02018R0574 — HR — 16.04.2018 — 000.001

Ovaj je tekst namijenjen isključivo dokumentiranju i nema pravni učinak. Institucije Unije nisu odgovorne za njegov sadržaj. Vjerodostojne inačice relevantnih akata, uključujući njihove preambule, one su koje su objavljene u Službenom listu Europske unije i dostupne u EUR-Lexu. Tim službenim tekstovima može se izravno pristupiti putem poveznica sadržanih u ovom dokumentu.

Koju je ispravio:

▼B

PROVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) 2018/574

оd 15. prosinca 2017.

o tehničkim standardima za uspostavu i rad sustava sljedivosti duhanskih proizvoda

(Tekst značajan za EGP)

POGLAVLJE I.

PREDMET I DEFINICIJE

Članak 1.

Predmet

Ovom se Uredbom utvrđuju tehnički standardi za uspostavu i rad sustava sljedivosti predviđeni člankom 15. Direktive 2014/40/EU.

Članak 2.

Definicije

Za potrebe ove Uredbe uz definicije utvrđene u članku 2. Direktive 2014/40/EU, primjenjuju se i sljedeće definicije:

(2) „gospodarski subjekt” znači svaka fizička ili pravna osoba uključena u trgovinu duhanskim proizvodima, od proizvođača do posljednjeg gospodarskog subjekta prije prvog maloprodajnog mjesta;

POGLAVLJE II.

TEHNIČKE SPECIFIKACIJE JEDINSTVENE IDENTIFIKACIJSKE OZNAKE

ODJELJAK 1.

Zajedničke odredbe

Članak 3.

Izdavatelj identifikacijskih oznaka

1. Svaka država članica imenuje subjekt („izdavatelj identifikacijske oznake”) odgovoran za generiranje i izdavanje jedinstvenih identifikacijskih oznaka u skladu s člancima 8., 9., 11. i 13., u razdoblju od najviše godinu dana od datuma stupanja na snagu ove Provedbene uredbe.

2. Države članice dužne su osigurati da se izdavatelj identifikacijskih oznaka koji namjerava angažirati podugovaratelje za obavljanje svojih poslova uzme u obzir za imenovanje jedino ako su obaviještene o identitetu predloženih podizvođača.

3. Izdavatelj identifikacijskih oznaka neovisan je i ispunjava kriterije iz članka 35.

4. Svaki izdavatelj identifikacijskih oznaka ima jedinstveni identifikacijski kod. Kod se sastoji od alfanumeričkih znakova i u skladu je s normom Međunarodne organizacije za normizaciju/Međunarodnog elektrotehničkog povjerenstva („ISO/IEC”) 15459-2:2015.

5. Ako je u više država članica imenovan isti izdavatelj identifikacijskih oznaka, on ima isti kod.

6. Države članice dužne su u roku od mjesec dana od imenovanja obavijestiti Komisiju o imenovanju izdavatelja identifikacijskih oznaka i o njegovu identifikacijskom kodu.

7. Države članice dužne su osigurati da informacije koje se odnose na identitet imenovanog izdavatelja identifikacijskih oznaka i njegov identifikacijski kod budu objavljene i dostupne na internetu.

8. Svaka država članica uspostavlja odgovarajuće mjere:

(b) da bi se osiguralo neprekinuto pružanje usluge uzastopnih izdavatelja identifikacijskih oznaka u slučaju da je imenovan novi izdavatelj koji preuzima poslove prethodnoga. U tu svrhu države članice zahtijevaju od izdavatelja identifikacijskih oznaka da pripremi izlazni plan kojim se utvrđuje postupak koji jamči kontinuitet rada do imenovanja novog izdavatelja identifikacijskih oznaka.

9. Izdavatelj identifikacijskih oznaka ima pravo utvrditi i naplatiti naknade gospodarskim subjektima isključivo za generiranje i izdavanje jedinstvenih identifikacijskih oznaka. Naknade moraju biti nepristrane i razmjerne broju jedinstvenih identifikacijskih oznaka generiranih i izdanih gospodarskim subjektima, vodeći računa o načinu isporuke.

Članak 4.

Izdavatelj identifikacijskih oznaka nadležan za generiranje i izdavanje jedinstvenih identifikacijskih oznaka

1. Za duhanske proizvode proizvedene u Uniji nadležni izdavatelj identifikacijskih oznaka jest subjekt koji je imenovan za državu članicu u kojoj se proizvodi proizvode.

Odstupajući od prvog podstavka, nadležni izdavatelj identifikacijskih oznaka može biti subjekt imenovan za onu državu članicu na čije se tržište proizvodi stavljaju, ako to zahtijeva ta država članica.

2. Za duhanske proizvode uvezene u Uniju nadležni izdavatelj identifikacijskih oznaka jest subjekt koji se imenuje za državu članicu na čije se tržište proizvodi stavljaju.

3. Za duhanske proizvode skupno pakirane u Uniji nadležni izdavatelj identifikacijskih oznaka jest subjekt koji je imenovan za državu članicu u kojoj se proizvodi skupno pakiraju.

4. Za duhanske proizvode namijenjene izvozu nadležni izdavatelj identifikacijskih oznaka jest subjekt koji je imenovan za državu članicu u kojoj se proizvodi proizvode.

5. U slučaju privremene odsutnosti nadležnog izdavatelja identifikacijskih oznaka Komisija može ovlastiti gospodarske subjekte da se koriste uslugama drugog izdavatelja identifikacijskih oznaka imenovanog u skladu s člankom 3.

Članak 5.

Valjanost i deaktiviranje jedinstvenih identifikacijskih oznaka

1. Jedinstvene identifikacijske oznake koje generiraju izdavatelji identifikacijskih oznaka mogu se upotrebljavati za označavanje jediničnih ili skupnih pakiranja, kao što je predviđeno člancima 6. i10., u roku od najviše šest mjeseci od dana kad gospodarski subjekt primi jedinstvenu identifikacijsku oznaku. Nakon tog razdoblja jedinstvene identifikacijske oznake prestaju biti valjane i gospodarski subjekti dužni su se pobrinuti da se one ne upotrebljavaju za označavanje jediničnih ni skupnih pakiranja.

2. Repozitorijski sustav osigurava da se automatski deaktiviraju jedinstvene identifikacijske oznake koje nisu iskorištene u šestomjesečnom razdoblju iz stavka 1.

3. Upućivanjem zahtjeva za deaktivaciju u odgovarajući primarni repozitorij, proizvođači i uvoznici mogu u bilo kojem trenutku deaktivirati jedinstvene identifikacijske oznake. Ostali gospodarski subjekti mogu ih deaktivirati upućivanjem zahtjeva za deaktivaciju putem usmjerivača. Zahtjev za deaktiviranje podnosi se elektronički, u skladu s člankom 36., i sadržava podatke iz točke 2.3. odjeljka 2. poglavlja II. Priloga II., u ondje navedenom formatu. Deaktivacija ne smije utjecati na cjelovitost već pohranjenih podataka u vezi s jedinstvenom identifikacijskom oznakom.

ODJELJAK 2.

Jedinstvene identifikacijske oznake na razini jediničnog pakiranja

Članak 6.

Označivanje jedinstvenim identifikacijskim oznakama na razini jediničnog pakiranja

1. Proizvođači i uvoznici označuju svako jedinično pakiranje proizvedeno u Uniji ili u nju uvezeno jedinstvenom identifikacijskom oznakom („jedinstvena identifikacijska oznaka na razini jediničnog pakiranja”) u skladu s člankom 8.

2. Za duhanske proizvode proizvedene izvan Unije jedinstvena identifikacijska oznaka na razini jediničnog pakiranja stavlja se na jedinično pakiranje prije uvoza duhanskog proizvoda u Uniju.

Članak 7.

Provjera jedinstvenih identifikacijskih oznaka na razini jediničnog pakiranja

1. Proizvođači i uvoznici dužni su pobrinuti se da se neposredno nakon stavljanja jedinstvenih identifikacijskih oznaka na razini jediničnog pakiranja izvrši provjera jesu li te jedinstvene identifikacijske oznake na jediničnoj razini ispravno stavljene i čitljive.

2. Postupak iz stavka 1. zaštićuje se uređajem za zaštitu od neovlaštenog rukovanja koji je isporučila i ugradila neovisna treća strana koja relevantnim državama članicama i Komisiji dostavlja izjavu da ugrađeni uređaj ispunjava zahtjeve iz ove Uredbe.

3. Ako se postupkom iz stavka 1. ne potvrdi da su jedinstvene identifikacijske oznake na razini jediničnog pakiranja pravilno stavljene i potpuno čitljive, proizvođači i uvoznici dužni su ponovno staviti jedinstvenu identifikacijsku oznaku na razini jediničnog pakiranja.

4. Proizvođači i uvoznici dužni su pobrinuti se da podaci koje zabilježi uređaj za zaštitu od neovlaštenog rukovanja budu dostupni devet mjeseci nakon bilježenja.

5. Proizvođači i uvoznici na zahtjev država članica omogućuju neometan pristup podacima o postupku provjere koje zabilježi uređaj za sprečavanje neovlaštenog rukovanja.

6. Odstupajući od stavaka 2., 4. i 5., obveza ugradnje uređaja za sprečavanje neovlaštenog rukovanja ne primjenjuje se:

(a) do 20 svibnja 2020. na postupke proizvodnje gospodarskih subjekata ili, ako je to primjenjivo, grupe poduzetnika kojoj oni pripadaju, koji su na razini Unije u kalendarskoj godini 2019. obradili manje od 120 milijuna jedinstvenih identifikacijskih oznaka na razini jediničnog pakiranja;

(b) do 20. svibnja 2021. na postupke proizvodnje gospodarskih subjekata koji su obuhvaćeni definicijom malih i srednjih poduzeća iz Preporuke Komisije 2003/361/EZ ( 1 );

(c) na postupke proizvodnje koji su u potpunosti ručni.

Članak 8.

Struktura jedinstvenih identifikacijskih oznaka na razini jediničnog pakiranja

1. Svako jedinično pakiranje duhanskih proizvoda označava se jedinstvenom identifikacijskom oznakom na razini jediničnog pakiranja. Sastoji se od što kraćeg niza od najviše 50 alfanumeričkih znakova. Taj je niz jedinstven za svako pakiranje, a sadržava sljedeće podatkovne elemente:

(c) kod („kod proizvoda”) kojim se omogućuje utvrđivanje sljedećega:

2. Za generiranje koda koji se sastoji od elemenata navedenih u stavku 1. točkama (a), (b) i (c) odgovorni su izdavatelji identifikacijskih oznaka.

3. Proizvođači ili uvoznici dužni su dodati vremenski žig iz stavka 1., točke (d) kodu koji izdavatelj identifikacijskih oznaka generira u skladu sa stavkom 2.

4. Jedinstvene identifikacijske oznake na razini jediničnog pakiranja ne sadržavaju podatkovne elemente osim onih iz stavka 1.

Ako izdavatelji identifikacijskih oznaka upotrebljavaju šifriranje ili komprimiranje za generiranje jedinstvenih identifikacijskih oznaka na razini jediničnog pakiranja, dužni su obavijestiti nadležna tijela država članica i Komisiju koje su algoritme upotrijebili u tom šifriranju i komprimiranju. Jedinstvene identifikacijske oznake na razini jediničnog pakiranja ne smiju se ponovno upotrebljavati.

Članak 9.

Zahtjev i izdavanje jedinstvenih identifikacijskih oznaka na razini jediničnog pakiranja

1. Proizvođači i uvoznici šalju nadležnom izdavatelju jedinstvenih identifikacijskih oznaka zahtjev za jedinstvene identifikacijske oznake na razini jediničnog pakiranja iz članka 8. Zahtjevi se podnose elektronički u skladu s člankom 36.

2. Proizvođači i uvoznici koji podnose taj zahtjev dostavljaju informacije navedene u točki 2.1. odjeljka 2. poglavlja II. Priloga II., u ondje navedenom formatu.

3. Izdavatelj identifikacijskih oznaka u roku od dva radna dana od primitka zahtjeva i navedenim redoslijedom:

(c) elektronički prenosi te kodove proizvođaču ili uvozniku podnositelju zahtjeva.

4. Međutim, države članice mogu od izdavatelja identifikacijske oznake zahtijevati da ponudi i fizičku isporuku kao alternativu elektroničkom izdavanju jedinstvenih identifikacijskih oznaka na razini jediničnog pakiranja. U slučaju da se nudi fizička isporuka jedinstvenih identifikacijskih oznaka na razini jediničnog pakiranja, proizvođači i uvoznici navode je li zatražena fizička isporuka. U tom slučaju izdavatelj identifikacijskih oznaka u roku od 10 radnih dana od primitka zahtjeva i navedenim redoslijedom:

(c) isporučuje te kodove proizvođaču ili uvozniku podnositelju zahtjeva u obliku optičkih barkodova, u skladu s člankom 21., postavljenih na fizički nosač, kao što su samoljepljive etikete.

5. U roku od jednog radnog dana proizvođači i uvoznici mogu povući zahtjev poslan u skladu sa stavkom 1. slanjem poruke o povlačenju zahtjeva kako je definirana u točki 5. odjeljka 5. poglavlja II. Priloga II.

ODJELJAK 3.

Jedinstvene identifikacijske oznake na razini skupnog pakiranja

Članak 10.

Označavanje jedinstvenim identifikacijskim oznakama na razini skupnog pakiranja

1. Ako gospodarski subjekti odluče poštovati obvezu vođenja evidencije predviđenu člankom 15. stavkom 5. Direktive 2014/40/EU putem bilježenja skupnih pakiranja, dužni su skupna pakiranja duhanskih proizvoda označiti jedinstvenom identifikacijskom oznakom („jedinstvena identifikacijska oznaka na razini skupnog pakiranja”).

2. Jedinstvene identifikacijske oznake na razini skupnog pakiranja generiraju se i izdaju na temelju zahtjeva nadležnom izdavatelju identifikacijskih oznaka ili ih generira i izdaje izravno gospodarski subjekt.

3. Ako se jedinstvena identifikacijska oznaka na razini skupnog pakiranja generira na temelju zahtjeva nadležnom izdavatelju identifikacijske oznake, ona mora biti u skladu sa strukturom iz članka 11. stavka 1.

4. Ako jedinstvenu identifikacijsku oznaku na razini skupnog pakiranja generira izravno gospodarski subjekt, ona mora sadržavati kod pojedinačne jedinice generiran u skladu s normom ISO/IEC 15459-1:2014 ili ISO/IEC 15459-4:2014 ili najnovijim jednakovrijednim normama.

Članak 11.

Struktura jedinstvenih identifikacijskih oznaka na razini skupnog pakiranja koje generiraju izdavatelji jedinstvenih identifikacijskih oznaka

1. Struktura jedinstvene identifikacijske oznake na razini skupnog pakiranja generirane na temelju zahtjeva nadležnom izdavatelju identifikacijskih oznaka sastoji se od niza od najviše 100 alfanumeričkih znakova koji je jedinstven za svaki skupni paket i sadržava sljedeće podatkovne elemente:

(c) identifikacijski kod objekta (kako je navedeno u članku 16.) u kojemu se odvija postupak skupnog pakiranja;

2. Za generiranje koda koji se sastoji od elemenata navedenih u stavku 1. točkama (a), (b) i (c) odgovorni su izdavatelji identifikacijskih oznaka.

3. Gospodarski subjekti dodaju vremenski žig iz stavka 1. točke (d) kodu koji izdavatelj identifikacijskih oznaka generira u skladu sa stavkom 2.

4. Jedinstvene identifikacijske oznake na razini skupnog pakiranja može dodatnim informacijama dopuniti gospodarski subjekt pod uvjetom da ne prekorači najveći dopušteni broj znakova iz stavka 1. Sve se te informacije smiju pojaviti tek nakon podataka iz članka 1.

Članak 12.

Veza između razina jedinstvenih identifikacijskih oznaka

1. Jedinstvena identifikacijska oznaka na razini skupnog pakiranja mora omogućiti identificiranje popisa svih jedinstvenih identifikacijskih oznaka sadržanih u skupnom pakiranju s pomoću elektronički dostupne veze s repozitorijskim sustavom.

▼C1

2. Kako bi se utvrdila veza iz stavka 1., proizvođači i uvoznici u svoj primarni repozitorij prenose informacije navedene u točki 3.2. odjeljka 3. poglavlja II. Priloga II., u ondje navedenom formatu.

3. Kako bi se utvrdila veza iz stavka 1., gospodarski subjekti koji nisu proizvođači ili uvoznici u sekundarni repozitorij putem usmjerivača prenose informacije navedene u točki 3.2. odjeljka 3. poglavlja II. Priloga II., u ondje navedenom formatu.

▼B

Članak 13.

Zahtjev za izdavanje i izdavanje jedinstvenih identifikacijskih oznaka na razini skupnog pakiranja koje generiraju izdavatelji jedinstvenih identifikacijskih oznaka

1. Gospodarski subjekti koji jedinstvene identifikacijske oznake na razini skupnog pakiranja zatraže putem zahtjeva nadležnom izdavatelju identifikacijskih oznaka dužni su taj zahtjev podnijeti u elektroničkom obliku, u skladu s člankom 36.

2. Gospodarski subjekti koji podnose te zahtjeve dostavljaju informacije navedene u točki 2.2 odjeljka 2. poglavlja II. Priloga II., u ondje navedenom formatu, putem usmjerivača.

3. Za proizvođače i uvoznike izdavatelj identifikacijskih oznaka u roku od dva radna dana od primitka zahtjeva i navedenim redoslijedom:

(c) prenosi kodove elektronički do proizvođača ili uvoznika koji je podnio zahtjev.

4. Za gospodarske subjekte koji nisu proizvođači ili uvoznici izdavatelj identifikacijskih oznaka u roku od dva radna dana od primitka zahtjeva i navedenim redoslijedom:

▼C1

▼B

(c) prenosi kodove elektronički do gospodarskih subjekata koji su podnijeli zahtjev.

5. U roku od jednog radnog dana gospodarski subjekti mogu povući zahtjev koji je poslan u skladu sa stavkom 1. porukom o povlačenju zahtjeva kako je dodatno definirana u točki 5. odjeljka 5. poglavlja II. Priloga II., u ondje navedenom formatu.

6. Jedinstvene identifikacijske oznake na razini skupnog pakiranja koje izda nadležni izdavatelj identifikacijskih oznaka ne smiju se ponovno upotrebljavati.

POGLAVLJE III.

IDENTIFIKACIJSKI KODOVI GOSPODARSKIH SUBJEKATA, OBJEKATA I STROJEVA

Članak 14.

Zahtjev za identifikacijski kod gospodarskog subjekta

1. Gospodarski subjekti i subjekti prvog maloprodajnog mjesta dužni su zahtjev za identifikacijski kod podnijeti izdavatelju identifikacijskih oznaka nadležnom za tu državu članicu u svakoj od država članica u kojima imaju barem jedan objekt. Uvoznici su dužni zahtjev za identifikacijski kod podnijeti izdavatelju identifikacijskih oznaka nadležnom za tu državu članicu u svakoj od država članica na čije tržište stavljaju svoje proizvode.

2. Gospodarski subjekti i subjekti prvog maloprodajnog mjesta koji podnose taj zahtjev u skladu sa stavkom 1. dužni su dostaviti informacije navedene u točki 1.1. odjeljka 2. poglavlja II. Priloga II., u ondje navedenom formatu.

3. Subjekte prvog maloprodajnog mjesta od obveze podnošenja zahtjeva za identifikacijski kod gospodarskog subjekta može osloboditi svaki registrirani gospodarski subjekt. Takva registracija koju provodi treća strana podliježe suglasnosti subjekta prvog maloprodajnog mjesta. Ta treća strana obavještava subjekta prvog maloprodajnog mjesta o svim pojedinostima registracije, uključujući dodijeljeni identifikacijski kod gospodarskog subjekta.

4. Gospodarski subjekti i subjekti prvog maloprodajnog mjesta dužni su obavijestiti izdavatelja identifikacijskih oznaka o identifikacijskim kodovima gospodarskog subjekta koje su im dodijelili drugi izdavatelji identifikacijskih oznaka. Ako nisu dostupne u trenutku prijave, gospodarski subjekti dužni su te informacije dostaviti najkasnije u roku od dva radna dana od primitka identifikacijskih kodova gospodarskog subjekta koje je dodijelio drugi izdavatelj identifikacijskih oznaka.

5. O eventualnoj izmjeni podataka unesenih u prvi obrazac za registraciju i eventualnom prestanku aktivnosti relevantni subjekt dužan je bez odgode obavijestiti izdavatelja identifikacijskih oznaka u formatima navedenima u točkama 1.2. i 1.3. odjeljka 1. poglavlja II. Priloga II.

Članak 15.

Izdavanje i registracija identifikacijskih kodova gospodarskog subjekta

1. Nakon primitka zahtjeva u skladu s člankom 14. izdavatelj identifikacijskih oznaka generira identifikacijski kod gospodarskog subjekta koji se sastoji od sljedećih podatkovnih elemenata, u sljedećem redoslijedu:

2. Izdavatelj identifikacijskih oznaka dužan je u roku od dva radna dana prenijeti kod subjektu koji je podnio zahtjev.

3. Sve informacije koje se dostavljaju izdavatelju identifikacijskih oznaka u skladu s člankom 14. stavkom 2., kao i odgovarajući identifikacijski kodovi, dio su registra koji uspostavlja, vodi i redovito ažurira nadležni izdavatelj identifikacijskih oznaka.

4. U opravdanim slučajevima države članice mogu, u skladu s nacionalnim zakonodavstvom, zatražiti od izdavatelja identifikacijskih oznaka da deaktivira identifikacijski kod gospodarskog subjekta. U takvim slučajevima država članica dužna je obavijestiti gospodarski subjekt ili subjekt prvog maloprodajnog mjesta o deaktiviranju i razlozima deaktiviranja. Deaktiviranje identifikacijskoga koda gospodarskog subjekta automatski dovodi do deaktiviranja povezanih identifikacijskih kodova objekta i identifikacijskih kodova stroja.

5. Gospodarski subjekti i subjekti prvog maloprodajnog mjesta dužni su razmjenjivati informacije o svojim identifikacijskim kodovima gospodarskog subjekta kako bi se gospodarskim subjektima omogućilo da bilježe i prenose podatke o transakcijama, kako je utvrđeno u članku 33.

Članak 16.

Zahtjev za identifikacijski kod objekta

1. Svi objekti od proizvodnje do prvog maloprodajnog mjesta označavaju se kodom („identifikacijski kod objekta”) koji generira izdavatelj identifikacijskih oznaka nadležan za područje na kojem se objekt nalazi.

2. Gospodarski subjekti i subjekti prvog maloprodajnog mjesta dužni su podnijeti zahtjev za identifikacijski kod objekta te izdavatelju identifikacijskih oznaka pružiti informacije navedene u točki 1.4. odjeljka 1. poglavlja II. Priloga II., u ondje navedenom formatu.

3. Za prva maloprodajna mjesta obvezu podnošenja zahtjeva za identifikacijski kod ima subjekt prvog maloprodajnog mjesta. Te ih obveze može osloboditi svaki registrirani gospodarski subjekt, koji može djelovati uime subjekta prvog maloprodajnog mjesta. Registracija koju provodi treća strana podliježe suglasnosti subjekta prvog maloprodajnog mjesta. Ta treća strana obavještava subjekta prvog maloprodajnog mjesta o svim pojedinostima registracije, uključujući dodijeljeni identifikacijski kod objekta.

4. Obvezu podnošenja zahtjeva za identifikacijski kod objekta povezan s proizvodnim objektima izvan Unije ima uvoznik s poslovnim nastanom u Uniji. Taj uvoznik podnosi zahtjev bilo kojem izdavatelju identifikacijskih oznaka kojega imenuje država članica na čije tržište stavlja svoje proizvode. Registracija koju provodi uvoznik podliježe suglasnosti subjekta odgovornog za proizvodni objekt u trećoj zemlji. Uvoznik obavještava gospodarski subjekt odgovoran za proizvodni objekt u trećoj zemlji o svim pojedinostima registracije, uključujući dodijeljeni identifikacijski kod objekta.

5. O eventualnoj izmjeni podataka unesenih u prvi obrazac za prijavu i eventualnom zatvaranju objekta gospodarski subjekt dužan je bez odgode obavijestiti izdavatelja identifikacijskih oznaka u formatima navedenima u točkama 1.5. i 1.6. odjeljka 1. poglavlja II. Priloga II.

Članak 17.

Izdavanje i registracija identifikacijskih kodova objekta

1. Nakon primitka zahtjeva u skladu s člankom 16. izdavatelj identifikacijskih oznaka dužan je generirati identifikacijski kod objekta, koji se sastoji od sljedećih podatkovnih elemenata, u sljedećem redoslijedu:

2. Izdavatelj identifikacijskih oznaka dužan je u roku od dva radna dana od primitka zahtjeva prenijeti taj kod subjektu koji je podnio zahtjev.

3. Sve informacije koje se dostavljaju izdavatelju identifikacijskih oznaka u skladu s člankom 16. stavkom 2., kao i odgovarajući identifikacijski kodovi, dio su registra koji uspostavlja, vodi i redovito ažurira nadležni izdavatelj identifikacijskih oznaka.

4. U opravdanim slučajevima države članice mogu zatražiti od izdavatelja identifikacijskih oznaka da deaktivira identifikacijski kod objekta. U takvim slučajevima država članica obavještava gospodarski subjekt ili subjekt prvog maloprodajnog mjesta o deaktiviranju i razlozima deaktiviranja. Deaktiviranje identifikacijskog koda objekta automatski dovodi do deaktiviranja povezanih identifikacijskih kodova stroja.

▼C1

5. Gospodarski subjekti i subjekti prvog maloprodajnog mjesta dužni su razmjenjivati informacije o svojim identifikacijskim kodovima objekta kako bi se gospodarskim subjektima omogućilo da bilježe i prenose podatke o kretanju proizvoda, kako je utvrđeno u članku 32.

▼B

Članak 18.

Zahtjev za identifikacijski kod stroja

1. Svaki je stroj označen kodom („identifikacijski kod stroja”) koji generira izdavatelj identifikacijskih oznaka nadležan za područje na kojem se stroj nalazi.

2. Proizvođači i uvoznici dužni su podnijeti zahtjev za identifikacijski kod stroja i pritom izdavatelju identifikacijskih oznaka pružiti informacije navedene u točki 1.7. odjeljka 1. poglavlja II. Priloga II., u ondje navedenom formatu.

3. Obvezu podnošenja zahtjeva za identifikacijski kod stroja povezan sa strojevima u proizvodnim objektima izvan Unije ima uvoznik s poslovnim nastanom u Uniji. Taj uvoznik podnosi zahtjev bilo kojem izdavatelju identifikacijskih oznaka kojega imenuje država članica na čije tržište stavlja svoje proizvode. Registracija koju provodi uvoznik podliježe suglasnosti subjekta odgovornog za proizvodni objekt u trećoj zemlji. Uvoznik obavještava gospodarski subjekt odgovoran za proizvodni objekt u trećoj zemlji o svim pojedinostima registracije, uključujući dodijeljeni identifikacijski kod stroja.

4. O eventualnoj izmjeni podataka unesenih u prvi obrazac za registraciju i eventualnom otpisu registriranih strojeva proizvođač bez odgode obavještava izdavatelja identifikacijskih oznaka u formatima navedenima u točkama 1.8. i 1.9. odjeljka 1. poglavlja II. Priloga II.

Članak 19.

Izdavanje i registracija identifikacijskih kodova stroja

1. Nakon primitka zahtjeva u skladu s člankom 18. izdavatelj identifikacijskih oznaka generira identifikacijski kod stroja, koji se sastoji od sljedećih podatkovnih elemenata, u sljedećem redoslijedu:

2. Izdavatelj identifikacijskih oznaka dužan je u roku od dva radna dana prenijeti kod subjektu koji je podnio zahtjev.

3. Sve informacije koje se dostavljaju izdavatelju identifikacijskih oznaka u skladu s člankom 18. stavkom 2., i odgovarajući identifikacijski kodovi, dio su registra koji uspostavlja, vodi i redovito ažurira nadležni izdavatelj identifikacijskih oznaka.

4. U opravdanim slučajevima države članice mogu zatražiti od izdavatelja identifikacijskih oznaka da deaktivira identifikacijski kod stroja. U takvim slučajevima država članica obavještava proizvođače i uvoznike o deaktiviranju i razlozima deaktiviranja.

Članak 20.

Prijenos izvanmrežnih plošnih datoteka i registara

1. Izdavatelji identifikacijskih oznaka utvrđuju izvanmrežne plošne datoteke te registre koji se odnose na informacije iz članka 14. stavka 2., članka 16. stavka 2. i članka 18. stavka 2. zajedno s objašnjenjima o njihovoj strukturi.

2. Izvanmrežne plošne datoteke ne smiju biti veće od dva gigabajta po izdavatelju identifikacijskih oznaka. Svaki redak plošne datoteke sadržava jedan zapis, a polja su odvojena separatorima kao što su zarezi i tabulatori.

3. Izdavatelji identifikacijskih oznaka osiguravaju da se ažurirani primjerak svih izvanmrežnih plošnih datoteka, registara i s njima povezanih objašnjenja elektronički pošalje putem usmjerivača u sekundarni repozitorij.

4. Države članice mogu prilagoditi ograničenje veličine izvanmrežne plošne datoteke iz stavka 2., uzimajući u obzir prosječnu veličinu raspoložive memorije ugrađene u uređaje za provjeru koji se upotrebljavaju za izvanmrežnu provjeru jedinstvenih identifikacijskih oznaka i ukupni broj izdavatelja identifikacijskih oznaka.

POGLAVLJE IV.

NOSAČI PODATAKA

Članak 21.

Nosači podataka za jedinstvene identifikacijske oznake

1. Jedinstvene identifikacijske oznake na razini jediničnog pakiranja kodiraju se uporabom barem jednog od sljedećih vrsta nosača podataka:

(c) optički strojno čitljiv DotCode sa sustavom za otkrivanje i ispravljanje pogrešaka koji je jednak ili bolji od onoga s algoritmom za ispravljanje pogrešaka Reed-Solomon čiji broj kontrolnih znakova (NC) iznosi tri plus broj podatkovnih znakova (ND) podijeljen s dva (NC = 3 + ND/2). Za barkodove koji su u skladu sa specifikacijom simbologije ISS DotCode koju je objavilo Udruženje za automatsku identifikaciju i mobilnosti (AIM) (3. revidirana verzija, kolovoz 2014.), pretpostavlja se da ispunjavaju zahtjeve utvrđene u ovoj točki.