02007R1234 — HR — 31.12.2013 — 015.005

Ovaj je tekst namijenjen isključivo dokumentiranju i nema pravni učinak. Institucije Unije nisu odgovorne za njegov sadržaj. Vjerodostojne inačice relevantnih akata, uključujući njihove preambule, one su koje su objavljene u Službenom listu Europske unije i dostupne u EUR-Lexu. Tim službenim tekstovima može se izravno pristupiti putem poveznica sadržanih u ovom dokumentu.

Promijenio:





Promijenio:







(*) Ovaj akt nije nikada objavljen na hrvatskome.









▼B

UREDBA VIJEĆA (EZ) br. 1234/2007

od 22. listopada 2007.

o uspostavljanju zajedničke organizacije poljoprivrednih tržišta i o posebnim odredbama za određene poljoprivredne proizvode (Uredba o jedinstvenom ZOT-u)







SADRŽAJ DIO I. UVODNE ODREDBE DIO II. UNUTARNJE TRŽIŠTE GLAVA I. TRŽIŠNE INTERVENCIJE POGLAVLJE I. Javna intervencija i privatno skladištenje Odjeljak I. Opće odredbe Odjeljak II. Javna intervencija Pododjeljak I. Opće odredbe Pododjeljak II. Početak i prestanak otkupa Pododjeljak III. Interventna cijena Pododjeljak IV. Prodaja iz intervencije Odjeljak III. Privatno skladištenje Pododjeljak I. Obvezna potpora Pododjeljak II. Neobvezna potpora Odjeljak IV. Opće odredbe POGLAVLJE II. Posebne interventne mjere Odjeljak I. Izvanredne mjere potpore tržištu Odjeljak II. Mjere u sektoru žitarica i sektoru riže Odjeljak III. Mjere u sektoru šećera Odjeljak IV. Prilagođavanje ponude POGLAVLJE III. Sustavi ograničavanja proizvodnje Odjeljak I. Opće odredbe Odjeljak II. Šećer Pododjeljak I. Dodjeljivanje kvota i upravljanje kvotama Pododjeljak II. Prekoračenje kvote Odjeljak III. Mlijeko Pododjeljak I. Opće odredbe Pododjeljak II. Dodjeljivanje kvota i upravljanje kvotama Pododjeljak III. Prekoračenje kvote Odjeljak III.a Kvote za krumpirov škrob Odjeljak IV. Postupovne odredbe Odjeljak IV.a Proizvodni potencijal u sektoru vina Pododjeljak I. Nezakonita sadnja Pododjeljak II. Prijelazni sustav prava sadnje Pododjeljak III. Program krčenja POGLAVLJE IV. Sustavi potpore Odjeljak I. Potpora za preradu Pododjeljak I. Osušena krma Pododjeljak II. Lan i konoplja koji se uzgajaju za proizvodnju vlakana Pododjeljak III. Krumpirov škrob Odjeljak II. Proizvodna naknada Odjeljak III. Potpora u sektoru mlijeka i mliječnih proizvoda Odjeljak III.a Potpora u sektoru hmelja Odjeljak IV. Potpore u sektoru maslinovog ulja i stolnih maslina Odjeljak IV.a Potpore u sektoru voća i povrća Pododjeljak I. Skupine proizvođača Pododjeljak II. Operativni fondovi i operativni programi Pododjeljak II.a Program distribucije voća u školama Pododjeljak III. Postupovne odredbe Odjeljak IV.b Programi potpore u sektoru vina Pododjeljak I. Uvodne odredbe Pododjeljak II. Podnošenje programa potpore i njihov sadržaj Pododjeljak III. Posebne mjere potpore Pododjeljak IV. Postupovne odredbe Odjeljak V. Fond Zajednice za duhan Odjeljak VI. Posebne odredbe za sektor pčelarstva Odjeljak VII. Potpore u sektoru dudovog svilca GLAVA II. PRAVILA KOJA SE TIČU STAVLJANJA NA TRŽIŠTE I PROIZVODNJE POGLAVLJE I. Pravila koja se tiču stavljanja na tržište i proizvodnje Odjeljak I. Tržišna pravila Odjeljak I.a Oznake izvornosti, oznake zemljopisnog podrijetla i tradicionalni izrazi u sektoru vina Pododjeljak I. Oznake izvornosti i oznake zemljopisnog podrijetla Pododjeljak II. Tradicionalni izrazi Odjeljak I.b Označavanje i prezentiranje u sektoru vina Odjeljak II. Uvjeti za proizvodnju Odjeljak II.a Proizvodna pravila u sektoru vina Pododjeljak I. Οινοποιήσιμες ποικιλίες αμπέλου Pododjeljak II. Sorte vinove loze Odjeljak III. Postupovna pravila POGLAVLJE II. Proizvođačke organizacije, sektorske organizacije, organizacije gospodarskih subjekata na tržištu Odjeljak I. Opća načela Odjeljak I.A Pravila za proizvođačke organizacije i međusektorske organizacije te za skupine proizvođača u sektoru voća i povrća Pododjeljak I. Statut i priznavanje proizvođačke organizacije Pododjeljak II. Udruga proizvođačke organizacije i skupina proizvođača Pododjeljak III. Proširenje pravila na proizvođače u gospodarskom području Pododjeljak IV. Sektorske organizacije u sektoru voća i povrća Odjeljak I.b Pravila koja se odnose na proizvođačke i sektorske organizacije u sektoru vina Odjeljak II. Pravila koja se primjenjuju na sektorske organizacije u sektoru duhana Odjeljak II.A Pravila o proizvođačkim organizacijama i sektorskim organizacijama u sektoru mlijeka i mliječnih proizvoda Odjeljak III. Postupovna pravila DIO III. TRGOVINA S TREĆIM ZEMLJAMA POGLAVLJE I. Opće odredbe POGLAVLJE II. Uvoz Odjeljak I. Uvozne dozvole Odjeljak II. Uvozne carine i pristojbe Odjeljak III. Upravljanje uvoznim kvotama Odjeljak IV. Posebne odredbe za određene proizvode Pododjeljak I. Posebne odredbe koje se primjenjuju na uvoz u sektoru žitarica i sektoru riže Pododjeljak II. Povlašteni uvozni režim za šećer Pododjeljak III. Posebne odredbe za uvoz konoplje Pododjeljak IV. Posebne odredbe za uvoz hmelja Pododjeljak V. Posebne odredbe za uvoz vina Odjeljak V. Zaštitne mjere i unutarnja proizvodnja POGLAVLJE III. Izvoz Odjeljak I. Izvozne dozvole Odjeljak II. Izvozne subvencije Odjeljak III. Upravljanje izvoznim kvotama u sektoru mlijeka i mliječnih proizvoda Odjeljak IV. Posebne pogodnosti pri uvozu u treće zemlje Odjeljak V. Posebne odredbe za živo bilje Odjeljak VI. Vanjska proizvodnja DIO IV. PRAVILA TRŽIŠNOG NATJECANJA POGLAVLJE I. Pravila koja se primjenjuju na poduzeća POGLAVLJE II. Pravila o državnoj potpori DIO V. POSEBNE ODREDBE ZA POJEDINE SEKTORE DIO VI. OPĆE ODREDBE DIO VII. PROVEDBENE, PRIJELAZNE I ZAVRŠNE ODREDBE POGLAVLJE I. Provedbene odredbe POGLAVLJE II. Prijelazne i završne odredbe PRILOG I. POPIS PROIZVODA IZ ČLANKA 1. STAVKA 1. Dio I.: Žitarice Dio II.: Riža Dio III.: Šećer Dio IV.: Osušena krma Dio V.: Sjeme Dio VI.: Hmelj Dio VII.: Maslinovo ulje i stolne masline Dio VIII.: Lan i konoplja uzgajani za proizvodnju vlakana Dio IX.: Voće i povrće Dio X.: Prerađevine voća i povrća Dio XI.: Banane Dio XII.: Vino Dio XIII.: Živo drveće i druge biljke; lukovice, korijenje i slično; rezano cvijeće i ukrasno lišće Dio XIV.: Sirovi duhan Dio XV.: Govedina i teletina Dio XVI.: Mlijeko i mliječni proizvodi Dio XVII.: Svinjsko meso Dio XVIII.: Ovčje i kozje meso Dio XIX.: Jaja Dio XX.: Meso peradi Dio XXI.: Ostali proizvodi PRILOG II. POPIS PROIZVODA IZ ČLANKA 1. STAVKA 3. Dio I.: Etilni alkohol poljoprivrednog podrijetla Dio II.: Proizvodi pčelarstva Dio III.: Dudov svilac PRILOG III. DEFINICIJE IZ ČLANKA 2. STAVKA 1. Dio I.: Definicije koje se odnose na sektor riže Dio II.: Definicije koje se odnose na sektor šećera Dio III.: Definicije koje se odnose na sektor hmelja Dio III.a: Definicije u sektoru vina Dio IV.: Definicije koje se odnose na sektor govedine i teletine Dio V.: Definicije koje se odnose na sektor mlijeka i mliječnih proizvoda Dio VI.: Definicije koje se odnose na sektor jaja Dio VII.: Definicije koje se odnose na sektor mesa peradi Dio VIII.: Definicije koje se odnose na sektor pčelarstva PRILOG IV. STANDARDNA KAKVOĆA RIŽE I ŠEĆERA A. Standardna kakvoća neoljuštene riže B. Standardne kakvoće za šećer PRILOG V. LJESTVICA ZAJEDNICE ZA KLASIRANJE TRUPOVA IZ ČLANKA 42. A. Ljestvica Zajednice za klasiranje trupova odraslih goveda B. Ljestvica Zajednice za klasiranje svinjskih trupova C. Ljestvica Zajednice za klasiranje trupova ovaca PRILOG VI. NACIONALNE I REGIONALNE KVOTE PRILOG VII. DOPUNSKE KVOTE ZA IZOGLUKOZU IZ ČLANKA 58. STAVKA 2. PRILOG VII.a IZRAČUN POSTOTKA KOJI SE MORA UTVRDITI U SKLADU S DRUGIM PODSTAVKOM ČLANKA 59. STAVKA 2. PRILOG VII.b IZRAČUN POSTOTKA KOJI SE PRIMJENJUJE NA PODUZEĆA U SKLADU S DRUGIM PODSTAVKOM ČLANKA 59. STAVKA 2. PRILOG VII.c IZRAČUN KOEFICIJENTA KOJI SE MORA UTVRDITI U SKLADU S ČLANKOM 52.A STAVKOM 1. PRILOG VIII. PODROBNA PRAVILA ZA PRIJENOS KVOTA ZA ŠEĆER ILI IZOGLUKOZ U SKLADU S ČLANKOM 60. PRILOG IX. NACIONALNE KVOTE I PRIČUVA ZA RESTRUKTURIRANJE IZ ČLANKA 66. PRILOG X. REFERENTNI UDIO MASTI IZ ČLANKA 70. PRILOG X.a KVOTE ZA KRUMPIROV ŠKROB PO TRŽIŠNOJ GODINI, KAKO JE UTVRĐENO ČLANKOM 84.A PRILOG X.b PRORAČUN ZA PROGRAME POTPORE (IZ ČLANKA 103.N STAVKA 1.) PRILOG X.c PRORAČUNSKA DODJELA ZA RURALNI RAZVOJ (IZ ČLANKA 190.A STAVKA 3.) PRILOG X.d PRORAČUN ZA PROGRAM KRČENJA PRILOG X.e POVRŠINE KOJE DRŽAVE ČLANICE MOGU PROGLASITI NEPRIHVATLJIVIMA ZA PROGRAM KRČENJA (IZ ČLANKA 85.U STAVAKA 1., 2. I 5.) PRILOG XI. A.I. Raspodjela najvećih zajamčenih količina za duga lanena vlakna između država članica iz članka 94. stavka 1.: A.II. Raspodjela najvećih zajamčenih količina za tržišnu godinu 2008./2009. za kratka vlakna lana i konoplje između država članica iz članka 94. stavka 1.a A.III. Zone koje ispunjavaju uvjete za potporu iz članka 94.a B. Raspodjela maksimalno zajamčene količine među određenim državama članicama iz članka 89. PRILOG XI.a STAVLJANJE NA TRŽIŠTE MESA DOBIVENOG OD GOVEDA STARIH 12 MJESECI ILI MANJE U SKLADU S ČLANKOM 113.B I. Definicija II. Razvrstavanje goveda starih 12 mjeseci ili manje u klaonici III. Naziv proizvoda IV. Obvezni podaci na oznaci V. Neobvezni podaci na oznaci VI. Vođenje evidencije VII. Službene kontrole VIII. Meso uvezeno iz trećih država IX. Sankcije PRILOG XI.b KATEGORIJE PROIZVODA OD GROŽĐA I VINA 1. Vino 2. Mlado vino u fermentaciji 3. Likersko vino 4. Pjenušavo vino 5. Kvalitetno pjenušavo vino 6. Kvalitetno aromatično pjenušavo vino 7. Gazirano pjenušavo vino 8. Biser vino 9. Gazirano biser vino 10. Mošt od grožđa 11. Djelomično fermentirani mošt 12. Djelomično fermentirani mošt ekstrahiran iz prosušenog grožđa 13. Koncentrirani mošt 14. Rektificirani koncentrirani mošt 15. Vino od prosušenoga grožđa 16. Vino od prezreloga grožđa 17. Vinski ocat Dodatak Prilogu XI.b Vinorodne zone PRILOG XII. DEFINICIJE I NAZIVI VEZANI UZ MLIJEKO I MLIJEČNE PROIZVODE IZ ČLANKA 114. STAVKA 1. PRILOG XIII. STAVLJANJE NA TRŽIŠTE MLIJEKA ZA PREHRANU LJUDI IZ ČLANKA 114. STAVKA 2. PRILOG XIV. TRŽIŠNI STANDARDI ZA PROIZVODE IZ SEKTORA JAJA I SEKTORA MESA PERADI IZ ČLANKA 116. A. Tržišni standardi za jaja kokoši vrste Gallus gallus B. Tržišni standardi za meso peradi C. Tržišni standardi za proizvodnju i stavljanje na tržište rasplodnih jaja i podmlatka domaće peradi PRILOG XV. TRŽIŠNI STANDARDI KOJI SE PRIMJENJUJU NA MAZIVE MASTI IZ ČLANKA 115. Dodatak Prilogu XV. PRILOG XV.a POJAČAVANJE, DOKISELJAVANJE I OTKISELJAVANJE U ODREĐENIM VINORODNIM ZONAMA Α. Ograničenja za pojačavanje Β. Postupci pojačavanja C. Dokiseljavanje i otkiseljavanje D. Postupci PRILOG XV.b OGRANIČENJA Α. Općenito Β. Svježe grožđe, mošt i sok od grožđa C. Miješanje vina D. Sporedni proizvodi PRILOG XVI. OPISI I DEFINICIJE MASLINOVOG ULJA I ULJA KOMINE MASLINA IZ ČLANKA 118. PRILOG XVI.a CJELOVITI POPIS PRAVILA KOJA SE MOGU PROŠIRITI NA PROIZVOĐAČE NEČLANOVE U SKLADU S ČLANKOM 125.F I ČLANKOM 125.L PRILOG XVII. UVOZNE CARINE ZA RIŽU IZ ČLANAKA 137. I 139. PRILOG XVIII. SORTE RIŽE BASMATI IZ ČLANKA 138. PRILOG XIX. DRŽAVE IZ ČLANKA 153. STAVKA 3. I ČLANKA 154. STAVKA 1. TOČKE (b) TE IZ TOČKE 12. DIJELA II. PRILOGA III. PRILOG XX. POPIS PROIZVODA IZ SEKTORA ŽITARICA, RIŽE, ŠEĆERA, MLIJEKA I JAJA U SMISLU ČLANKA 26. TOČKE (a) podtočke ii. I ZA DODJELJIVANJE IZVOZNIH SUBVENCIJA IZ ODJELJKA II. POGLAVLJA III. DIJELA III. Dio I.: Žitarice Dio II.: Riža Dio III.: Šećer Dio IV.: Mlijeko Dio V: Jaja PRILOG XXI. POPIS ODREĐENIH PROIZVODA KOJI SADRŽE ŠEĆER, U SMISLU DODJELJIVANJA IZVOZNIH SUBVENCIJA IZ ODJELJKA II. POGLAVLJA III. DIJELA III. PRILOG XXII. KORELACIJESKE TABLICE IZ ČLANKA 202.







DIO I.

UVODNE ODREDBE

Članak 1.

Područje primjene

1. Ovom se Uredbom uspostavlja zajednička organizacija tržišta za proizvode sljedećih sektora koji se podrobnije navode u Prilogu I.:

(a) žitarice, dio I. Priloga I.;

(b) riža, dio II. Priloga I.;

(c) šećer, dio III. Priloga I.;

(d) osušena krma, dio IV. Priloga I.;

(e) sjeme, dio V. Priloga I.;

(f) hmelj, dio VI. Priloga I.;

(g) maslinovo ulje i stolne masline, dio VII. Priloga I.;

(h) lan i konoplja, dio VIII. Priloga I.;

(i) voće i povrće, dio IX. Priloga I.;

(j) prerađevine voće i povrća, dio X. Priloga I.;

(k) banane, dio XI. Priloga I.;

(l) vino, dio XII. Priloga I.;

(m) živo bilje i proizvodi cvjećarstva, dio XIII. Priloga I. (u daljnjem tekstu: sektor živog bilja);

(n) sirovi duhan, dio XIV. Priloga I.;

(o) govedina i teletina, dio XV. Priloga I.;

(p) mlijeko i mliječni proizvodi, dio XVI. Priloga I.;

(q) svinjsko meso, dio XVII. Priloga I.;

(r) ovčje i kozje meso, dio XVIII. Priloga I.;

(s) jaja, dio XIX. Priloga I.;

(t) meso peradi, dio XX. Priloga I.;

(u) ostali proizvodi, dio XXI. Priloga I.

▼M10 —————

▼B

3. Ovom se Uredbom utvrđuju posebne mjere za sljedeće sektore, o kojima se, ovisno o slučaju, pobliže govori u Prilogu II.:

(a) etilni alkohol poljoprivrednog podrijetla, dio I. Priloga II. (u daljnjem tekstu: sektor etilnog alkohola poljoprivrednog podrijetla);

(b) proizvodi pčelarstva, dio II. Priloga II. (u daljnjem tekstu: sektor pčelarstva);

(c) dudov svilac, dio III. Priloga II.

▼M3

4. Što se tiče krumpira, svježeg ili rashlađenog, obuhvaćenog oznakom KN 0701 , primjenjuje se poglavlje II. dijela IV.

▼B

Članak 2.

Definicije

1. Za potrebe primjene ove Uredbe, primjenjuju se definicije za određene sektore kako su navedene u Prilogu III.

2. Za potrebe ove Uredbe:

(a) „poljoprivrednik” znači poljoprivrednik kako je definiran u Uredbi (EZ) br. 1782/2003;

(b) „agencija za plaćanje” znači tijelo ili tijela koje je imenovala država članica u skladu s Uredbom (EZ) br. 1290/2005;

(c) „interventna cijena” znači cijena po kojoj se proizvodi otkupljuju u okviru javne intervencije.

Članak 3.

Tržišne godine

Utvrđuju se sljedeće tržišne godine:

(a) od 1. siječnja do 31. prosinca pojedine godine za sektor banana;

(b) od 1. travnja do 31. ožujka sljedeće godine za:

i. sektor osušene krme;

ii. sektor dudovog svilca;

(c) od 1. srpnja do 30. lipnja sljedeće godine za:

i. sektor žitarica;

ii. sektor sjemena;

iii. sektor maslinovog ulja i stolnih maslina;

iv. sektor lana i konoplje;

v. sektor mlijeka i mliječnih proizvoda;

▼M10

(ca) od 1. kolovoza do 31. srpnja sljedeće godine za sektor vina;

▼B

(d) od 1. rujna do 31. kolovoza sljedeće godine za sektor riže;

(e) od 1. listopada do 30. rujna sljedeće godine za sektor šećera.

▼M3

Za proizvode iz sektora voća i povrća i prerađevina voća i povrća, tržišne godine, prema potrebi, utvrđuje Komisija.

▼B

Članak 4.

Ovlasti Komisije

Kada se Komisiji dodijele ovlasti, ona postupa u skladu s postupkom iz članka 195. stavka 2., osim ako nije drugačije predviđeno ovom Uredbom.

Članak 5.

Provedbena pravila

Komisija može donijeti podrobna pravila za primjenu članka 2.

Komisija može mijenjati definicije koje se odnose na rižu, a koje su navedene u dijelu I. Priloga III., kao i definiciju za „AKP/indijski šećer” koja je navedena u točki 12. dijela II. tog Priloga.

Komisija može utvrditi i stope konverzije za rižu u različitim fazama prerade, troškove prerade i vrijednost nusproizvoda.







DIO II.

UNUTARNJE TRŽIŠTE







GLAVA I.

TRŽIŠNE INTERVENCIJE







POGLAVLJE I.

Javna intervencija i privatno skladištenje







Odjeljak I.

Opće odredbe

Članak 6.

Područje primjene

1. U ovom se poglavlju utvrđuju pravila koja se odnose, gdje je primjenjivo, na otkup u okviru javne intervencije i na dodjeljivanje potpore privatnom skladištenju za sljedeće sektore:

(a) žitarice;

(b) riža;

(c) šećer;

(d) maslinovo ulje i stolne masline;

(e) govedina i teletina;

(f) mlijeko i mliječni proizvodi;

(g) svinjsko meso;

(h) ovčje i kozje meso.

2. Za potrebe ovog poglavlja:

(a) „žitarice” znače žitarice požnjevene u Zajednici;

(b) „mlijeko” znači kravlje mlijeko proizvedeno u Zajednici;

▼M3 —————

▼B

(d) „vrhnje” znači vrhnje dobiveno izravno i isključivo od mlijeka.

Članak 7.

Podrijetlo iz Zajednice

Ne dovodeći u pitanje članak 6. stavak 2., samo su proizvodi podrijetlom iz Zajednice prihvatljivi za otkup u okviru javne intervencije ili za dodjelu potpore za njihovo privatno skladištenje.

Članak 8.

Referentne cijene

1. Za proizvode koji su predmet interventnih mjera iz članka 6. stavka 1. utvrđuju se sljedeće referentne cijene:

▼M7

(a) za sektor žitarica, 101,31 EUR po toni;

▼B

(b) za neoljuštenu rižu, 150 EUR po toni za standardnu kakvoću opisanu u točki A Priloga IV.;

(c) za šećer:

i. bijeli šećer:

— 541,5 EUR po toni za tržišnu godinu 2008./2009.,

— 404,4 EUR po toni za tržišnu godinu 2009./2010.;

ii. sirovi šećer:

— 448,8 EUR po toni za tržišnu godinu 2008./2009.,

— 335,2 EUR po toni za tržišnu godinu 2009./2010.

Referentne cijene iz točaka i. i ii. primjenjuju se na nepakirani šećer, franko tvornica, standardne kakvoće opisane u točki B Priloga IV;

(d) u sektoru govedine i teletine, 2 224 EUR po toni za trupove muških goveda klase R3 prema ljestvici Zajednice za klasiranje trupova odraslih goveda koja je predviđena člankom 42. stavkom 1. točkom (a);

(e) u sektoru mlijeka i mliječnih proizvoda:

i. za maslac, 246,39 EUR za 100 kg;

▼M3

ii. za obrano mlijeko u prahu, 169,80 EUR na 100 kg;

▼B

(f) u sektoru svinjskog mesa, 1 509,39 EUR po toni za svinjske trupove standardne kakvoće definirane s obzirom na masu i udio mesa u skladu s ljestvicom Zajednice za klasiranje svinjskih trupova koja je predviđena člankom 42. stavkom 1. točkom (b), i to kako slijedi:

i. trupovi mase od 60 kg do 120 kg: klasa E kako je opisana u točki B. II. Priloga V.;

ii. trupovi mase od 120 kg do 180 kg: klasa R kako je opisana u točki B.II. Priloga V.

2. Referentne cijene koje su za žitarice i rižu utvrđene u točki (a) odnosno točki (b) stavka 1. odnose se na veleprodaju, za robu isporučenu u skladište, prije istovara. Te referentne cijene vrijede za sve intervencijske centre u Zajednici koji su određeni u skladu s člankom 41.

3. Vijeće može, u skladu s postupkom iz članka 37. stavka 2. Ugovora, promijeniti referentne cijene utvrđene u stavku 1. ovog članka u svjetlu razvoja proizvodnje i tržišta.

Članak 9.

Izvješćivanje o cijenama na tržištu šećera

Komisija uspostavlja informacijski sustav izvješćivanja o cijenama na tržištu šećera, uključujući sustav objavljivanja razina cijena za tržište šećera.

Sustav se temelji na podacima koje dostavljaju poduzeća za proizvodnju bijelog šećera ili drugi gospodarski subjekti uključeni u trgovinu šećerom. S tim se podacima postupa kao s povjerljivim podacima.

Komisija osigurava da se na temelju objavljenih podataka ne mogu prepoznati cijene koje primjenjuju pojedina poduzeća ili gospodarski subjekti.







Odjeljak II.

Javna intervencija







Pododjeljak I.

Opće odredbe

Članak 10.

Proizvodi koji su prihvatljivi za javnu intervenciju

1. Javna se intervencija primjenjuje na sljedeće proizvode pod uvjetima koji su utvrđeni u ovom poglavlju te u skladu s dodatnim zahtjevima i uvjetima koje Komisija određuje u skladu s člankom 43.:

(a) običnu pšenicu, tvrdu (durum) pšenicu, ječam, kukuruz i sirak;

(b) neoljuštenu rižu;

(c) bijeli ili sirovi šećer, pod uvjetom da je dotični šećer proizveden unutar kvote, i to od šećerne repe ili šećerne trske proizvedene u Zajednici;

(d) svježe ili rashlađeno meso iz sektora govedine i teletine koje je obuhvaćenom oznakama KN 0201 10 00 i 0201 20 20 do 0201 20 50 ;

(e) maslac proizveden izravno i isključivo od pasteriziranog vrhnja u odobrenom poduzeću u Zajednici, s masenim udjelom masti od najmanje 82 % i masenim udjelom vode od najviše 16 %;

▼M3

(f) obrano mlijeko u prahu najviše kakvoće, proizvedeno od mlijeka postupkom raspršivanja u odobrenom objektu u Zajednici koje sadrži najmanje 34,0 % po masi bjelančevina u bezmasnoj suhoj tvari.







▼M7

Pododjeljak II.

Početak otkupa

Članak 11.

Razdoblja javne intervencije

Javna je intervencija dostupna:

(a) za žitarice od 1. studenoga do 31. svibnja;

(b) za neoljuštenu rižu od 1. travnja do 31. srpnja;

(c) za šećer za vrijeme čitavih tržišnih godina 2008./2009. i 2009./2010.;

(d) za goveđe i teleće meso za vrijeme svih tržišnih godina;

(e) za maslac i obrano mlijeko u prahu od 1. ožujka do 31. kolovoza.

Članak 12.

Početak javne intervencije

1. U razdobljima iz članka 11., javna je intervencija:

(a) dostupna za pšenicu;

(b) dostupna za tvrdu pšenicu, ječam, kukuruz, sirak, neoljuštenu rižu, šećer, maslac i obrano mlijeko u prahu do ograničenja intervencije iz članka 13. stavka 1.;

(c) dostupna od strane Komisije za goveđe i teleće meso bez pomoći Odbora iz članka 195. stavka 1. ako je prosječna tržišna cijena goveđeg i telećeg mesa u određenoj državi članici ili regiji države članice tijekom reprezentativnog razdoblja zabilježena na temelju ljestvice Zajednice za razvrstavanje trupova iz članka 42. stavka 1., niža od 1 560 EUR po toni.

2. Javnu intervenciju za goveđe i teleće meso iz točke (c) stavka 1. zatvara Komisija bez pomoći Odbora iz članka 195. stavka 1. ako tijekom reprezentativnog razdoblja uvjeti iz te točke više nisu ispunjeni.

Članak 13.

Ograničenja intervencije

1. Javni intervencijski otkup vrši se uz sljedeća ograničenja:

(a) za tvrdu pšenicu, ječam, kukuruz, sirak i neoljuštenu rižu, 0 tona za razdoblja iz članka 11. točke (a), odnosno točke (b);

(b) za šećer, 600 000 tona izraženo u bijelom šećeru za svaku tržišnu godinu;

(c) za maslac, 30 000 tona za svako razdoblje iz članka 11. točke (e);

(d) za obrano mlijeko u prahu, 109 000 tona za svako razdoblje iz članka 11. točke (e).

2. Na šećer uskladišten u skladu s točkom (b) stavka 1. ovog članka tijekom tržišne godine ne smije se primjenjivati bilo koja druga mjera skladištenja iz članaka 32., 52. i 63.

3. Odstupajući od stavka 1., Komisija može za proizvode iz točaka (a), (c) i (d) toga stavka odlučiti nastavak javne intervencije iznad iznosa iz toga stavka ako stanje na tržištu, a posebno kretanje tržišnih cijena, to zahtijevaju.







Pododjeljak III.

Intervencijske cijene

Članak 18.

Intervencijske cijene

1. Intervencijska cijena:

(a) za pšenicu jednaka je referentnoj cijeni za najveću ponuđenu količinu od 3 milijuna tona po intervencijskome razdoblju iz članka 11. točke (a);

(b) za maslac jednaka je 90 % referentne cijene za ponuđene količine u okviru ograničenja iz članka 13. stavka 1. točke (c);

(c) za obrano mlijeko u prahu jednaka je referentnoj cijeni za ponuđene količine u okviru ograničenja iz članka 13. stavka 1. točke (d).

2. Intervencijske cijene i količine za intervenciju utvrđuje Komisija putem postupaka javnih natječaja za sljedeće proizvode:

(a) pšenicu za količine koje premašuju najveću ponuđenu količinu od 3 milijuna tona po intervencijskome razdoblju iz članka 11. točke (a);

(b) tvrdu pšenicu, ječam, kukuruz, sirak i neoljuštenu rižu primjenom članka 13. stavka 3.;

(c) goveđe i teleće meso;

(d) maslac za ponuđene količine koje premašuju ograničenje iz članka 13. stavka 1. točke (c), i to primjenom članka 13. stavka 3., i

(e) obrano mlijeko u prahu za ponuđene količine koje premašuju ograničenje iz članka 13. stavka 1. točke (d), i to primjenom članka 13. stavka 3.

U posebnim je okolnostima postupke javnih natječaja moguće ograničiti na određene države članice ili regiju države članice, ili je moguće utvrditi intervencijske cijene i količine za intervenciju za određene države članice ili regiju države članice, i to na temelju zabilježenih prosječnih tržišnih cijena.

3. Najviša otkupna cijena utvrđena na temelju javnih natječaja iz stavka 2.:

(a) za žitarice i neoljuštenu rižu ne smije biti viša od odnosnih referentnih cijena;

(b) za goveđe i teleće meso ne smije biti viša od prosječne tržišne cijene zabilježene u određenoj državi članici ili regiji države članice, uvećane za iznos koji utvrđuje Komisija na temelju objektivnih mjerila;

(c) za maslac ne smije biti viša od 90 % referentne cijene;

(d) za obrano mlijeko u prahu ne smije biti viša od referentne cijene.

4. Intervencijske cijene iz stavaka 1., 2. i 3.:

(a) za žitarice ne smiju dovesti u pitanje povećanja ili sniženja temeljena na kakvoći, i

(b) za neoljuštenu rižu povećavaju se ili smanjuju, ovisno o slučaju, ako je kakvoća proizvoda ponuđenih agenciji za plaćanja različita od standardne kakvoće utvrđene točkom A Priloga IV. Nadalje, Komisija smije utvrditi povećanja i smanjenja intervencijske cijene kako bi osigurala usmjerenost proizvodnje prema određenim sortama.

5. Intervencijska cijena za šećer iznosi 80 % referentne cijene utvrđene za tržišnu godinu nakon tržišne godine u kojoj je podnesena ponuda. Međutim, ako je kakvoća šećera ponuđenog agenciji za plaćanje različita od standardne kakvoće utvrđene točkom B Priloga IV. za koju je utvrđena referentna cijena, intervencijska se cijena, ovisno o slučaju, povećava ili smanjuje.

▼B







Pododjeljak IV.

Prodaja iz intervencije

Članak 25.

Opća načela

Prodaja proizvoda otkupljenih u okviru javne intervencije odvija se na način kojim se sprječava bilo kakav poremećaj na tržištu, osigurava jednak pristup proizvodima i jednako postupanje prema kupcima, te u skladu s obvezama koje proizlaze iz sporazuma zaključenih u skladu s člankom 300. Ugovora.

Članak 26.

Prodaja šećera

Što se tiče šećera otkupljenog u okviru javne intervencije, agencije za plaćanje mogu ga prodavati samo po cijeni koja je veća od referentne cijene utvrđene za tržišnu godinu u kojoj se odvija prodaja.

Međutim, Komisija može odlučiti da agencije za plaćanje:

(a) mogu prodavati šećer po cijeni koja je jednaka ili niža od referentne cijene iz prvog stavka ako je šećer namijenjen:

i. za ishranu životinja, ili

▼M3

ii. za izvoz, bilo bez daljnje prerade ili nakon prerade u proizvode navedene u Prilogu I. Ugovoru ili u proizvode navedene u dijelu III. Priloga XX. ovoj Uredbi, ili;

▼M3

iii. za industrijsku upotrebu iz članka 62.;

▼B

(b) moraju neprerađeni šećer koji drže staviti na raspolaganje, u svrhu prehrane ljudi na unutarnjem tržištu Zajednice, dobrotvornim organizacijama (koje je priznala dotična država članica ili Komisija u slučaju da država članica nije priznala nijednu organizaciju takve vrste), i to po cijeni koja je niža od trenutne referentne cijene ili besplatno, a u svrhu podjele u okviru konkretnih mjera hitne pomoći.

▼M15

Članak 27.

Podjela najugroženijim osobama u Zajednici

1. Proizvodi iz interventnih zaliha stavljaju se na raspolaganje određenim imenovanim organizacijama kako bi se omogućila podjela hrane najugroženijim osobama u Zajednici u skladu s godišnjim planom.

Podjela je:

(a) besplatna; ili

(b) po cijeni koja nikako ne smije biti veća od one koja je utemeljena na troškovima koje imaju imenovane organizacije pri provedbi dotične mjere.

2. Određeni se proizvod može nabaviti na tržištu Zajednice ako:

(a) ga privremeno nema na interventnim zalihama Zajednice tijekom provedbe godišnjeg plana iz stavka 1., ali samo u mjeri potrebnoj da se omogući provedba plana u jednoj ili više država članica i pod uvjetom da troškovi ne premaše iznose koji su za tu svrhu predviđeni u proračunu Zajednice; ili

(b) provedba plana uključuje prijenos iz jedne države članice u drugu malih količina proizvoda koji su obuhvaćeni intervencijom u državi članici koja nije ona u kojoj se proizvod traži.

3. Dotične države članice imenuju organizacije iz stavka 1. te svake godine na vrijeme obavještavaju Komisiju o tome žele li primijeniti ovaj program.

4. Proizvodi iz stavaka 1. i 2. besplatno se isporučuju imenovanim organizacijama. Knjigovodstvena vrijednost tih proizvoda jest interventna cijena, usklađena koeficijentima ako treba uzeti u obzir razlike u kakvoći.

5. Ne dovodeći u pitanje članak 190., proizvodi koji se ustupe sukladno stavcima 1. i 2. ovog članka financiraju se sredstvima iz odgovarajuće proračunske stavke EFJP-a u proračunu Europskih zajednica. Može se predvidjeti da se tim sredstvima pokriju i troškovi prijevoza proizvoda iz intervencijskih centara te administrativni troškovi imenovanih organizacija koji nastaju zbog provedbe programa iz ovog članka, isključujući moguće troškove koje bi korisnici mogli imati u okviru primjene stavaka 1. i 2.

▼B







Odjeljak III.

Privatno skladištenje







Pododjeljak I.

Obvezna potpora

Članak 28.

Prihvatljivi proizvodi

Potpora privatnom skladištenju dodjeljuje se za sljedeće proizvode pod uvjetima koji su utvrđeni u ovom odjeljku te u skladu s dodatnim zahtjevima i uvjetima koje Komisija određuje u skladu s člankom 43.:

▼M3

(a) za:

i. nesoljeni maslac proizveden od vrhnja ili mlijeka u odobrenom poduzeću Zajednice, koji sadrži najmanje 82 % po masi mliječne masti, najviše 2 % po masi mliječnih krutih bezmasnih tvari i najviše 16 % po masi sadržaja vode.

ii. soljeni maslac proizveden od vrhnja ili mlijeka u odobrenom poduzeću Zajednice, koji sadrži najmanje 80 % po masi mliječne masti, najviše 2 % po masi mliječnih krutih bezmasnih tvari, najviše 16 % po masi vode i najviše 2 % po masi soli.

▼M7 —————

▼M3

Članak 29.

Uvjeti i visina potpore za maslac

Iznos potpore za maslac utvrđuje Komisija uzimajući u obzir troškove skladištenja i vjerojatna kretanja cijena svježeg maslaca i maslaca iz zaliha.

Kada u trenutku uskladištenja dođe do nepovoljne promjene na tržištu koja se nije mogla predvidjeti u trenutku uskladištenja, potpora se može povećati.

▼M7 —————

▼B







Pododjeljak II.

Neobvezna potpora

Članak 31.

Prihvatljivi proizvodi

1. Potpora privatnom skladištenju može se dodijeliti za sljedeće proizvode pod uvjetima koji su utvrđeni u ovom odjeljku, te u skladu s dodatnim zahtjevima i uvjetima koje Komisija određuje u skladu s člankom 43.:

(a) bijeli šećer;

(b) maslinovo ulje;

(c) svježe ili rashlađeno meso odraslih goveda, u obliku trupova, polovica, kompenziranih četvrtina, prednjih četvrtina ili stražnjih četvrtina, klasiranih u skladu s ljestvicom Zajednice za klasiranje trupova odraslih goveda koja je predviđena člankom 42. stavkom 1.;

▼M3 —————

▼M7 —————

▼B

(f) svinjsko meso;

(g) ovčje i kozje mlijeko.

Komisija može mijenjati popis proizvoda naveden u točki (c) prvog podstavka ako to zahtijeva stanje na tržištu.

▼M3

2. Komisija unaprijed ili na temelju natječajnog postupka utvrđuje potporu za privatno skladištenje predviđeno u stavku 1.

▼M7 —————

▼B

Članak 32.

Uvjeti za dodjeljivanje potpore za bijeli šećer

1. Ako je prosječna cijena bijelog šećera koja je zabilježena u Zajednici niža od referentne cijene u reprezentativnom razdoblju i ako, uzimajući u obzir stanje na tržištu, postoji vjerojatnost da će takva i ostati, Komisija može donijeti odluku o dodjeljivanju potpore privatnom skladištenju bijelog šećera poduzećima kojima je dodijeljena kvota za šećer.

2. Na šećer koji je tijekom tržišne godine uskladišten u skladu sa stavkom 1. ne mogu se primjenjivati druge mjere vezane uz skladištenje koje su predviđene člancima 13., 52. ili 63.

Članak 33.

Uvjeti za dodjeljivanje potpore za maslinovo ulje

Komisija može odlučiti da tijelima, koja nude dovoljna jamstva i koja su odobrena u državi članici, dopusti zaključivanje ugovora o skladištenju maslinovog ulja kojeg ona stavljaju na tržište u slučaju ozbiljnih poremećaja na tržištu u određenim regijama Zajednice i, između ostalog, ako je prosječna cijena koja je zabilježena na tržištu u reprezentativnom razdoblju manja od:

(a) 1 779 EUR po toni za ekstradjevičansko maslinovo ulje; ili

(b) 1 710 EUR po toni za djevičansko maslinovo ulje; ili

(c) 1 524 EUR po toni za maslinovo ulje lampante koje sadrži najviše 2 % slobodnih masnih kiselina, pri čemu se ovaj iznos smanjuje za 36,70 EUR po toni za svaki dodatni stupanj kiselosti.

Članak 34.

Uvjeti za dodjeljivanje potpore za proizvode iz sektora govedine i teletine

Ako prosječna tržišna cijena zabilježena u Zajednici na temelju ljestvice Zajednice za klasiranje trupova odraslih goveda koja je predviđena člankom 42. stavkom 1. iznosi manje od 103 % referentne cijene i postoji vjerojatnost da će takva i ostati, Komisija može donijeti odluku o dodjeljivanju potpore privatnom skladištenju.

▼M3 —————

▼M7 —————

▼B

Članak 37.

Uvjeti za dodjeljivanje potpore za svinjsko meso

Ako je prosječna tržišna cijena svinjskih trupova u Zajednici, koja je utvrđena s obzirom na cijene zabilježene u svakoj državi članici na reprezentativnim tržištima Zajednice i ponderirana pomoću koeficijenata koji odražavaju relativnu veličinu stada svinja u svakoj državi članici, niža od 103 % referentne cijene i postoji vjerojatnost da će takva i ostati, Komisija može donijeti odluku o dodjeljivanju potpore privatnom skladištenju.

Članak 38.

Uvjeti za dodjeljivanje potpore za ovčje i kozje meso

Komisija može donijeti odluku o dodjeljivanju potpore privatnom skladištenju ako je tržište ovčetine i kozetine u posebno teškom stanju u jednom ili više sljedećih područja kotacije:

(a) u Velikoj Britaniji;

(b) u Sjevernoj Irskoj;

(c) u bilo kojoj državi članici uzetoj zasebno, osim Ujedinjene Kraljevine.







Odjeljak IV.

Opće odredbe

Članak 39.

Pravila koja se odnose na skladištenje

1. Proizvode koje su otkupile, agencije za plaćanje ne smiju skladištiti izvan državnog područja države članice pod čijom su jurisdikcijom, osim ako su za to dobile prethodno odobrenje Komisije.

Za potrebe ovog članka, državna područja Belgije i Luksemburga smatraju se jednom državom članicom.

2. Odobrenje se daje ako je skladištenje krajnje nužno te uzimajući u obzir sljedeće čimbenike:

(a) skladišne mogućnosti i zahtjeve skladištenja u državi članici pod čijom je jurisdikcijom agencija za plaćanje, i u ostalim državama članicama;

(b) sve dodatne troškove koji se javljaju uslijed skladištenja u državi članici pod čijom je jurisdikcijom agencija za plaćanje i uslijed prijevoza.

3. Odobrenje za skladištenje u trećoj zemlji daje se jedino ako bi, prema kriterijima koji su navedeni u stavku 2., skladištenje u drugoj državi članici uzrokovalo značajne poteškoće.

4. Podaci iz točke (a) stavka 2. pripremaju se nakon savjetovanja sa svim državama članicama.

5. Carine i drugi iznosi koji se dodjeljuju ili zaračunavaju u okviru zajedničke poljoprivredne politike ne primjenjuju se na proizvode:

(a) koji se prevoze nakon odobrenja izdanog na temelju stavaka 1., 2. i 3., ili

(b) koji se prenose iz jedne agencije za plaćanje u drugu.

6. Svaka agencija za plaćanje koja djeluje u skladu sa stavcima 1., 2. i 3. ostaje odgovorna za proizvode uskladištene izvan državnog područja države članice pod čijom je jurisdikcijom.

7. Ako se proizvodi koje agencija za plaćanje drži izvan državnog područja države članice pod čijom je jurisdikcijom ne vrate u tu državu članicu, prodaju se po cijenama i pod uvjetima koji su utvrđeni ili će biti utvrđeni za mjesto skladištenja.

Članak 40.

Pravila koja se odnose na natječajni postupak

Natječajni postupak osigurava jednak pristup svim zainteresiranim stranama.

Pri odabiru ponuda, prednost se daje onima koje su najpovoljnije za Zajednicu. U svakom slučaju, natječaj ne mora nužno rezultirati dodjelom ugovora.

Članak 41.

Intervencijski centri

1. Komisija imenuje intervencijske centre u sektoru žitarica i sektoru riže te utvrđuje uvjete koji se na njih primjenjuju.

Što se tiče proizvoda iz sektora žitarica, Komisija može imenovati intervencijske centre za svaku žitaricu posebno.

2. Pri sastavljanju popisa intervencijskih centara, Komisija posebno uzima u obzir sljedeće čimbenike:

(a) stanje centara u područjima u kojima postoji višak dotičnih proizvoda;

(b) postojanje dostatnih prostora i tehničke opreme;

(c) povoljna situacija što se tiče prijevoznih sredstava.

Članak 42.

Klasiranje trupova

1. Ljestvica Zajednice za klasiranje trupova primjenjuje se u skladu s pravilima koja su utvrđena u Prilogu V. u sljedećim sektorima:

(a) u sektoru govedine i teletine, za trupove odraslih goveda;

(b) u sektoru svinjskog mesa, za trupove svinja koje nisu bile korištene za rasplod.

U sektoru ovčejg i kozjeg mesa, države članice smiju primjenjivati ljestvicu Zajednice za klasiranje trupova, i to za trupove ovaca, a u skladu s pravilima koja su utvrđena u točki C Priloga V.

2. Inspekcije na licu mjesta, vezane uz klasiranje trupova odraslih goveda i ovaca, u ime Zajednice obavlja inspekcijski odbor Zajednice sastavljen od stručnjaka Komisije i stručnjaka imenovanih od strane država članica. Odbor podnosi Komisiji i državama članicama izvješće o obavljenim inspekcijama.

Zajednica snosi troškove obavljenih inspekcija.

Članak 43.

Provedbena pravila

Ne dovodeći u pitanje posebne ovlasti koje su odredbama ovog poglavlja dodijeljene Komisiji, Komisija donosi podrobna pravila za njihovu provedbu koja se posebno smiju odnositi na:

▼M7

(a) zahtjeve i uvjete koje moraju ispuniti proizvodi za javni intervencijski otkup, kako je utvrđeno člankom 10., ili za koje se dodjeljuje potpora za privatno skladištenje iz članaka 28. i 31., a posebno zahtjeve i uvjete u pogledu kakvoće, skupina kakvoće, razreda kakvoće, kategorija, količina, pakiranja, uključujući označivanje, najveće starosti, konzerviranja, faze proizvoda na koju se odnosi intervencijska cijena i trajanja privatnog skladištenja;

▼M7

(aa) poštovanje najvećih količina i količinskih ograničenja iz članka 13. stavka 1. i članka 18. stavka 1. točke (a); u ovome je kontekstu provedbenim pravilima moguće ovlastiti Komisiju da zaključi otkup po fiksnoj cijeni, usvoji koeficijente za dodjelu i, za pšenicu, raspiše javni natječaj na temelju članka 18. stavka 2. bez pomoći Odbora iz članka 195. stavka 1.;

▼B

(b) izmjene dijela B Priloga IV.;

(c) prema potrebi, ljestvicu prema kojoj se povećavaju ili smanjuju cijene;

(d) postupke i uvjete za preuzimanje proizvoda od strane agencija za plaćanje u okviru javne intervencije i za dodjeljivanje potpore privatnom skladištenju kojima se posebno propisuje:

i. zaključivanje i sadržaj ugovora;

ii. trajanje razdoblja privatnog skladištenja i uvjeti prema kojima se ta razdoblja, nakon što su već utvrđena ugovorom, mogu skratiti ili produžiti;

iii. uvjeti prema kojima se može odlučiti da se proizvodi obuhvaćeni ugovorima o privatnom skladištenju mogu ponovo staviti na tržište ili prodati;

iv. država članica u kojoj se može podnijeti zahtjev za privatno skladištenje;

(e) donošenje popisa reprezentativnih tržišta navedenim u člancima 17. i 37.;

(f) pravila o uvjetima prodaje proizvoda otkupljenih u okviru javne intervencije, posebno što se tiče prodajnih cijena, uvjeta eventualne otpreme iz skladišta te kasnijeg korištenja ili odredišta tako otpremljenih proizvoda, pregleda koje treba obavljati i, ovisno o slučaju, sustava sredstava osiguranja koji će se primjenjivati;

(g) utvrđivanje godišnjeg plana iz članka 27. stavka 1.;

(h) uvjete za nabavu proizvoda na tržištu Zajednice iz članka 27. stavka 2.;

(i) pravila vezana uz odobrenja iz članka 39. koja uključuju, u mjeri u kojoj je to krajnje nužno, odstupanja od pravila o trgovini;

(j) pravila vezana uz postupke koji se moraju slijediti u slučaju primjene natječajne procedure;

(k) pravila vezana uz imenovanje intervencijskih centara iz članka 41.;

(l) uvjete koje moraju ispunjavati skladišta u kojima se mogu skladištiti proizvodi;

(m) ljestvicu Zajednice za klasiranje trupova koja je predviđena člankom 42. stavkom 1., a posebno što se tiče:

i. definicija;

ii. izgleda trupa u svrhu izvješćivanja o cijenama, vezano za klasiranje trupova odraslih goveda;

iii. vezano za mjere koje moraju poduzimati klaonice sukladno točki A podtočki III. Priloga V.:

— svih odstupanja koja su člankom 5. Direktive 88/409/EEZ predviđena za klaonice koje žele ograničiti svoju proizvodnju na lokalno tržište,

— svih odstupanja koja se mogu odobriti državama članicama koje to zatraže za klaonice u kojima se kolje mali broj goveda;

iv. dopuštanja državama članicama da ne primjenjuju ljestvicu za klasiranje svinjskih trupova i da, osim težine i procijenjenog udjela mišićnog tkiva, koriste i druge kriterije za njihovo ocjenjivanje;

v. pravila o izvješćivanju o cijenama određenih proizvoda od strane država članica.







POGLAVLJE II.

Posebne interventne mjere







Odjeljak I.

Izvanredne mjere potpore tržištu

Članak 44.

Bolesti životinja

1. Kako bi se uzela u obzir ograničenja trgovine unutar Zajednice i s trećim zemljama do kojih bi moglo doći zbog primjene mjera za sprječavanje širenja bolesti životinja, Komisija može donijeti izvanredne mjere potpore tržištu koje je ugroženo tim ograničenjima.

Mjere predviđene prvim podstavkom primjenjuju se u sektorima:

(a) govedine i teletine;

(b) mlijeka i mliječnih proizvoda;

(c) svinjskog mesa;

(d) ovčjeg i kozjeg mesa;

(e) jaja;

(f) mesa peradi.

2. Mjere predviđene prvim podstavkom stavka 1. poduzimaju se na zahtjev jedne ili više država članica.

One se mogu poduzeti jedino ako su dotična država članica ili dotične države članice poduzele veterinarsko-zdravstvene mjere kako bi brzo suzbile bolest i samo u onoj mjeri i onoliko dugo koliko je potrebno za potporu dotičnom tržištu.

Članak 45.

Gubitak povjerenja potrošača

Što se tiče sektora mesa peradi i sektora jaja, Komisija može donijeti izvanredne mjere potpore tržištu kako bi uzela u obzir ozbiljne poremećaje na tržištu koji se mogu izravno pripisati gubitku povjerenja potrošača do kojeg je došlo zbog postojanja opasnosti za javno zdravlje ili zdravlje životinja.

Te se mjere poduzimaju na zahtjev dotične države članice ili dotičnih država članica.

Članak 46.

Financiranje

1. Zajednica sudjeluje u financiranju izvanrednih mjera iz članaka 44. i 45., i to u visini od 50 % troškova koje snose države članice.

Međutim, za sektore govedine i teletine, mlijeka i mliječnih proizvoda, svinjskog mesa te ovčjeg i kozjeg mesa, Zajednica sudjeluje u financiranju u visini od 60 % tih troškova ako je riječ o suzbijanju slinavke i šapa.

2. Ako proizvođači sudjeluju u troškovima koje snose države članice, države članice osiguravaju da to ne dovede do narušavanja tržišnog natjecanja među proizvođačima iz različitih država članica.

▼M7 —————

▼B







Odjeljak II.

Mjere u sektoru žitarica i sektoru riže

Članak 47.

Posebne tržišne mjere u sektoru žitarica

1. Ako to zahtijeva stanje na tržištu, Komisija može poduzeti posebne interventne mjere u sektoru žitarica. Te se interventne mjere mogu posebno poduzeti ako u jednoj ili više regija Zajednice tržišne cijene padnu ili postoji opasnost da će pasti u odnosu na interventnu cijenu.

2. O vrsti i primjeni posebnih interventnih mjera te o uvjetima i postupcima prodaje ili bilo kojeg drugog oblika korištenja proizvoda koji su obuhvaćeni tim mjerama, odlučuje Komisija.

Članak 48.

Posebne tržišne mjere u sektoru riže

1. Komisija može poduzeti posebne mjere kako bi se:

(a) spriječila masovna primjena javne intervencije, predviđene odjeljkom II. poglavlja I. ovog dijela, u sektoru riže u određenim regijama Zajednice;

(b) nadoknadila nestašica neoljuštene riže nakon prirodnih katastrofa.

2. Komisija donosi podrobna pravila za provedbu ovog članka.







Odjeljak III.

Mjere u sektoru šećera

Članak 49.

Minimalna cijena šećerne repe

1. Minimalna cijena za šećernu repu unutar kvote iznosi:

(a) 27,83 EUR po toni za tržišnu godinu 2008./2009.;

(b) 26,29 EUR po toni od tržišne godine 2009./2010.

2. Minimalna cijena iz stavka 1. primjenjuje se na šećernu repu standardne kakvoće opisane u dijelu B Priloga IV.

3. Poduzeća za proizvodnju šećera koja otkupljuju šećernu repu koja je obuhvaćena kvotom i koja je prikladna za preradu u šećer i namijenjena je preradi u šećer unutar kvote, obvezna su platiti najmanje minimalnu cijenu koja se povećava ili smanjuje ovisno o odstupanju od standardne kakvoće.

Povećanja i smanjenja iz prvog podstavka primjenjuju se u skladu s provedbenim pravilima koja donese Komisija.

4. Za količine šećerne repe koje odgovaraju količinama industrijskog šećera ili viška šećera za koje se plaća pristojba za prekoračene količine iz članka 64., dotično poduzeće za proizvodnju šećera usklađuje otkupnu cijenu tako da ona bude jednaka barem minimalnoj cijeni za šećernu repu unutar kvote.

Članak 50.

Sporazumi unutar sektora

1. Sporazumi unutar sektora i ugovori o isporuci moraju biti u skladu sa stavkom 3. i uvjetima otkupa koje utvrdi Komisija, posebno što se tiče uvjeta otkupa, isporuke, preuzimanja i plaćanja za šećernu repu.

2. Uvjeti otkupa šećerne repe i šećerne trske uređuju se sporazumima unutar sektora koji se zaključuju između uzgajivača tih sirovina iz Zajednice i poduzeća za proizvodnju šećera iz Zajednice.

3. U ugovorima o isporuci pravi se razlika ovisno o tome hoće li količine šećera koje se proizvode od šećerne repe biti:

(a) šećer unutar kvote;

(b) šećer izvan kvote.

4. Svako poduzeće za proizvodnju šećera dostavlja državi članici u kojoj proizvodi šećer sljedeće podatke:

(a) količine šećerne repe iz točke (a) stavka 3. za koje je zaključilo ugovor o isporuci prije sjetve, te udio šećera na kojemu se temelje ti ugovori;

(b) odgovarajući procijenjeni prinos.

Države članice mogu zahtijevati dodatne podatke.

▼M3

5. Poduzeća za proizvodnju šećera koja, za količinu repe koja odgovara šećeru unutar kvote, nisu prije sjetve sklopila ugovore o isporuci po najnižoj cijeni za šećernu repu unutar kvote, prema potrebi prilagođenoj koeficijentom preventivnog povlačenja koji se određuje u skladu s prvim podstavkom članka 52. stavka 2., obvezna su za svu šećernu repu koju prerađuju u šećer platiti najmanje najnižu cijenu koja vrijedi za šećernu repu unutar kvote.

6. Uz odobrenje dotične države članice, sporazumi unutar sektora mogu odstupati od stavaka 3., 4. i 5.

▼B

7. Ako ne postoje ugovori unutar sektora, dotična država članica poduzima potrebne mjere u skladu s ovom Uredbom kako bi zaštitila interese uključenih strana.

Članak 51.

Pristojba za proizvodnju

1. Za kvote za šećer, kvote za izoglukozu i kvote za inulin sirup koje su sukladno članku 56. stavku 2. dodijeljene poduzećima koja proizvode šećer, izoglukozu ili inulin sirup, naplaćuje se pristojba za proizvodnju.

2. Pristojba za proizvodnju iznosi 12,00 EUR po toni šećera unutar kvote i inulin sirupa unutar kvote. Za izoglukozu, pristojba za proizvodnju iznosi 50 % pristojbe koja vrijedi za šećer.

3. Ukupni iznos pristojbe za proizvodnju koja se plaća u skladu sa stavkom 1., država članica naplaćuje od poduzeća na svom državnom području u skladu s kvotom koju ta poduzeća imaju u dotičnoj tržišnoj godini.

Poduzeća izvršavaju plaćanje najkasnije do kraja veljače odgovarajuće tržišne godine.

4. Poduzeća iz Zajednice koja proizvode šećer i inulin sirup mogu zahtijevati od uzgajivača šećerne repe ili šećerne trske ili od dobavljača cikorije da pokriju do 50 % dotične pristojbe za proizvodnju.

▼M3

Članak 52.

Povlačenje šećera

1. Kako bi se strukturna ravnoteža tržišta zadržala na cjenovnoj razini koja je blizu referentne cijene, a uzimajući u obzir obveze Zajednice koje proizlaze iz sporazuma sklopljenih u skladu s člankom 300. Ugovora, Komisija može odlučiti da za određenu tržišnu godinu povuče s tržišta one količine šećera ili izoglukoze, proizvedene unutar kvota koje premašuju prag izračunan u skladu sa stavkom 2. ovog članka.

2. Prag povlačenja iz stavka 1. ovog članka izračunava se za svako poduzeće koje raspolaže kvotom tako da se njegova kvota pomnoži s koeficijentom koji je Komisija odredila do 16. ožujka prethodne tržišne godine na temelju očekivanih kretanja tržišta. Za tržišnu godinu 2008./2009. taj se koeficijent primjenjuje na kvotu nakon odricanja u skladu s Uredbom (EZ) br. 320/2006, odobrenu najkasnije do 15. ožujka 2008.

Na temelju ažuriranih tržišnih kretanja, Komisija može do 31. listopada dotične tržišne godine odlučiti ili prilagoditi koeficijent ili, ako takva odluka nije donesena u skladu s prvim podstavkom ovog stavka, utvrditi koeficijent.

3. Svako poduzeće kojem je dodijeljena kvota na svoj vlastiti trošak do početka sljedeće tržišne godine skladišti šećer koji je bio proizveden u okviru kvote iznad praga izračunanog u skladu sa stavkom 2. S količinama šećera ili izoglukoze koje se tijekom tržišne godine povuku s tržišta postupa se kao s prvim količinama proizvedenima u okviru kvote za sljedeću tržišnu godinu.

Odstupajući od prvog podstavka ovog stavka, uzimajući u obzir očekivana kretanja na tržištu šećera, Komisija može donijeti odluku da se za tekuću i/ili sljedeću tržišnu godinu sav ili dio povučenog šećera ili izoglukoze smatra:

(a) viškom šećera ili viškom izoglukoze koji mogu postati industrijski šećer ili industrijska izoglukoza; ili

(b) privremenom proizvodnom kvotom čiji se dio može rezervirati za izvoz poštujući obveze Zajednice koje proizlaze iz sporazuma sklopljenih na temelju članka 300. Ugovora.

4. Ako je ponuda šećera u Zajednici nedostatna, Komisija može donijeti odluku da se određena količina povučenog šećera može prodati na tržištu Zajednice prije isteka razdoblja povlačenja.

5. Kada se povučeni šećer smatra prvom proizvodnjom šećera sljedeće tržišne godine, uzgajivačima šećerne repe se isplaćuje najniža cijena te tržišne godine.

Kada povučeni šećer postane industrijski šećer ili se izvozi u skladu s točkama (a) i (b) stavka 3. ovog članka, ne primjenjuju se zahtjevi u pogledu najniže cijene iz članka 49.

Kada se u skladu sa stavkom 4. povučeni šećer prodaje na tržištu Zajednice prije isteka razdoblja povlačenja, uzgajivačima šećerne repe isplaćuje se najniža cijena tekuće tržišne godine.

▼M3

Članak 52.a

Povlačenje šećera u tržišnim godinama 2008./2009. i 2009./2010.

1. Odstupajući od članka 52. stavka 2. ove Uredbe, za države članice za koje su nacionalne kvote šećera bile smanjene radi odricanja od kvote u skladu s člankom 3. i člankom 4.a stavkom 4. Uredbe (EZ) br. 320/2006, Komisija određuje koeficijent za tržišne godine 2008./2009. i 2009./2010. primjenom Priloga VII.c ovoj Uredbi.

2. Za poduzeće koje se u skladu s člankom 31. stavkom 1. točkom (a) ili (b) Uredbe (EZ) br. 320/2006 odrekne cijele dodijeljene kvote s učinkom od sljedeće tržišne godine, ne primjenjuju se, na njegov zahtjev, koeficijenti iz članka 52. stavka 2. ove Uredbe. Taj se zahtjev mora dostaviti prije isteka tržišne godine na koju se povlačenje odnosi.

▼B

Članak 53.

Provedbena pravila

Komisija može donijeti podrobna pravila za provedbu ovog odjeljka, a naročito:

(a) mjerila koja poduzeća za proizvodnju šećera primjenjuju kada među prodavateljima šećerne repe raspoređuju količine šećerne repe za koje će biti zaključeni ugovori o isporuci prije sjetve iz članka 50. stavka 4.;

(b) postotak šećera unutar kvote koji se povlači s tržišta sukladno članku 52. stavku 1.;

(c) uvjete za plaćanje minimalne cijene ako se šećer koji je povučen s tržišta prodaje na tržištu Zajednice na temelju članka 52. stavka 4.







Odjeljak IV.

Prilagođavanje ponude

Članak 54.

Mjere za lakšu prilagodbu ponude zahtjevima tržišta

Kako bi se potaknule inicijative trgovinskih organizacija i udruženih trgovinskih organizacija koje omogućuju lakšu prilagodbu ponude zahtjevima tržišta, osim onih koje su vezane uz povlačenje proizvoda s tržišta, Komisija može poduzeti sljedeće mjere u sektorima živog bilja, govedine i teletine, svinjskog mesa, ovčjeg i kozjeg mesa, te jaja i mesa peradi:

(a) mjere za poboljšanje kakvoće;

(b) mjere za poticanje bolje organizacije proizvodnje, prerade i stavljanja na tržište;

(c) mjere za lakše bilježenje kretanja tržišnih cijena;

(d) mjere koje omogućuju uspostavu kratkoročnih i dugoročnih prognoza na temelju upotrijebljenih sredstava proizvodnje.







POGLAVLJE III.

Sustavi ograničavanja proizvodnje







Odjeljak I.

Opće odredbe

▼M10

Članak 55.

Sustavi kvota i proizvodni potencijal

▼M7

1. Sustav kvota primjenjuje se na sljedeće proizvode:

(a) mlijeko i ostale mliječne proizvode u smislu točaka (a) i (b) članka 65.;

(b) šećer, izoglukozu i inulinski sirup;

(c) krumpirov škrob za koji se može ostvariti pravo na potporu Zajednice.

2. U pogledu sustava kvota iz točaka (a) i (b) stavka 1. ovog članka, ako proizvođač premaši odnosnu kvotu i, u pogledu šećera, ne iskoristi dodatne količine iz članka 61., na te je količine dužan platiti pristojbu za viškove sukladno uvjetima iz odjeljaka II. i III.

▼M10

2a. Što se tiče sektora vina, pravila o proizvodnom potencijalu koja se odnose na nezakonitu sadnju, prijelazna prava sadnje i programe krčenja primjenjuju se u skladu s odredbama iz odjeljka IV.a.

▼B







Odjeljak II.

Šećer







Pododjeljak I.

Dodjeljivanje kvota i upravljanje kvotama

Članak 56.

Dodjeljivanje kvota

1. Kvote za proizvodnju šećera, izoglukoze i inulin sirupa na nacionalnoj ili regionalnoj razini utvrđene su u Prilogu VI.

2. Država članica dodjeljuje kvotu svakom poduzeću za proizvodnju šećera, izoglukoze ili inulin sirupa koje ima poslovni nastan na njenom državnom području i koje je odobreno u skladu s člankom 57.

Svakom se poduzeću dodjeljuje kvota koja je jednaka kvoti iz Uredbe (EZ) br. 318/2006 koja je bila dodijeljena tom poduzeću za tržišnu godinu 2007./2008.

3. Ako se kvota dodjeljuje poduzeću koje ima više od jedne proizvodne jedinice, država članica donosi mjere koje smatra potrebnima kako bi se uvažili interesi uzgajivača šećerne repe i šećerne trske.

Članak 57.

Odobrena poduzeća

1. Države članice na zahtjev odobravaju poduzeće za proizvodnju šećera, izoglukoze ili inulin sirupa ili poduzeće koje te proizvode prerađuje u proizvod s popisa iz članka 62. stavka 2. pod uvjetom da dotično poduzeće:

(a) dokaže svoju stručnu osposobljenost u području proizvodnje;

(b) pristane da dostavi sve tražene podatke i da podliježe kontrolama vezanima uz ovu Uredbu,

(c) da mu nije suspendirano ili povučeno odobrenje.

2. Odobrena poduzeća dostavljaju sljedeće podatke državi članici na čijem se državnom području vadi šećerna repa ili bere šećerna trska ili obavlja rafiniranje:

(a) podatke o količinama šećerne repe ili šećerne trske za koje je zaključen ugovor o isporuci, kao i o odgovarajućim procijenjenim prinosima šećerne repe ili šećerne trske i šećera po hektaru;

(b) podatke o predviđenim i stvarnim isporukama šećerne repe, šećerne trske i sirovog šećera te o proizvodnji šećera i količinama šećera na zalihama;

(c) podatke o količinama prodanog bijelog šećera te o cijenama i uvjetima prodaje.

Članak 58.

Dodatna i dopunska kvota za izoglukozu

1. U tržišnoj godini 2008./2009., kvoti za izoglukozu iz prethodne tržišne godine dodaje se dodatna kvota za izoglukozu u visini od 100 000 tona. Ovo se povećanje ne odnosi na Bugarsku i Rumunjsku.

U tržišnoj godini 2008./2009., dodatna kvota za izoglukozu u visini od 11 045 tona za Bugarsku i 1 966 tona za Rumunjsku dodaje se kvoti iz prethodne tržišne godine.

Države članice dodjeljuju dodatne kvote poduzećima razmjerno kvotama za izoglukozu koje su bile dodijeljene u skladu s člankom 56. stavkom 2.

2. Italija, Litva i Švedska mogu dodijeliti, na temelju zahtjeva koje im uputi poduzeće s poslovnim nastanom na njihovom državnom području, dopunsku kvotu za izoglukozu u tržišnoj godini 2008./2009. i 2009./2010. Maksimalne dopunske kvote po državi članici navedene su u Prilogu VII.

3. Za kvote dodijeljene poduzećima u skladu sa stavkom 2. zaračunava se jednokratni iznos od 730 EUR. On se naplaćuje po toni dodijeljene dopunske kvote.

▼M3

Članak 59.

Upravljanje kvotama

1. Komisija usklađuje kvote određene u Prilogu VI. do 30. travnja 2008. za tržišnu godinu 2008./2009., do 28. veljače 2009. za tržišnu godinu 2009./2010. i do 28. veljače 2010. za tržišnu godinu 2010./2011. Usklađivanje proizlazi iz primjene stavka 2. ovog članka i članka 58. ove Uredbe te članka 3. i članka 4.a. stavka 4. Uredbe (EZ) br. 320/2006.

2. Uzimajući u obzir rezultate programa restrukturiranja predviđenog u Uredbi (EZ) br. 320/2006, Komisija najkasnije do 28. veljače 2010. odlučuje o zajedničkom postotku za koji se trebaju smanjiti postojeće kvote za šećer i izoglukozu po državi članici ili regiji kako bi se izbjegle neravnoteže na tržištu u tržišnim godinama počevši od tržišne godine 2010./2011. Države članice moraju na odgovarajući način prilagoditi kvotu za svako poduzeće.

Odstupajući od prvog podstavka ovog stavka, za države članice za koje je nacionalna kvota smanjena kao rezultat odricanja od kvote u skladu s člankom 3. i člankom 4.a stavkom 4. Uredbe (EZ) br. 320/2006, Komisija utvrđuje postotak primjenom Priloga VII.a ovoj Uredbi. Takve države članice, za svako poduzeće na svom području koje raspolaže kvotom, prilagođavaju postotak u skladu s Prilogom VII.b ovoj Uredbi.

Prvi i drugi podstavak ovog stavka ne primjenjuju se na najudaljenije regije iz članka 299. stavka 2. Ugovora.

Članak 60.

Preraspodjela nacionalnih kvota i smanjenje kvota

1. Država članica može smanjiti kvotu za šećer ili izoglukozu koja je dodijeljena poduzeću s poslovnim nastanom na njezinom državnom području, i to za najviše 10 % za tržišnu godinu 2008./2009. i sljedeće, uvažavajući slobodu poduzeća da sudjeluju u mehanizmima utvrđenim Uredbom (EZ) br. 320/2006. Pri tome države članice primjenjuju objektivne i nediskriminirajuće kriterije.

▼B

2. Države članice smiju prenositi kvote s jednog poduzeća na drugo u skladu s pravilima utvrđenima u Prilogu VIII., uzimajući pri tom u obzir interese svih zainteresiranih strana, naročito uzgajivača šećerne repe i šećerne trske.

3. Količine koje se smanje u skladu sa stavcima 1. i 2., dotična država članica dodjeljuje jednom ili većem broju poduzeća na svom državnom području, bez obzira je li tim poduzećima već dodijeljena kvota ili ne.

▼M3

4. Odstupajući od stavka 3. ovog članka, kada se primjenjuje članak 4.a Uredbe (EZ) br. 320/2006, države članice prilagođavaju kvotu za šećer koja je dodijeljena predmetnom poduzeću primjenjujući smanjenje utvrđeno na temelju stavka 4. tog članka, unutar granica postotka utvrđenog u stavku 1. ovog članka.

▼B







Pododjeljak II.

Prekoračenje kvote

Članak 61.

Područje primjene

Šećer, izoglukoza ili inulin sirup koji se proizvede tijekom tržišne godine, a koji premašuje kvotu iz članka 56. može se:

(a) upotrijebiti za preradu određenih proizvoda iz članka 62.;

(b) prenijeti u proizvodnu kvotu sljedeće tržišne godine u skladu s člankom 63.;

(c) upotrijebiti za posebni sustav opskrbe najudaljenijih regija u skladu s glavom II. Uredbe Vijeća (EZ) br. 247/2006 ( 1 ); ili

(d) izvesti u okviru količinskog ograničenja koji utvrdi Komisija, poštivajući obveze koje proizlaze iz sporazuma sklopljenih u skladu s člankom 300. Ugovora.

Na ostale se količine plaća pristojba za prekoračene količine iz članka 64.

Članak 62.

Industrijski šećer

1. Industrijski šećer, industrijska izoglukoza ili industrijski inulin sirup rezerviraju se za proizvodnju jednog od proizvoda iz stavka 2. ako:

(a) su predmet ugovora o isporuci koji je prije isteka tržišne godine zaključen između proizvođača i korisnika, od kojih su obojica odobrena u skladu s člankom 57.; i

(b) su isporučeni korisniku najkasnije do 30. studenoga sljedeće tržišne godine.

2. Komisija sastavlja popis proizvoda za čiju se proizvodnju može koristiti industrijski šećer, industrijska izoglukoza ili industrijski inulin sirup.

Taj popis sadrži sljedeće:

(a) bioetanol, alkohol, rum, živi kvasac i količine sirupa za namaze te sirupa koji se prerađuju u „Rinse appelstroop”;

(b) određene industrijske proizvode koji ne sadrže šećer, ali pri čijoj se izradi upotrebljava šećer, izoglukoza ili inulin sirup;

(c) određene proizvode kemijske ili farmaceutske industrije koji sadrže šećer, izoglukozu ili inulin sirup.

Članak 63.

Prijenos viška šećera

1. Svako poduzeće može odlučiti da proizvedene količine koje premašuju njegovu kvotu za šećer, kvotu za izoglukozu ili kvotu za inulin sirup u cijelosti ili djelomično prenese u sljedeću tržišnu godinu kako bi se računale kao dio proizvodnje u toj godini. Ne dovodeći u pitanje stavak 3., ta je odluka neopoziva.

2. Poduzeće koje donese odluku iz stavka 1.:

(a) obavještava dotičnu državu članicu prije datuma koji odredi ta država članica:

— između 1. veljače i 30. lipnja tekuće tržišne godine o količinama šećera od šećerne trske koje namjerava prenijeti,

— između 1. veljače i 15. travnja tekuće tržišne godine o ostalim količinama šećera ili inulin sirupa koje namjerava prenijeti;

(b) obvezuje se uskladištiti te količine o svom trošku do kraja tekuće tržišne godine.

3. Ako je konačna proizvodnja nekog poduzeća u dotičnoj tržišnoj godini manja nego što je bilo procijenjeno pri donošenju odluke iz stavka 1., prenesena se količina može retroaktivno uskladiti, i to najkasnije do 31. listopada sljedeće tržišne godine.

4. Prenesene se količine smatraju prvim količinama proizvedenim u okviru kvote za sljedeću tržišnu godinu.

5. Na šećer koji je tijekom tržišne godine uskladišten u skladu s ovim člankom ne mogu se primjenjivati druge mjere vezane uz skladištenje koje su predviđene člancima 13., 32. ili 52.

Članak 64.

Pristojba za prekoračene količine

1. Pristojba za prekoračene količine obračunava se na količine:

(a) viška šećera, viška izoglukoze i viška inulin sirupa proizvedene u jednoj tržišnoj godini, osim količina koje se prenose u proizvodnu kvotu za sljedeću tržišnu godinu i koje su uskladištene u skladu s člankom 63., ili količina iz točaka (c) i (d) članka 61.;

(b) industrijskog šećera, industrijske izoglukoze i industrijskog inulin sirupa za koje do datuma koji odredi Komisija nije dostavljen dokaz da je prerađen u jedan od proizvoda iz članka 62. stavka 2.;

▼M3

(c) šećera i izoglukoze koje su povučene s tržišta u skladu s člancima 52. i 52.a i za koje nisu ispunjene obveze predviđene u članku 52. stavku 3.

▼B

2. Pristojbu za prekoračene količine utvrđuje Komisija i ona mora biti dovoljno visoka kako bi se izbjeglo nagomilavanje količina iz stavka 1.

3. Pristojbu za prekoračene količine iz stavka 1. država članica naplaćuje poduzećima na svom državnom području u skladu s proizvedenim količinama iz stavka 1. koje su utvrđene za ta poduzeća za dotičnu tržišnu godinu.







Odjeljak III.

Mlijeko







Pododjeljak I.

Opće odredbe

Članak 65.

Definicije

Za potrebe ovog odjeljka:

(a) „mlijeko” znači proizvod dobiven mužnjom jedne ili više krava;

(b) „ostali mliječni proizvodi” znači svi mliječni proizvodi osim mlijeka, a naročito obrano mlijeko, vrhnje, maslac, jogurt i sir; prema potrebi, oni se pretvaraju u „ekvivalent mlijeka” primjenom koeficijenata koje odredi Komisija;

(c) „proizvođač” znači poljoprivrednik s poljoprivrednim gospodarstvom na zemljopisnom području države članice koji proizvodi i prodaje mlijeko ili koji se priprema to raditi u bliskoj budućnosti;

(d) „poljoprivredno gospodarstvo” znači gospodarstvo kako je definirano u članku 2. Uredbe (EZ) br. 1782/2003;

(e) „otkupljivač” znači poduzeća ili udruženja koje otkupljuju mlijeko od proizvođača:

— u svrhu sakupljanja, pakiranja, skladištenja, hlađenja ili prerade, uključujući i za račun drugih,

— u svrhu prodaje jednom ili većem broju poduzeća koja se bave obradom ili preradom mlijeka ili ostalih mliječnih proizvoda.

Međutim, svako udruženje otkupljivača s istog zemljopisnog područja koje u ime svojih članova obavlja upravne i knjigovodstvene poslove potrebne za plaćanje pristojbe za prekoračene količine smatra se otkupljivačem. U smislu prve rečenice ovog podstavka, Grčka se smatra jednim zemljopisnim područjem i udruženje otkupljivača se može smatrati službenim tijelom;

(f) „isporuka” znači svaka proizvođačeva isporuka mlijeka otkupljivaču, isključujući sve ostale mliječne proizvode, bez obzira obavlja li prijevoz proizvođač, otkupljivač, poduzeće koje obrađuje ili prerađuje te proizvode ili treća strana;

(g) „izravna prodaja” znači svaki oblik prodaje ili prijenosa mlijeka od strane proizvođača izravno potrošaču, kao i svaki oblik prodaje ili prijenosa ostalih mliječnih proizvoda od strane proizvođača. Komisija može, uzimajući u obzir definiciju „isporuke” koja je navedena u točki (f), prilagoditi definiciju „izravne prodaje” kako bi osigurala da niti jedna količina prodanog mlijeka ili ostalih mliječnih proizvoda ne bude isključena iz sustava kvota;

(h) „stavljanje na tržište” znači isporuka mlijeka ili izravna prodaja mlijeka ili ostalih mliječnih proizvoda;

(i) „individualna kvota” znači proizvođačeva kvota na dan 1. travnja bilo kojeg dvanaestomjesečnog razdoblja;

(j) „nacionalna kvota” znači kvota iz članka 66. koja je utvrđena za svaku državu članicu;

(k) „raspoloživa kvota” znači kvota koja je na raspolaganju proizvođačima na dan 31. ožujka u dvanaestomjesečnom razdoblju za koje se izračunava pristojba za prekoračene količine, uzimajući u obzir sve prijenose, prodaje, konverzije i privremene preraspodjele koje su predviđene ovom Uredbom, a koje su obavljene u tom dvanaestomjesečnom razdoblju.







Pododjeljak II.

Dodjeljivanje kvota i upravljanje kvotama

Članak 66.

Nacionalne kvote

1. U točki 1. Priloga IX. utvrđene su nacionalne kvote za proizvodnju mlijeka i ostalih mliječnih proizvoda koji će se staviti na tržište tijekom sedam uzastopnih razdoblja od dvanaest mjeseci počevši od 1. travnja 2008. (u daljnjem tekstu dvanaestomjesečna razdoblja).

2. Kvote iz stavka 1. dijele se proizvođačima u skladu s člankom 67., pri čemu se pravi razlika između isporuka i izravnih prodaja. Svako prekoračenje nacionalnih kvota određuje se na nacionalnoj razini u svakoj državi članici, u skladu s ovim odjeljkom i odvojeno za isporuke i izravne prodaje.

3. Nacionalne kvote navedene u točki 1. Priloga IX. utvrđuju se ne dovodeći u pitanje moguća preispitivanja u svjetlu općeg stanja na tržištu i posebnih uvjeta koji vladaju u određenim državama članicama.

4. Za Bugarsku i Rumunjsku uspostavlja se posebna pričuva za restrukturiranje kako je navedeno u točki 2. Priloga IX. Ova se pričuva oslobađa od 1. travnja 2009. u mjeri u kojoj se potrošnja mlijeka i mliječnih proizvoda na samom poljoprivrednom gospodarstvu u svakoj od tih država smanji od 2002.

Odluku o oslobađanju pričuve i njenoj raspodjeli među kvotama za isporuke i kvotama za izravne prodaje donosi Komisija na temelju izvješća koje Bugarska i Rumunjska moraju dostaviti Komisiji do 31. prosinca 2008. U tom se izvješću moraju navesti detaljni podaci o rezultatima i trendovima stvarnog procesa restrukturiranja u sektoru mlijeka i mliječnih proizvoda u svakoj od tih država, a naročito o prijelazu s proizvodnje za vlastitu potrošnju na proizvodnju za tržište.

▼A1

4.a Za Hrvatsku se uspostavlja posebna pričuva za restrukturiranje kako je utvrđeno u Prilogu IX. točki 2. Ta se pričuva oslobađa od 1. travnja prve kvotne godine nakon pristupanja u mjeri u kojoj je potrošnja mlijeka i mliječnih proizvoda na poljoprivrednim gospodarstvima u Hrvatskoj smanjena u razdoblju 2008.–2012.

Komisija donosi odluku o oslobađanju pričuve i njezinoj raspodjeli između kvote za isporuku i kvote za izravnu prodaju, u skladu s postupkom iz članka 195. stavka 2. na temelju ocjene izvješća koje Hrvatska podnosi do 31. prosinca 2013. To izvješće sadržava detaljne podatke o rezultatima i trendovima postupka restrukturiranja u sektoru mlijeka u Hrvatskoj, a osobito o prelasku s proizvodnje za potrošnju na poljoprivrednim gospodarstvima na proizvodnju za tržište.

▼B

5. Za Bugarsku, Češku, Estoniju, Cipar, Latviju, Litvu, Mađarsku, Maltu, Poljsku, Rumunjsku, Sloveniju i Slovačku, nacionalne kvote uključuju sve mlijeko ili ekvivalente mlijeka isporučene otkupljivačima ili izravno prodane, bez obzira jesu li proizvedeni ili stavljeni na tržište u skladu s nekom prijelaznom mjerom koja se primjenjuju u tim državama.

Članak 67.

Individualne kvote

1. Individualna kvota ili kvote proizvođača na dan 1. travnja 2008. su jednake njihovoj individualnoj referentnoj količini ili količinama na dan 31. ožujka 2008. ne dovodeći u pitanje prijenose, prodaje i konverzije kvota s učinkom od 1. travnja 2008.

2. Proizvođači mogu imati ili jednu ili dvije individualne kvote, jednu za isporuke i drugu za izravne prodaje. Proizvođačeve količine može iz jedne kvote u drugu konvertirati samo nadležno tijelo države članice, na temelju opravdanog zahtjeva proizvođača.

3. Ako proizvođač ima dvije kvote, njegovo sudjelovanje u plaćanju pristojbe za prekoračene količine izračunava se posebno za svaku kvotu.

4. Dio finske nacionalne kvote dodijeljene za isporuke iz članka 66. Komisija može povećati do najviše 200 000 tona u svrhu kompenzacije finskim proizvođačima „SLOM”. Ova se pričuva, koja se dodjeljuje u skladu sa zakonodavstvom Zajednice, mora upotrijebiti isključivo u korist proizvođača čije je pravo na ponovnu uspostavu proizvodnje bilo ugroženo zbog pristupanja.

5. Individualne se kvote, prema potrebi, mijenjaju za svako dotično dvanaestomjesečno razdoblje tako da za svaku državu članicu zbroj individualnih kvota za isporuke i onih za izravne prodaje ne premaši odgovarajući dio nacionalne kvote prilagođene u skladu s člankom 69., uzimajući u obzir sva smanjenja učinjena radi preraspodjele u nacionalne pričuve predviđene člankom 71.

Članak 68.

Dodjeljivanje kvota iz nacionalne pričuve

Države članice donose pravila koja omogućavaju da se, na temelju objektivnih kriterija o kojima se mora obavijestiti Komisija, proizvođačima dodijele sve ili dio kvota iz nacionalne pričuve predviđene člankom 71.

Članak 69.

Upravljanje kvotama

1. Komisija za svaku državu članicu i za svako razdoblje prije njegovog isteka usklađuje podjelu nacionalnih kvota na „isporuke” i „izravne prodaje”, uzimajući u obzir zahtjeve proizvođača da se individualne kvote za isporuke pretvore u one za izravne prodaje i obratno.

2. Države članice svake godine dostavljaju Komisiji, u rokovima i u skladu s pravilima koje odredi Komisija sukladno članku 192. stavku 2., podatke potrebne za:

(a) usklađivanje iz stavka 1. ovog članka;

(b) izračunavanje pristojbe za prekoračene količine koju one moraju platiti.

Članak 70.

Udio masti

1. Svakom se proizvođaču dodjeljuje referentni udio masti koji se primjenjuje na individualnu kvotu za isporuke dodijeljenu tom proizvođaču.

2. Za kvote dodijeljene proizvođačima 31. ožujka 2008. u skladu s člankom 67. stavkom 1., referentni udio masti iz stavka 1. jednak je referentnom udjelu masti koji se tog dana primjenjuje na tu kvotu.

3. Referentni udio masti mijenja se pri konverziji iz članka 67. stavka 2. te pri dobivanju, prijenosu ili privremenom prijenosu kvota u skladu s pravilima koje će utvrditi Komisija.

4. Za nove proizvođače kojima se individualna kvota za isporuke dodjeljuje u cijelosti iz nacionalne pričuve, udio masti se utvrđuje u skladu s pravilima koje utvrdi Komisija.

5. Individualni referentni udio masti iz stavka 1. usklađuje se, prema potrebi, kad stupi na snagu ova Uredba i potom, ako bude potrebno, na početku svakog dvanaestomjesečnog razdoblja, tako da ponderirani prosjek individualnih reprezentativnih udjela masti u nijednoj državi članici ne premaši referentni udio masti iz Priloga X. za više od 0,1 grama po kilogramu.

Za Rumunjsku, referentni udio masti iz Priloga X. preispituje se na temelju podataka za cijelu 2004. godinu i Komisija ga, po potrebi, usklađuje.

Članak 71.

Nacionalna pričuva

1. Svaka država članica uspostavlja nacionalnu pričuvu kao dio nacionalnih kvota utvrđenih u Prilogu IX., naročito kako bi vršila raspodjele predviđene člankom 68. Nacionalna se pričuva puni, po potrebi, povlačenjem određenih količina kako je predviđeno u članku 72., zadržavanjem dijela prijenosa predviđenih člankom 76. ili općim smanjenjem svih individualnih kvota. Dotične kvote zadržavaju svoju izvornu namjenu, tj. isporuke ili izravne prodaje.

2. Svaka dodatna kvota koja se dodijeli državi članici automatski se raspoređuje u nacionalnu pričuvu te dijeli na „isporuke” i „izravne prodaje” u skladu s predvidivim potrebama.

3. Kvote raspoređene u nacionalnu pričuvu nemaju referentni udio masti.

Članak 72.

Slučajevi neaktivnosti

1. Ako fizička ili pravna osoba koja ima individualnu kvotu prestane ispunjavati uvjete iz točke (c) članka 65. u dvanaestomjesečnom razdoblju, odgovarajuće se količine vraćaju u nacionalnu pričuvu najkasnije do 1. travnja sljedeće kalendarske godine, osim ako prije tog datuma ta osoba ponovo ne postane proizvođač u smislu članka 65 točke (c).

Ako ta osoba ponovo postane proizvođač najkasnije do kraja drugog dvanaestomjesečnog razdoblja koje slijedi nakon povlačenja, cijela individualna kvota koja je bila povučena ili dio nje vraćaju se toj osobi najkasnije do 1. travnja nakon datuma zahtjeva.

2. Ako tijekom dvanaestomjesečnog razdoblja proizvođač ne stavi na tržište količinu koja iznosi najmanje ►M7 85 % ◄ njegove individualne kvote, država članica može odlučiti hoće li se i pod kojim uvjetima neiskorištena kvota u cijelosti ili djelomično vratiti u nacionalnu pričuvu.

Države članice određuju uvjete pod kojima se kvota ponovo dodjeljuje dotičnom proizvođaču, ako ponovo počne stavljati proizvode na tržište.

3. Stavci 1. i 2. ne primjenjuju se u slučajevima više sile i u opravdanim slučajevima koji privremeno utječu na proizvodne mogućnosti dotičnih proizvođača i koje je kao takve priznalo nadležno tijelo.

Članak 73.

Privremeni prijenosi

1. Do isteka pojedinog dvanaestomjesečnog razdoblja države članice odobravaju za dotično razdoblje privremene prijenose dijelova individualnih kvota koje proizvođači, koji imaju pravo na njih, ne namjeravaju iskoristiti.

Države članice mogu regulirati postupke prijenosa ovisno o kategorijama dotičnih proizvođača ili strukturama proizvodnje mlijeka, mogu ih ograničiti po proizvođačima ili regijama, odobravati potpune prijenose u slučajevima iz članka 72. stavka 3. i odrediti u kojoj mjeri prenositelj može ponavljati postupke prijenosa.

2. Svaka država članica može odlučiti da ne provodi stavak 1., na temelju jednog ili oba sljedeća kriterija:

(a) potrebe da se olakšaju strukturne promjene i prilagodbe;

(b) prioritetnih upravnih potreba.

Članak 74.

Prijenos kvota zajedno sa zemljištem

1. Individualne se kvote prenose zajedno s poljoprivrednim gospodarstvom proizvođačima koji ga preuzimaju u slučaju prodaje, zakupa, prijenosa stvarnim ili očekivanim nasljeđivanjem ili bilo kojim drugim načinom koji ima usporedive pravne učinke za proizvođače, u skladu s podrobnim pravilima koja određuju države članice, uzimajući u obzir površine korištene za proizvodnju mlijeka i mliječnih proizvoda ili druga objektivna mjerila i, prema potrebi, sve sporazume između uključenih strana. Dio kvote koji se, ovisno o slučaju, ne prenese zajedno s poljoprivrednim gospodarstvom dodaje se nacionalnoj pričuvi.

2. Ako su kvote prenesene ili se prenose u skladu sa stavkom 1. putem poljoprivrednog zakupa ili drugim načinom koji ima usporedive pravne učinke, države članice smiju odlučiti, na temelju objektivnih mjerila i kako bi osigurale da kvote budu pripisane isključivo proizvođačima, da se kvota ne prenosi zajedno s poljoprivrednim gospodarstvom.

3. Ako se zemljište prenosi na državna tijela i/ili za korištenje u javnom interesu, ili ako se prijenos obavlja u nepoljoprivredne svrhe, države članice osiguravaju poduzimanje potrebnih mjera kojima će se zaštititi legitimni interesi dotičnih strana, a naročito onih koje će omogućiti da proizvođači koji odustaju od tog zemljišta mogu nastaviti proizvodnju mlijeka ako žele.

4. Ako ne postoji sporazum među dotičnim stranama, u slučaju zakupa koji ističe bez mogućnosti produženja pod sličnim uvjetima ili u slučajevima koji imaju usporedive pravne učinke, dotične individualne kvote prenose se u cijelosti ili djelomično na proizvođača koji ih preuzima, u skladu s odredbama koje donesu države članice, uzimajući u obzir legitimne interese uključenih strana.

Članak 75.

Posebne mjere prijenosa

1. S ciljem uspješnog restrukturiranja proizvodnje mlijeka ili poboljšanja okoliša, države članice mogu, u skladu s podrobnim pravilima koje donesu uzimajući u obzir legitimne interese dotičnih strana:

(a) dodijeliti naknadu koja će se isplaćivati u jednom ili više godišnjih obroka proizvođačima koji se obvežu da će trajno odustati od cjelokupne ili dijela proizvodnje mlijeka, i staviti individualne kvote koje se tako oslobode u nacionalnu pričuvu;

(b) na temelju objektivnih mjerila odrediti uvjete pod kojima proizvođačima, u zamjenu za plaćanje, na početku dvanaestomjesečnog razdoblja, nadležno tijelo ili ustanova koju imenuje to tijelo može dodijeliti individualne kvote koje su na kraju prethodnog dvanaestomjesečnog razdoblja bile trajno oslobođene od strane drugih proizvođača uz naknadu u jednom ili više godišnjih obroka koja je jednaka gore navedenom plaćanju;

(c) centralizirati i nadzirati prijenose kvota bez zemljišta;

(d) osigurati da se kod prijenosa zemljišta s ciljem poboljšanja okoliša, da se dotična individualna kvota dodijeli proizvođaču koji odustaje od zemljišta ali želi nastaviti proizvodnju mlijeka;

(e) odrediti, na temelju objektivnih mjerila, regije ili područja prikupljanja mlijeka u kojima se dopušta trajni prijenos kvota bez prijenosa odgovarajućeg zemljišta, s ciljem poboljšanja strukture proizvodnje mlijeka;

(f) odobriti, na temelju zahtjeva koji proizvođač podnese nadležnom tijelu ili ustanovi koju imenuje to tijelo, konačni prijenos kvota bez prijenosa odgovarajućeg zemljišta, ili obrnuto, kako bi se poboljšala struktura proizvodnje mlijeka na razini poljoprivrednoga gospodarstva ili omogućilo ekstenziviranje proizvodnje.

2. Stavak 1. može se provoditi na nacionalnoj razini, na odgovarajućoj teritorijalnoj razini ili u određenim područjima prikupljanja mlijeka.

Članak 76.

Zadržavanje kvota

1. Pri prijenosima iz članaka 74. i 75., države članice mogu, u skladu s objektivnim mjerilima, zadržati dio individualnih kvota za svoju nacionalnu pričuvu.

2. Ako su kvote prenesene ili se prenose u skladu s člancima 74. i 75. zajedno s odgovarajućim zemljištem ili bez njega putem poljoprivrednog zakupa ili na drugi način koji ima usporedive pravne učinke, države članice mogu odlučiti, na temelju objektivnih mjerila i kako bi osigurale da kvote budu pripisane isključivo proizvođačima, hoće li se i pod kojim uvjetima prenesena kvota u cijelosti ili djelomično vratiti u nacionalnu pričuvu.

Članak 77.

Potpora za stjecanje kvota

Niti jedno državno tijelo ne smije za prodaju, prijenos ili dodjeljivanje kvota u skladu s ovim odjeljkom dati financijsku pomoć koja je izravno vezana uz stjecanje kvota.







Pododjeljak III.

Prekoračenje kvote

Članak 78.

Pristojba za prekoračene količine

1. Za mlijeko i mliječne proizvode koji su stavljeni na tržište u količinama koje prekoračuju nacionalnu kvotu utvrđenu u skladu s pododjeljkom II., plaća se pristojba za prekoračene količine.

Pristojba iznosi 27,83 EUR za svakih 100 kilograma mlijeka.

▼M7

Međutim, za dvanaestomjesečna razdoblja s početkom od 1. travnja 2009. i 1. travnja 2010., pristojba za viškove količina isporučenog mlijeka čije količine premašuju nacionalne kvote za isporuku za 106 %, koja se primjenjuje u dvanaestomjesečnom razdoblju s početkom od 1. travnja 2008., iznosi 150 % pristojbe iz drugoga podstavka.

▼M12

1.a. Odstupajući od prvog podstavka stavka 1., za razdoblja od 12 mjeseci koja počinju 1. travnja 2009. i 1. travnja 2010., a u pogledu isporuka, pristojba za prekoračene količine plaća se za mlijeko stavljeno na tržište koje prelazi nacionalnu mliječnu kvotu kako je utvrđena u skladu s pododjeljkom II. i umanjena za pojedinačne kvote za isporuke uključene u nacionalnu pričuvu u skladu s člankom 75. stavkom 1. točkom (a) od 30. studenoga 2009. i u njoj zadržane do 31. ožujka predmetnog razdoblja od 12 mjeseci.

▼B

2. Države članice duguju Zajednici pristojbu za prekoračene količine koja proizlazi iz prekoračenja nacionalne kvote utvrđene na nacionalnoj razini odvojeno za isporuke i izravne prodaje, te su 99 % dospjelog iznosa dužne platiti EFJP-u između 16. listopada i 30. studenoga nakon dotičnog dvanaestomjesečnog razdoblja.

▼M12

2.a. Razliku između iznosa pristojbe za prekoračene količine koja je rezultat primjene stavka 1.a. i iznosa koji je rezultat primjene prvog podstavka stavka 1. koriste države članice za financiranje mjera restrukturiranja u sektoru mlijeka.

▼B

3. Ako se pristojba za prekoračene količine, koja je predviđena stavkom 1., ne plati u utvrđenom roku, Komisija, nakon savjetovanja s Odborom za poljoprivredne fondove, od mjesečnih plaćanja u smislu članka 14. i članka 15. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 1290/2005 odbija iznos jednak neplaćenoj pristojbi za prekoračene količine. Prije donošenja odluke, Komisija upozorava dotičnu državu članicu koja iznosi svoje stajalište u roku od jednog tjedna. Ne primjenjuje se članak 14. Uredbe Vijeća (EZ) br. 2040/2000 ( 2 ).

4. Komisija donosi odredbe za provedbu ovog članka.

Članak 79.

Sudjelovanje proizvođača u plaćanju pristojbe za prekoračene količine

Pristojba za prekoračene količine u cijelosti se raspodjeljuje, u skladu s člancima 80. i 83., među proizvođačima koji su pridonijeli svakom prekoračenju nacionalne kvote iz članka 66. stavka 2.

Ne dovodeći u pitanje članak 80. stavak 3. i članak 83. stavak 1., proizvođači su dužni platiti državi članici svoj dio dospjele pristojbe, izračunate u skladu s člancima 69., 70. i 80., zbog same činjenice da su prekoračili kvote kojima su raspolagali.

▼M12

Za razdoblja od 12 mjeseci, počevši od 1. travnja 2009. odnosno 1. travnja 2010., a u pogledu isporuka, pristojba za prekoračene količine dodjeljuje se u potpunosti u skladu s člancima 80. i 83. između proizvođača koji su doprinijeli prekoračenju nacionalne kvote kako je utvrđena primjenom članka 78. stavkom 1.a.

▼B

Članak 80.

Pristojba za prekoračene količine u slučaju isporuka

1. Kako bi se izradio konačni obračun pristojbe za prekoračene količine, količine koje isporučuje svaki proizvođač smanjuju se ili povećavaju, primjenom koeficijenata i pod uvjetima koje odredi Komisija, ovisno o tome koliko se stvarni udio masti razlikuje od referentnog.

▼M7

Na nacionalnoj se razini pristojba za viškove količine računa na temelju iznosa isporuka, prilagođenog u skladu s prvim podstavkom.

▼M7 —————

▼B

3. Sudjelovanje svakog proizvođača u plaćanju pristojbe za prekoračene količine utvrđuje se odlukom države članice, nakon eventualne ponovne raspodjele svih neiskorištenih dijelova nacionalne kvote dodijeljene za isporuke, i to razmjerno individualnim kvotama svakog proizvođača ili u skladu s objektivnim mjerilima koje utvrde države članice:

(a) ili na nacionalnoj razini na temelju iznosa za koji je prekoračena kvota svakog proizvođača;

(b) ili najprije na razini otkupljivača, a potom, prema potrebi, na nacionalnoj razini.

▼M7

Ako se primjenjuje treći podstavak članka 78. stavka 1., pri utvrđivanju udjela svakoga proizvođača u iznosu pristojbe koja se plaća zbog primjene više stope iz toga podstavka, države su članice dužne osigurati da se taj iznos razmjerno razdijeli među proizvođačima odgovornima na temelju objektivnih kriterija koje utvrđuje država članica.

▼B

Članak 81.

Uloga otkupljivača

1. Otkupljivači su dužni da od proizvođača ubiru doprinose koje ovi duguju na ime pristojbe za prekoračene količine te da nadležnom tijelu države članice plate, u roku i u skladu s postupkom koji utvrdi Komisija, iznos tih doprinosa odbijenih od cijene mlijeka plaćene proizvođačima koji su odgovorni za prekoračenje količina ili prikupljenih na drugi odgovarajući način.

2. Ako neki otkupljivač u cijelosti ili djelomično zamijeni jednog ili više drugih otkupljivača, individualne kvote kojima raspolažu proizvođači uzimaju se u obzir za preostali dio tekućeg dvanaestomjesečnog razdoblja, nakon što se odbiju već isporučene količine i uzme u obzir njihov udio masti. Ovaj se stavak primjenjuje i u slučaju kada proizvođač promijeni otkupljivača.

3. Ako u referentnom razdoblju količine koje isporuči proizvođač premaše kvotu koja je tom proizvođaču na raspolaganju, odgovarajuća država članica može odlučiti da otkupljivač, u skladu s podrobnim pravilima koje odredi država članica, zadrži dio cijene mlijeka kod svake isporuke dotičnog proizvođača koja prekoračuje kvotu, a na ime predujma za udio tog proizvođača u plaćanju pristojbe za prekoračene količine. Država članica može poduzeti posebne mjere kako bi omogućila otkupljivačima da zadrže ovaj predujam u slučajevima kada proizvođači isporučuju većem broju otkupljivača.

Članak 82.

Odobrenje

Status otkupljivača mora prethodno odobriti država članica u skladu s kriterijima koje utvrdi Komisija.

Komisija utvrđuje uvjete koje moraju ispunjavati proizvođači u slučaju izravnih prodaja te podatke koje moraju pritom dostavljati.

Članak 83.

Pristojba za prekoračene količine u slučaju izravnih prodaja

1. Ako je riječ o izravnim prodajama, udio svakog proizvođača u plaćanju pristojbe za prekoračene količine utvrđuje se odlukom države članice, nakon eventualne ponovne raspodjele svih neiskorištenih dijelova nacionalne kvote dodijeljene za izravne prodaje, i to na odgovarajućoj teritorijalnoj razini ili na nacionalnoj razini.

2. Države članice utvrđuju osnovu za izračunavanje udjela proizvođača u plaćanju pristojbe za prekoračene količine dospjele na ukupnu količinu mlijeka koje je prodano, preneseno ili iskorišteno za proizvodnju prodanih ili prenesenih mliječnih proizvoda, i to na temelju mjerila koje utvrdi Komisija.

3. Za izradu konačnog obračuna pristojbe za prekoračene količine ne uzimaju se u obzir nikakve korekcije povezane s udjelom masti.

4. Komisija određuje na koji način i kada se pristojba za prekoračene količine mora platiti nadležnom tijelu države članice.

Članak 84.

Preplaćeni i neplaćeni iznosi

1. Ako se, u slučaju isporuka ili izravnih prodaja, utvrdi da treba platiti pristojbu za prekoračene količine, a da je iznos koji je naplaćen od proizvođača premašuje, država članica može:

(a) višak uplaćenog iznosa u cijelosti ili djelomično iskoristiti za financiranje mjera iz točke (a) članka 75. stavka 1., i/ili

(b) u cijelosti ili djelomično preraspodijeliti taj iznos proizvođačima:

— koji spadaju u prioritetne kategorije koje utvrdi država članica na temelju objektivnih mjerila, a u roku koji propiše Komisija, ili

— na koje utječe izvanredna situacija uzrokovana nacionalnim propisom koji nije povezan sa sustavom kvota, koji je ovim poglavljem utvrđen za mlijeko i druge mliječne proizvode.

2. Ako se utvrdi da ne treba platiti pristojbu za prekoračene količine, svi predujmovi koje su otkupljivači ili država članica naplatili vraćaju se najkasnije do kraja sljedećeg dvanaestomjesečnog razdoblja.

3. Ako otkupljivač ne ispunjava svoju obvezu ubiranja doprinosa od proizvođača na ime njihovog udjela u plaćanju pristojbe za prekoračene količine u skladu s člankom 81., država članica može naplatiti neplaćene iznose izravno od proizvođača, ne dovodeći u pitanje sankcije koje može odrediti otkupljivaču koji ne ispunjava obvezu.

4. Ako proizvođač ili otkupljivač ne poštuju rok plaćanja, državi članici plaća se zatezna kamata koju određuje Komisija.

▼M7







Odjeljak III.a

Kvote za krumpirov škrob

Članak 84.a

Kvote za krumpirov škrob

1. Državama članicama koje proizvode krumpirov škrob dodjeljuju se kvote za tržišnu godinu tijekom koje se primjenjuje sustav kvota u skladu s člankom 204. stavkom 5. i Prilogom X.a.

2. Svaka država članica proizvođač iz Priloga X.a raspoređuje vlastitu kvotu među proizvođačima krumpirovog škroba za uporabu u odnosnim tržišnim godinama na temelju podkvota dodijeljenih svakome proizvođaču tijekom 2007./2008.

3. Poduzeće koje proizvodi krumpirov škrob ne smije sklopiti ugovore o uzgoju s proizvođačima krumpira za količinu krumpira iz koje bi se proizvela količina škroba veća od dodijeljene mu kvote iz stavka 2.

4. Sve količine krumpirovog škroba koje premašuju kvotu iz stavka 2. izvoze se kao takve iz Zajednice prije 1. siječnja nakon završetka odnosne tržišne godine. Za njih se ne ostvaruje pravo na povrat izvoznih carina.

5. Bez obzira na stavak 4., poduzeće koje proizvodi krumpirov škrob može u bilo kojoj tržišnoj godini, te dodatno u odnosu na vlastitu kvotu za tu godinu, iskoristiti najviše 5 % vlastite kvote za narednu tržišnu godinu. U tom se slučaju kvota za narednu tržišnu godinu smanjuje za tu količinu.

6. Odredbe ovog odjeljka ne primjenjuju se na krumpirov škrob koji proizvode poduzeća na koja se ne odnosi stavak 2. ovog članka, te koja kupuju krumpir za koji proizvođači ne primaju plaćanja iz članka 77. Uredbe (EZ) br. 73/2009 od 19. siječnja 2009. o utvrđivanju zajedničkih pravila za sustave izravne potpore u okviru Zajedničke poljoprivredne politike i određeni sustavi potpore za poljoprivrednike ( 3 ).







▼M10

Odjeljak IV.

Postupovna pravila u vezi s kvotama za šećer, mlijeko i krumpirov škrob

▼B

Članak 85.

Provedbena pravila

►M10 Komisija donosi detaljna pravila za primjenu odjeljka I. do III.a, koja se mogu posebno odnositi na: ◄

(a) dodatne informacije koje moraju dostaviti odobrena poduzeća iz članka 57. kao i kriterije za upravne sankcije te suspenziju ili povlačenje odobrenja poduzeća:

(b) utvrđivanje iznosa iz članka 58. i pristojbe za prekoračene količine iz članka 64. te obavještavanje o njima;

(c) odstupanja od datuma iz članka 63;

▼M7

(d) u vezi s odjeljkom III.a, udruživanje, promjena vlasništva i početak ili prestanak poslovanja proizvođača krumpirovog škroba.

▼M10







Odjeljak IV.a

Proizvodni potencijal u sektoru vina







Pododjeljak I.

Nezakonita sadnja

Članak 85.a

Nezakonite sadnje vinograda posađenih nakon 31. kolovoza 1998.

1. Proizvođači su dužni na vlastiti trošak iskrčiti sve površine koje su bez odgovarajućeg prava na sadnju zasađene vinovom lozom nakon 31. kolovoza 1998.

2. Do iskrčivanja, u skladu sa stavkom 1., grožđe i proizvodi od grožđa s predmetnih površina iz tog stavka, mogu se staviti u promet jedino u svrhu destilacije isključivo na trošak dotičnog proizvođača. Proizvodi destilacije ne smiju se koristiti za pripremanje alkohola stvarne alkoholne jakosti 80 % vol. ili manje.

3. Ne dovodeći u pitanje moguće prethodne sankcije koje su odredile države članice, države članice će proizvođačima koji ne ispune ovu obvezu krčenja izreći sankcije koje se određuju ovisno o ozbiljnosti, opsegu i trajanju neispunjavanja obveze.

4. Završetak prijelazne zabrane novih sadnji iz članka 85.g stavka 1., a koji stupa 31. prosinca 2015., ne utječe na obveze predviđene ovim člankom.

Članak 85.b

Obvezno uređenje nezakonitih sadnji vinograda posađenih prije 1. rujna 1998.

1. Proizvođači moraju najkasnije do 31. prosinca 2009., i to uz plaćanje naknade, urediti površine posađene vinovom lozom prije 1. rujna 1998. bez odgovarajućeg prava na sadnju.

Ne dovodeći u pitanje postupke koji se primjenjuju u okviru poravnjanja računa, prvi se podstavak ne primjenjuje na površine čiji je status uređen na temelju članka 2. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 1493/1999.

2. Naknadu koja se spominje u stavku 1. određuju države članice. Ona bi trebala biti jednaka najmanje dvostrukoj prosječnoj vrijednosti odgovarajućeg prava na sadnju u dotičnoj regiji.

3. Dok se ne uredi status, u skladu sa stavkom 1., grožđe i proizvodi od grožđa s predmetnih površina iz tog stavka mogu se staviti u promet jedino u svrhu destilacije isključivo na trošak dotičnog proizvođača. Proizvodi se ne smiju koristiti za pripremanje alkohola stvarne alkoholne jakosti 80 % vol. ili manje.

4. Nezakonito posađene površine iz stavka 1. čiji status do 31. prosinca 2009. nije uređen u skladu s tim stavkom, dužni su iskrčiti dotični proizvođači na vlastiti trošak.

Države članice će proizvođačima koji ne ispune ovu obvezu krčenja izreći sankcije koje se određuju ovisno o ozbiljnosti, opsegu i trajanju neispunjavanja obveze.

Do završetka krčenja u skladu s prvim podstavkom, stavak 3. primjenjuje se mutatis mutandis.

5. Kraj prijelazne zabrane novih sadnji, koji stupa na dan 31. prosinca 2015., kako je predviđeno člankom 85.g stavkom 1., ne utječe na obveze predviđene stavcima 3. i 4.

Članak 85.c

Provjera nestavljanja u promet i destilacije

1. U vezi s člankom 85.a stavkom 2. i člankom 85.b stavcima 3. i 4., države članice traže dokaz da dotični proizvodi nisu stavljeni u promet ili, ako se ti proizvodi destiliraju, dostavu ugovora o destilaciji.

2. Države članice provjeravaju pridržavanje zabrane stavljanja u promet i ispunjavanje zahtjeva vezanih uz destilaciju iz stavka 1. One primjenjuju sankcije u slučaju nepridržavanja.

3. Države članice obavješćuju Komisiju o površinama obuhvaćenim destilacijom i o odgovarajućim volumenima alkohola.

Članak 85.d

Popratne mjere

Za površine iz prvog podstavka članka 85.b stavka 1., sve dok im se ne uredi status, i za površine iz članka 85.a stavka 1. ne može se dobiti potpora u okviru bilo koje nacionalne mjere ili mjere Zajednice.

Članak 85.e

Provedbene mjere

Komisija donosi detaljna pravila za provedbu ovog pododjeljka.

Ta pravila mogu obuhvaćati:

(a) pojedinosti o obvezi država članica za dostavljanje informacija, uključujući mogućnost smanjenja proračunskih sredstava iz Priloga X.b u slučaju neispunjavanja obveze;

(b) pojedinosti o kaznama koje izriču države članice u slučaju neispunjavanja obveza iz članka 85.a, 85.b i 85.c.







Pododjeljak II.

Prijelazni sustav prava sadnje

Članak 85.f

Trajanje

Ovaj se pododjeljak primjenjuje do 31. prosinca 2015.

Članak 85.g

Prijelazna zabrana sadnje vinove loze

1. Ne dovodeći u pitanje članak 120.a stavke 1. do 6., a posebno stavak 4. tog članka, zabranjena je sadnja sorata vinove loze koje se mogu razvrstati u skladu s člankom 120.a stavkom 2.

2. Zabranjeno je cijepljenje sorata vinove loze koje se mogu razvrstati u skladu s člankom 120.a stavkom 2. na sorte vinove loze koje nisu vinske.

3. Neovisno o stavcima 1. i 2., predmetna sadnja i cijepljenje u tim stavcima dopušteni su ako su obuhvaćeni:

(a) pravom nove sadnje, kako je predviđeno člankom 85.h;

(b) pravom ponovne sadnje, kako je predviđeno člankom 85.i;

(c) pravom sadnje iz rezerve, kako je predviđeno člancima 85.j i 85.k.

4. Prava sadnje koja se spominju u stavku 3. dodjeljuju se u hektarima.

5. Država članica smije odlučiti zadržati zabranu iz stavka 1. na svom državnom području ili dijelovima svog državnog područja najkasnije do 31. prosinca 2018. U tom slučaju, pravila koja uređuju prijelazni sustav prava sadnje kako su utvrđena u ovom pododjeljku, uključujući i ovaj članak, na odgovarajući se način primjenjuju u dotičnoj državi članici.

Članak 85.h

Prava nove sadnje

1. Države članice smiju dodjeljivati proizvođačima prava nove sadnje za površine:

(a) namijenjene novoj sadnji koja se obavlja u okviru mjera komasacije zemljišta ili mjera obveznog otkupa zemljišta u javnom interesu, koje su donesene u skladu s nacionalnim zakonodavstvom;

(b) namijenjene za pokuse;

(c) namijenjene za rasadnike; ili

(d) iz kojih su vino ili proizvodi od grožđa i vina namijenjeni isključivo potrošnji u domaćinstvu proizvođača grožđa.

2. Dodijeljena prava nove sadnje:

(a) koristi proizvođač kojemu su ona dodijeljena;

(b) moraju se iskoristiti prije kraja druge vinske godine nakon godine u kojoj su dodijeljena;

(c) moraju se iskoristiti u svrhe u koje su dodijeljena.

Članak 85.i

Prava ponovne sadnje

1. Države članice dodjeljuju prava ponovne sadnje proizvođačima koji su iskrčili površinu zasađenu vinovom lozom.

Prava ponovne sadnje ne dodjeljuju se za iskrčene površine za koje se dodjeljuje premija za krčenje u skladu s pododjeljkom III.

2. Države članice mogu dodijeliti prava ponovne sadnje proizvođačima koji se obvežu iskrčiti površinu zasađenu vinovom lozom. U tom se slučaju dotična površina mora iskrčiti najkasnije do kraja treće godine nakon sadnje nove vinove loze za koju su dodijeljena prava ponovne sadnje.

3. Prava ponovne sadnje dodjeljuju se za površinu koja je jednaka iskrčenoj površini u smislu čiste kulture.

4. Prava ponovne sadnje koriste se na poljoprivrednom gospodarstvu kojem su dodijeljena. Države članice smiju dodatno propisati da se ta prava ponovne sadnje smiju koristiti jedino na iskrčenoj površini.

5. Odstupajući od stavka 4., države članice smiju odlučiti da se prava ponovne sadnje mogu u cijelosti ili djelomično prenijeti na drugo poljoprivredno gospodarstvo u istoj državi članici, i to u sljedećim slučajevima:

(a) dio dotičnog poljoprivrednoga gospodarstva prenosi se na drugo poljoprivredno gospodarstvo;

(b) površine na tom drugom poljoprivrednom gospodarstvu namijenjene su:

i. proizvodnji vina sa zaštićenom oznakom izvornosti ili zaštićenom oznakom zemljopisnog podrijetla; ili

ii. uzgoju loznih cjepova.

Države članice osiguravaju da primjena odstupanja iz prvog podstavka ne dovede do ukupnog povećanja proizvodnog potencijala na njihovom području, posebno ako se prijenos obavlja s nenavodnjavanih na navodnjavane površine.

6. Stavci 1. do 5. primjenjuju se mutatis mutandis na prava koja su slična pravima na ponovnu sadnju, a koja su stečena na temelju ranijih propisa Zajednice ili ranijih nacionalnih propisa.

7. Prava ponovne sadnje koja su dodijeljena na temelju članka 4. stavka 5. Uredbe (EZ) br. 1493/1999 iskorištavaju se u rokovima koji su predviđeni tim člankom.

Članak 85.j

Prava sadnje iz nacionalne i regionalne rezerve

1. Kako bi poboljšale upravljanje proizvodnim potencijalom, države članice stvaraju nacionalnu rezervu ili regionalne rezerve prava sadnje.

2. Države članice koje su uspostavile nacionalnu rezervu ili regionalne rezerve prava sadnje u skladu s Uredbom (EZ) br. 1493/1999 smiju čuvati te rezerve sve dok primjenjuju prijelazni sustav prava sadnje u skladu s ovim pododjeljkom.

3. Ako se ne iskoriste u propisanom roku, prava sadnje se uvrštavaju u nacionalne ili regionalne rezerve, i to:

(a) prava nove sadnje;

(b) prava ponovne sadnje;

(c) prava sadnje iz rezerve.

4. Proizvođači smiju prava ponovne sadnje prenijeti u nacionalne ili regionalne rezerve. Uvjete takvog prijenosa, a ako je potrebno u zamjenu za plaćanje iz nacionalnih fondova, određuju države članice uzimajući u obzir pravovaljane interese stranaka.

5. Odstupajući od stavka 1., države članice smiju odlučiti ne primjenjivati sustav rezervi, pod uvjetom da mogu dokazati da na njihovom cijelom državnom području postoji učinkovit alternativni sustav za upravljanje pravima sadnje.Alternativni sustav može, prema potrebi, odstupati od odgovarajućih odredaba ovog pododjeljka.

Prvi se podstavak primjenjuje i na države članice koje prestanu primjenjivati sustav nacionalnih ili regionalnih rezervi u skladu s Uredbom (EZ) br. 1493/1999.

Članak 85.k

Dodjela prava sadnje iz rezerve

1. Države članice smiju dodijeliti prava iz rezerve:

(a) besplatno, proizvođačima mlađima od 40 godina, koji posjeduju odgovarajuće stručno znanje i sposobnosti i koji prvi put uspostavljaju poljoprivredno gospodarstvo i nositelji su toga gospodarstva;

(b) u zamjenu za plaćanje naknade u nacionalni ili, prema potrebi, regionalni fond, proizvođačima koji namjeravaju iskoristiti ta prava za sadnju vinograda čija proizvodnja ima osigurani plasman.

Države članice određuju kriterije za određivanje iznosa naknade iz točke (b) prvog podstavka koja se može razlikovati ovisno o planiranom konačnom proizvodu dotičnog vinograda i preostalom prijelaznom razdoblju tijekom kojeg se primjenjuje zabrana nove sadnje kako je predviđeno člankom 85.g stavcima 1. i 2.

2. Kad se koriste prava sadnje dodijeljena iz rezerve, države članice osiguravaju da:

(a) lokacija, upotrijebljene sorte i tehnike uzgoja jamče da će kasnija proizvodnja biti prilagođena potražnji na tržištu;

(b) prinosi odgovaraju prosječnom prinosu u regiji, posebno kad se prava sadnje na nenavodnjavanim površinama koriste na navodnjavanim površinama.

3. Prava sadnje koja su dodijeljena iz rezerve, a koja se ne iskoriste prije kraja druge vinske godine nakon godine u kojoj su bila dodijeljena, oduzimaju se i ponovno raspodjeljuju u rezervu.

4. Prava sadnje koja se nalaze u rezervi, a koja se ne dodijele prije kraja pete vinske godine nakon njihova uvrštenja u rezervu, prestaju.

5. Ako u državi članici postoji regionalna rezerva, država članica smije propisati pravila kojima se dopušta prijenos prava sadnje iz jedne regionalne rezerve u drugu. Ako u državi članici postoji regionalna i nacionalna rezerva, država članica može dopustiti i prijeno