaciji opisanoj u odredbi 4.2.12. 2. Ako na bilo kojem kraju jedinice ne postoji kvačilo, na takvom se kraju jedinice postavlja uređaj koji će omogućiti postavljanje kvačila za spašavanje. (a-2) Zahtjevi o vrstama krajnjih kvačila 1. Jedinice koje se ocjenjuju u stalnom ili zadanom sastavu te maksimalne projektirane brzine veće od ili jednake 250 km/h opremaju se na svakom kraju sastava s automatskim središnjim odbojnikom koji je geometrijski i funkcionalno sukladan s „Automatskim središnjim odbojnim kvačilom sa zatvaračem tipa 10” (kako je definirano u odredbi 5.3.1); visina iznad tračnice središnjeg kvačila je 1 025 mm + 15 mm/– 5 mm (mjerena s novim kotačima i s utovarenim teretom „projektirana masa u stanju sposobnom za rad”). 2. Jedinice koje su projektirane i ocijenjene za rad samo na sustavu 1 520 mm opremaju se automatskim središnjim odbojnim kvačilom koje je geometrijski i funkcionalno sukladan sa „SA3 kvačilom”; visina središta iznad tračnice iznosi između 980 i 1 080 mm (za sve uvjete kotača i utovara).

(b) Zahtjevi za „ručni” sustav za povezivanje (b-1) Odredbe za jedinice 1. Sljedeće se odredbe odnose posebno na jedinice opremljene „ručnim” sustavom za povezivanje: — Sustav za povezivanje projektira se tako da nije potrebna prisutnost ljudi između jedinica koje se povezuju/odvajaju dok se bilo koja od njih kreće. — U odnosu na jedinice koje su projektirane i ocijenjene za rad u „općem djelovanju” u „zadanom sastavu” i opremljene ručnim sustavom za spajanje, taj sustav mora biti UIC tipa (kako je navedeno u odredbi 5.3.2.). 2. Te su jedinice u skladu s dodatnim zahtjevima iz dolje navedene točke (b-2). (b-2) Sukladnost između jedinica U odnosu na jedinice opremljene ručnim sustavom za povezivanje tipa UIC (opisan u odredbi 5.3.2.) i sustavom pneumatskih kočnica koji je sukladan tipu UIC (kako je opisan u odredbi 4.2.4.3.), primjenjuju se sljedeći zahtjevi: 1. Odbojnici i vijčana kvačila ugrađuju se u skladu s odredbama A.1 do A.3 Dodatka A. 2. Dimenzije i razmještaj kočnih cijevi i crijeva, spojnica i ventila mora ispunjavati sljedeće zahtjeve: — Sučelje kočne cijevi i glavne cijevi za spremnik uspostavlja se kao u specifikaciji iz Dodatka J-1, indeks 2. — Otvor glave spojke automatske zračne kočnice okrenut je prema lijevo kad se gleda prema kraju vozila. — Otvor glavne spojke glavnog spremnika okrenut je prema desno kada se gleda prema kraju jedinice. — Krajnji ventili su u skladu sa specifikacijom iz odjeljka J-1, indeks 3. — Uzdužni smještaj kočnih cijevi i ventila u skladu je sa zahtjevima specifikacija iz Dodatka J-1, indeks 4.

4.2.2.2.4. Pomoćno kvačilo

1. Potrebno je donijeti odredbe koje će omogućiti vraćanje pruge u prvobitno stanje u slučaju kvara vučom ili gurajući vozilo koje treba spasiti.

2. Kada je vozilo koje treba pomoć izvlačenjem opremljeno s krajnjom spojkom (kvačilom), spašavanje je moguće uz pomoć pogonskog vozila opremljenog istom vrstom krajnjeg kvačila (uključujući sukladnu visinu središnje linije iznad razine tračnica).

3. Za sva vozila, spašavanje je moguće putem vozila za spašavanje tj. pogonskog vozila opremljenog na svakom kraju u svrhe spašavanja sa sljedećim: (a) Na sustavima od 1 435 mm, 1 524 mm ili 1 668 mm: — Ručni sustav za povezivanje tipa UCI (kako je opisano u odredbama 4.2.2.2.3. i 5.3.2.) i pneumatska kočnica tipa UCI (kako je opisano u odredbi 4.2.4.3.), — Bočne kočne cijevi i ventili u skladu s specifikacijom iz Dodatka J-1, indeks 5, — Slobodni prostor od 395 mm iznad središnjice kuke koji omogućuje ugradnju adaptera za spašavanje na način opisan dolje u tekstu. (b) Na sustavu od 1 520 mm: — Središnje odbojno kvačilo koje je geometrijski i funkcionalnu sukladno sa „kvačilom SA3”; za visini iznad središnjice kvačila između 980 do 1 080 mm (za sve uvjete kotača i utovara). To se postiže uporabom stalno ugrađenih kompatibilnih sustava za povezivanje ili pomoću spojnice za spašavanje (koji se također naziva adapterom za spašavanje). U potonjem se slučaju vozilo ocijenjen u odnosu na ovaj TSI projektira tako da može prevoziti spojnicu za spašavanje.

4. Pomoćno kvačilo (u skladu s definicijom iz odredbe 5.3.3.) mora biti u skladu sa sljedećim zahtjevima: — Mora biti konstruirano tako da omogućuje spašavanje pri brzini od najmanje 30km/h, — Mora biti pričvršćeno nakon postavljanja na vozilo za spašavanje na takav način da sprečava njegovo skidanje tijekom provedbe spašavanja, — Mora izdržati sile nastale zbog predviđenih uvjeta spašavanja, — Mora biti konstruirano tako da ne zahtjeva prisutnost ljudi između vozila za spašavanje i vozila kojeg se spašava dok se bilo koje od njih kreće, — Mora biti konstruirano tako da ne zahtijeva prisutnost ljudi između vozila za spašavanje i vozila kojeg se spašava dok se bilo koje od njih kreće.

5. Zahtjev za kočnice za svrhe spašavanja obuhvaćen je odredbom 4.2.4.10. ovog TSI-ja.

4.2.2.2.5. Pristup osoblju za povezivanje i odvajanje

1. Vozila i sustavi krajnjih kvačila projektiraju se na takav način da osoblje nije izloženo nepotrebnoj opasnosti tijekom povezivanja i odvajanja vozila ili provedbe spašavanja.

2. Kako bi se zadovoljio ovaj zahtjev, vozila opremljena ručnim sustavima za povezivanje tipa UIC u skladu s odredbom 4.2.2.2.3. b) moraju ispunjavati sljedeće zahtjeve („Bernski pravokutnik”): — Na vozilima opremljenim vijčanim spojnicama i bočnim odbojnicima, prostor za rad osoblja mora biti u skladu sa specifikacijom na koju se upućuje u Dodatku J-1, indeks 6. — Kad se ugrađuju kombinirana automatska i vijčana spojnica dopušteno je da glava automatske spojnice prodire u Bernski pravokutnik na lijevoj strani (kako je prikazano na slici A1) kada je vagon natovaren i vijčana spojnica je u uporabi. — Ispod svakog odbojnika mora se nalaziti rukohvat. Rukohvati moraju moći izdržati silu od 1,5 kN.

3. Uporabna dokumentacija i dokumentacija za spašavanje koje su navedene u odredbama 4.2.12.4. i 4.2.12.6. opisuju mjere koje su nužne za ispunjavanje tog zahtjeva. Države članice isto mogu zahtijevati primjenu tih odredbi.

4.2.2.3. Prolazi

1. Kada postoji prolaz koji omogućuje prolazak putnika iz jednog putničkog vagona ili jedne kompozicije vlaka u drugu, on mora uzeti u obzir sva odnosna kretanja vozila za vrijeme uobičajenog prometovanja bez izlaganja putnika nepotrebnoj opasnosti.

2. Kada je predviđena vožnja sa prolazom koji nije pričvršćen, mora biti moguće spriječiti pristup putnika središnjem prolazu.

3. Zahtjevi vezani uz vrata prolaza kada se prolaz ne koristi navedeni su u odredbi 4.2.5.7 „Stavke vezane uz putnike – Unutarnja vrata”.

4. Dodatni zahtjevi navedeni su u TSI-ju za PRM.

5. Zahtjevi ove odredbe ne primjenjuju se na kraj vozila ako to područje nije predviđeno za redovitu uporabu od strane putnika.

4.2.2.4. Izdržljivost konstrukcije vozila

1. Ova se odredba primjenjuje na sva vozila osim OTM-ova.

2. Zahtjevi za OTM-ove koji su drugačiji od onih navedenih u ovoj odredbi u odnosu na statičko opterećenje, kategoriju i ubrzanje navedeni su u Dodatku C, odredbi C.1.

3. Statička i dinamička izdržljivost (zamor) konstrukcije sanduka vozila važna je za osiguranje sigurnosti putnika i konstrukcijskog integriteta sastavnih vozila u vlaku te prilikom operacija ranžiranja. Stoga, konstrukcija svakog vozila mora ispunjavati zahtjeve specifikacije navedene u Dodatku J-1, indeks 7. Kategorije željezničkih vozila koje treba uzeti u obzir moraju odgovarati kategoriji L za lokomotive i pogonska vozila i kategorijama PI ili PII za sve druge tipove vozila unutar područja primjene ovog TSI-ja, kako je definirano u Dodatku J-1, indeksu 7, odredba 5.2.

4. Dokaz izdržljivosti sanduka vozila može se dobiti kroz izračune i/ili testiranja u skladu s uvjetima propisanim u specifikaciji i navedenim u Dodatku J-1, indeksu 7, odredbi 9.2.

5. U slučaju vozila koje je konstruirano da izdrži veće tlačne sile od onih u kategorijama (što je gore navedeno kao minimum) u specifikaciji na koju se upućuje u Dodatku J-1, indeksu 7, ova specifikacija ne obuhvaća predloženo tehničko rješenje: u tome je slučaju za tlačne sile dopušteno koristiti druge normativne dokumente koji su javno dostupni. U tome slučaju prijavljeno tijelo provjerava da drugi normativni dokumenti čine dio tehnički dosljednog niza pravila koja se primjenjuju na projektiranje, izgradnju i ispitivanje konstrukcije vozila. Vrijednost tlačne sile bilježi se u tehničkoj dokumentaciji navedenoj u odredbi 4.2.12.

6. Uvjeti opterećenja koji se uzimaju u obzir moraju biti u skladu s onima utvrđenim u odredbi 4.2.2.10. ovog TSI-ja.

7. Pretpostavke aerodinamičnog opterećenja moraju biti opisane u odredbi 4.2.6.2.2. ovog TSI-ja (prolazak 2 vlaka).

8. Tehnike spajanja obuhvaćene su gore navedenim zahtjevima. Postupak provjere mora postojati kako bi osigurao da u fazi proizvodnje nikakva pogrješka ne smanji mehaničke značajke konstrukcije vozila.

4.2.2.5. Pasivna sigurnost

1. Zahtjevi navedeni u ovoj odredbi primjenjuju se na sva vozila, osim na vozila koja nisu predviđena za prijevoz putnika ili osoblja za vrijeme rada, osim na OTM-ove.

2. Za vozila konstruirana za vožnju na sustavu od 1 520 mm, zahtjevi o pasivnoj sigurnosti iz ove odredbe primjenjuju se na dobrovoljnoj osnovi. Ako podnositelj prijave odluči primijeniti zahtjeve o pasivnoj sigurnosti iz ove odredbe, države članice to priznaju. Države članice isto mogu zahtijevati primjenu tih odredbi.

3. U odnosu na lokomotive koje su konstruirane za rad na sustavu od 1 524 mm, zahtjevi o pasivnoj sigurnosti iz ove odredbe primjenjuju se na dobrovoljnoj osnovi. Ako podnositelj prijave odluči primijeniti zahtjeve o pasivnoj sigurnosti iz ove odredbe, države članice to priznaju.

4. Odredbe vezane za scenarije sudara ne primjenjuju se na vozila koje ne mogu prometovati pri brzinama sudara određenima u svakom dolje navedenom scenariju sudara.

5. Cilj je pasivne sigurnosti nadopuniti aktivnu sigurnost kada zakažu sve druge mjere. U tu svrhu, mehanička konstrukcija vozila pruža zaštitu svim putnicima u slučaju sudara ona sljedeće načine: — ograničenjima vezanim uz usporavanje, — održavanjem prostora za preživljavanje i strukturnog integriteta prostorija u kojima se nalaze putnici, — smanjenjem rizika od opterećenja, — smanjenjem opasnosti od iskliznuća, — ograničavanjem posljedica od udarca u prepreku na kolosijeku. S ciljem ispunjavanja ovih funkcionalnih zahtjeva, vozila moraju biti sukladna s podrobnim zahtjevima navedenim u specifikaciji iz Dodatka J-1, indeksu 8, Tablici 1, odjeljka 4.), osim ako dalje u tekstu nije navedeno drugačije. Razmatraju se četiri sljedeća scenarija sudara: — Scenarij 1 : Frontalni sudar između dva istovjetna vozila, — Scenarij 2 : Frontalni sudar s teretnim vagonom, — Scenarij 3 : Sudar vozila s velikim cestovnim vozilom na pružnom prijelazu, — Scenarij 4 : Udar vozila u nisku prepreku (npr. vozilo na pružnom prijelazu, životinju, stijenu itd.). Ovi scenariji opisani su u specifikacijama navedenim u Dodatku J-1, indeksa 8, Tablici 2 odjeljka 5.

6. U okviru područja primjene ovog TSI-ja, „Tablica 2. pravila primjene” u specifikaciji iz gornje točke 5. nadopunjava se sljedećim: zahtjevi primjene na lokomotive vezani iz scenarije 1 i 2: — opremljene automatskim središnjim spojnicama, — sa sposobnošću vuče većom od 300 kN, otvoreno je pitanje. Napomena: takva velika vučna sposobnost potrebna je za teretne lokomotive.

7. Zbog njihove posebne konstrukcije, dopušteno je lokomotivama sa „središnjom upravljačnicom” kao alternativna metoda dokazivanja sukladnosti sa zahtjevom scenarija 3 dokazivanjem sukladnosti sa sljedećim kriterijima: — okvir za lokomotivu projektiran je u skladu sa specifikacijom navedenom u Dodatku J-1, indeksu 8, kat. L (kako je već navedeno u odredbi 4.2.2.4. ovog TSI-ja), — udaljenost između odbojnika i vjetrobrana upravljačnice je barem 2,5 m.

8. U ovom se TSI-ju navode zahtjevi vezani uz otpornost na sudare kao primjenjive unutar njegovog područja primjene. Stoga se ne primjenjuje Prilog A specifikacija iz Dodatka J-1, indeksa 8. Zahtjevi specifikacije navedene u Dodatku J-1, indeksu 8 odjeljku 6 primjenjuju se u odnosu na gore navedene referentne scenarije sudara.

9. S ciljem ograničavanja posljedica udara u prepreku na tračnicama, vodeći krajevi lokomotiva, pogonske glave, vozni vagoni i kompozicije vlakova opremljeni su odbojnikom prepreka. Zahtjevi s kojima se usklađuju odbojnici prepreka određeni su specifikaciji na koju se upućuje u Dodatku J-1, indeksu 8, tablici 3 odjeljka 5. i odjeljku 6.5.

4.2.2.6. Podizanje i podizanje dizalicom

1. Ova se odredba odnosi na sva vozila.

2. Dodatne odredbe koje se odnose na podizanje i podizanje dizalicom OTM-ova određene su u Prilogu C, odredbi C.2.

3. Mora biti moguće sigurno podići ili dizalicom svako vozilo koje čini jedinicu u svrhu ponovnog uspostavljanja prometa (nakon iskliznuća ili druge nesreće ili nezgode) te za svrhe održavanja. U tu svrhu, treba predvidjeti odgovarajuća sučelja za konstrukciju vozila (točke za podizanje) koja omogućuj primjenu vertikalnih ili kvazi-vertikalnih sila. Vozilo mora biti predviđeno za potpuno podizanje ili podizanje dizalicom, uključujući opremu za rad (npr. pričvršćivanjem/spajanjem okretnih postolja na konstrukciju vozila). Mora biti moguće podići svaki kraj vozila (uključujući pogonski mehanizam) dok drugi kraj počiva na preostalom pogonskom mehanizmu(ima).

4. Preporuča se projektirati mjesta za podizanje dizalicom tako da se mogu koristiti kao mjesta za podizanje s pogonskim mehanizmom povezanim s podnožjem vozila.

5. Određuju se takva mjesta za podizanje koja će omogućiti sigurno i stabilno podizanje vozila; ispod i oko mjesta za podizanje treba ostaviti dovoljno mjesta za jednostavno postavljanje uređaja za spašavanje. Mjesta za podizanje/podizanje dizalicom moraju biti tako projektirana da se osoblje ne izlaže opasnosti tijekom normalnog rada ili prilikom korištenja opreme za spašavanje.

6. Kada donja konstrukcija sanduka ne dopušta ugradnju stalnih točaka za podizanje/podizanje dizalicom, na konstrukciju se pričvršćuju spojnice koje omogućuju pričvršćivanje mjesta za podizanje/podizanje dizalicom za vrijeme operacije vraćanja u tračnice.

7. Geometrija ugrađenih točaka za podizanje mora biti u skladu sa specifikacijom navedenom u Dodatku J-1, indeksa 9, odredbe 5.3.; geometrija privremenih mjesta za podizanje mora biti u skladu sa specifikacijom iz Dodatka J-1, indeksa 9, odredbe 5.4.

8. Označavanje mjesta za podizanje vrši se pomoću znakova koji su u skladu sa specifikacijama iz Dodatka J-1, indeksa 10.

9. Konstrukcija mora biti projektirana tako da uzme u obzir opterećenje navedeno u specifikaciji iz Dodatka J-1, indeksa 11, odredbi 6.3.2. i 6.3.3.; otpornost konstrukcije vozila može se dokazati kroz izračune ili ispitivanja u skladu s uvjetima iz specifikacija navedenih u Dodatku J-1, indeksa 11, odredbe 9.2. Alternativni normativni dokumenti mogu se primjenjivati pod uvjetima koji su jednaki onima definiranim u gornjoj odredbi 4.2.2.4.

10. Za svako vozilo jedinice, dijagram za podizanje i odgovarajuće upute navode se u dokumentaciji koja je opisana u odredbama 4.2.12.5. i 4.2.12.6. ovog TSI-ja. Upute se daju piktogramima koliko je to moguće

4.2.2.7. Ugradnja uređaja na konstrukciju sanduka vozila

1. Ova se odredba primjenjuje na sve jedinice, osim OTM-ova.

2. Odredbe o otpornosti konstrukcije OTM-a navedene su u Dodatku C, odredba C.1.

3. Kako bi se smanjila opasnost od ozljeda putnika ili iskliznuća iz tračnica, ugrađen uređaji, uključujući one u putničkim vagonima, pričvršćuju se na konstrukciju vozila na način koji sprječava njihovo odvajanje. S tim ciljem, pričvršćivanje tih uređaja određuje se u skladu sa specifikacijom iz Dodatka J-1, indeksa 12, s obzirom na kategoriju L za lokomotive i kategoriju P-I ili P-II za putnička vozila.

Alternativni normativni dokumenti mogu se primjenjivati pod uvjetima koji su jednaki onima definiranim u gornjoj odredbi 4.2.2.4.

4.2.2.8. Vrata za pristup osoblju i teretu

1. Vrata koja koriste putnici obuhvaćena su odredbom 4.2.5. ovog TSI-ja: „Stavke vezane uz putnike”. Vrata upravljačnice obuhvaćena su u točki 4.2.9. ovog TSI-ja. Ova se odredba bavi vratima za ukrcaj tereta i koje koristi osoblje vlaka, osim vrata upravljačnice.

2. Vozila opremljena odjeljcima predviđenim za posadu vlaka ili robu moraju biti opremljena uređajem za blokiranje i zaključavanje vrata. Vrata moraju ostati zatvorena i zaključana dok ih se namjerno ne otključa.

4.2.2.9. Mehaničke značajke stakla (osim vjetrobranskog stakla)

1. Kada se staklo koristi za zastakljenja (uključujući ogledala), ono mora biti pločasto ili kaljeno u skladu s odgovarajućim nacionalnim i međunarodnim normama u pogledu kakvoće i područja uporabe, čime se umanjuje opasnost za putnike i osoblje od ozljeda zbog loma stakla.

4.2.2.10. Uvjeti opterećenja i izvagana masa

1. Određuju se sljedeći uvjeti opterećenja utvrđeni u specifikaciji na koju se upućuje u Dodatku J-1, indeksu 13, odredbi 2.1: — Konstrukcijska masa pod iznimnim korisnim teretom — Konstrukcijska masa pod uobičajenim korisnim teretom — Konstrukcijska masa u radnom stanju

2. Pretpostavke na kojima se temelji utvrđivanje gore navedenih uvjeta opterećenja mogu se opravdati i dokumentirati u općoj dokumentaciji opisanoj u odredbi 4.2.12.2 ovog TSI-ja. Te se pretpostavke temelje na kategorizaciji željezničkih vozila (brzi vlakovi i vlakovi za velike udaljenosti, ostalo) i na opisu korisnog tereta (putnici, koristan teret po m2 u stajaćim prostorima i službenim prostorima) u skladu sa specifikacijama navedenim u Dodatku J-1, indeksu 13; vrijednosti za različite parametre mogu odstupati od te norme pod uvjetom da su opravdani.

3. Za OTM-ove se mogu koristiti drugačiji uvjeti opterećenja (najmanja masa, najveća masa) kako bi se uzela u obzir dodatna neobavezna oprema na vlaku.

4. Postupak ocjene sukladnosti opisan je u odredbi 6.2.3.1. ovog TSI-ja.

5. Za svaki gore navedeni uvjet opterećenja, daju se sljedeće informacije u tehničkoj dokumentaciji opisanoj u odredbi 4.2.12.: — Ukupna masa vozila (za svako vozilo jedinice) — Masa po osovini (za svaku osovinu) — Masa po kotaču (za svaki kotač).

Napomena: za jedinice opremljene kotačima koji se okreću neovisno jedni o drugima, „osovina” se tumači kao geometrijski pojam, a ne kao fizička komponenta; to vrijedi za cijeli TSI, osim ako nije navedeno drugačije.

4.2.3. Interakcija tračnica i širina kolosijeka

4.2.3.1 Profili

1. Ova se odredba odnosi na pravila izračuna i provjere veličine željezničkih vozila koja mogu prometovati na jednoj ili nekoliko infrastruktura bez rizika od smetnji.

Za jedinice predviđene za vožnju na profilima kolosijeka koji nisu sustavi 1 520 mm:

2. Podnositelj prijave bira planirani referentni profil uključujući referentni profil donjih dijelova. Taj se referentni profil bilježi u tehničko dokumentaciji koja je navedena u odredbi 4.2.12 ovog TSI-ja.

3. Sukladnost vozila s ovim predviđenim profilom utvrđuje se jednom od metoda navedenih u specifikaciji iz Dodatka J-1, indeksa 14. Tijekom prijelaznog razdoblja koje završava 3 godine od datuma primjene ovog TSI-ja, u svrhu tehničke sukladnosti s postojećom mrežom dopušteno je da referentni profil vozila alternativno bude utvrđen u skladu s nacionalnim tehničkim pravilima prijavljenima u tu svrhu. Posebni slučaj ne sprječava korištenje željezničkih vozila sukladnih TSI-ju na nacionalnoj mreži.

4. Ako se utvrdi da je vozilo u skladu s jednim ili više referentnih profila G1, GA, GB, GC ili DE3, uključujući one povezane s donjim dijelom GI1, GI2 ili GI3, kako je navedeno u Dodatku J-1, indeksu 14., sukladnost se utvrđuje kinematičkom metodom kako je predviđeno u specifikaciji iz Dodatka J-1, indeksa 14. Sukladnost s tim referentnim profilima bilježi se u tehničkoj dokumentaciji iz odredbe 4.2.12 ovog TSI-ja.

5. Za električna se vozila profil pantografa provjerava izračunom na temelju specifikacije navedene u Dodatku J-1, indeksu 14., odredbi A.3.12. kako bi se osigurala sukladnost omotnice pantografa s mehaničkim profilom pantografa koji je sam utvrđen u skladu s Dodatkom TSI-ja za energetski podsustav i ovisi o izboru geometrije glava pantografa; dvije dopuštene mogućnosti određene su u odredbi 4.2.8.2.9.2. ovog TSI-ja. Uzima se u obzir napon napajanja električnom energijom u profilu infrastrukture kako bi se osigurala pravilna izolacija između pantografa i fiksnih uređaja.

6. Nagib pantografa kako je određen u odredbi 4.2.10. TSI-ja za energetski podsustav i koji se koristi za izračun mehaničkog kinematičkog profila opravdava se izračunima ili mjerenjima kako je predviđeno u specifikaciji na koju se upućuje u Dodatku J-1, indeksa 14.

Za jedinice predviđene za vožnju na profilu kolosijeka sustava 1 520 mm:

7. Statički profil vozila je u okviru ujednačenog profila vozila „T”; referentni profil za infrastrukturu je profil „S”. Taj je profil opisan u Dodatku B.

8. Za električna se vozila profil pantografa provjerava izračunom kojim će se osigurati sukladnost omotnice pantografa s mehaničkim profilom pantografa koji je sam utvrđen u skladu s Dodatkom D TSI-ja za energetski podsustav; uzima se u obzir izbor geometrije glava pantografa: dopuštene mogućnosti određene su u odredbi 4.2.8.2.9.2. ovog TSI-ja.

4.2.3.2. Osovinsko opterećenje i opterećenje kotača

4.2.3.2.1. Parametar osovinskog opterećenja

1. Opterećenje osovine je sučelje između vozila i infrastrukture. Opterećenje osovine je parametar učinkovitosti infrastrukture naveden u odredbi 4.2.1 TSI-ja za željezničku infrastrukturu i ovisi o kategoriji pruge. Mora ga se uzeti u obzir zajedno s razmakom između osovina, dužinom vlaka i najvećom dopuštenom brzinom za to vozilo na predmetnoj pruzi.

2. Sljedeće značajke koje treba koristiti kao sučelje infrastrukture moraju biti dio opće dokumentacije koja se podnosi kada se ocjenjuje vozilo te je opisana u odredbi 4.2.12.2. ovog TSI-ja: — Masa po osovini (za svaku osovinu) za tri uvjeta opterećenja (kako je određeno u točki 4.2.2.10. ovog TSI_ja gdje se zahtjeva da se to uključi u dokumentaciju). — Položaj osovina uzduž vozila (osovinski razmak). — Dužina vozila. — Najveća konstrukcijska brzina (koja u skladu s odredbom 4.2.8.1.2. ovog TSI-ja mora biti dio dokumentacije).

3. Korištenje ovih podataka na operativnoj razini za provjeru sukladnosti između vozila i infrastrukture (izvan područja primjene ovog TSI-ja): Osovinsko opterećenje svake pojedine osovine koja se koristi ako parametar željezničke infrastrukture mora odrediti željeznički prijevoznik u skladu s odredbom 4.2.2.5. TSI-ja OPE, uzimajući u obzir očekivano opterećenje za predviđenu uslugu (nije određeno pri ocjenjivanju vozila). Osovinsko opterećenje u uvjetima opterećenja „konstrukcijska masa pod izvanrednim korisnim teretom” predstavlja najveću moguću vrijednost gore navedenog osovinskog opterećenja. Uzima se u obzir najveće opterećenje predviđeno za projektiranje kočnog sustava definiranog u odredbi 4.2.4.5.2.

4.2.3.2.2. Opterećenje kotača

1. Omjer razlike opterećenja kotača po osovini Δqj = (Ql – Qr)/(Ql + Qr), procjenjuje se mjerenjem opterećenja kotača, uzimajući u obzir stanje opterećenja „konstrukcijska masa za vrijeme rada”. Razlika u opterećenju kotača veća od 5 % osovinskog opterećenja za taj par kotača dopuštena je samo ako se pokaže sigurnom na ispitivanju sigurnosti od iskliznuća na zakrivljenom kolosijeku navedenom u odredbi 4.2.3.4.1. ovog TSI-ja.

2. Postupak ocjene sukladnosti opisan je u odredbi 6.2.3.2. ovog TSI-ja.

3. Za vozila s osovinskim opterećenjem u konstrukcijskoj masi pod uobičajenim korisnim teretom koji iznosi 22,5 tona ili manje i promjer istrošenog kotača iznosi 740mm ili više, opterećenje kotača preko dijametra kotača (Q/D) iznosi 0,15 kN/mm ili manje, izmjereno kao promjer najmanje istrošenog kotača i konstrukcijske mase pod uobičajenim korisnim teretom.

4.2.3.3. Parametri željezničkih vozila koji utječu na zemaljske sustave

4.2.3.3.1. Značajke željezničkih vozila za sukladnost sa sustavima za otkrivanje vlakova

1. Za vozila projektirana za rad na sustavima profila kolosijeka osim sustava od 1 520 mm, značajke željezničkih vozila za sukladnost sa sustavima za otkrivanje vlakova određeni su u odredbama 4.2.3.3.1.1., 4.2.3.3.1.2. i 4.2.3.3.1.3. Upućuje se na odredbe specifikacije navedene u Dodatku J-2, indeksu 1 ovog TSI-ja (navedene i u Dodatku A, Indeksu 77. TSI-ja CCS).

2. Niz značajki s kojima su željeznička vozila sukladna bilježi se u tehničkoj dokumentaciji opisanoj u odredbi 4.2.12. ovog TSI-ja.

4.2.3.3.1.1. Značajke željezničkih vozila za sukladnost sa sustavima za otkrivanje vlakova koji su utemeljeni na kolosiječnim strujnim krugovima

— Geometrija vozila — 1. Najveći razmak između 2 uzastopne osovine određen je u specifikaciji na koju se upućuje u Dodatku J-2, indeksu 1, odredbi 3.1.2.1. (razmak a1 na Slici 1). 2. Najveći razmak između kraja odbojnika i prve osovine naveden je u specifikaciji na koju se upućuje u Dodatku J-2, indeksu 1., odredbama 3.1.2.5. i 6. (razmak b1 na Slici 1). 3. Najmanji razmak između krajnjih osovina vozila naveden je u specifikaciji na koju se upućuje u Dodatku J-2, indeksu 1, odredbi 3.1.2.4.

— Konstrukcija vozila — 4. Najmanje osovinsko opterećenje u svim uvjetima opterećenja navedeno je u specifikaciji na koju se upućuje u Dodatku J-2, indeksu 1., odredbi 3.1.7. 5. Električni otpor između vozne površine suprotnih kotača kolnog sloga naveden je u specifikaciji na koju se upućuje u Dodatku J-2, indeksu 1, odredbi 3.1.9 i metoda mjerenja navedena je u istoj odredbi. 6. Za električna vozila opremljena pantografom, najmanji otpor između pantografa i svakog kotača vlaka naveden je u specifikaciji na koju se upućuje u Dodatku J-2, indeksu 1, odredbi 3.2.2.1.

— Izolacijske emisije — 7. Ograničenja vezana uz uporabu opreme za posipanje pijeskom određena su u specifikacijama navedenim u Dodatku J-2, indeksu 1, odredbi 3.1.4.; „značajke pijeska” čine dio ove specifikacije. Ako je predviđeno automatsko posipanje pijeskom, mora postojati mogućnost da strojovođa obustavi uporabu automatskog posipanja na određenim dijelovima pruge koji su u operativnim pravilima određeni kao nekompatibilni s posipanjem pijeskom. 8. Ograničenja vezana uz uporabu kompozitnih kočnih blokova navedena su u specifikaciji na koju se upućuje u Dodatku J-2, indeksu 1., odredbi 3.1.6.

— EMC — 9. Zahtjevi vezani uz elektromagnetsku kompatibilnost navedeni su u specifikaciji koja je navedena u Dodatku J-2, indeksu 1., odredbama 3.2.1. i 3.2.2. 10. Granične razine elektromagnetskih smetnji koje proizlaze iz vučnih struja navedene su u specifikaciji na koju se upućuje u Dodatku J-2, indeksu 1, odredbi 3.2.2.

4.2.3.3.1.2. Značajke željezničkih vozila za sukladnost sa sustavima za otkrivanje vlakova koji su utemeljeni na brojačima osovina

— Geometrija vozila — 1. Najveći razmak između 2 uzastopne osovine određen je u specifikaciji na koju se upućuje u Dodatku J-2, indeksu 1, odredbi 3.1.2.1. 2. Najmanji razmak između 2 uzastopne osovine vlaka naveden je u specifikaciji na koju se upućuje u Dodatku J-2, indeksu 1, odredbi 3.1.2.2. 3. Na kraju svakog vozila predviđenog za povezivanje, najmanji razmak između krajnje i prve osovine iznosi pola vrijednosti navedene u specifikaciji iz Dodatka J-2, indeksa 1, odredbe 3.1.2.2. 4. Najveći razmak između krajnje i prve osovine naveden je u specifikaciji na koju se upućuje u Dodatku J-2, indeksu 1, odredbama 3.1.2.5. i 6. (razmak b1 na Slici 1).

— Geometrija kotača — 5. Geometrija kotača određena je u točki 4.2.3.5.2.2. postojećeg TSI-ja. 6. Najmanji promjer kotača (ovisno o brzini) određen je u specifikaciji na koju se upućuje u Dodatku J-2, indeksa 1, odredbe 3.1.3.

— Konstrukcija vozila — 7. Bezmetalni prostor oko kotača naveden je u specifikaciji na koju se upućuje u Dodatku J-2, indeksu 1. odredbe 3.1.3.5. 8. Značajke materijala za kotače u odnosu na magnetsko polje navedene su u specifikaciji na koju se upućuje u Dodatku J-2, indeksu 1., odredbi 3.1.3.6.

— EMC — 9. Zahtjevi vezani uz elektromagnetsku kompatibilnosti navedeni su u specifikaciji na koju se upućuje u Dodatku J-2, indeksu 1., odredbama 3.2.1.i 3.2.2. 10. Granične razine elektromagnetskih smetnji koje proizlaze iz upotrebe kočnica na vrtložne struje ili magnetske kočnice navedene su u specifikaciji na koju se upućuje u Dodatku J-2, indeksu 1., odredba 3.2.3.

4.2.3.3.1.3. Značajke željezničkih vozila za sukladnost s opremom petlje

— Konstrukcija vozila — 1. Metalna konstrukcija vozila navedena je u specifikaciji na koju se upućuje u Dodatku J-2, indeksu 1., odredbi 3.1.7.2.

4.2.3.3.2. Nadzor stanja osovinskih ležajeva

1. Cilj nadzora osovinskih ležajeva je otkriti kvarove na osovinskim ležajevima.

2. Za vozila čija je najveća predviđena brzina 250km/h ili više, potrebno je osigurati opremu na nadzor na vlaku.

3. Kod vozila čija je najveća predviđena brzina manja od 250km/h i koja su konstruirana za vožnju na drugim sustavima profila kolosijeka a ne na sustavu 1 520 mm, nadzor stanja osovinskih ležajeva vrši se pomoću opreme na vlaku (u skladu sa specifikacijom iz odredbe 4.2.3.3.2.1.) ili uporabom pružne opreme (u skladu sa specifikacijom iz odredbe 4.2.3.3.2.2.).

4. Ugrađivanje sustava na vlaku i/ili sukladnost s pružnom opremom moraju se zabilježiti u tehničko dokumentaciji koja je opisana u odredbi 4.2.12. ovog TSI-ja.

4.2.3.3.2.1. Zahtjevi koji se primjenjuju na opremu na vlaku

1. Tom opremom mora biti moguće otkriti istrošenost osovinskih ležajeva vozila.

2. Stanje ležaja ocjenjuje se praćenjem temperature ili dinamičkih frekvencija ili nekih drugih odgovarajućih značajki stanja ležaja.

3. Sustav za otkrivanje nalazi u vozilu i poruke o dijagnozi dostupne su u vozilu.

4. Poruke o dijagnozi opisuju se i ulaze u obzir u uporabnoj dokumentaciji opisanoj u odredbi 4.2.12.4. ovog TSI-ja i u dokumentaciji za održavanje opisanoj u odredbi 4.2.12.3. ovog TSI-ja.

4.2.3.3.2.2. Zahtjevi za sukladnost željezničkih vozila s pružnom opremom

1. U odnosu na vozila koja su projektirana za vožnju na sustavu 1 435 mm, zona koja je vidljiva za pružnu opremu željezničkog vozila mora biti u području utvrđenom u specifikaciji na koju se upućuje u Dodatku J-1, indeksu 15.

2. U odnosu na vozila koja su projektira na prometovanje na drugim profilima kolosijeka, ako je potrebno, određuje se poseban slučaj (usklađeno pravilo dostupno za predmetnu mrežu).

4.2.3.4. Dinamičko ponašanje željezničkih vozila

4.2.3.4.1. Zaštita od iskliznuća pri vožnji zakrivljenim kolosijekom

1. Vozilo mora biti konstruirano tako da osigurava sigurnu vožnju zakrivljenim kolosijekom vodeći pritom računa o fazi prelaska s nagnutog na ravni kolosijek i na otklone na pružnim prijelazima.

2. Postupak ocjene sukladnosti opisan je u odredbi 6.2.3.3. ovog TSI-ja.

Ovaj postupak ocjene sukladnosti primjenjuje se na opterećenja osovine u opsegu onih navedenih u odredbi 4.2.1. TSI-ja za infrastrukturu i u specifikaciji na koju se upućuje u Prilogu J-1, indeks 16.

Ne primjenjuje se na vozila konstruirana za veće osovinsko opterećenje, takvi slučajevi mogu biti obuhvaćeni nacionalnim pravilima ili postupkom za inovativno rješenje opisano u članku 10. i Poglavlju 6. ovog TSI-ja.

4.2.3.4.2. Dinamičko ponašanje u vožnji

1. Ta se odredba primjenjuje na vozila konstruirana za brzinu veću od 60 km/h, osim kolosiječnih strojeva za koje su zahtjevi navedeni u Dodatku C, odredbe C.3 i osim jedinica namijenjenih za rad na profilu kolosijeka od 1 520 mm čiji zahtjevi smatraju „otvorenim pitanjem”.

2. Dinamičko ponašanje vozila ima snažan utjecaj na voznu sigurnost i opterećenje kolosijeka. Riječ je o funkciji od ključne važnosti za sigurnost na koju se odnose zahtjevi ove odredbe.

(a) Tehnički zahtjevi

3. Vozilo sigurno vozi i proizvodi prihvatljivu razinu opterećenja tračnice kada se njime upravlja u okviru ograničenja utvrđenih kombinacijom brzine i manjak nadvišenja pruge u okviru referentnih uvjeta predviđenih u tehničkom dokumentu na koji se upućuje u Dodatku J-2, indeksu 2. To se ocjenjuje provjerom poštivanja graničnih vrijednosti navedenih dolje u odredbama 4.2.3.4.2.1. i 4.2.3.4.2.2. ovog TSI-a; postupak ocjene sukladnosti opisan je u odredbi 6.2.3.4. ovog TSI-ja.

4. Granične vrijednosti i ocjena sukladnosti navedeni u točki 3. primjenjuju se na opterećenja osovine u opsegu onih navedenih u odredbi 4.2.1. TSI-ja za infrastrukturu i u specifikacijama na koje se upućuje u Prilogu J-1, indeksu 16. One se ne primjenjuju na vozila konstruirana za veće osovinsko opterećenje jer nisu utvrđene usklađene vrijednosti ograničenja opterećenja kolosijeka; takvi slučajevi mogu biti obuhvaćeni nacionalnim pravilima ili postupkom za inovativna rješenja opisanim u članku 10 i Poglavlju 6. ovog TSI-ja.

5. Izvješće o ispitivanju dinamičkog ponašanja vozila (uključujući ograničenja uporabe i parametre opterećenja kolosijeka) navodi se u tehničkoj dokumentaciji opisanoj u odredbi 4.2.12 ovog TSI-ja. Parametri opterećenja kolosijeka (uključujući prema potrebi dodatne Ymax, Bmax i Bqst) koji će se zabilježiti utvrđeni su u specifikaciji na koju se upućuje u Dodatku J-1, indeksu 16. s izmjenama predviđenim u tehničkom dokumentu na koji se upućuje u Dodatku J-2, indeks 2.

(b) Dodatni zahtjevi kada se koristi aktivni sustav

6. Kada se koriste aktivni sustavi (na temelju programske podrške ili aktuatora za kontrolu upravljača koji se mogu programirati), funkcionalni kvar ima tipični uvjerljivi potencijal dovesti izravno do „nesreća” za oba navedena scenarija: 1. kvar u aktivnom sustavu koji vodi do neusklađenosti s graničnim vrijednostima za sigurnost (definirane u skladu s odredbama 4.2.3.4.2.1. i 4.2.3.4.2.2.). 2. kvar u aktivnom sustavu koji dovodi do vozila izvan kinematičkog referentnog profila sanduka i pantografa zbog kuta nagiba što vodovi do neusklađenosti s vrijednostima predviđenim u odredbi 4.2.3.1. Zbog težine posljedica kvara, potrebno je pokazati da je rizik kontroliran do prihvatljive razine. Postupak dokazivanja sukladnosti (postupak ocjene sukladnosti) opisan je u odredbi 6.2.3.5. ovog TSI-ja.

(c) Dodatni zahtjevi kada je postavljen sustav za otkrivanje nestabilnosti (izborno)

7. Sustav za otkrivanje nestabilnosti daje informacije o potrebi poduzimanja operativnih mjera (kao što je smanjenje brzine itd.) i opisuje se u tehničkoj dokumentaciji. Operativne mjere opisuju se u uporabnoj dokumentaciji predviđenoj u odredbi 4.2.12.4. ovog TSI-a.

4.2.3.4.2.1. Granične vrijednosti sigurne vožnje

1. Granične vrijednosti za sigurnost vožnje koje mora zadovoljiti vozilo navedene su u specifikaciji na koju se upućuje u Dodatku J-1, indeksu 17. i dodatno za vlakove koji su predviđeni za vožnju s manjkom nagiba > 165 mm u specifikaciji na koju se upućuje u Dodatku J-1, indeksu 18, s izmjenama koje su navedene u tehničkoj dokumentaciji na koju se upućuje u Dodatku J-2, indeksu 2.

4.2.3.4.2.2. Granične vrijednosti opterećenja kolosijeka

1. Granične vrijednosti opterećenja kolosijeka koje mora ispuniti vozilo (prilikom ispitivanja uobičajenom metodom) navedene su u specifikaciji na koju se upućuje u Dodatku J-1, indeksu 19. s izmjenama kako je navedeno u tehničkom dokumentu na koji se upućuje u Dodatku J-2, indeksu 2.

2. Ako procijenjene vrijednosti pređu gore navedenu graničnu vrijednost, radni uvjeti željezničkih vozila (npr. najveća dopuštena brzina, nedostatak nadvišenja) mogu se prilagoditi uzimajući u obzir značajke kolosijeka (npr. promjer krivulje, poprečni presjek kolosijeka, razmak između pragova, razmaci između održavanja kolosijeka).

4.2.3.4.3. Ekvivalentna koničnost

4.2.3.4.3.1. Konstrukcijske vrijednosti za nove profile kotača

1. Odredba 4.2.3.4.3. primjenjuje se na sva vozila, osim na vozila namijenjena za vožnju na profilu kolosijeka od 1 520 mm ili 1 600 mm za koji su odgovarajući zahtjevi otvorena pitanja.

2. Profil novih kotača i udaljenost između aktivnih površina kotača provjeravaju se u odnosu na ciljnu ekvivalentnu koničnost pomoću scenarija izračuna iz odredbe 6.2.3.6. ovog TSI-ja kako bi se utvrdila prikladnost novog predloženog profila kotača za infrastrukturu u skladu s TSI-jem za infrastrukturu.

3. Ti se zahtjevi ne primjenjuju na vozila s kotačima koji se neovisno okreću.

4.2.3.4.3.2. Radne vrijednosti ekvivalentne koničnosti kolnog sloga

1. Kombinirane ekvivalentne koničnosti za koje je projektirano vozilo, kako je potvrđeno prikazom sukladnosti radnog dinamičkog ponašanja iz odredbe 6.2.3.4. ovog TSI-ja, navedene su za radne uvjete u uporabnoj dokumentaciji kako je navedeno u točki 4.2.12.3.2, uzimajući u obzir doprinose profila kotača i tračnica.

2. Ako je prijavljena nestabilnost u vožnji, željeznički prijevoznik i upravitelj infrastrukture lokaliziraju dio pruge radi zajedničke istrage.

3. Željeznički prijevoznik mjeri profile kotača i udaljenost između prednjih dijelova (razmak aktivnih ploča) predmetnih vozila. Ekvivalentna koničnost izračunava se pomoću scenarija izračuna predviđenih u odredbi 6.2.3.6. radi provjere usklađenosti s najvećom ekvivalentnom koničnosti za koju je vozilo projektirano i ispitano. Ako to nije slučaj, potrebno je ispraviti profile kotača.

4. Ako je koničnost kolnog sloga u skladu s ekvivalentnom koničnosti za koju je vozilo projektirano i ispitano, željeznički prijevoznik i upravitelj infrastrukture provode zajedničku istragu kako bi utvrdili karakterističan razlog nestabilnosti.

5. Ti se zahtjevi ne primjenjuju na vozila s kotačima koji se neovisno okreću.

4.2.3.5. Pogonski mehanizam

4.2.3.5.1. Konstrukcija okvira okretnog postolja

1. Za vozila koja uključuju okretno postolje, cjelovitost konstrukcije okretnog postolja, osovinskog kućišta i sve povezane opreme pokazuje se na temelju metoda propisanih u specifikaciji na koju se upućuje u Dodatku J-1, indeksu 20.

2. Spoj između vozila i okretnog postolja mora biti u skladu sa zahtjevima specifikacije na koju se upućuje u Dodatku J-1, indeksu 21.

3. Pretpostavka upotrijebljena za procjenu opterećenja zbog pomicanja okretnog postolja (formule i koeficijenti) u skladu sa specifikacijama iz Dodatka J-1, indeksa 20 opravdava se i dokumentira u tehničkoj dokumentaciji opisanoj u odredbi 4.2.12 ovog TSI-ja

4.2.3.5.2. Kolni slogovi

1. Za potrebe ovog TSI-ja, kolni slogovi određuju se tako da uključe glavne dijelove koji osiguravaju mehaničko sučelje s kolosijekom (kotači i spojni elementi: npr. osovina, neovisna osovina kotača) i dodatne dijelove (osovinske ležajeve, osovinska kućišta, mjenjače i kočne diskove).

2. Kolni slogovi projektiraju se i proizvode uz primjenu dosljedne metodologije koristeći niz slučajeva opterećenja sukladnih uvjetima opterećenja iz odredbe 4.2.2.10 ovog TSI-ja.

4.2.3.5.2.1. Mehaničke i geometrijske značajke kolnih slogova

1. Mehaničke značajke kolnih slogova osiguravaju sigurno kretanje željezničkih vozila. Mehaničke značajke obuhvaćaju: — sklop — mehaničku otpornost i značajke zamora materijala Postupak ocjene sukladnosti opisan je u odredbi 6.2.3.7. ovog TSI-ja.

2. Obilježja osovine osiguravaju prijenos snage i momenta. Postupak ocjene sukladnosti opisan je u odredbi 6.2.3.7. ovog TSI-ja.

3. Značajke kraja osovine (sučelje između kotača i pogonskog mehanizma) osiguravaju prijenos snage i okretnog momenta. Postupak ocjene sukladnosti u skladu je s točkom (7) odredbe 6.2.3.7. ovog TSI-ja.

4. Osovinsko kućište konstruira se vodeći računa o mehaničkoj otpornosti i značajkama zamora materijala. Postupak ocjene sukladnosti opisan je u odredbi 6.2.3.7. ovog TSI-ja.

5. Granične vrijednosti temperature određuju se ispitivanjem i bilježenjem u tehničkoj dokumentaciji opisanoj u odredbi 4.2.12 ovog TSI-ja. Nadzor stanja osovinskog kućišta određuje se u odredbi 4.2.3.3.2. ovog TSI-ja.

6. Geometrijske mjere kolnih slogova (kako je definirano u Slici 1.) u skladu su s graničnim vrijednostima navedenim u tablici 1 za mjerodavni profil kolosijeka. Te granične vrijednosti uzimaju se kao konstrukcijske vrijednosti (novi kolni slog) te granične radne vrijednosti (koje se koriste u svrhe održavanja). vidjeti i odredbu 4.5. ovog TSI-ja).



Tablica 1. Radne granične vrijednosti geometrijskih mjera kolnih slogova Oznaka Promjer kotača. D [mm] Najmanja vrijednost [mm] Najveća vrijednost [mm] 1 435 mm Razmak između prednjih dijelova (SR) SR = AR + Sd,lijevi + Sd,desni 330 ≤ D ≤ 760 1 415 1 426 760 < D ≤ 840 1 412 D > 840 1 410 Razmak između stražnjih dijelova (AR) 330 ≤ D ≤ 760 1 359 1 363 760 < D ≤ 840 1 358 D > 840 1 357 1 524 mm Razmak između prednjih dijelova (SR) SR = AR + Sd,lijevi + Sd,desni 400 ≤ D < 725 1 506 1 509 D ≥ 725 1 487 1 514 Razmak između stražnjih dijelova (AR) 400 ≤ D < 725 1 444 1 446 D ≥ 725 1 442 1 448 1 520 mm Razmak između prednjih dijelova (SR) SR = AR + Sd,lijevi + Sd,desni 400 ≤ D ≤ 1 220 1 487 1 509 Razmak između stražnjih dijelova (AR) 400 ≤ D ≤ 1 220 1 437 1 443 1 600 mm Razmak između prednjih dijelova (SR) SR = AR + Sd,lijevi + Sd,desni 690 ≤ D ≤ 1 016 1 573 1 592 Razmak između stražnjih dijelova (AR) 690 ≤ D ≤ 1 016 1 521 1 526 1 668 mm Razmak između prednjih dijelova (SR) SR = AR + Sd,lijevi + Sd,desni 330 ≤ D < 840 1 648 1 659 840 ≤ D ≤ 1 250 1 643 1 659 Razmak između stražnjih dijelova (AR) 330 ≤ D < 840 1 592 1 596 840 ≤ D ≤ 1 250 1 590 1 596 Dimenzija AR mjeri se na visini iznad gornjeg ruba tračnice. Dimenzije AR i SR u skladu su s uvjetima opterećenja s težinom vozila i tereta. Manja odstupanja, koja se nalaze unutar gore navedenih graničnih vrijednosti, za radne vrijednosti može odrediti proizvođač u dokumentaciji za održavanje. Dimenzije SR mjere se na 10 mm iznad obruča kotača (kako je prikazano na Slici 2).

4.2.3.5.2.2. Mehaničke i geometrijske značajke kotača

1. Značajke kotača osiguravaju sigurno kretanje željezničkih vozila i doprinose vođenju željezničkih vozila. Postupak ocjene sukladnosti opisan je u odredbi 6.1.3.1. ovog TSI-ja.

2. Geometrijske mjere kotača (kako su određene na Slici 2.) u skladu su s graničnim vrijednostima navedenim u Tablica 2. Te granične vrijednosti uzimaju se kao konstrukcijske vrijednosti (novi kotač) te granične radne vrijednosti (koje se koriste u svrhe održavanja); vidjeti i odredbu 4.5.).



Tablica 2. Radne granične vrijednosti geometrijskih mjera kotača Oznaka Promjer kotača D (mm) Najmanja vrijednost (mm) Najveća vrijednost (mm) Širina ovoja kotača (BR + Burr) D ≥ 330 133 145 Debljina prirubnice (Sd) D > 840 22 33 760 < D ≤ 840 25 330 ≤ D ≤ 760 27,5 Visina prirubnice (Sh) D > 760 27,5 36 630 < D ≤ 760 29,5 330 ≤ D ≤ 630 31,5 Ploha prirubnice (qR) ≥ 330 6,5

3. Vozila opremljena kotačima koji se neovisno okreću, pored zahtjeva u ovoj odredbi koji se odnose na kotače, moraju ispunjavati zahtjeve iz ovog TSI-ja koje se odnose na geometrijske značajke kolnih slogova određene u odredbi 4.2.3.5.2.1.

4.2.3.5.2.3. Kolni slogovi promjenjivog profila

1. Ovaj zahtjev primjenjuje se na jedinice opremljene kolnim slogovima s promjenjivom širinom kolosijeka koja se kreće između širine kolosijeka 1 435 mm i druge širine kolosijeka u području primjene ovog TSI-ja.

2. Mehanizam izmjene kolnih slogova osigurava sigurno blokiranje kotača u odgovarajućem predviđenom položaju osovine.

3. Mora biti moguća vanjska vidna provjera stanja sustava za blokiranje (zaključan ili otključan).

4. Ako je kolni slog opremljen kočnom opremom, osigurava se blokiranje opreme u ispravnom položaju.

5. Postupak ocjene sukladnosti zahtjeva navedenih u ovoj odredbi otvoreno je pitanje.

4.2.3.6. Najmanji polumjer luka zavoja

1. Najmanji promjer luka zavoja o kojem se pregovara iznosi 150 m za sva vozila.

4.2.3.7. Zaštitne ograde

1. Ovaj se zahtjev primjenjuje na vozila opremljena upravljačnicom.

2. Vozila se štite od oštećenja koja mogu uzrokovati manji objekti na tračnicama. Ovaj zahtjev mogu ispuniti zaštitne ograde koje se postavljaju ispred kotača vodeće osovine.

3. Visina nižeg kraja zaštitne ograde iznad voznih tračnica mora iznositi: — najmanje 30 mm u svim uvjetima — najviše 130 mm u svim uvjetima. vodeći računa prvenstveno o istrošenosti kotača i kompresiji ovjesa vozila.

4. Ako se donji rub odbojnika prepreka iz odredbe 4.2.2.5 nalazi na manje od 130 mm iznad voznih tračnica u svim uvjetima, on ispunjava funkcionalne zahtjeve za zaštitne ograde te je stoga dozvoljeno neugrađivanje zaštitnih ograda.

5. Zaštitna ograda konstruira se tako da izdrži najmanju uzdužnu silu od 20 kN bez deformacije. Ovaj zahtjev provjerava se izračunom.

6. Zaštitna ograda konstruira se tako da se tijekom plastične deformacije ne dođe do oštećenja kolosijeka ili pogonskog mehanizma te da mogući dodir s nadležnom površinom kotača ne predstavlja opasnost od iskliznuća.

4.2.4. Kočenje

4.2.4.1. Općenito

1. Svrha je kočnog sustava vlaka osigurati smanjivanje ili održavanje brzine vlaka na nagibu te zaustavljanje vlaka unutar najveće dozvoljene kočne udaljenosti. Kočenje također osigurava imobilizaciju vlaka.

2. Primarni čimbenici koji utječu na učinkovitost kočenja su kočna snaga (stvaranje kočne sile), masa vlaka, trenje, brzina te raspoloživa adhezija (trenja).

3. Učinkovitost pojedine jedinice za vozne jedinice koje djeluju u raznim sastavima vlaka određena je na takav način da se može izračunati ukupna učinkovitost kočenja.

4. Kočna učinkovitost određuje se profilima usporavanja (usporavanje = F(brzina) i odgovarajuće vrijeme odgovora). Mogu se koristiti i zaustavni put, postotak kočne mase (koji se naziva i „lambda” ili „postotak kočne mase”), kočna masa i mogu se izračunati (izravno ili pomoću zaustavnog puta) iz profila usporavanja pomoću izračuna. Kočna učinkovitost može se mijenjati s obzirom na opterećenje vlaka ili vozila.

5. Najmanja kočna učinkovitost vlaka potrebna za njegovo djelovanje na pruzi pri predviđenoj brzini ovisi o značajkama pruge (sustav signalizacije, najveća brzina, nagib, sigurnosna margina pruge) te je značajka željezničke infrastrukture. Glavni podaci o vlaku ili vozilu koji označavaju kočnu učinkovitost određeni su u odredbi 4.2.4.5. ovog TSI-ja.

4.2.4.2. Glavni funkcionalni i sigurnosni zahtjevi

4.2.4.2.1. Funkcionalni zahtjevi

Sljedeći se zahtjevi primjenjuju na sva vozila.

Vozila će biti opremljena s:

1. glavnom funkcijom kočnice – (automatska zračna kočnica) koja se koristi tijekom vožnje za radno kočenje i kočenje u slučaju opasnosti.

2. funkcijom parkirne kočnice koja se koristi kada je vlak zaustavljen i omogućuje primjenu kočne sile bez dostupne energije na ograničeno vremensko razdoblje.

Glavni kočni sustav na vlaku mora biti:

3. stalan: signal za primjenu kočnica prenosi se iz središnje nadzorne jedinice po cijelom vlaku pomoću glavnog voda.

4. automatski: nehotimični prekid (gubitak cjelovitosti, prekid napajanja…) glavnog voda dovodi do aktivacije kočnica na svim vozilima vlaka.

5. Glavna kočnica može se nadopuniti dodatnim kočnim sustavima opisanima u odredbi 4.2.4.7. (dinamička kočnica – kočni sustav vezan uz vučni sustav) i/ili odredbi 4.2.4.8.

6. (kočni sustav neovisan od uvjeta adhezije). Gubitak kočne energije promatra se pri konstrukciji kočnog sustava te ne smije uzrokovati štetu sastavnih dijelova kočnog sustava u normalnim radnim uvjetima; to se provjerava izračunom kako je određeno u odredbi 4.2.4.5.4. ovog TSI-ja. Temperatura koja se postiže oko kočnih sastavnih dijelova također se uzima u obzir prilikom projektiranja željezničkog vozila.

7. Konstrukcija kočnog sustava mora uključivati sredstva za nadzor i ispitivanje navedena u odredbi 4.2.4.9. ovog TSI-ja. Zahtjevi navedeni niže u ovoj odredbi 4.2.4.2.1. primjenjuju se na razini vlaka na vozila za koje se operativan sastav definira u fazi projektiranja (tj. vlak se ocjenjuje u stalnom sastavu, vlak se ocjenjuje u unaprijed zadanom sastavu, lokomotiva vozi sama).

8. Kočna učinkovitost mora biti u skladu sa zahtjevima za sigurnošću iz odredbe 4.2.4.2.2. u slučaju naglog prekida kontrolnog voda kočnice i u slučaju prekida napajanja energijom za kočenje, kvara na sustavu napajanja ili kvara drugog izvora energije.

9. Mora biti dovoljno kočne energije na vlaku (pohranjene energije), koja se raspodjeljuje po vlaku u skladu s konstrukcijom kočnog sustava, kako bi se osigurala primjena zahtijevanih kočnih sila.

10. Uzastopna primjena i otpuštanje kočnica mora se uzeti u obzir pri konstrukciji kočnog sustava (neiscrpnost).

11. U slučaju nehotimičnog odvajanja vlaka, dva dijela vlaka moraju se zaustaviti; kočna učinkovitost na dva dijela vlaka ne mora biti istovjetna učinkovitosti kočenja pri normalnom radu.

12. U slučaju prekida opskrbe kočnom energijom ili prekida napajanja električnom energijom mora biti moguće zadržati jedinicu s najvećim opterećenjem (kako je definirano u odredbi 4.2.4.5.2.) u stacionarnom položaju na nagibu od 40 ‰ pomoću isključivo frikcijske kočnice glavnog kočnog sustava na najmanje dva sata.

13. Sustav za nadzor kočne jedinice mora imati tri načina nadzora: — kočenje u slučaju opasnosti : unaprijed određena kočna sila u najkraćem vremenu s ciljem zaustavljanja uz određenu razinu učinkovitosti kočenja, — radno kočenje : primjena prilagodljive kočne sile s ciljem nadzora brzine vlaka, uključujući zaustavljanje i privremenu imobilizaciju, — kočenje pri zadržavanju : primjena kočne sile s ciljem zadržavanja vlaka (ili vozila) trajno nepokretnog u stacioniranom položaju, bez raspoložive energije na vlaku.

14. Komanda za primjenu kočnica, u bilo kojem načinu, mora imati nadzor nad kočnim sustavom, čak i u slučaju komande otpuštanja aktivne kočnice; ovaj zahtjev ne mora se primijeniti kada strojovođa za