01987A0813(01) — HR — 01.05.2016 — 004.001

Ovaj je tekst namijenjen isključivo dokumentiranju i nema pravni učinak. Institucije Unije nisu odgovorne za njegov sadržaj. Vjerodostojne inačice relevantnih akata, uključujući njihove preambule, one su koje su objavljene u Službenom listu Europske unije i dostupne u EUR-Lexu. Tim službenim tekstovima može se izravno pristupiti putem poveznica sadržanih u ovom dokumentu.

Koji je izmijenila:







(*) Ovaj akt nije nikada objavljen na hrvatskome.









▼B

KONVENCIJA O ZAJEDNIČKOM PROVOZNOM POSTUPKU







REPUBLIKA AUSTRIJA, REPUBLIKA FINSKA, REPUBLIKA ISLAND, KRALJEVINA NORVEŠKA, KRALJEVINA ŠVEDSKA, ŠVICARSKA KONFEDERACIJA, u daljnjem tekstu države EFTA-e, EUROPSKA EKONOMSKA ZAJEDNICA, u daljnjem tekstu Zajednica, UZIMAJUĆI U OBZIR ugovore o slobodnoj trgovini između Zajednice i svake od države EFTA-e, UZIMAJUĆI U OBZIR zajedničku deklaraciju koju su donijeli ministri država EFTA-e i država članica Zajednice i Komisije Europskih zajednica u Luxembourgu 9. travnja 1984. kojom se poziva na stvaranje Europskoga gospodarskoga prostora, posebno u pogledu pojednostavnjenja graničnih formalnosti i pravila o podrijetlu, UZIMAJUĆI U OBZIR Konvenciju o pojednostavnjenju formalnosti u trgovini robom, sklopljenu između država EFTA-e i Zajednice, kojom se uvodi jedinstvena carinska deklaracija za uporabu u takvoj trgovini, SMATRAJUĆI da bi uporaba ove jedinstvene deklaracije u okviru zajedničkog provoznog postupka za prijevoz robe između Zajednice i država EFTA-e i između samih država EFTA-e dovela do pojednostavnjenja, SMATRAJUĆI da bi najprikladniji način za postizanje ovog cilja bio da se provozni postupak, koji se trenutačno primjenjuje za prijevoz robe unutar Zajednice, između Zajednice i Austrije i Švicarske, te između Austrije i Švicarske, proširi na one države EFTA-e koje ga ne primjenjuju, UZIMAJUĆI U OBZIR također nordijski provozni red koji se primjenjuje između Finske, Norveške i Švedske, ODLUČILE SU sklopiti sljedeću Konvenciju:







Opće odredbe

Članak 1.

1. ►M38 ◄ , prema potrebi uključujući robu koja se pretovaruje, ponovno izvozi ili skladišti, uvođenjem zajedničkog provoznog postupka bez obzira na vrstu i podrijetlo robe. Ovom se Konvencijom utvrđuju mjere za prijevoz robe u provozu između Zajednice i država EFTA-e, kao imeđu samim zemljama zajedničkog provoza, prema potrebi uključujući robu koja se pretovaruje, ponovno izvozi ili skladišti, uvođenjem zajedničkog provoznog postupka bez obzira na vrstu i podrijetlo robe.

2. ►M38 ◄ . Ne dovodeći u pitanje odredbe ove Konvencije, a posebno one u pogledu jamstava, smatra se da je roba koja prometuje Zajednicom stavljena upostupak provoza Unije

3. Podložno odredbama dolje navedenih članaka 7. i 12., pravila koja uređuju zajednički provozni postupak utvrđena su u dodacima I. i II. ove Konvencije.

4. Deklaracije za postupak provoza i provozne isprave za potrebe zajedničkog provoznog postupka u skladu su s Dodatkom III. i ispunjavaju se u skladu s njime.

▼M6

Članak 2.

1. Zajednički provozni postupak je u daljnjem tekstu označen kao postupak T1 ili postupak T2, ovisno o slučaju.

2. Postupak T1 može se primijeniti na svaku robu koja se prevozi u skladu s člankom 1. stavkom 1.

3. Postupak T2 primjenjuje se na robu koja se prevozi u skladu s člankom 1. stavkom 1.: ▼M38 (a) u Zajednici: samo kada se radi o robi Unije. „Roba Unije” znači roba koja potpada pod bilo koju od sljedećih kategorija: — roba koja je u cijelosti dobivena na carinskom području Zajednice i ne sadrži robu koja je uvezena iz zemalja ili područja izvan carinskog područja Zajednice, — roba koja je unesena na carinsko područje Zajednice iz zemalja ili područja izvan tog područja i koja je puštena u slobodni promet, — roba dobivena ili proizvedena na carinskom području Zajednice, ili isključivo iz robe iz druge alineje ili iz robe iz prve i druge alineje. ▼M6 ►M38 ◄ . Međutim, ne dovodeći u pitanje ovu Konvenciju ili druge sporazume sklopljene sa Zajednicom, roba koja se, iako ispunjava uvjete predviđene u jednoj od prethodne tri alineje, nakon njezinog izvoza iz carinskog područja Zajednice ponovo uvodi u carinsko područje Zajednice, neće se smatratirobom Unije ▼M38 (b) u zemlji zajedničkog provoza: samo kada je roba stigla u tu zemlju u postupku T2 i ponovno se šalje pod posebnim uvjetima utvrđenima u dolje navedenom članku 9. ▼M6

4. ►M38 ◄ , a s robom za koju su izdane takve isprave postupa se na isti način kao s robom koja se prevozi u postupak T2, osim ako nije potrebno priložiti dotičnu ispravu kojom se potvrđuje ►M38 ◄ . Posebni uvjeti iz ove Konvencije u pogledu stavljanja robe u postupak T2 primjenjuju se također na izdavanje isprava radi potvrđivanjacarinskog statusa robe Unije, a s robom za koju su izdane takve isprave postupa se na isti način kao s robom koja se prevozi u postupak T2, osim ako nije potrebno priložiti dotičnu ispravu kojom se potvrđujecarinski status robe Unije

▼M11

Article 3

1. For the purposes of this Convention, the term: ▼M38 (a) „provoz” znači postupak u kojem se roba prevozi iz jedne ugovorne stranke u drugu ugovornu stranku ili u istu ugovornu stranku pod nadzorom nadležnih tijela pri čemu ona prelazi najmanje jednu granicu; (b) „zemlja” znači svaka zemlja zajedničkog provoza, svaka država članica Zajednice ili svaka druga država koja je pristupila ovoj Konvenciji; ▼M11 (c) ‘third country’ shall mean any State which is not Contracting Party to this Convention; ▼M38 (d) „zemlja zajedničkog provoza” znači svaka zemlja, osim države članice Zajednice, koja je ugovorna stranka ove Konvencije.

▼M38 —————

▼M11

3. ►M38 ◄ and the Community and its Member States shall have the same rights and obligations. In the application of the rules laid down in this Convention for the T1 or T2 procedure, thezemlje zajedničkog provozaand the Community and its Member States shall have the same rights and obligations.

▼M6

Članak 4.

1. Ne dovodeći u pitanje primjenu bilo kojeg drugog međunarodnog sporazuma o provoznom postupku, ova Konvencija podliježe bilo kojim ograničenjima spomenute primjene u pogledu prijevoza robe od jednog do drugog mjesta unutar Zajednice i bilo kojim ograničenjima za izdavanje isprava kojima se potvrđuje status robe Zajednice.

2. Ova Konvencija ne dovodi u pitanje: (a) kretanje robe u postupku privremenog uvoza; i (b) sporazume o graničnom prometu.

▼B

Članak 5.

Ako ne postoji sporazum između ugovornih strana i treće zemlje prema kojem se roba koja se kreće između ugovornih strana može prevoziti preko te treće zemlje u postupku T1 ili T2, taj se postupak primjenjuje na robu koja se prevozi preko te treće zemlje samo ako se prijevoz preko te zemlje obavlja na temelju jedinstvene prijevozne isprave sastavljene na području ugovorne strane i ako je izvršenje tog postupka obustavljeno na području treće zemlje.

▼M6

Članak 6.

Uz uvjet osiguranja provedbe svih mjera važećih za robu, države mogu u okviru postupka T1 ili T2, putem dvostranih ili višestranih sporazuma uvesti između sebe pojednostavnjene postupke koji će odgovarati kriterijima utvrđenim, po potrebi, u ►M21 Dodatku I. ◄ i koji će se primjenjivati na određene vrsta prometa ili određena poduzeća.

Spomenuti dogovori priopćavaju se Komisiji Europskih zajednica i ostalim državama.

▼B







Provedba provoznog postupka

▼M6

Članak 7.

▼M38

1. Podložno posebnim odredbama ove Konvencije nadležni carinski uredi zemalja zajedničkog provoza ovlašteni su preuzeti funkcije otpreminh carinskih ureda, provoznih carinskih ureda, odredišnih carinskih ureda i jamstvenih carinskih ureda.

2. Nadležni carinski uredi država članica Zajednice ovlašteni su za prihvaćanje deklaracija T1 i T2 za provoz do odredišnog carinskog ureda koji se nalazi u zemlji zajedničkog provoza. Podložno bilo kojim posebnim odredbama ove Konvencije, oni također potvrđuju carinski status robe Unije za tu robu.

3. Ako se nekoliko pošiljki robe grupira i ukrcava na isto prijevozno sredstvo te se u jedinstvenoj radnji T1 ili T2 šalju kao zajednička pošiljka od strane nekog korisnika postupka iz nekog otpremnog carinskog ureda u neki odredišni carinski ured radi isporuke istom primatelju, ugovorna stranka može zatražiti da se te pošiljke, osim u iznimnim i valjano opravdanim slučajevima, uključe u jednu jedinstvenu deklaraciju T1 ili T2 uz pripadajući popis stavki.

▼M6

4. ►M38 ◄ prema potrebi, osoba koja ispunjava izvozne formalnosti na graničnoj carinarnici ugovorne strane nije obvezna staviti prevezenu robu u postupak T1 ili T2, bez obzira na carinski postupak u koji će se roba staviti u susjednoj graničnoj carinarnici. Ne dovodeći u pitanje zahtjev za potvrđivanjemcarinskog statusa robe Unijeprema potrebi, osoba koja ispunjava izvozne formalnosti na graničnoj carinarnici ugovorne strane nije obvezna staviti prevezenu robu u postupak T1 ili T2, bez obzira na carinski postupak u koji će se roba staviti u susjednoj graničnoj carinarnici.

5. ►M38 ◄ prema potrebi, granična carinarnica ugovorne strane kod koje se ispunjavaju carinske formalnosti može odbiti staviti robu u postupak T1 ili T2 ako se taj postupak završava kod susjedne granične carinarnice. Ne dovodeći u pitanje zahtjev za potvrđivanjemcarinskog statusa robe Unijeprema potrebi, granična carinarnica ugovorne strane kod koje se ispunjavaju carinske formalnosti može odbiti staviti robu u postupak T1 ili T2 ako se taj postupak završava kod susjedne granične carinarnice.

▼B

Članak 8.

Ako se roba šalje na temelju isprave T1 ili T2, robi se ne smije ništa dodati ili oduzeti niti se ona može zamijeniti, posebno kada se pošiljke dijele, pretovaruju ili združuju.

▼M6

Članak 9.

1. ►M38 ◄ u postupku T2 i koja se ponovo šalje u tom postupku, ostaje u svako doba pod kontrolom carinskih tijela te države kako bi se zajamčilo da nema promjena njezinog identiteta ili stanja. Roba koja se donosi uzemlju zajedničkog provozau postupku T2 i koja se ponovo šalje u tom postupku, ostaje u svako doba pod kontrolom carinskih tijela te države kako bi se zajamčilo da nema promjena njezinog identiteta ili stanja.

▼M38

2. Ako se ta roba ponovno šalje iz neke zemlje zajedničkog provoza nakon što je u drugoj zemlji zajedničkog provoza stavljena u carinski postupak koji je drugačiji od postupka provoza ili postupka skladištenja, postupak T2 ne smije se primijeniti.

▼M6

Ova se odredba ipak ne primjenjuje na robu koja se privremeno uvozi radi prikazivanja na izložbi, sajmu ili sličnoj javnoj priredbi i koja je podvrgnuta postupanju potrebnom radi njezinog očuvanja u izvornom stanju ili radi podjele pošiljki.

3. Kada se roba ponovno šalje ►M38 iz zemlje zajedničkog provoza ◄ nakon smještaja u postupak skladištenja, postupak T2 može se primijeniti samo pod sljedećim uvjetima: — da roba nije bila uskladištena u razdoblju duljem od pet godina; međutim, u pogledu robe koja se ubraja u poglavlja 1. do 24. Nomenklature za razvrstavanje robe u carinske tarife (Međunarodna konvencija o Harmoniziranom sustavu nazivlja i brojčanog označavanja robe od 14. lipnja 1983.), to se razdoblje ograničava na šest mjeseci; — da je roba bila uskladištena u posebnom prostoru i da nije podvrgnuta nikakvom postupanju osim onom potrebnom za njezino očuvanje u izvornom stanju ili za podjelu pošiljki bez zamjene pakiranja, — da je svako postupanje poduzeto pod carinskim nadzorom.

▼M38

4. Svaka prihvaćena deklaracija T2 ili svaka isprava kojom se potvrđuje carinski status robe Unije, a koju izdaje nadležni carinski ured zemlje zajedničkog provoza mora sadržavati upućivanje na odgovarajuću deklaraciju T2 ili ispravu kojom se potvrđuje carinski status robe Unije s kojom je roba došla u tu zemlju zajedničkog provoza te uključuje sve posebne ovjere koje se pojavljuju na njoj.

▼M6

Članak 10.

1. Osim ako nije drugačije predviđeno donjim stavkom 2. ili dodacima, svaki postupak T1 ili T2 pokriven je jamstvom koje važi za sve ugovorne strane uključene u taj postupak.

2. Odredbe stavka 1. ne dovode u pitanje pravo: (a) ugovornih strana da se međusobno dogovore da će se samo na njihovim područjima odreći jamstva za postupak T1 ili T2; (b) ugovorne strane da ne zahtijeva jamstvo za dio postupka T1 ili T2 između polazne carinarnice i prve provozne carinarnice.

▼M21 —————

▼M6

Članak 11.

1. Općenito se identifikacija robe osigurava njezinim pečaćenjem.

2. Pečaćenje slijedi: ▼M38 (a) zatvaranjem prostora u kojem se roba nalazi, ako je prijevozno sredstvo ili kontejner već odobren na temelju drugih propisa ili ga je otpremni carinski potvrdio prikladnim za plombiranje; ▼M6 (b) svakim pojedinim pakiranjem u ostalim slučajevima.

▼M38

3. Otpremni carinski ured smatra prijevozno sredstvo i kontejnere prikladnima za plombiranje pod sljedećim uvjetima: (a) na prijevozno se sredstvo ili kontejner plombe mogu jednostavno i učinkovito staviti; (b) prijevozno sredstvo ili kontejner konstruirani su tako da pri iznošenju ili unošenju robe ostaju vidljivi tragovi iznošenja ili unošenja, plombe se razbija ili one pokazuju znakove neovlaštenog mijenjanja ili elektronički sustav praćenja registrira iznošenje ili unošenje; (c) u prijevoznom sredstvu ili kontejneru nema skrivenih prostora u koje se roba može sakriti; (d) prostori namijenjeni za robu lako su dostupni za pregled od strane carinskih tijela.

▼M30

4. ►M38 ◄ may dispense with sealing if, having regard to other possible measures for identification, the description of the goods in the declaration data or in the supplementary documents makes them readily identifiable. Otpremni carinski uredmay dispense with sealing if, having regard to other possible measures for identification, the description of the goods in the declaration data or in the supplementary documents makes them readily identifiable.

▼B

Članak 12.

▼M38 —————

▼B

3. ►M38 ◄ ili njegov ovlašteni predstavnik na zahtjev nacionalnih odjela odgovornih za statistiku o provozu pruža sve informacije koje se odnose na ►M38 ◄ T1 ili T2 potrebne za prikupljanje statistike. Korisnik postupkaili njegov ovlašteni predstavnik na zahtjev nacionalnih odjela odgovornih za statistiku o provozu pruža sve informacije koje se odnose nadeklaracijeT1 ili T2 potrebne za prikupljanje statistike.







Administrativna pomoć

▼M6

Članak 13.

1. Nadležna tijela dotičnih država dostavljaju jedno drugom sve raspoložive informacije koje su potrebne radi provjere pravilne primjene ove Konvencije.

2. Prema potrebi, nadležna tijela dotičnih država priopćavaju jedno drugom sve nalaze, isprave, izvješća, evidencije o postupcima i informacije u vezi s prijevozom obavljenim u skladu s postupkom T1 ili T2 kao i nepravilnosti ili povrede u vezi s takvim postupcima.

Nadalje, prema potrebi, nadležna tijela priopćavaju jedno drugom sve nalaze u vezi s robom za koju se predviđa uzajamna pomoć i koja podliježe postupku carinskog skladištenja.

3. Kada se sumnja na nepravilnosti ili povrede u vezi s robom koja je unesena u neku državu iz druge države ili je prošla kroz državu ili je bila stavljena u postupak skladištenja, nadležna tijela dotične države na zahtjev priopćavaju jedno drugom sve informacije o: (a) uvjetima pod kojima je roba bila prevezena: — ►M38 ◄ u zemlji u kojoj je roba stigla, neovisno o načinu na koji je roba bila ponovno poslana, s ispravom T1 ili T2 ili ispravom kojom se potvrđujecarinski status robe Unijeu zemlji u kojoj je roba stigla, ili — ►M38 ◄ ; neovisno o načinu na koji je roba stigla, od mjesta ponovnog slanja robe iz države kojoj je upućen zahtjev s ispravom T1 ili T2 ili ispravom kojom se potvrđujecarinski status robe Unije (b) uvjetima skladištenja u skladištu, kad je predmetna roba stigla u tu državu s ispravom T2 ili ispravom kojom se potvrđuje ►M38 carinski status robe Unije ◄ ili kad je iz te države ponovno poslana s ispravom T2 ili ispravom kojom se potvrđuje ►M38 carinski status robe Unije ◄ .

4. Svaki zahtjev prema stavcima od 1. do 3. navodi slučaj ili slučajeve na koje se zahtjev odnosi.

5. Ako nadležno tijelo neke države zahtijeva pomoć koju samo ne bi moglo pružiti ako bi se to od nje zatražilo, ono će na tu činjenicu upozoriti u zahtjevu. U okviru diskrecijskih prava nadležnog tijela kojem je zahtjev upućen ovisi hoće li udovoljiti takvom zahtjevu.

6. Informacije koje su dobivene u skladu sa stavcima od 1. do 3. koriste se isključivo u smislu ove Konvencije i uživaju zaštitu koju zemlja primateljica daje informacijama slične prirode prema nacionalnom zakonima te države. Spomenute informacije mogu se koristiti u druge svrhe samo uz pismenu suglasnost nadležnog tijela koje ih daje i uz ograničenja koje je dotično tijelo utvrdilo.

▼M15







Naplata

Članak 13. stavak (a)

Nadležna tijela dotičnih država u skladu s odredbama Dodatka IV. pružaju jedna drugoj pomoć kod naplate potraživanja, nastalih u vezi s postupcima T1 i T2.

▼B







Zajednički odbor

Članak 14.

1. Ovim se uspostavlja Zajednički odbor u kojem je zastupljena svaka ugovorna strana ove Konvencije.

2. Zajednički odbor djeluje sporazumno.

3. Zajednički odbor se sastaje prema potrebi, a najmanje jedanput godišnje. Svaka ugovorna strana može zatražiti održavanje sastanka.

4. Zajednički odbor donosi svoj poslovnik koji, inter alia , sadrži odredbe o sazivanju sastanaka i imenovanju predsjednika i njegovom mandatu.

5. Zajednički odbor može odlučiti o osnivanju pododbora ili radne skupine koji mu mogu pomagati u obavljanju njegovih dužnosti.

Članak 15.

1. Zajednički je odbor odgovoran za upravljanje ovom Konvencijom i osiguravanje njezine pravilne primjene. U tu svrhu, ugovorne ga strane redovno obavještavaju o iskustvima u primjeni ove Konvencije, a odbor daje preporuke i, u slučajevima predviđenim stavkom 3., donosi odluke.

2. On posebno preporuča: (a) izmjene ove Konvencije, osim onih iz stavka 3.; (b) sve druge mjere potrebne za njezinu primjenu.

▼M11

3. The Joint Committee shall adopt by decision: (a) amendments to the Appendices; ▼M21 ————— ▼M11 (c) other amendments to this Convention made necessary by amendments to the Appendices; ▼M17 ————— ▼M11 ►M17 ◄ (d) transitional measures required in the case of the accession of new Member States to the Community; ►M17 ◄ (e) invitations to third countries within the meaning of Article 3 (1) (c) to accede to this Convention in accordance with Article 15a.

▼M17

Decisions taken under points (a) to (d) shall be put into effect by the Contracting Parties in accordance with their own legislation.

▼B

4. Ako je predstavnik ugovorne strane u Zajedničkom odboru prihvatio odluku pod uvjetom da se ispune ustavni zahtjevi, odluka stupa na snagu, ako u njoj nema datuma, prvog dana drugog mjeseca nakon davanja obavijesti o uklanjanju ograda.

▼M17

5. Decisions of the Joint Committee referred to in paragraph 3 (e) inviting a third country to accede to this Convention shall be sent to the General Secretariat of the Council of the European Communities, which shall communicate it to the third country concerned, together with a text of the Convention in force on that date.

▼M11

6. From the date referred to in paragraph 5, the third country concerned may be represented on the Joint Committee, subcommittees and working parties by observers.







Accession of third countries

Article 15a

1. Any third country may become a Contracting Party to this Convention if invited to do so by the depositary of the Convention following a decision of the Joint Committee.

2. A third country invited to become a Contracting Party to this Convention shall do so by lodging an instrument of accession with the General Secretariat of the Council of the European Communities. The said instrument shall be accompanied by a translation of the Convention into the official language(s) of the acceding country.

3. The accession shall become effective on the first day of the second month following the lodging of the instrument of accession.

4. The depositary shall notify all Contracting Parties of the date on which the instrument of accession was lodged and the date on which the accession will become effective.

5. Recommendations and decisions of the Joint Committee referred to in Article 15 (2) and (3) adopted between the date referred to in paragraph 1 of this Article and the date on which accession becomes effective shall also be communicated to the invited third country via the General Secretariat of the Council of the European Communities.

A declaration accepting such acts shall be inserted either in the instrument of accession or in a separate instrument lodged with the General Secretariat of the Council of the European Communities within six months of the communication. If the declaration is not lodged within that period the accession shall be considered void.

▼B







Razno i završne odredbe

Članak 16.

Svaka ugovorna strana donosi odgovarajuće mjere kako bi se osiguralo da se odredbe ove Konvencije učinkovito i skladno primjenjuju, uzimajući u obzir potrebu da se što je više moguće smanje formalnosti za prijevoznike i potrebu da se postignu međusobno zadovoljavajuća rješenja za sve poteškoće koje proizlaze iz provođenja ovih odredaba.

Članak 17.

Ugovorne se strane međusobno obavještavaju o odredbama koje donose za provedbu ove Konvencije.

Članak 18.

Odredbe ove Konvencije ne isključuju zabrane ili ograničenja uvoza, izvoza ili provoza robe koja donose ugovorne strane ili države članice Zajednice i koja su opravdana na temelju javnog morala, javnog interesa ili javne sigurnosti, zaštite zdravlja ili života ljudi, životinja ili biljaka, zaštite nacionalnih blaga koja posjeduju umjetničku, povijesnu ili arheološku vrijednost, ili zaštite industrijske ili komercijalne imovine.

▼M17

Article 19

The Appendices to this Convention shall form an integral part thereof.

▼B

Članak 20.

1. ►M38 ◄ . Ova se Konvencija s jedne strane primjenjuje na područjima u kojima se primjenjuje Ugovor o osnivanju Europske ekonomske zajednice i pod uvjetima utvrđenim u Ugovoru, a s druge stranena državnim područjima zemalja zajedničkog provoza

2. Ova se Konvencija također primjenjuje na Kneževinu Lihtenštajn sve dok je ta kneževina ugovorom o carinskoj uniji povezana sa Švicarskom Konfederacijom.

Članak 21.

Svaka se ugovorna strana može povući iz ove Konvencije pod uvjetom da 12 mjeseci unaprijed pošalje pisanu obavijest depozitaru, koji obavještava sve druge ugovorne strane.

Članak 22.

1. Ova Konvencija stupa na snagu 1. siječnja 1988., pod uvjetom da su ugovorne strane prije 1. studenoga 1987. položile svoje instrumente prihvaćanja pri tajništvu Vijeća Europskih zajednica, koje djeluje kao depozitar.

2. Ako ova Konvencija ne stupi na snagu 1. siječnja 1988., ona stupa na snagu prvog dana drugog mjeseca nakon polaganja posljednjeg instrumenta prihvaćanja.

3. Depozitar obavještava o datumu polaganja instrumenta prihvaćanja svake ugovorne strane i datumu stupanja na snagu ove Konvencije.

Članak 23.

1. Stupanjem na snagu ove Konvencije prestaju se primjenjivati sporazumi od 30. studenoga 1972. i 23. studenoga 1972. o primjeni pravila o provozu Zajednice, koje su Austrija odnosno Švicarska sklopile sa Zajednicom, kao i Sporazum od 12. srpnja 1977. o proširenju primjene pravila o provozu Zajednice koji su sklopile te zemlje i Zajednica.

2. Međutim, sporazumi navedeni u stavku 1. i dalje se primjenjuju na provoz T1 ili T2 koji je započeo prije stupanja na snagu ove Konvencije.

3. Nordijski provozni red koji se primjenjuje između Finske, Norveške i Švedske prestaje od dana stupanja na snagu ove Konvencije.

Članak 24.

Ova je Konvencija, sastavljena u po jednom primjerku na danskom, nizozemskom, engleskom, francuskom, njemačkom, grčkom, talijanskom, portugalskom, španjolskom, finskom, islandskom, norveškom i švedskom jeziku, s tim da je svaki tekst jednako vjerodostojan, pohranjena u pismohrani tajništva Vijeća Europskih zajednica, koje šalje njezin ovjereni primjerak svakoj ugovornoj stranci.

Sastavljeno u Interlakenu 20. svibnja 1987.

▼M38

DODATAK I.

ZAJEDNIČKI POSTUPCI PROVOZA







GLAVA I.

OPĆE ODREDBE







POGLAVLJE I.

Predmet i područje primjene postupka te definicije

Članak 1.

Predmet

1. Kako je predviđeno u članku 1. stavku 3. Konvencije, ovim se Dodatkom utvrđuju pravila kojima se uređuje zajednički postupak provoza.

2. Osim ako je navedeno drukčije, odredbe ovog Dodatka primjenjuju se na radnje u okviru zajedničkog postupka provoza.

Članak 2.

Neprimjena zajedničkog postupka provoza na poštanske pošiljke

Zajednički postupak provoza ne primjenjuje se na poštanske pošiljke (uključujući poštanske pakete) koje se prevoze u skladu s aktima Svjetske poštanske unije kada robu prevoze nositelji prava i obveza na temelju tih akata, ili kada se roba prevozi za njih.

Članak 3.

Definicije

Za potrebe ove Konvencije primjenjuju se sljedeće definicije:

(a) „carinska tijela” znači carinske uprave nadležne za primjenu Konvencije i sva ostala tijela koja su prema nacionalnom pravu ovlaštena primijeniti Konvenciju;

(b) „osoba” znači fizička osoba, pravna osoba i svako udruženje osoba koje nije pravna osoba, ali kojem je prema pravu Unije, nacionalnom pravu ili pravu zemlje zajedničkog provoza priznata sposobnost poduzimanja pravnih radnji;

(c) „provozna deklaracija” znači akt kojim osoba u propisanom obliku i na propisan način očituje želju za stavljanje robe u zajednički postupak provoza;

(d) „prateća provozna isprava” znači isprava otisnuta s pomoću tehnika elektroničke obrade podataka koja prati robu i koja se temelji na podacima iz provozne deklaracije;

(e) „deklarant” znači osoba koja podnosi provoznu deklaraciju u svoje ime ili osoba u čije ime se takva deklaracija podnosi;

(f) „korisnik postupka” znači osoba koja podnosi carinsku deklaraciju ili u čije ime se takva deklaracija podnosi;

(g) „otpremni carinski ured” znači carinski ured u kojem se prihvaća provozna deklaracija;

(h) „provozni carinski ured” znači carinski ured nadležan za mjesto ulaska na carinsko područje ugovorne stranke kada se roba kreće u zajedničkom postupku provoza ili carinski ured nadležan za mjesto izlaska iz carinskog područja ugovorne stranke kada roba napušta to područje tijekom radnje provoza preko granice između te ugovorne stranke i treće zemlje;

(i) „odredišni carinski ured” znači carinski ured u kojem se roba stavljena u postupak provoza podnosi kako bi se završio postupak;

(j) „glavni referentni broj (MRN)” znači registracijski broj koji nadležno carinsko tijelo dodjeljuje provoznoj deklaraciji s pomoću tehnika elektroničke obrade podataka;

(k) „jamstveni carinski ured” znači carinski ured u kojemu se odlukom carinskih tijela svake zemlje podnose osiguranja;

(l) „dug” znači obveza osobe da plati iznos uvoznih ili izvoznih carina i ostalih dospjelih davanja u vezi s robom stavljenom u zajednički postupak provoza;

(m) „dužnik” znači svaka osoba odgovorna za dug;

(n) „puštanje robe” znači radnja kojom carinska tijela stavljaju robu na raspolaganje u svrhe koje su određene za zajednički postupak provoza u kojem se roba nalazi;

(o) „osoba s poslovnim nastanom na carinskom području ugovorne stranke” znači: — u slučaju fizičke osobe, svaka osoba koja ima uobičajeno boravište na carinskom području te ugovorne stranke; — u slučaju pravne osobe ili udruženja osoba, svaka osoba koja ima registrirani ured, glavno sjedište ili trajni poslovni nastan na carinskom području te ugovorne stranke;

(p) „tehnike elektroničke obrade podataka” znači elektronička razmjena informacija između gospodarskih subjekata i carinskih tijela, među carinskim tijelima i između carinskih tijela i drugih uključenih vladinih ili europskih agencija ili institucija, ili agencija ili institucija zemalja zajedničkog provoza u dogovorenom i definiranom formatu u svrhu automatizirane obrade i pohrane podataka nakon primitka uz uporabu bilo kojeg od sljedećih načina: i. elektronička razmjena podataka; ii. razmjena podataka među računalima; iii. elektronički prijenos strukturiranih podataka standardnim porukama ili uslugama od jednog okruženja elektroničke obrade do drugog bez intervencije ljudi; iv. online uvođenje podataka u carinske sustave obrade podataka radi pohrane i obrade koji rezultiraju online odgovorima;

(q) „elektronička razmjena podataka” („EDI”) znači elektronički prijenos podataka, strukturiranih u skladu s dogovorenim normama u pogledu poruka, između dvaju računalnih sustava;

(r) „elektronički sustav provoza” znači elektronički sustav koji se upotrebljava za elektroničku razmjenu podataka zajedničkog postupka provoza;

(s) „standardna poruka” znači unaprijed određena struktura za elektronički prijenos podataka;

(t) „osobni podaci” znači sve informacije koje se odnose na identificiranu osobu ili osobu koja se može identificirati;

(u) „fiksna prijevozna instalacija” znači tehnička sredstva (npr. cjevovodi i električni vodovi) koja se upotrebljavaju za kontinuirani prijevoz robe;

(v) „postupak osiguravanja kontinuiteta poslovanja” znači postupak koji se temelji na upotrebi papirnatih isprava, uspostavljen kako bi se omogućilo podnošenje provozne deklaracije te praćenje radnje provoza kada nije moguće primijeniti postupak koji se temelji na tehnikama elektroničke obrade podataka.







POGLAVLJE II.

Opće odredbe o zajedničkom postupku provoza

Članak 4.

Elektronički sustav u vezi s postupkom

1. Za dovršenje carinskih formalnosti zajedničkog postupka provoza upotrebljava se elektronički sustav provoza, osim ako je drukčije predviđeno u ovom Dodatku.

2. Na temelju međusobnog dogovora ugovorne stranke donose mjere za primjenu elektroničkog sustava provoza kojima se utvrđuje sljedeće: (a) pravila kojima se definiraju i uređuju poruke koje će se razmjenjivati između carinskih ureda kako je to potrebno za primjenu carinskog zakonodavstva; (b) zajednički skup podataka i format podatkovnih poruka koje će se razmjenjivati u okviru carinskog zakonodavstva.

Članak 5.

Uporaba elektroničkog sustava provoza

1. Nadležna tijela upotrebljavaju elektronički sustav provoza za razmjenu informacija za potrebe zajedničkog postupka provoza, osim ako je drukčije predviđeno u ovom Dodatku.

2. Ugovorne stranke upotrebljavaju zajedničku komunikacijsku mrežu/zajedničko sučelje sustava Europske unije (CCN/CSI) za razmjenu informacija iz stavka 1.

Financijsko sudjelovanje zemalja zajedničkog provoza, pristupanje zemalja zajedničkog provoza sustavu i mreži CCB/CSI te ostala povezana pitanja dogovaraju se između Unije i svake od zemalja zajedničkog provoza.

Članak 6.

Sigurnost podataka

1. Ugovorne stranke utvrđuju uvjete za obavljanje formalnosti s pomoću tehnika elektroničke obrade podataka koje uključuju, među ostalim, mjere za provjeru izvora podataka te njihovu zaštitu od slučajnog ili nezakonitog uništavanja ili slučajnog gubitka, izmjene ili neovlaštenog pristupa.

2. Uz mjere iz stavka 1., nadležna tijela utvrđuju i održavaju odgovarajuće sigurnosne aranžmane za učinkovit, pouzdan i siguran rad elektroničkog sustava provoza.

3. Bilježe se izmjene i brisanje podataka zajedno s informacijama o razlogu izmjene ili brisanja, točnom vremenu izmjene ili brisanja te identitetu osobe koja je provela izmjenu ili brisanje.

Izvorni podaci ili bilo koji obrađeni podaci čuvaju se najmanje tri kalendarske godine od kraja godine u kojoj su takvi podaci zabilježeni ili dulje ako to zahtijevaju zemlje.

4. Nadležna tijela redovito prate sigurnost podataka.

5. Sva uključena nadležna tijela međusobno se obavješćuju o svim sumnjama u povrede sigurnosti.

Članak 7.

Zaštita osobnih podataka

1. Ugovorne stranke upotrebljavaju osobne podatke razmijenjene pri primjeni Konvencije isključivo za potrebe zajedničkog postupka provoza i drugih carinskih postupaka ili privremenog smještaja nakon zajedničkog postupka provoza.

Ovo ograničenje ne sprječava carinska tijela da upotrebljavaju takve podatke za potrebe analize rizika i istraga tijekom zajedničkog postupka provoza te za sudske postupke koji proizlaze iz tog zajedničkog postupka provoza. Ako se ti podaci upotrebljavaju za te svrhe, odmah se obavješćuju carinska tijela koja su dostavila te informacije.

2. Ugovorne stranke dužne su osigurati da se obrada osobnih podataka razmijenjenih pri primjeni Konvencije provodi u skladu s Direktivom 95/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća ( 1 ).

3. Svaka ugovorna stranka poduzima potrebne mjere kako bi se osigurala usklađenost s ovim člankom.







POGLAVLJE III.

Obveze korisnika postupka te prijevoznika i primatelja robe koja se kreće u okviru zajedničkog postupka provoza

Članak 8.

Obveze korisnika postupka te prijevoznika i primatelja robe koja se kreće u okviru zajedničkog postupka provoza

1. Korisnik postupka odgovoran je za sve u ovom stavku navedeno: (a) podnošenje robe u nepromijenjenom stanju i potrebnih informacija u odredišnom carinskom uredu u propisanom roku i u skladu s mjerama koje su poduzela carinska tijela radi osiguranja njezinog prepoznavanja; (b) poštovanje carinskih odredaba u vezi sa zajedničkim postupkom provoza; (c) osim ako je Konvencijom drukčije predviđeno, polaganje osiguranja radi osiguravanja plaćanja iznosa duga koji može nastati u vezi s robom.

2. Prijevoznik ili primatelj robe koji prihvaća robu znajući da se ona kreće u okviru zajedničkog postupka provoza također je odgovoran za podnošenje robe u nepromijenjenom stanju u odredišnom carinskom uredu u propisanom roku i u skladu s mjerama koje su poduzela carinska tijela radi osiguranja njezinog prepoznavanja.







POGLAVLJE IV.

Osiguranja

Članak 9.

Elektronički sustavi u vezi s osiguranjima

Za razmjenu i pohranu informacija koje se odnose na osiguranja upotrebljavaju se tehnike elektroničke obrade podataka.

Članak 10.

Obveza polaganja osiguranja

1. Korisnik postupka polaže osiguranje s ciljem osiguranja plaćanja duga koji može nastati u vezi s robom stavljenom u zajednički postupak provoza.

2. Osiguranje se polaže bilo kao: (a) pojedinačno osiguranje kojim se pokriva jedna radnja; ili (b) zajedničko osiguranje kojim se pokriva nekoliko radnji u obliku preuzete obveze jamca, kada se primjenjuje pojednostavnjenje predviđeno u članku 55. točki (a).

3. Međutim, carinska tijela mogu odbiti prihvatiti predloženu vrstu osiguranja ako ona nije kompatibilna s ispravnim funkcioniranjem zajedničkog postupka provoza.

Članak 11.

Oblici pojedinačnog osiguranja

1. Pojedinačno osiguranje može se položiti u jednom od sljedećih oblika: (a) polaganjem gotovine; (b) preuzetom obvezom jamca; (c) kuponima.

2. U slučaju iz stavka 1. točke (c) pojedinačno osiguranje polaže se preuzetom obvezom jamca.

Članak 12.

Jamac

1. Jamac iz članka 10. stavka 2. točke (b), članka 11. stavka 1. točke (b) i članka 11. stavka 2. jest treća osoba s poslovnim nastanom u ugovornoj stranci u kojoj je osiguranje položeno, i koja je odobrena od strane carinskih tijela koja zahtijevaju osiguranje.

Jamac u svojoj preuzetoj obvezi navodi adresu za dostavu ili imenuje zastupnika u svakoj zemlji one ugovorne stranke koja sudjeluje u zajedničkoj radnji provoza.

2. Jamac se u pisanom obliku obvezuje platiti osigurani iznos duga. Preuzetom obvezom pokrivaju se, u okviru ograničenja osiguranog iznosa, i iznosi duga dospjelog nakon naknadnih provjera.

3. Carinska tijela mogu odbiti odobriti jamca za kojeg se ne čini sigurnim da će osigurati plaćanje iznosa duga u propisanom roku.

Članak 13.

Oslobođenje od osiguranja

1. Osiguranje nije potrebno u svim sljedećim situacijama: (a) roba koja se prevozi zrakom ako se upotrebljava postupak provoza koji se temelji na manifestu u elektroničkom obliku za robu koju se prevozi zrakom; (b) roba koja se prevozi Rajnom, vodnim putovima Rajne, Dunavom ili vodnim putovima Dunava; (c) roba koja se prevozi fiksnim instalacijama; (d) roba koja se prevozi željeznicom ili zrakom ako se upotrebljava postupak provoza u papirnatom obliku za robu koja se prevozi željeznicom ili zrakom.

2. U slučajevima iz stavka 1. točke (d) oslobođenje od osiguranja primjenjuje se samo na odobrenja za uporabu zajedničkog postupka provoza u papirnatom obliku za robu koja se prevozi željeznicom ili zrakom izdana prije 1. svibnja 2016.







POGLAVLJE V.

Razne odredbe

Članak 14.

Pravni status dokumenata i evidencija

1. Izdani dokumenti i evidencije koje se čuva u skladu s pravilima zemlje u kojoj su izdani ili se čuvaju, bez obzira na tehnički format i mjere koje su nadležna tijela jedne zemlje uvela ili prihvatila, imaju iste pravne učinke na državnom području drugih zemalja kao u zemlji u kojoj su izdani ili se čuvaju.

2. Rezultati pregleda koje su nadležna tijela jedne zemlje provela u okviru zajedničkog postupka provoza imaju istu snagu u drugim zemljama kao rezultati pregleda koje su provela nadležna tijela svake od tih zemalja.

Članak 15.

Popis carinskih ureda nadležnih za zajedničke radnje provoza

Svaka zemlja u računalni sustav koji održava Europska komisija („Komisija”) unosi popis carinskih ureda nadležnih za zajedničke radnje provoza, naznačujući njihove pripadajuće identifikacijske brojeve i zadaće te navodeći dane i sate kada su otvoreni. U računalni sustav unose se i sve promjene.

Komisija upotrebljava taj računalni sustav kako bi te informacije slala ostalim zemljama.

Članak 16.

Središnji ured

Ako zemlja uspostavi središnji ured odgovoran za upravljanje zajedničkim postupkom provoza i njegovo praćenje te primanje i prenošenje dokumenata povezanih s tim postupkom, o tom uredu obavješćuje Komisiju.

Komisija te informacije šalje ostalim zemljama.

Članak 17.

Kažnjiva djela i sankcije

Zemlje poduzimaju sve korake potrebne za suzbijanje kažnjivih djela ili nepravilnosti te uvode učinkovite, proporcionalne i odvraćajuće sankcije.







GLAVA II.

TIJEK POSTUPKA







POGLAVLJE I.

Pojedinačno osiguranje

Članak 18.

Izračun iznosa pojedinačnog osiguranja

Pojedinačno osiguranje položeno u skladu s člankom 10. stavkom 2. točkom (a) pokriva iznos duga koji može nastati, a koji je izračunan na temelju najviše stope carine koja se primjenjuje na robu iste vrste. S robom Unije koja se prevozi u skladu s Konvencijom postupa se, za potrebe tog izračuna, kao s robom koja nije roba Unije.

Članak 19.

Pojedinačno osiguranje u obliku polaganja gotovine

1. Pojedinačno osiguranje položeno u obliku polaganja gotovine ili putem bilo kojeg drugog jednakovrijednog sredstva plaćanja daje se u skladu s važećim odredbama u zemlji otpreme u kojoj se osiguranje zahtijeva.

2. Pojedinačna osiguranja u obliku polaganja gotovine položena u jednoj od ugovornih stranaka vrijede u svim ugovornim strankama. Ona se vraćaju nakon što se postupak zaključi.

3. Ako se osiguranje daje polaganjem gotovine ili putem bilo kojeg drugog jednakovrijednog sredstva plaćanja, carinska tijela ne naplaćuju kamate.

Članak 20.

Pojedinačno osiguranje u obliku preuzete obveze jamca

1. Preuzeta obveza jamca u svrhu pojedinačnog osiguranja daje se uporabom obrasca navedenog u Prilogu C1 Dodatku III. Tu preuzetu obvezu zadržava se u jamstvenom carinskom uredu tijekom njezina važenja.

2. Ako se to zahtijeva nacionalnim pravnim propisima ili administrativnim odredbama, ili u skladu s uobičajenom praksom, zemlja može dopustiti da preuzeta obveza iz stavka 1. ima drukčiji oblik pod uvjetom da ima iste pravne učinke kao preuzeta obveza navedena u obrascu.

3. Za svaku preuzetu obvezu jamstveni carinski ured korisniku postupka dostavlja sljedeće informacije: (a) referentni broj osiguranja; (b) pristupnu šifru povezanu s referentnim brojem osiguranja.

Korisnik postupka ne smije promijeniti tu pristupnu šifru.

Članak 21.

Pojedinačno osiguranje u obliku kuponâ

1. Preuzeta obveza koju je jamac dao u svrhu pojedinačnog osiguranja u obliku kuponâ daje se uporabom obrasca navedenog u Prilogu C2 Dodatku III. Tu preuzetu obvezu zadržava se u jamstvenom carinskom uredu tijekom njezina razdoblja važenja.

Članak 20. stavak 2 primjenjuje se mutatis mutandis.

2. Kupone sastavlja jamac uporabom obrasca navedenog u Prilogu C3 Dodatku III. te se dostavljaju osobama koje namjeravaju biti korisnici postupka. Ti kuponi vrijede u svim ugovornim strankama.

Svaki kupon pokriva iznos od 10 000 EUR za koji odgovara jamac. Razdoblje važenja kupona jest godinu dana od datuma izdavanja.

3. Jamac jamstvenom carinskom uredu dostavlja sve potrebne pojedinosti o kuponima pojedinačnog osiguranja koje je izdao.

4. Za svaki kupon jamac osobi koja namjerava biti korisnik postupka dostavlja sljedeće informacije: (a) referentni broj osiguranja; (b) pristupnu šifru povezanu s referentnim brojem osiguranja.

Osoba koja namjerava biti korisnik postupka ne smije promijeniti tu pristupnu šifru.

5. Osoba koja namjerava biti korisnik postupka u otpremnom carinskom uredu polaže onoliko kupona od 10 000 EUR koliko je potrebno za pokrivanje ukupnog iznosa duga koji može nastati.

6. Ako je provozna deklaracija u papirnatom obliku prihvaćena u skladu s člankom 26. stavkom 1. točkom (b), kuponi se isporučuju u papirnatom obliku te ih zadržava otpremni carinski ured. Taj carinski ured dostavlja identifikacijski broj svakog kupona jamstvenom carinskom uredu naznačenom na kuponu.

Članak 22.

Odobrenje preuzete obveze

Preuzetu obvezu jamca odobrava jamstveni carinski ured koji o odobrenju obavješćuje osobu od koje se zahtijeva polaganje osiguranja.

Članak 23.

Opoziv odobrenja jamca ili preuzete obveze i poništenje preuzete obveze

1. Jamstveni carinski ured može u bilo kojem trenutku opozvati odobrenje jamca ili odobrenje preuzete obveze jamca. Jamstveni carinski ured o opozivu obavješćuje jamca i osobu od koje se zahtijeva polaganje osiguranja.

Opoziv odobrenja jamca ili preuzete obveze jamca počinje proizvoditi učinke šesnaestog dana od dana kada je jamac primio odluku o opozivu ili se smatra da je primio tu odluku.

2. Jamac može u bilo kojem trenutku poništiti preuzetu obvezu. Jamac o poništenju obavješćuje jamstveni carinski ured.

Poništenje preuzete obveze jamca ne utječe na robu koja je u trenutku kada poništenje počinje proizvoditi učinke već stavljena u zajednički postupak provoza i koja je još uvijek u tom postupku na temelju poništene preuzete obveze.

Poništenje preuzete obveze jamca počinje proizvoditi učinke šesnaestog dana od dana kada je jamac o poništenju obavijestio jamstveni carinski ured.

3. Carinska tijela zemlje nadležna za relevantni jamstveni carinski ured u elektronički sustav iz članka 9. unose informacije o svakom opozivu od strane jamca ili poništenju od strane jamca odobrenja jamca, odobrenja preuzete obveze jamca i datum od kojeg oni počinju proizvoditi učinke.







POGLAVLJE II.

Prijevozno sredstvo i deklaracije

Članak 24.

Provozna deklaracija i prijevozno sredstvo

1. Svaka provozna deklaracija obuhvaća samo robu stavljenu u zajednički postupak provoza koja se kreće ili se tek treba kretati iz nekog otpremnog carinskog ureda u neki odredišni carinski ured na jednom prijevoznom sredstvu, u kontejneru ili u paketu.

Međutim, jedna provozna deklaracija može obuhvaćati robu koja se kreće ili se tek treba kretati iz nekog otpremnog carinskog ureda u neki odredišni carinski ured u više kontejnera ili u više paketa kada su kontejneri ili paketi utovareni na jedno prijevozno sredstvo.

2. Za potrebe ovog članka, ako se roba koja se prevozi otprema zajedno, jednim prijevoznim sredstvom smatra se sljedeće: (a) cestovno vozilo sa svojim prikolicama ili poluprikolicama; (b) kompozicija željezničkih kola ili vagona; (c) brodovi koji čine jednu kompoziciju.

3. Ako se za potrebe zajedničkog postupka provoza jedno prijevozno sredstvo upotrebljava za utovar robe u više otpremnih carinskih ureda te za istovar u više odredišnih carinskih ureda, za svaku od pošiljki podnose se zasebne provozne deklaracije.

Članak 25.

Provozne deklaracije s pomoću tehnika elektroničke obrade podataka

Pojedinosti i struktura podataka iz provozne deklaracije navedeni su u prilozima A1, A2 i B6 Dodatku III.

Članak 26.

Provozne deklaracije u papirnatom obliku

1. Carinsko tijelo prihvaća provoznu deklaraciju u papirnatom obliku u sljedećim slučajevima: (a) kada robu prevoze putnici koji nemaju izravan pristup elektroničkom sustavu provoza, u skladu s metodama opisanima u članku 27.; (b) kada se u skladu s Prilogom II. primjenjuje postupak osiguravanja kontinuiteta poslovanja, u slučaju privremenog kvara: i. elektroničkog sustava provoza; ii. računalnog sustava koji korisnici postupka upotrebljavaju za podnošenje deklaracije za zajednički postupak provoza s pomoću tehnika elektroničke obrade podataka; iii. elektroničke veze između računalnog sustava koji korisnici postupka upotrebljavaju za podnošenje deklaracije za zajednički postupak provoza s pomoću tehnika elektroničke obrade podataka i elektroničkog sustava provoza; (c) kada zemlja zajedničkog provoza tako odluči.

2. Za primjenu stavka 1. točaka (a) i (c) carinska tijela osiguravaju da se podaci o provozu evidentiraju u elektroničkom sustavu provoza i razmjenjuju među carinskim tijelima koja upotrebljavaju taj sustav.

3. Prihvaćanje provozne deklaracije u papirnatom obliku kako je navedeno u stavku 1. točki (b) podtočkama ii. i iii. podliježe odobrenju carinskih tijela.

Članak 27.

Provozne deklaracije za putnike

U slučajevima iz članka 26. stavka 1. točke (a) putnik sastavlja provoznu deklaraciju u papirnatom obliku u skladu s člancima 5. i 6. te Prilogom B6 Dodatku III.

Članak 28.

Mješovite pošiljke

Pošiljka može istodobno sadržavati i robu koju se mora staviti u postupak T1 i robu koju se mora staviti u postupak T2 pod uvjetom da je u provoznoj deklaraciji svaka stavka robe na odgovarajući način označena oznakama „T1”, „T2” ili „T2F”.

Članak 29.

Ovjera provozne deklaracije i odgovornost korisnika postupka

1. Provoznu deklaraciju ovjerava deklarant.

2. Podnošenjem provozne deklaracije carinskim tijelima od strane korisnika postupka, korisnik postupka smatra se odgovornim za sve u ovom stavku navedeno: (a) točnost i potpunost informacija navednih u provoznoj deklaraciji; (b) vjerodostojnost, točnost i valjanost svih dokumenata koji se prilažu provoznoj deklaraciji; (c) ispunjenje svih obveza koje se odnose na stavljanje robe u zajednički postupak provoza koje su navedene u provoznoj deklaraciji.







POGLAVLJE III.

Formalnosti u otpremnom carinskom uredu

Članak 30.

Podnošenje i prihvaćanje provozne deklaracije

1. Provozna deklaracija podnosi se u otpremnom carinskom uredu.

2. Taj otpremni carinski ured prihvaća provoznu deklaraciju pod uvjetom da su ispunjeni sljedeći uvjeti: (a) deklaracija sadržava sve podatke potrebne za potrebe zajedničkog provoznog postupka kako je navedeno u Prilogu II. Dodatku III.; (b) deklaraciji su priložene sve potrebne isprave; (c) roba na koju se provozna deklaracija odnosi podnesena je carini tijekom službenog radnog vremena.

Na zahtjev deklaranta otpremni carinski ured može dopustiti da se roba podnese izvan službenog radnog vremena ili na bilo kojem drugom mjestu.

3. Carinska tijela mogu dopustiti da se isprave iz stavka 1. točke (b) ne podnesu otpremnom carinskom uredu. U tom su slučaju te isprave u posjedu deklaranta te na raspolaganju carinskim tijelima.

Članak 31.

Izmjena provozne deklaracije

1. Deklarantu se na zahtjev može dopustiti izmjena jednog ili više podatka u provoznoj deklaraciji nakon što su carinska tijela prihvatila tu deklaraciju. Izmjena nema za posljedicu to da se provozna deklaracija može primijeniti na drugu robu osim one koju izvorno obuhvaća.

2. Takve izmjene nisu dopuštene ako se zahtijevaju nakon jednog od sljedećih događaja: (a) nakon što su carinska tijela obavijestila deklaranta da namjeravaju pregledati robu; (b) nakon što su carinska tijela utvrdila da su podaci carinske deklaracije netočni; (c) nakon što su carinska tijela pustila robu.

Članak 32.

Poništenje provozne deklaracije

1. Otpremni carinski ured na zahtjev deklaranta poništava provoznu deklaraciju koja je već bila prihvaćena u bilo kojem od sljedećih slučajeva: (a) ako je uvjeren da će roba odmah biti stavljena u drugi carinski postupak; (b) ako je uvjeren da zbog posebnih okolnosti stavljanje robe u carinski postupak za koji je deklarirana više nije opravdano.

Međutim, ako je otpremni carinski ured obavijestio deklaranta da ima namjeru pregledati robu, zahtjev za poništenjem carinske deklaracije ne prihvaća se prije nego što se obavi pregled.

2. Provozna deklaracija ne poništava se nakon puštanja robe, osim ako je: (a) roba u slobodnom prometu u ugovornoj stranci pogreškom deklarirana za zajednički postupak provoza, a njezin je carinski status kao robe koja je u slobodnom prometu u istoj ugovornoj stranci kasnije dokazan; (b) roba pogrešno deklarirana u više od jedne carinske deklaracije.

Članak 33.

Plan puta za kretanja u okviru zajedničkog postupka provoza

1. Roba stavljena u zajednički postupak provoza kreće se do odredišnog carinskog ureda ekonomski opravdanim planom puta.

2. Ako otpremni carinski ured ili deklarant to smatraju potrebnim, taj carinski ured propisuje plan puta za kretanja robe tijekom zajedničkog postupka provoza uzimajući u obzir sve relevantne informacije koje je dostavio deklarant.

Kada propisuje plan puta carinski ured u elektronički sustav provoza unosi barem naznaku zemalja kroz koje se provoz treba odviti.

Članak 34.

Rok za podnošenje robe

1. Otpremni carinski ured određuje rok za podnošenje robe u odredišnom carinskom uredu, uzimajući u obzir sljedeće: (a) plan puta; (b) prijevozno sredstvo; (c) prometno zakonodavstvo ili drugo zakonodavstvo koje bi moglo utjecati na određivanje roka; (d) sve relevantne informacije koje je dostavio korisnik postupka.

2. Ako otpremni carinski ured odredi rok, taj rok obvezuje carinska tijela zemalja na čije državno područje roba ulazi tijekom zajedničke radnje provoza i ona ga ne smiju mijenjati.

Članak 35.

Provjera provozne deklaracije i pregled robe

1. Otpremni carinski ured može u svrhu provjere točnosti podataka navedenih u prihvaćenoj provoznoj deklaraciji: (a) pregledati deklaraciju i priložene isprave; (b) zahtijevati da deklarant dostavi druge isprave; (c) pregledati robu; (d) uzeti uzorke za analizu ili za podrobno ispitivanje robe.

2. Otpremni carinski ured provjerava postojanje i valjanost osiguranja.

3. Pregled robe predviđen u stavku 1. točki (c) obavlja se na mjestima koja je u tu svrhu odredio otpremni carinski ured i tijekom službenog radnog vremena. Međutim, na zahtjev deklaranta carinska tijela mogu obaviti pregled robe izvan službenog radnog vremena ili na bilo koje drugom mjestu.

Članak 36.

Identifikacija plombi

Otpremni carinski ured u elektronički sustav provoza upisuje broj plombi koje je stavio taj carinski ured te individualne identifikacijske oznake plombi.

Članak 37.

Prikladnost za plombiranje

Prikladnima za plombiranje smatraju se i cestovna vozila, prikolice, poluprikolice i kontejneri odobreni za prijevoz robe pod carinskom plombom u skladu s međunarodnim sporazumom čije su ugovorne stranke Unija i zemlje zajedničkog provoza.

Članak 38.

Karakteristike carinskih plombi

1. Carinske plombe moraju imati barem sljedeće osnovne karakteristike i biti u skladu sa sljedećim tehničkim specifikacijama: (a) osnovne karakteristike plombi: i. ostaju neoštećene i sigurno pričvršćene pri uobičajenoj uporabi; ii. lako ih je provjeriti i prepoznati; iii. izrađene su tako da svako lomljenje, neovlašteno mijenjanje ili uklanjanje ostavlja tragove vidljive golim okom; iv. osmišljene su za jednokratnu uporabu ili, ako su namijenjene za višekratnu uporabu, osmišljene su tako da se na njima pri svakoj ponovnoj uporabi može navesti jasna individualna identifikacijska oznaka; v. na sebi imaju individualne identifikacijske oznake koje su trajne, lako čitljive i označene jedinstvenim brojem; (b) tehničke specifikacije: i. oblik i dimenzije plombi mogu se razlikovati ovisno o upotrijebljenoj metodi plombiranja, ali dimenzije moraju biti takve da identifikacijske oznake budu lako čitljive; ii. identifikacijske oznake plombi nemoguće je krivotvoriti i teško ih je reproducirati; iii. upotrijebljeni materijal otporan je na slučajni lom i takav je da spriječava krivotvorenje ili ponovnu uporabu koje bi bilo nemoguće otkriti.

2. Ako je plombe potvrdilo nadležno tijelo u skladu s međunarodnom normom ISO 17712:2013 „Kontejneri za prijevoz tereta – Mehaničke plombe”, smatra se da te plombe ispunjavaju zahtjeve utvrđene u stavku 1.

Za prijevoze u kontejnerima upotrebljavaju se, u što je moguće većoj mjeri, plombe sa značajkama visoke razine sigurnosti.

3. Na carinskoj plombi navode se sljedeće naznake: (a) riječ „carina” na jednom od službenih jezika Unije ili zemalja zajedničkog provoza ili pripadajuća kratica; (b) oznaka zemlje u obliku ISO-alpha-2 oznake zemlje kojom se identificira zemlja u kojoj je plomba stavljena.

Ugovorne stranke mogu se dogovoriti o uporabi zajedničkih sigurnosnih značajki i tehnologije.

4. Svaka zemlja obavješćuje Komisiju o vrstama carinskih plombi koje upotrebljava. Komisija te informacije stavlja na raspolaganje svim zemljama.

5. Kada je zbog carinskog pregleda potrebno ukloniti plombu, carinsko tijelo nastoji, ako je potrebno ponovno plombiranje, robu ponovno plombirati carinskom plombom koja ima barem jednakovrijedne sigurnosne značajke te u dokumentaciji o teretu zabilježiti pojedinosti o toj radnji, uključujući broj nove plombe.

6. Carinske plombe koje su u skladu s Prilogom II. ovom Dodatku kako je izmijenjen Odlukom br. 1/2008 Zajedničkog odbora EZ-EFTA ( 2 ) mogu se i dalje upotrebljavati do isteka zaliha ili do 1. svibnja 2019., ovisno o tome što je ranije.

Članak 39.

Mjere za prepoznavanje robe kao alternativa plombiranju

1. Odstupajući od članka 11. stavka 1. Konvencije, otpremni carinski ured može odlučiti da robu stavljenu u zajednički postupak provoza neće plombirati te se umjesto toga može osloniti na opis robe u provoznoj deklaraciji ili u dopunskim ispravama pod uvjetom da je taj opis dovoljno precizan da se na temelju njega roba može lako prepoznati te pod uvjetom da su u njemu navedeni količina i priroda robe kao i bilo koje posebne značajke kao što su serijski brojevi robe.

2. Odstupajući od članka 11. stavka 1. Konvencije, osim ako otpremni carinski ured odluči drukčije, ni prijevozno sredstvo ni pojedinačni paketi koji sadržavaju robu ne plombiraju se kada: (a) se roba prevozi zračnim putem i na svaku je pošiljku pričvršćena etiketa s brojem pratećeg zračnog tovarnog lista ili pošiljka čini jedinicu tereta na kojoj je naveden broj pratećeg zračnog tovarnog lista; (b) se roba prevozi željeznicom, a željeznički prijevoznici primjenjuju mjere za prepoznavanje robe.

Članak 40.

Puštanje robe u zajednički postupak provoza

1. U zajednički postupak provoza pušta se samo roba koja je plombirana u skladu s člankom 11. stavcima 1., 2. i 3. Konvencije ili u pogledu koje su poduzete alternativne mjere za prepoznavanje robe u skladu s člankom 11. stavkom 4. Konvencije i člankom 39. ovog Dodatka.

2. Po puštanju robe otpremni carinski ured šalje podatke o zajedničkoj radnji provoza: (a) deklariranom odredišnom carinskom uredu; (b) svakom deklariranom provoznom carinskom uredu.

Ti se podaci temelje na podacima iz provozne deklaracije, kako su izmijenjeni, prema potrebi.

3. Otpremni carinski ured obavješćuje korisnika postupka o puštanju robe u zajednički postupak provoza.

Članak 41.

Prateća provozna isprava

1. Otpremni carinski ured deklarantu izdaje prateću provoznu ispravu. Prateća provozna isprava izdaje se uporabom obrasca navedenog u Prilogu 3. Dodatku III. i uključuje podatke navedene u Prilogu A4 Dodatku III.

2. Pratećoj provoznoj ispravi prilaže se, ako je to potrebno, popis stavki izrađen uporabom obrasca navedenog u Prilogu A5 Dodatku III. koji uključuje podatke navedene u Prilogu A6 Dodatku III. Popis stavki sastavni je dio prateće provozne isprave.







POGLAVLJE IV.

Formalnosti tijekom prijevoza

Članak 42.

Podnošenje prateće provozne isprave

Prateća provozna isprava i ostale isprave koje prate robu podnose se kad god to zatraže carinska tijela.

Članak 43.

Podnošenje robe koja se kreće u okviru zajedničkog postupka provoza u provoznom carinskom uredu

1. Roba se podnosi zajedno s pratećom provoznom ispravom uz odgovarajući MRN u svim provoznim carinskim uredima.

2. Provozni carinski ured evidentira prelazak robe preko granice na temelju podataka o zajedničkoj radnji provoza dobivenih od otpremnog carinskog ureda. Provozni carinski ured o tom prelasku obavješćuje otpremni carinski ured.

3. Provozni carinski uredi imaju pravo pregledati robu. Svi pregledi robe provode se uglavnom na temelju podataka o zajedničkoj radnji provoza dobivenih od otpremnog carinskog ureda.

4. Kada se roba prevozi preko provoznog carinskog ureda koji nije deklarirani carinski ured, stvarni provozni carinski ured od otpremnog carinskog ureda traži podatke o zajedničkoj radnji provoza i o prelasku robe preko granice obavješćuje otpremni carinski ured.

5. Stavci 1., 2. i 4. ne primjenjuju se na prijevoz robe željeznicom pod uvjetom da provozni carinski ured može drugim sredstvima provjeriti prelazak robe preko granice. Takva se provjera provodi samo u slučaju potrebe. Provjera se može provesti naknadno.

Članak 44.

Incidenti tijekom kretanja robe u okviru zajedničke radnje provoza

1. Prijevoznik je dužan upisati potrebne unose u prateću provoznu ispravu i nakon incidenta bez nepotrebne odgode podnijeti robu zajedno s tom ispravom najbližem carinskom tijelu zemlje na čijem se državnom području prijevozno sredstvo nalazi: (a) ako je prijevoznik obvezan skrenuti s plana puta propisanog u skladu s člankom 33. stavkom 2. zbog okolnosti koje su izvan njegove kontrole; (b) ako su plombe tijekom prijevoznih radnji oštećene ili neovlašteno izmijenjene zbog razloga koji su izvan kontrole prijevoznika; (c) ako se roba pod nadzorom carinskog tijela pretovaruje s jednog prijevoznog sredstva na drugo; (d) ako je zbog neposredne opasnosti potrebno odmah djelomično ili potpuno istovariti plombirano prijevozno sredstvo; (e) ako je došlo do incidenta koji može utjecati na sposobnost korisnika postupka ili prijevoznika da ispune svoje obveze; (f) ako se promijeni bilo koji element koji čini jedno prijevozno sredstvo kako je navedeno u članku 24. stavku 2.

Ako carinska tijela na čijem se državnom području nalazi prijevozno sredstvo smatraju da se dotična zajednička radnja provoza može nastaviti nakon što su poduzela sve eventualno potrebne mjere, ona potvrđuju unose koje je prijevoznik upisao u prateću provoznu ispravu.

2. U slučaju incidenta kako je naveden u stavku 1. točki (c) carinska tijela ne zahtijevaju podnošenje robe i prateće provozne isprave s upisanim potrebnim unosima ako se roba pretovaruje s prijevoznog sredstva koje nije plombirano.

3. U slučaju incidenta kako je naveden u stavku 1. točki (f) prijevoznik može, nakon što je upisao potrebne unose u prateću provoznu ispravu, nastaviti s radnjom provoza ako je jedno ili više željezničkih kola ili vagona zbog tehničkih problema isključeno iz kompozicije željezničkih kola ili vagona.

4. U slučaju incidenta kako je naveden u stavku 1. točki (f), ako se promijeni vučno vozilo cestovnog vozila bez promjene prikolice ili poluprikolice, carinsko tijelo ne zahtijeva podnošenje robe i prateće provozne isprave s upisanim potrebnim unosima.

5. U slučajevima iz stavaka 2., 3. i 4. prijevoznik je oslobođen obveze podnošenja robe i prateće provozne isprave s upisanim potrebnim unosima carinskom tijelu iz stavka 1.

6. Relevantne informacije u pratećoj provoznoj ispravi o incidentima iz stavka 1. u elektronički sustav provoza evidentiraju carinska tijela u provoznom carinskom uredu ili u odredišnom carinskom uredu, ovisno o slučaju.







POGLAVLJE V.

Formalnosti u odredišnom carinskom uredu

Članak 45.

Podnošenje robe stavljene u zajednički postupak provoza u odredišnom carinskom uredu

1. Kada roba stavljena u zajednički postupak provoza stigne u odredišni carinski ured, u tom se carinskom uredu podnosi sljedeće: (a) roba; (b) prateća provozna isprava; (c) sve informacije koje zahtijeva odredišni carinski ured.

Roba se podnosi tijekom službenog radnog vremena. Međutim, na zahtjev dotične osobe odredišni carinski ured može dopustiti podnošenje robe izvan službenog radnog vremena ili na bilo kojem drugom mjestu.

2. Ako je roba podnesena nakon isteka roka koji je odredio otpremni carinski ured u skladu s člankom 34. stavkom 1., smatra se da je korisnik postupka poštovao rok ako on ili prijevoznik odredišnom carinskom uredu pruže zadovoljavajući dokaz o tome da nisu odgovorni za kašnjenje.

3. Odredišni carinski ured čuva prateću provoznu ispravu, a kontrola robe provodi se u pravilu na temelju podataka iz deklaracije za zajednički postupak provoza dobivene od otpremnog carinskog ureda.

4. Ako je zajednički postupak provoza završen, odredišni carinski ured nije otkrio nikakve nepravilnosti, a korisnik postupka podnio je prateću provoznu ispravu, taj carinski ured na zahtjev korisnika postupka potvrđuje predmetnu ispravu u svrhu pružanja alternativnog dokaza u skladu s člankom 51. stavkom 1. Potvrda se sastoji od pečata tog carinskog ureda, potpisa službenika, datuma i sljedećeg teksta: „— Alternativni dokaz – 99202”.

5. Zajednički postupak provoza može završiti u nekom drugom carinskom uredu koji nije ured deklariran u provoznoj deklaraciji. Taj se carinski ured u tom slučaju smatra odredišnim carinskim uredom.

Članak 46.

Potvrda primitka

1. Na zahtjev osobe koja podnosi robu u odredišnom carinskom uredu taj carinski ured izdaje potvrdu primitka kojom se potvrđuje podnošenje robe i prateće provozne isprave u tom carinskom uredu.

2. Potvrda primitka izdaje se uporabom obrasca navedenog u Prilogu B10 Dodatku III., a dotična osoba popunjava je unaprijed.

3. Potvrda primitka se ne smije upotrebljavati kao alternativni dokaz o završetku zajedničkog postupka provoza u smislu članka 51. stavka 1.

Članak 47.

Obavijest o dolasku robe u zajedničkom postupku provoza i rezultati provjere

1. Odredišni carinski ured obavješćuje otpremni carinski ured o dolasku robe na dan podnošenja robe i prateće provozne isprave u skladu s člankom 45. stavkom 1.

2. Ako zajednička radnja provoza završi u nekom drugom carinskom uredu koji nije ured deklariran u provoznoj deklaraciji, carinski ured koji se smatra odredišnim carinskim uredom u skladu s člankom 45. stavkom 5. o dolasku robe obavješćuje otpremni carinski ured na dan podnošenja robe i prateće provozne isprave u skladu s člankom 45. stavkom 1.

Otpremni carinski ured o dolasku robe obavješćuje odredišni carinski ured deklariran u provoznoj deklaraciji.

3. Obavijest o dolasku robe iz stavaka 1. i 2. ne smatra se dokazom da je zajednički postupak provoza pravilno završen.

4. Odredišni carinski ured o rezultatima provjere obavješćuje otpremni carinski ured najkasnije trećeg dana od dana podnošenja robe u odredišnom carinskom uredu ili na nekom drugom mjestu u skladu s člankom 45. stavkom 1. U iznimnim slučajevima taj se rok može produljiti do šest dana.

5. Odstupajući od stavka 4. ovog članka, ako robu prima ovlašteni primatelj kako je naveden u članku 87., otpremni carinski ured obavješćuje se najkasnije šestog dana od dana kada je roba isporučena ovlaštenom primatelju.







POGLAVLJE VI.

Formalnosti povezane sa završetkom postupka

Članak 48.

Završetak i zaključenje postupka

1. Zajednički postupak provoza završen je i obveze korisnika postupka ispunjene su kada su roba stavljena u postupak i informacije koje se zahtijevaju dostupne odredišnom carinskom uredu u skladu s carinskim zakonodavstvom.

2. Carinska tijela zaključuju zajednički postupak provoza kada na temelju usporedbe podataka dostupnih u otpremnom carinskom uredu s onima dostupnima u otpremnom carinskom uredu mogu utvrditi da je postupak pravilno završen.

Članak 49.

Postupak potrage za robu koja se kreće u okviru zajedničkog postupka provoza

1. Ako otpremni carinski ured, nakon što je primio obavijest o dolasku robe, ne primi rezultate provjere u roku od šest dana u skladu s člankom 47. stavkom 4. ili člankom 47. stavkom 5., taj carinski ured odmah od odredišnog carinskog ureda koji je poslao obavijest o dolasku robe zahtijeva rezultate provjere.

Odredišni carinski ured rezultate provjere šalje odmah nakon primitka zahtjeva otpremnog carinskog ureda.

2. Ako carinsko tijelo zemlje otpreme još nije primilo informacije koje omogućuju zaključenje zajedničkog postupka provoza ili naplatu duga, to tijelo zahtijeva relevantne informacije od korisnika postupka ili, ako su dostatni podaci raspoloživi na odredištu, od odredišnog carinskog ureda u sljedećim slučajevima: (a) otpremni carinski ured nije primio obavijest o dolasku robe do isteka roka za podnošenje robe određenog u skladu s člankom 34.; (b) ako otpremni carinski ured nije dobio rezultate provjere zatražene u skladu sa stavkom 1.; (c) ako otpremni carinski ured utvrdi da su obavijest o dolasku robe ili rezultati provjere dostavljeni pogreškom.

3. Carinsko tijelo zemlje otpreme šalje zahtjeve za informacije u skladu sa stavkom 2. točkom (a) u roku od sedam dana od isteka roka iz te točke te zahtijeva informacije u skladu sa stavkom 2. točkom (b) u roku od sedam dana od isteka odgovarajućeg roka iz stavka 1.

Međutim, ako prije isteka navedenih rokova carinsko tijelo zemlje otpreme primi informaciju da zajednički postupak provoza nije pravilno završen ili posumnja da bi to mogao biti slučaj, ono bez odgode šalje zahtjev.

4. Odgovori na zahtjeve podnesene u skladu sa stavkom 2. šalju se u roku od 28 dana od dana njihova slanja.

5. Ako slijedom zahtjeva u skladu sa stavkom 2. odredišni carinski ured ne dostavi dostatne informacije za zaključenje zajedničkog postupka provoza, carinsko tijelo zemlje otpreme zahtijeva od korisnika postupka da te informacije dostavi najkasnije 28 dana od pokretanja postupka potrage.

Korisnik postupka na taj zahtjev odgovara u roku od 28 dana od dana njegova slanja.

6. Ako informacije iz odgovora korisnika postupka u skladu sa stavkom 4. nisu dostatne za zaključenje zajedničkog postupka provoza, ali ih carinsko tijelo zemlje otpreme smatra dostatnima za nastavak postupka potrage, to tijelo odmah šalje zahtjev za dodatne informacije uključenom carinskom uredu.

Taj carinski ured na zahtjev odgovara u roku od 40 dana od dana njegova slanja.

7. Ako se tijekom postupka potrage navedenog u stavcima od 1. do 6. utvrdi da je zajednički postupak provoza pravilno završen, carinsko tijelo zemlje otpreme zaključuje zajednički postupak provoza te o zaključenju tog postupka odmah obavješćuje korisnika postupka i, prema potrebi, sva carinska tijela koja su eventualno pokrenula naplatu.

8. Ako se tijekom postupka potrage navedenog u stavcima od 1. do 6. utvrdi da se zajednički postupak provoza ne može zaključiti, carinsko tijelo zemlje otpreme utvrđuje je li nastao dug.

Ako je nastao dug, carinsko tijelo zemlje otpreme poduzima sljedeće mjere:

(a) identificira dužnika;

(b) utvrđuje carinsko tijelo koje je odgovorno za obavijesti o dugu.

Članak 50.

Zahtjev za prijenos naplate duga

1. Ako tijekom postupka potrage, a prije isteka roka iz članka 114. stavka 2., carinsko tijelo zemlje otpreme pribavi dokaze da se mjesto u kojem su nastupili događaji na temelju kojih je nastao dug nalazi u drugoj zemlji, to tijelo odmah, a u svakom slučaju u navedenom roku, sve dostupne informacije šalje nadležnom carinskom tijelu u tom mjestu.

2. Nadležno carinsko tijelo u tom mjestu potvrđuje primitak informacija i obavješćuje carinsko tijelo zemlje otpreme je li ono nadležno za naplatu duga. Ako carinsko tijelo zemlje otpreme te informacije ne primi u roku od 28 dana, odmah nastavlja postupak potrage ili pokreće naplatu.

Članak 51.

Alternativni dokaz o završetku zajedničkog postupka provoza

1. Smatra se da je zajednički postupak provoza ispravno završen kada korisnik postupka carinskom tijelu zemlje otpreme dostavi jednu od sljedećih isprava koje ono priznaje i kojom se omogućuje prepoznavanje robe: (a) ispravu koju je ovjerilo carinsko tijelo zemlje odredišta kojom se omogućuje prepoznavanje robe i utvrđuje da je roba podnesena u odredišnom carinskom uredu ili je isporučena ovlaštenom primatelju kako je naveden u članku 87.; (b) ispravu ili carinsku evidenciju, koju je ovjerilo carinsko tijelo zemlje, kojom se utvrđuje da je roba fizički napustila carinsko područje ugovorne stranke; (c) carinsku ispravu izdanu u trećoj zemlji u kojoj je roba stavljena u carinski postupak; (d) ispravu izdanu u trećoj zemlji, s pečatom ili drugom ovjerom carinskog tijela te zemlje u kojoj je utvrđeno da se smatra da je roba u toj zemlji u slobodnom prometu.

2. Umjesto isprava iz stavka 1. kao dokaz mogu se dostaviti njihove preslike koje je kao ovjerene preslike ovjerilo tijelo koje je ovjerilo izvorne isprave, tijelo dotične treće zemlje ili tijelo neke druge zemlje.

Članak 52.

Provjera i administrativna pomoć

1. Nadležna carinska tijela mogu nakon puštanja robe provoditi provjere dostavljenih informacija te svih isprava, obrazaca, odobrenja ili podataka koji se odnose na zajedničku radnju provoza kako bi se provjerila vjerodostojnost unosâ, razmijenjenih informacija i pečata. Takve se provjere provode ako se pojavi sumnja u točnost i vjerodostojnost dostavljenih informacija ili se posumnja na prijevaru. One se mogu provoditi i na temelju analize rizika ili slučajnim odabirom.

2. Nadležno carinsko tijelo koje primi zahtjev za provedbu provjere nakon puštanja robe dužno je reagirati bez odgode.

3. Ako nadležno carinsko tijelo zemlje otpreme podnese zahtjev nadležnom carinskom tijelu za provedbu provjere nakon puštanja robe onih informacija koje su povezane sa zajedničkom radnjom provoza, smatra se da nisu ispunjeni uvjeti za zaključenje zajedničkog postupka provoza iz članka 48. stavka 2. sve dok se ne potvrdi vjerodostojnost i točnost podataka.







POGLAVLJE VII.

Zajednički postupak provoza za kretanje robe fiksnim prijevoznim instalacijama

Članak 53.

Zajednički postupak provoza za kretanje robe fiksnim prijevoznim instalacijama

1. Ako roba koja se prevozi fiksnim prijevoznim instalacijama uđe na carinsko područje jedne ugovorne stranke tim instalacijama, smatra se da je ta roba pri ulasku na navedeno područje roba stavljena u zajednički postupak provoza.

2. Ako se roba već nalazi na carinskom području jedne ugovorne stranke i prevozi se fiksnim prijevoznim instalacijama, smatra se da je stavljanjem na fiksne prijevozne instalacije ta roba stavljena u zajednički postupak provoza.

3. Za potrebe zajedničkog postupka provoza, pri prijevozu robe fiksnim prijevoznim instalacijama korisnikom postupka smatra se upravitelj fiksnom prijevoznom instalacijom s poslovnim nastanom u ugovornoj stranci preko čijeg je državnog područja roba ulazi na carinsko područje ugovornih stranaka u slučaju iz stavka 1., odnosno upravitelj fiksnom prijevoznom instalacijom u ugovornoj stranci u kojoj kretanje robe započinje u slučaju iz stavka 2.

Korisnik postupka i carinsko tijelo dogovaraju metode carinskog nadzora robe koja se prevozi.

4. Za potrebe članka 8. stavka 2., prijevoznikom se smatra upravitelj fiksnom prijevoznom instalacijom s poslovnim nastanom u zemlji preko čijeg se državnog područja roba prevozi fiksnom prijevoznom instalacijom.

5. Ne dovodeći u pitanje odredbe stavka 8., zajednički postupak provoza smatra se završenim kada se u poslovne evidencije primatelja ili upravitelja fiksnom prijevoznom instalacijom upiše odgovarajući unos kojim se potvrđuje da je roba koja se prevozila fiksnom prijevoznom instalacijom: (a) stigla u objekt primatelja; (b) prihvaćena u distribucijsku mrežu primatelja; ili (c) napustila carinsko područje ugovornih stranaka.

6. Kada se smatra da je roba koja se kreće fiksnim prijevoznim instalacijama između dviju ugovornih stranaka stavljena u zajednički postupak provoza u skladu s odredbama stavka 2. te, tijekom radnje prelazi državno područje zemlje zajedničkog provoza gdje se postupak ne upotrebljava za kretanje fiksnim prijevoznim instalacijama, navedeni se postupak suspendira dok roba prelazi to državno područje.

7. Kada se roba kreće fiksnim prijevoznim instalacijama iz zemlje zajedničkog provoza u kojoj se zajednički postupak provoza ne upotrebljava za kretanje fiksnim prijevoznim instalacijama prema odredištu u ugovornoj stranci gdje se taj postupak upotrebljava, smatra se da je navedeni postupak započeo kada roba uđe na državno područje potonje ugovorne stranke.

8. Kada se roba kreće fiksnim prijevoznim instalacijama iz ugovorne stranke u kojoj se zajednički postupak provoza upotrebljava za kretanje fiksnim prijevoznim instalacijama prema odredištu u zemlji zajedničkog provoza u kojoj se taj postupak ne upotrebljava, smatra se da je navedeni postupak završio kada roba napusti državno područje ugovorne stranke u kojoj se navedeni postupak upotrebljava.

Članak 54.

Neobvezna primjena zajedničkog postupka provoza na kretanje robe fiksnim prijevoznim instalacijama

Zemlja zajedničkog provoza može odlučiti da ne primjenjuje zajednički postupak provoza na kretanje robe fiksnim prijevoznim instalacijama. Takve odluke priopćuju se Komisiji koja obavješćuje ostale zemlje.







GLAVA III.

POJEDNOSTAVNJENJA KOJA SE UPOTREBLJAVAJU U ZAJEDNIČKOM POSTUPKU PROVOZA







POGLAVLJE I.

Opće odredbe o pojednostavnjenjima

Članak 55.

Vrste pojednostavnjenja provoza

Carinska tijela mogu na zahtjev odobriti bilo koje od sljedećih pojednostavnjenja:

(a) uporabu zajedničkog osiguranja ili oslobođenje od osiguranja;

(b) uporabu posebnih plombi, ako je plombiranje potrebno radi osiguravanja prepoznavanja robe stavljene u zajednički postupak provoza;

(c) status ovlaštenog pošiljatelja koji omogućuje korisniku odobrenja da stavi robu u zajednički postupak provoza bez podnošenja robe carini;

(d) status ovlaštenog primatelja koji omogućuje korisniku odobrenja da primi robu koja se kreće u okviru zajedničkog postupka provoza na odobrenom mjestu kako bi se postupak završio u skladu s člankom 48. stavkom 1.;

(e) uporabu zajedničkog postupka provoza u papirnatom obliku za robu koja se prevozi zrakom ili zajedničkog provoznog postupka koji se temelji na manifestu u elektroničkom obliku za robu koja se prevozi zrakom;

(f) uporabu zajedničkog postupka provoza u papirnatom obliku specifičnog za robu koja se prevozi željeznicom;

(g) uporabu ostalih pojednostavnjenih postupaka na temelju članka 6. Konvencije.

Članak 56.

Teritorijalno područje primjene odobrenja pojednostavnjenjâ

1. Pojednostavnjenja iz članka 55. točaka (b) i (c) primjenjuju se samo na zajedničke radnje provoza koje započinju u ugovornoj stranci u kojoj je izdano odobrenje za pojednostavnjenje.

2. Pojednostavnjenje iz članka 55. točke (d) primjenjuje se samo na zajedničke radnje provoza koje završavaju u ugovornoj stranci u kojoj je izdano odobrenje za pojednostavnjenje.

3. Pojednostavnjenje iz članka 55. točke (e) primjenjuje se u ugovornim strankama navedenima u odobrenju za pojednostavnjenje.

4. Pojednostavnjenje iz članka 55. točaka (a) i (f) primjenjuje se u svim ugovornim strankama.

Članak 57.

Opći uvjeti za odobrenja pojednostavnjenjâ

1. Odobrenja iz članka 55. točke (a) izdaju se podnositeljima zahtjeva koji ispunjavaju sljedeće uvjete: (a) podnositelj zahtjeva ima poslovni nastan na carinskom području ugovorne stranke; (b) podnositelj zahtjeva nije počinio teške povrede ili ponovljene povrede carinskog zakonodavstva i poreznih pravila niti teška kaznena djela povezana s njegovom gospodarskom aktivnosti; (c) podnositelj zahtjeva redovito primjenjuje zajednički postupak provoza ili ima praktične standarde osposobljenosti ili stručne kvalifikacije izravno povezane s aktivnosti koja se obavlja.

2. Odobrenja iz članka 55. točaka (b), (c) i (d) izdaju se podnositeljima zahtjeva koji ispunjavaju sljedeće uvjete: (a) podnositelj zahtjeva ima poslovni nastan na carinskom području ugovorne stranke; (b) podnositelj zahtjeva izjavio je da će redovito upotrebljavati zajedničke aranžmane za provoz; (c) podnositelj zahtjeva nije počinio teške povrede ili ponovljene povrede carinskog zakonodavstva i poreznih pravila niti teška kaznena djela povezana s njegovom gospodarskom aktivnosti; (d) podnositelj zahtjeva dokazuje visoku razinu kontrole svojih djelatnosti i protoka robe kroz sustav upravljanja poslovnim i, prema potrebi, transportnim evidencijama koje omogućuju odgovarajuće carinske provjere; (e) podnositelj zahtjeva ima praktične standarde osposobljenosti ili stručne kvalifikacije izravno povezane s aktivnosti koja se obavlja.

3. Odobrenja iz članka 55. točke (e) izdaju se podnositeljima zahtjeva koji ispunjavaju sljedeće uvjete: (a) u slučaju zajedničkog postupka provoza u papirnatom obliku za robu koja se prevozi zrakom, podnositelj zahtjeva je zračni prijevoznik s poslovnim nastanom na carinskom području ugovorne stranke; (b) u slučaju zajedničkog postupak provoza koji se temelji na manifestu u elektroničkom obliku za robu koja se prevozi zrakom, podnositelj zahtjeva je zračni prijevoznik koji obavlja značajan broj letova između zračnih luka u ugovornim strankama i ima poslovni nastan na carinskom području ugovorne stranke ili tamo ima registrirani ured, glavno sjedište ili trajni poslovni nastan; (c) podnositelj zahtjeva redovito primjenjuje zajedničke aranžmane za provoz ili nadležno carinsko tijelo zna da on može ispuniti obveze u okviru tih aranžmana; (d) podnositelj zahtjeva nije počinio teške ili ponovljene povrede carinskog ili poreznog zakonodavstva.

4. Odobrenja iz članka 55. točke (f) izdaju se podnositeljima zahtjeva koji ispunjavaju sljedeće uvjete: (a) podnositelj zahtjeva je željeznički prijevoznik; (b) podnositelj zahtjeva ima poslovni nastan na carinskom području ugovorne stranke; (c) podnositelj zahtjeva redovito primjenjuje zajednički postupak provoza ili nadležno carinsko tijelo zna da on može ispuniti obveze u okviru postupka; i (d) podnositelj zahtjeva nije počinio teške ili ponovljene povrede carinskog ili poreznog zakonodavstva.

5. Odobrenja se izdaju samo ako carinsko tijelo smatra da će moći nadzirati zajednički postupak provoza i provoditi provjere bez administrativnog napora nesrazmjernog zahtjevima dotične osobe.

Članak 58.

Praćenje uvjeta za odobrenja

Carinska tijela prate uvjete koje korisnik odobrenja mora ispuniti. Ona također prate ispunjavanje obveza koje proizlaze iz tog odobrenja. Ako korisnik odobrenja ima poslovni nastan manje od tri godine, carinska tijela pomno prate tog korisnika tijekom prve godine od izdavanja odobrenja.

Članak 59.

Sadržaj zahtjeva za odobrenje

1. Zahtjev za odobrenje primjene pojednostavnjenja mora biti datiran i potpisan. Ugovorne stranke utvrđuju način podnošenja zahtjeva.

2. Zahtjevima se obuhvaćaju sve činjenice koje će carinskim tijelima omogućiti provjeru jesu li ispunjeni uvjeti pod kojima se primjena takvih pojednostavnjenja može odobriti.

Članak 60.

Odgovornost podnositelja zahtjeva

Prema odredbama koje su na snazi u ugovornim strankama i ne dovodeći u pitanje moguću primjenu kaznenih odredaba, osobe koje podnose zahtjev za pojednostavnjenje odgovorne su za sljedeće:

(a) točnost i potpunost informacija navedenih u zahtjevu;

(b) vjerodostojnost, točnost i valjanost svih isprava priloženih zahtjevu.

Članak 61.

Carinska tijela nadležna za izdavanje odobrenja

1. Zahtjevi za pojednostavnjenje iz članka 55. točke (c) podnose se carinskim tijelima nadležnima za izdavanje odobrenja u zemlji u kojoj zajedničke radnje provoza trebaju započeti.

2. Zahtjevi za pojednostavnjenje iz članka 55. točke (d) podnose se carinskim tijelima nadležnima za izdavanje odobrenja u zemlji u kojoj zajedničke radnje provoza trebaju završiti.

3. Zahtjevi za pojednostavnjenje iz članka 55. točaka (a), (b) (e) i (f) podnose se carinskim tijelima nadležnima za mjesto gdje se vodi ili je dostupna glavna računovodstvena evidencija podnositelja zahtjeva u carinske svrhe i gdje se treba provoditi barem dio aktivnosti obuhvaćenih odobrenjem.

Glavna računovodstvena evidencija podnositelja zahtjeva odnosi se na evidenciju i dokumentaciju koje carinskim tijelima omogućuju izdavanje odobrenja.

Članak 62.

Prihvaćanje i odbijanje zahtjevâ te izdavanje odobrenjâ

1. Zahtjevi se prihvaćaju ili odbijaju, a odobrenja izdaju u skladu s odredbama koje su na snazi u ugovornim strankama.

2. U odlukama o odbijanju zahtjeva navode se razlozi odbijanja te se oni priopćuju podnositelju zahtjeva u skladu s rokovima i odredbama koji su na snazi u relevantnoj ugovornoj stranci.

Članak 63.

Sadržaj odobrenja

1. Odobrenje te jedna ili više ovjerenih preslika, ako je to potrebno, daju se korisniku odobrenja.

2. U odobrenju se navode uvjeti za primjenu pojednostavnjenja te se utvrđuju operativne i kontrolne mjere.

Članak 64.

Datum od kojeg odobrenje proizvodi učinke

1. Odobrenje proizvodi učinke od datuma na koji podnositelj zahtjeva primi odobrenje ili se smatra da ga je primio, a carinska tijela odobrenje mogu izvršavati od navedenog datuma.

Osim ako je u carinskom zakonodavstvu drukčije predviđeno, odobrenje vrijedi bez vremenskog ograničenja.

2. Odobrenje proizvodi učinke od datuma koji je različit od datuma na koji podnositelj zahtjeva primi odobrenje ili se smatra da ga je primio u sljedećim slučajevima: (a) ako će odobrenje povoljno utjecati na podnositelja zahtjeva te je podnositelj zahtjeva zatražio drugi datum od kojeg odobrenje proizvodi učinke, te u tom slučaju odobrenje proizvodi učinke od datuma koji je zatražio podnositelj zahtjeva pod uvjetom da je taj datum kasniji od datuma od kojeg bi se primjenjivalo u skladu sa stavkom 1.; (b) ako je prethodno odobrenje izdano s vremenskim ograničenjem i jedini je cilj aktualne odluke produljiti njegovo važenje, te u tom slučaju odobrenje proizvodi učinke od dana isteka razdoblja važenja prethodnog odobrenja; (c) ako proizvođenje učinaka odobrenja ovisi o tome da podnositelj zahtjeva ispuni određene formalnosti, te u tom slučaju odobrenje proizvodi učinke od dana na koji podnositelj zahtjeva primi, ili se smatra da je primio, obavijest od nadležnog carinskog tijela u kojoj se navodi da su formalnosti uspješno ispunjene.

Članak 65.

Poništenje, opoziv i izmjena odobrenja

1. Korisnik odobrenja obavješćuje carinska tijela o svim čimbenicima koji se pojave nakon što je odobrenje izdano i koji mogu utjecati na njegovo nastavljanje ili sadržaj.

2. Nadležna tijela poništavaju odobrenje ako su ispunjeni svi sljedeći uvjeti: (a) odobrenje je izdano na temelju netočnih ili nepotpunih informacija; (b) korisnik odobrenja je znao ili je opravdano trebao znati da su informacije netočne ili nepotpune; (c) odluka o odobrenju bila bi drukčija da su informacije bile točne i potpune.

3. Odobrenje se opoziva ili mijenja onda kada u slučajevima osim onih iz stavka 2.: (a) jedan ili više uvjeta utvrđenih za izdavanje tog odobrenja nisu bili ili više nisu ispunjeni; ili (b) na zahtjev korisnika odobrenja.

4. Korisnika odobrenja obavješćuje se o poništenju, opozivu ili izmjeni odobrenja u skladu s rokovima i odredbama koji su na snazi u ugovornoj stranci.

5. Poništenje odobrenja proizvodi učinke od datuma od kojeg je prvobitno odobrenje proizvodilo učinke, osim ako je u odluci u skladu s carinskim zakonodavstvom navedeno drukčije.

6. Opoziv ili izmjena odobrenja proizvodi učinke od datuma od kojeg je podnositelj zahtjeva primio opoziv ili izmjenu odobrenja ili se smatra da ih je primio. Međutim, u iznimnim slučajevima, kada legitimni interesi korisnika odobrenja tako zahtijevaju, carinska tijela mogu odgoditi datum na koji opoziv ili izmjena proizvode učinke u skladu s rokovima koji su na na snazi u ugovornim strankama. Datum kada odluka proizvodi učinke navodi se u odluci o opozivu ili izmjeni odobrenja.

Članak 66.

Ponovna procjena odobrenja

1. Carinsko tijelo nadležno za izdavanje odobrenja ponovno procjenjuje odobrenje u sljedećim slučajevima: (a) kada je došlo do promjena relevantnog zakonodavstva koje utječu na odobrenje; (b) kada je to potrebno kao rezultat provedenog praćenja; (c) kada je to potrebno zbog informacija koje je dostavio korisnik odobrenja u skladu s člankom 65. stavkom 1. ili koje su dostavila druga tijela.

2. Carinsko tijelo nadležno za izdavanje odobrenja obavješćuje korisnika odobrenja o rezultatu ponovne procjene.

Članak 67.

Suspenzija odobrenja

1. Carinsko tijelo nadležno za izdavanje odobrenja suspendira odobrenje umjesto da ga poništi, opozove ili izmijeni ako: (a) to carinsko tijelo smatra da bi mogli postojati dostatni razlozi za poništenje, opoziv ili izmjenu odobrenja, ali još nema sve potrebne elemente za odlučivanje o poništenju, opozivu ili izmjeni; (b) to carinsko tijelo smatra da nisu ispunjeni uvjeti za odobrenje ili da korisnik odobrenja ne poštuje obveze određene na temelju tog odobrenja te je primjereno korisniku odobrenja omogućiti da poduzme mjere kako bi osigurao ispunjavanje uvjeta ili poštovanje obveza; (c) korisnik odobrenja zahtijeva takvu suspenziju jer privremeno ne može ispunjavati uvjete utvrđene za odobrenje ili poštovati obveze određene na temelju tog odobrenja.

2. U slučajevima iz stavka 1. točaka (b) i (c), korisnik odobrenja obavješćuje carinsko tijelo nadležno za izdavanje odobrenja o mjerama za koje se obvezuje da će ih poduzeti kako bi osigurao ispunjavanje uvjeta ili poštovanje obveza kao i o razdoblju potrebnom za poduzimanje tih mjera.

Članak 68.

Razdoblje suspenzije odobrenja

1. Razdoblje suspenzije koje utvrđuje nadležno carinsko tijelo odgovara razdoblju koje je tom carinskom tijelu potrebno da utvrdi jesu li ispunjeni uvjeti za poništenje, opoziv ili izmjenu.

Međutim, ako carinsko tijelo smatra da korisnik odobrenja ne može ispuniti kriterije utvrđene u članku 57. stavku 1. točki (b), odobrenje se suspendira dok se ne utvrdi je li teške povrede ili ponovljene povrede počinila bilo koja od sljedećih osoba:

(a) korisnik odobrenja;

(b) osoba koja je nadležna za društvo koje je korisnik predmetnog odobrenja ili koja ima kontrolu nad njegovim upravljanjem;

(c) osoba koja je nadležna za carinska pitanja u društvu koje je korisnik predmetnog odobrenja.

2. U slučajevima iz članka 67. stavka 1. točaka (b) i (c) razdoblje suspenzije koje utvrđuje carinsko tijelo nadležno za izdavanje odobrenja odgovara razdoblju o kojem je obavijestio korisnik odobrenja u skladu s člankom 67. stavkom 2. Razdoblje suspenzije može se prema potrebi dodatno produljiti na zahtjev korisnika odobrenja.

Razdoblje suspenzije može se dodatno produljiti za razdoblje koje je nadležnom carinskom tijelu potrebno da provjeri osigurava li se tim mjerama ispunjavanje uvjeta ili poštovanje obveza, a potonje razdoblje ne premašuje 30 dana.

3. Ako nakon suspenzije odobrenja carinsko tijelo nadležno za izdavanje odobrenja namjerava poništiti, opozvati ili izmijeniti to odobrenje u skladu s člankom 65., razdoblje suspenzije, kako je utvrđeno u skladu sa stavcima 1. i 2. ovog članka, produljuje se prema potrebi do trenutka u kojem poništenje, opoziv ili izmjena počinje proizvoditi učinke.

Članak 69.

Završetak suspenzije odobrenja

1. Suspenzija odobrenja završava istekom razdoblja suspenzije, osim ako prije isteka tog razdoblja nastupi jedna od sljedećih situacija: (a) suspenzija je povučena na temelju toga što, u slučajevima iz članka 67. stavka 1. točke (a), ne postoje razlozi za poništenje, opoziv ili izmjenu odobrenja u skladu s člankom 65., te u tom slučaju suspenzija završava na datum povlačenja; (b) suspenzija je povučena na temelju toga što je, u slučajevima iz članka 67. stavka 1. točaka (b) i (c), korisnik odobrenja dokazao carinskom tijelu nadležnom za izdavanje odobrenja da je poduzeo potrebne mjere kako bi osigurao ispunjavanje uvjeta utvrđenih za odobrenje ili poštovanje obveza određenih na temelju tog odobrenja, te u tom slučaju suspenzija završava na datum povlačenja; (c) suspendirano odobrenje je poništeno, opozvano ili izmijenjeno, te u tom slučaju suspenzija završava na datum poništenja, opoziva ili izmjene.

2. Carinsko tijelo nadležno za izdavanje odobrenja obavješćuje korisnika odobrenjae o završetku suspenzije.

Članak 70.

Važenje odobrenja

Carinska tijela mogu prihvatiti zahtjeve za izdavanje odobrenja kako je navedeno u članku 55. te izdavati odobrenja prije 1. svibnja 2016. Ta se odobrenja izdaju u skladu s uvjetima utvrđenima u ovom Dodatku i ne vrijede prije 1. svibnja 2016.

Članak 71.

Ponovna procjena odobrenja koja su već na snazi 1. svibnja 2016.

1. Odobrenja izdana na temelju članka 55. točaka (a), (b), (d) i (e) Konvencije kako je izmijenjena Odlukom br. 1/2008 koja vrijede 1. svibnja 2016. i koja nemaju ograničeno razdoblje važenja ponovno se procjenjuju do 1. svibnja 2019.

2. Odobrenja izdana na temelju članka 55. točaka (a), (b), (d) i (e) Konvencije kako je izmijenjena Odlukom br. 1/2008 koja vrijede 1. svibnja 2016. vrijede i dalje kako slijedi: (a) za odobrenja s ograničenim razdobljem važenja, do kraja tog razdoblja ili 1. svibnja 2019., ovisno o tome što je ranije; (b) za sva ostala odobrenja do ponovne procjene odobrenja.

3. Odlukama nakon ponovne procjene opozivaju se odobrenja podvrgnuta ponovnoj procjeni i izdaju nova odobrenja, prema potrebi. O tim se odlukama bez odgode obavješćuju korisnici odobrenja.

4. Neovisno o stavku 1., odobrenja izdana na temelju članka 55. točke (f), podtočaka i. i ii. Konvencije kako je izmijenjena Odlukom br. 1/2008 koja vrijede 1. svibnja 2016. vrijede i dalje nakon tog datuma i ne treba ih ponovno procjenjivati.

Članak 72.

Čuvanje evidencije od strane carinskih tijela

1. Carinska tijela čuvaju zahtjeve i priložene popratne isprave zajedno s primjerkom svakog izdanog odobrenja.

2. Ako je zahtjev odbijen ili je odobrenje poništeno, opozvano, izmijenjeno ili suspendirano, zahtjev i odluka o odbijanju zahtjeva ili poništenju, opozivu, izmjeni ili suspenziji odobrenja, prema potrebi, te sve priložene popratne isprave čuvaju se najmanje tri godine od kraja kalendarske godine u kojoj je zahtjev odbijen ili odobrenje poništeno, opozvano, izmijenjeno ili suspendirano.

Članak 73.

Važenje plombi koje se već upotrebljavaju 1. svibnja 2016.

Carinske plombe iz članka 38. te posebne plombe iz članka 82. u skladu s Prilogom A2 Konvenciji kako je izmijenjena Odlukom br. 1/2008 mogu se i dalje upotrebljavati do isteka zaliha ili do 1. svibnja 2019., ovisno o tome što je ranije.







POGLAVLJE II.

Zajedničko osiguranje i oslobođenje od osiguranja

Članak 74.

Referentni iznos

1. Osim ako je u članku 75. predviđeno drukčije, iznos zajedničkog osiguranja jednak je referentnom iznosu koji je utvrdio jamstveni carinski ured.

2. Referentni iznos zajedničkog osiguranja odgovara iznosu duga koji može dospjeti u vezi sa svakom zajedničkom radnjom provoza za koju se polaže osiguranje, u razdoblju od stavljanja robe u zajednički postupak provoza do trenutka zaključenja postupka.

Za potrebe tog izračuna u obzir se uzimaju najviše stope duga koje se primjenjuju za robu iste vrste u zemlji jamstvenog carinskog ureda, a s robom Unije koja se prevozi u skladu s Konvencijom postupa se kao s robom koja nije roba Unije.

Ako informacije potrebne za utvrđivanje referentnog iznosa nisu dostupne jamstvenom carinskom uredu, taj se iznos utvrđuje na 10 000 EUR za svaku radnju provoza.

3. Jamstveni carinski ured utvrđuje referentni iznos u suradnji s korisnikom postupka. Kada se utvrđuje referentni iznos, jamstveni carinski ured utvrđuje taj iznos na temelju informacija o robi stavljenoj u zajednički postupak provoza tijekom prethodnih 12 mjeseci te na temelju procjene opsega namjeravanih radnji kakva proizlazi prije svega iz poslovne dokumentacije i računovodstvenih evidencija korisnika postupka.

4. Jamstveni carinski ured preispituje referentni iznos na vlastitu inicijativu ili na zahtjev korisnika postupka te ga prilagođava ako je to potrebno.

5. Svaki korisnik postupka osigurava da iznos koji je dospio ili može dospjeti ne premašuje referentni iznos.

Ako referentni iznos više nije dovoljan za pokrivanje radnji određene osobe, ta osoba o tome obavješćuje jamstveni carinski ured.

6. Praćenje referentnog iznosa kojim se pokriva iznos duga koji može dospjeti u vezi s robom stavljenom u zajednički postupak provoza osigurava se s pomoću elektroničkog sustava iz članka 4. stavka 1. za svaku zajedničku radnju provoza u trenutku stavljanja robe u zajednički postupak provoza.

Članak 75.

Visina zajedničkog osiguranja

1. Korisnik postupka može biti ovlašten za uporabu zajedničkog osiguranja sa smanjenim iznosom ili za oslobađanje od osiguranja.

2. Iznos zajedničkog osiguranja smanjuje se na: (a) 50 % referentnog iznosa utvrđenog u skladu s člankom 74. ako su ispunjeni sljedeći uvjeti: i. podnositelj zahtjeva upotrebljava računovodstveni sustav koji je u skladu s općeprihvaćenim računovodstvenim načelima koja se primjenjuju u ugovornoj stranci u kojoj se knjigovodstvo vodi, dopušta carinske revizijske provjere i vodi arhivsku evidenciju podataka koja omogućuje kontrolni slijed od trenutka unosa podataka u spis; ii. podnositelj zahtjeva ima administrativnu organizaciju koja odgovara vrsti i opsegu poslovanja i prikladna je za upravljanje protokom robe te ima sustav unutarnje kontrole kojim se mogu spriječiti, otkriti i ispraviti pogreške te spriječiti i otkriti nezakonite ili nepravilne transakcije; iii. podnositelj zahtjeva nije u stečajnom postupku; iv. tijekom posljednje tri godine koje prethode podnošenju zahtjeva podnositelj zahtjeva ispunio je svoje financijske obveze u pogledu plaćanja duga koji se naplaćuje na uvoz ili izvoz robe ili u vezi s njime; v. podnositelj zahtjeva dokazao je na temelju evidencija i informacija dostupnih za posljednje tri godine koje prethode podnošenju zahtjeva da je dovoljno financijski solventan za ispunjavanje svojih obveza te da ispunjava svoje obveze s obzirom na vrstu i opseg svoje poslovne aktivnosti, uključujući to da nema negativne neto imovine, osim ako raspolaže dovoljnim sredstvima da je može pokriti; vi. podnositelj zahtjeva može dokazati da raspolaže dovoljnim financijskim sredstvima da može ispuniti svoje obveze za referentni iznos koji nije pokriven osiguranjem; (b) 30 % referentnog iznosa utvrđenog u skladu s člankom 74. ako su ispunjeni sljedeći uvjeti: i. podnositelj zahtjeva upotrebljava računovodstveni sustav koji je u skladu s općeprihvaćenim računovodstvenim načelima koja se primjenjuju u ugovornoj stranci u kojoj se knjigovodstvo vodi, dopušta carinske revizijske provjere i vodi arhivsku evidenciju podataka koja omogućuje kontrolni slijed od trenutka unosa podataka u spis; ii. podnositelj zahtjeva ima administrativnu organizaciju koja odgovara vrsti i opsegu poslovanja i prikladna je za upravljanje protokom robe te ima sustav unutarnje kontrole kojim se mogu spriječiti, otkriti i ispraviti pogreške te spriječiti i otkriti nezakonite ili nepravilne transakcije; iii. podnositelj zahtjeva osigurava da odgovarajući zaposlenici dobiju uputu da obavijeste carinska tijela kad god otkriju poteškoće pri ispunjavanju zahtjeva te uspostavlja postupke za obavješćivanje carinskih tijela o takvim poteškoćama; iv. podnositelj zahtjeva nije u stečajnom postupku; v. tijekom posljednje tri godine koje prethode podnošenju zahtjeva podnositelj zahtjeva ispunio je svoje financijske obveze u pogledu plaćanja duga koji se naplaćuje na uvoz ili izvoz robe ili u vezi s njime; vi. podnositelj zahtjeva dokazao je na temelju evidencija i informacija dostupnih za posljednje tri godine koje prethode podnošenju zahtjeva da je dovoljno financijski solventan za ispunjavanje svojih obveza te da ispunjava svoje obveze s obzirom na vrstu i opseg svoje poslovne aktivnosti, uključujući to da nema negativne neto imovine, osim ako raspolaže dovoljnim sredstvima da je može pokriti; vii. podnositelj zahtjeva može dokazati da raspolaže dovoljnim financijskim sredstvima da može ispuniti svoje obveze za dio referentnog iznosa koji nije pokriven osiguranjem; (c) 0 % referentnog iznosa utvrđenog u skladu s člankom 74. ako su ispunjeni sljedeći uvjeti: i. podnositelj zahtjeva upotrebljava računovodstveni sustav koji je u skladu s općeprihvaćenim računovodstvenim načelima koja se primjenjuju u ugovornoj stranci u kojoj se knjigovodstvo vodi, dopušta carinske revizijske provjere i vodi arhivsku evidenciju podataka koja omogućuje kontrolni slijed od trenutka unosa podataka u spis; ii. podnositelj zahtjeva carinskom tijelu omogućuje fizički pristup svom računovodstvenom sustavu i, ako je to primjenjivo, svojim poslovnim i prijevoznim evidencijama; iii. podnositelj zahtjeva ima logistički sustav koji prepoznaje robu kao robu u slobodnom prometu u ugovornoj stranci ili kao robu iz trećih zemalja i prema potrebi navodi lokaciju robe; iv. podnositelj zahtjeva ima administrativnu organizaciju koja odgovara vrsti i opsegu poslovanja i prikladna je za upravljanje protokom robe te ima sustav unutarnje kontrole kojim se mogu spriječiti, otkriti i ispraviti pogreške te spriječiti i otkriti nezakonite ili nepravilne transakcije; v. ako je to primjenjivo, podnositelj zahtjeva uspostavio je zadovoljavajuće postupke upravljanja dozvolama i odobrenjima koji su izdani u skladu s mjerama trgovinske politike ili se odnose na trgovinu poljoprivrednim proizvodima; vi. podnositelj zahtjeva uspostavio je zadovoljavajuće postupke za arhiviranje svojih evidencija i informacija te zaštitu od gubitka informacija; vii. podnositelj zahtjeva osigurava da odgovarajući zaposlenici dobiju uputu da obavijeste carinska tijela kad god otkriju poteškoće pri ispunjavanju zahtjeva te uspostavlja postupke za obavješćivanje carinskih tijela o takvim poteškoćama; viii. podnositelj zahtjeva uspostavio je odgovarajuće sigurnosne mjere za zaštitu svog računalnog sustava od neovlaštenog pristupa te za zaštitu svoje dokumentacije; ix. podnositelj zahtjeva nije u stečajnom postupku; x. tijekom posljednje tri godine koje prethode podnošenju zahtjeva podnositelj zahtjeva ispunio je svoje financijske obveze u pogledu plaćanja duga koji se naplaćuje na uvoz ili izvoz robe ili u vezi s njime; xi. podnositelj zahtjeva dokazao je na temelju evidencija i informacija dostupnih za posljednje tri godine koje prethode podnošenju zahtjeva da je dovoljno financijski solventan za ispunjavanje svojih obveza te da ispunjava svoje obveze s obzirom na vrstu i opseg svoje poslovne aktivnosti, uključujući to da nema negativne neto imovine, osim ako raspolaže dovoljnim sredstvima da je može pokriti; xii. podnositelj zahtjeva može dokazati da raspolaže dovoljnim financijskim sredstvima da može ispuniti svoje obveze za dio referentnog iznosa koji nije pokriven osiguranjem.

Članak 76.

Metode uporabe zajedničkog osiguranja i oslobođenje od osiguranja

Jamstveni carinski ured korisniku postupka dostavlja sljedeće podatke:

(a) referentni broj osiguranja;

(b) pristupnu šifru povezanu s referentnim brojem osiguranja.

Na zahtjev osobe koja je položila osiguranje jamstveni carinski ured tom osiguranju dodjeljuje jednu ili više dodatnih pristupnih šifri kojima se može koristiti ta osoba ili njezini zastupnici.

Članak 77.

Privremena zabrana uporabe zajedničkog osiguranja ili zajedničkog osiguranja za smanjeni iznos, među ostalim i oslobođenja od osiguranja

Uporaba zajedničkog osiguranja i zajedničkog osiguranja za smanjeni iznos, među ostalim i oslobođenja od osiguranja, može se privremeno zabraniti u sljedećim slučajevima:

(a) u posebnim okolnostima;

(b) za robu u vezi s kojom je dokazana masovna prijevara koja uključuje uporabu osiguranja.

Posebne okolnosti, masovna prijevara i postupovna pravila za privremenu zabranu zajedničkog osiguranja i zajedničkog osiguranja za smanjeni iznos, među ostalim i oslobođenja od osiguranja, utvrđeni su u Prilogu I.

Članak 78.

Isprava o osiguranju

1. Zajedničko osiguranje polaže se u obliku preuzete obveze jamca uporabom obrasca navedenog u Prilogu C4 Dodatku III. Dokaz te preuzete obveze čuva jamstveni carinski ured tijekom razdoblja važenja osiguranja.

2. Članak 20. stavak 2. i članak 22. primjenjuju se mutatis mutandis .