2006R1794 — HR — 04.12.2012 — 002.002

►B UREDBA KOMISIJE (EZ) br. 1794/2006 od 6. prosinca 2006. o uspostavi zajedničkog sustava obračuna naknada za usluge u zračnoj plovidbi (Tekst značajan za EGP) ( L 341, 7.12.2006, p.3)









▼B

UREDBA KOMISIJE (EZ) br. 1794/2006

od 6. prosinca 2006.

o uspostavi zajedničkog sustava obračuna naknada za usluge u zračnoj plovidbi

(Tekst značajan za EGP)







KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA, uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, uzimajući u obzir Uredbu (EZ) br. 550/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 10. ožujka 2004. o pružanju usluga u zračnoj plovidbi u jedinstvenom europskom nebu (Uredba o pružanju usluga) ( 1 ), a posebno njezin članak 15. stavak 4., uzimajući u obzir Uredbu (EZ) br. 549/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 10. ožujka 2004. o utvrđivanju okvira za stvaranje jedinstvenog europskog neba (okvirna Uredba) ( 2 ), a posebno njezin članak 8. stavak 2., budući da: (1) Komisija mora uspostaviti zajednički sustav obračuna naknada za usluge u zračnoj plovidbi u cijeloj Zajednici. U tu je svrhu Uredba koja osigurava neposrednu primjenu najprimjereniji instrument za osiguranje jednoobraznosti primjene zajedničkog sustava obračuna naknada u jedinstvenom europskom nebu. (2) U skladu s člankom 8. stavkom 1. okvirne Uredbe, za pomoć Komisiji u razvoju provedbenih pravila za zajednički sustav obračuna naknada za usluge u zračnoj plovidbi bio je opunomoćen Eurocontrol. Ova se Uredba temelji na izvješću o opunomoćenju od 29. listopada 2004. koje iz toga proizlazi. (3) Razvoj zajedničkog sustava obračuna naknada za usluge u zračnoj plovidbi koje se pružaju tijekom svih stadija leta od iznimne je važnosti za uspostavljanje jedinstvenog europskog neba. Sustav bi morao doprinijeti postizanju veće preglednosti u pogledu određivanja, obračuna i naplate naknada korisnicima zračnoga prostora. Ovaj sustav također treba poticati sigurno, učinkovito i djelotvorno pružanje usluga zračne plovidbe korisnicima usluga zračne plovidbe koji financiraju sustav i potiču pružanje integriranih usluga. (4) U skladu s općim ciljem poboljšanja troškovne učinkovitosti usluga zračne plovidbe, sustav obračuna naknada mora promicati troškovnu i operativnu učinkovitost. (5) Kako bi putnicima u zračnom prometu omogućile pristup mreži zračnog prometa i posebno pristup srednjim i manjim te, također, velikim zračnim lukama po prihvatljivim cijenama, države članice morale bi moći primjenjivati jednaku jediničnu vrijednost za terminalne naknade u svim zračnim lukama koje opslužuje isti pružatelj usluga u zračnom prometu, ili u nekoliko skupina takvih zračnih luka, ovisno o situaciji, kako bi se pokrili ukupni troškovi terminalnih usluga. (6) Zajednički sustav obračuna naknada mora biti u skladu s člankom 15. ICAO Čikaške konvencije o međunarodnom civilnom zrakoplovstvu iz 1944. godine. (7) Budući da su većina država članica stranke višestranog sporazuma Eurocontrol o rutnim naknadama od 12. veljače 1981. i budući da je Zajednica potpisala protokol o pristupanju izmijenjenoj Konvenciji Eurocontrol, pravila sadržana u ovoj Uredbi moraju biti usuglašena s Eurocontrol-ovim sustavom rutnih naknada. (8) Sustav obračuna naknada mora omogućiti najbolje moguće korištenje zračnog prostora uzimajući u obzir tokove zračnog prometa, posebno unutar funkcionalnih blokova zračnog prostora, kako je predviđeno u skladu s člankom 5. Uredbe (EZ) br. 551/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 10. ožujka 2004. o organizaciji i korištenju zračnog prostora u jedinstvenom europskom nebu (Uredba o zračnom prostoru) ( 3 ). (9) U skladu s izjavom priloženom Uredbi o zračnom prostoru ( 4 ), Komisija će do 2008. pripremiti izvješće o iskustvu stečenom u stvaranju funkcionalnih blokova zračnog prostora. Tada će Komisija procijeniti poteškoće koje bi mogle nastati zbog održavanja odvojenih jediničnih vrijednosti unutar funkcionalnog bloka zračnog prostora. (10) Potrebno je odrediti zahtjeve u vezi s pravovremenim stavljanjem na raspolaganje potpunih i transparentnih informacija o osnovici izračuna troška predstavnicima korisnika zračnog prostora i nadležnim tijelima. (11) Visina naknada koje se obračunavaju prije svega na lagane zrakoplove ne smije odvraćati od korištenja postrojenja i usluga koje su potrebne za sigurnost niti od uvođenja novih tehnika i postupaka. (12) Formula za izračun naknada za terminalne usluge zračne plovidbe mora odražavati različitu prirodu tih usluga u usporedbi s rutnim uslugama zračne plovidbe. (13) Države članice moraju biti u mogućnost zajednički odrediti svoje jedinične vrijednosti, posebno kada se područja naplate protežu preko zračnih prostora više od jedne države članice ili kada su države članice stranke zajedničkog sustava rutnih naknada. (14) Kako bi se poboljšala učinkovitost sustava obračuna naknada i smanjilo upravno i računovodstveno radno opterećenje, države članice moraju imati mogućnost skupnog ubiranja rutnih naknada unutar zajedničkog sustava rutnih naknada u obliku pojedinačnih naknada za svaki let. (15) Važno je ojačati pravna sredstva potrebna za osiguranje brzog plaćanja punog iznosa naknade zračne plovidbe od strane korisnika usluga zračne plovidbe. (16) Naknade koje će morati plaćati korisnici zračnog prostora moraju se odrediti i ubirati na pravedan i transparentan način nakon savjetovanja s korisnicima. Takve je naknade potrebno redovito preispitati. (17) Mjere predviđene ovom Uredbom u skladu su s mišljenjem Odbora za jedinstveno europsko nebo, budući da: DONIJELA JE OVU UREDBU:







POGLAVLJE I.

OPĆE ODREDBE

Članak 1.

Predmet i područje primjene

▼M1

1. Ovom se Uredbom utvrđuju potrebne mjere za razvoj zajedničkog sustava obračuna naknada za usluge u zračnoj plovidbi, koji je u skladu s Eurocontrolovim sustavom rutnih naknada.

▼B

2. Ova Uredba primjenjuje se na usluge zračne plovidbe koje pružaju davatelji usluga zračnoga prometa imenovani u skladu s člankom 8. Uredbe (EZ) br. 550/2004 i davatelji meteoroloških usluga ako su imenovani u skladu s člankom 9. stavkom 1. navedene Uredbe, za opći zračni promet unutar regija ICAO EUR i AFI u kojima su države članice odgovorne za pružanje usluga zračne plovidbe.

3. Ovu Uredbu države članice mogu primjenjivati na usluge zračne plovidbe pružene u zračnom prostoru u njihovoj nadležnosti unutar ostalih regija ICAO-a ako o tome obavijeste Komisiju i ostale države članice.

4. Ovu Uredbu države članice mogu primjenjivati na davatelje usluga zračne plovidbe kojima je dozvoljeno pružanje usluge zračne plovidbe bez službenog uvjerenja u skladu s člankom 7. stavkom 5. Uredbe o pružanju usluga.

▼M1

5. Sukladno članku 1. stavku 3. trećoj rečenici Uredbe Komisije (EU) br. 691/2010 ( 5 ), države članice mogu odlučiti da ovu Uredbu ne primjenjuju na usluge u zračnoj plovidbi koje se pružaju na zračnim lukama s manje od 50 000 kretanja u komercijalnom zračnom prometu godišnje, bez obzira na najvišu dopuštenu masu pri uzlijetanju i broj putničkih sjedala.

Države članice obavješćuju Komisiju o toj odluci. Komisija periodično objavljuje ažurirani popis onih zračnih luka za koje su države članice odlučile da na usluge u zračnoj plovidbi ne primjenjuju ovu Uredbu.

6. U vezi s uslugama u zračnoj plovidbi koje se pružaju na zračnim lukama s manje od 150 000 kretanja u komercijalnom zračnom prometu godišnje, bez obzira na najvišu dopuštenu masu pri uzlijetanju i broj putničkih sjedala, države članice mogu prije svakog referentnog razdoblja iz članka 11. stavka 3. točke (d) Uredbe (EZ) br. 549/2004 odlučiti da neće:

(a) izračunavati utvrđene troškove u skladu s člankom 6. ove Uredbe;

(b) izračunavati terminalne naknade kako je navedeno u članku 11. ove Uredbe;

(c) odrediti jedinične terminalne cijene kako je navedeno u članku 13. ove Uredbe.

Prvi podstavak primjenjuje se ne dovodeći u pitanje primjenu načela iz članaka 14. i 15. Uredbe (EZ) br. 550/2004 te podliježe članku 1. stavku 3. trećoj rečenici Uredbe (EU) br. 691/2010.

Države članice koje odluče da neće primjenjivati odredbe navedene u prvom podstavku moraju provesti detaljnu ocjenu stupnja u kojem su ispunjeni uvjeti utvrđeni Prilogu I. ovoj Uredbi. Ovo ocjenjivanje mora uključivati savjetovanje s predstavnicima korisnika zračnog prostora.

Te države članice podnose Komisiji detaljno izvješće o ocjeni iz trećeg podstavka. To izvješće mora biti potkrijepljeno dokazima, mora uključivati ishod savjetovanja s korisnicima te mora dati potpuno obrazloženje zaključaka države članice.

Nakon savjetovanja s dotičnom državom članicom, Komisija može utvrditi da uvjeti iz Priloga I. ovoj Uredbi nisu ispunjeni, te može, najkasnije dva mjeseca nakon primitka izvješća, zatražiti da država članica provede ponovno ocjenjivanje pod izmijenjenim uvjetima.

Kad Komisija donese takvu odluku, ona mora navesti koji dio (dijelove) ocjene treba revidirati, kao i razloge za to.

Kad Komisija zatraži revidiranu ocjenu, dotična država članica mora u roku dva mjeseca od primitka zahtjeva Komisije, dostaviti izvješće o zaključcima te revidirane ocjene.

Konačno izvješće objavljuje se i valjano je tijekom predmetnog referentnog razdoblja.

▼B

Članak 2.

Definicije

Za potrebe ove Uredbe, primjenjuju se definicije iz članka 2. okvirne Uredbe.

Osim toga primjenjuju se sljedeće definicije:

(a) „korisnik usluga zračne plovidbe” znači operator zrakoplova u vrijeme toga leta ili, ako je identitet operatora nepoznat, vlasnika zrakoplova osim ako ne dokaže da je u to vrijeme druga osoba bila operator;

(b) „predstavnik korisnika zračnog prostora” znači svaka pravna osoba ili subjekt koji zastupa interese jedne ili više kategorija korisnika usluga zračne plovidbe;

▼M2

(c) „IFR” znači oznaka koja se upotrebljava za označivanje pravila instrumentalnog letenja;

(d) „VFR” znači oznaka koja se upotrebljava za označivanje pravila vizualnog letenja;

▼B

(e) „područje obračuna rutne naknade” znači opseg zračnog prostora za koji su utvrđene jedinstvena osnovica izračuna troška i jedinstvena jedinična vrijednost;

(f) „područje obračuna terminalnih naknada” znači zračna luka ili skupina zračnih luka za koje su utvrđene jedinstvena osnovica izračuna troška i jedinstvena jedinična vrijednost;

(g) „komercijalni zračni prijevoz” znači svaki zračni prijevoz koji uključuje prijevoz putnika, tereta ili pošte za naknadu ili najamninu;

▼M1

(h) „prihvaćeni troškovi” znači troškovi koje je država članica prihvatila unaprijed, kako je navedeno u članku 15. stavku 2. točki (a) Uredbe (EZ) br. 550/2004;

(i) „referentno razdoblje” znači referentno razdoblje za program mjerenja učinkovitosti iz članka 11. stavka 3. točke (d) Uredbe (EZ) 549/2004;

(j) „kretanja u komercijalnom zračnom prijevozu” znači ukupan broj uzlijetanja i slijetanja u komercijalnom zračnom prijevozu, izražen kao prosjek razdoblja od tri godine koje je prethodilo donošenju planova mjerenja učinkovitosti iz članka 12. Uredbe (EU) br. 691/2010;

(k) „drugi prihodi” znači prihodi dobiveni od javnih tijela ili prihodi dobiveni od komercijalnih aktivnosti i/ili, u slučaju terminalnih jediničnih cijena, prihodi dobiveni na temelju ugovora ili sporazuma između pružatelja usluga u zračnoj plovidbi i operatora zračnih luka koji idu u korist pružatelja usluga u zračnoj plovidbi u vezi s razinom jediničnih cijena.

▼B

Članak 3.

Načela sustava obračuna naknada

▼M1

1. Sustav obračuna naknada podliježe načelima iz članka 15. Uredbe (EZ) br. 550/2004.

2. Prihvaćeni troškovi rutnih usluga u zračnoj plovidbi financiraju se iz rutnih naknada koje se naplaćuju korisnicima usluga u zračnoj plovidbi u skladu s odredbama poglavlja III. i/ili iz drugih prihoda.

3. Prihvaćeni troškovi terminalnih usluga u zračnoj plovidbi financiraju se iz terminalnih naknada koje se naplaćuju korisnicima usluga u zračnoj plovidbi u skladu s odredbama poglavlja III. i/ili iz drugih prihoda. Oni mogu uključivati uzajamne subvencije koje se odobravaju u skladu s pravom Unije.

▼B

4. Stavci 2. i 3. ne dovode u pitanje financiranje izuzeća odobrenih određenim korisnicima usluga zračne plovidbe iz drugih izvora financiranja u skladu s člankom 9.

5. Sustav obračuna naknada osigurava transparentnost i savjetovanje o osnovicama izračuna troškova te o raspodjeli troškova između raznih službi.

Članak 4.

Uspostava područja naplate

1. Države članice će u zračnom prostoru pod svojom nadležnošću uspostaviti područja naplate u kojima se korisnicima zračnog prostora pružaju usluge zračne plovidbe.

2. Područja naplate definiraju se na način koji je u skladu s aktivnostima i uslugama kontrole zračnog prometa nakon savjetovanja s predstavnicima korisnika zračnog prostora.

▼M1

3. Zona obračuna rutne naknade proteže se od tla do uključivo gornjeg zračnog prostora. Države članice mogu uspostaviti posebnu zonu u složenim terminalnim područjima unutar zone obračuna naknade.

4. Kad se zone obračuna naknade protežu preko zračnog prostora više od jedne države članice, što može biti posljedica stvaranja zajedničke zone obračuna naknada u funkcionalnom bloku zračnog prostora, dotične države članice osiguravaju u najvećoj mogućoj mjeri dosljednost i jedinstvenost primjene ove Uredbe na predmetni zračni prostor.

Kad u predmetnom zračnom prostoru nije moguća jedinstvena primjena ove Uredbe, države članice o takvim razlikama u primjeni ove Uredbe obavješćuju na transparentan način korisnike te o tim razlikama izvješćuju Komisiju i Eurocontrol.

▼B







POGLAVLJE II.

TROŠKOVI PRUŽANJA USLUGA ZRAČNE PLOVIDBE

Članak 5.

Prihvatljive usluge, postrojenja i aktivnosti

1. Pružatelji usluga zračnog prometa iz članka 1. stavaka 2. i 4. utvrdit će troškove nastale prilikom pružanja usluga zračne plovidbe u vezi s postrojenjima i uslugama predviđenim i provedenim na temelju ICAO regionalnog plana zračne plovidbe, za europsku regiju, u područjima naplate koja su u njihovoj nadležnosti.

Ovi troškovi uključuju upravne režijske troškove, troškove obuke, studija, ispitivanja i pokusa kao i razvoja i istraživanja koji su doznačeni za ove usluge.

▼M1

2. U skladu s člankom 15. stavkom 2. točkom (a) Uredbe (EZ) 550/2004, države članice mogu kao prihvaćene troškove uspostaviti sljedeće troškove, kad oni nastanu kao rezultat pružanja usluga u zračnoj plovidbi:

(a) troškove nacionalnih nadležnih tijela;

(b) troškove kvalificiranih subjekata iz članka 3. Uredbe (EZ) br. 550/2004;

(c) troškove koji proizlaze iz međunarodnih sporazuma.

3. U skladu s člankom 15.a stavkom 3. Uredbe (EZ) br. 550/2004, ne dovodeći u pitanje druge izvore financiranja i u skladu s pravom Unije, dio prihoda od naknada može se upotrijebiti za financiranje zajedničkih projekata za mrežne funkcije koje su od posebne važnosti za poboljšanje cjelokupne učinkovitosti upravljanja zračnim prometom i usluga u zračnoj plovidbi u Europi. U takvim slučajevima, države članice osiguravaju primjenu opsežnih i transparentnih računovodstvenih postupaka, kako bi se osiguralo da se korisnicima zračnog prostora naknade ne obračunaju dva puta. Ti prihvaćeni troškovi, kojima se financira zajednički projekt, moraju biti jasno određeni u skladu s Prilogom II.

▼B

Članak 6.

Izračun troškova

▼M1

1. Prihvaćeni troškovi i stvarni troškovi uključuju troškove koji su povezani s propisanim uslugama, uređajima i djelatnostima iz članka 5. ove Uredbe i koji su određeni u skladu s računovodstvenim zahtjevima iz članka 12. Uredbe (EZ) br. 550/2004.

Jednokratni učinci koji su rezultat uvođenja Međunarodnih računovodstvenih standarda mogu se rasporediti na razdoblje od najviše 15 godina.

Ne dovodeći u pitanje članke 16. i 18. Uredbe (EU) br. 691/2010, prihvaćeni troškovi određuju se prije početka svakog referentnog razdoblja kao dio planova mjerenja učinkovitosti iz članka 11. Uredbe (EZ) br. 549/2004 i članka 10. stavka 3. točke (b) Uredbe (EU) 691/2010 za svaku kalendarsku godinu tijekom referentnog razdoblja, i to i u realnim i u nominalnim vrijednostima. Jedinične cijene izračunavaju se na temelju troškova izraženih u nominalnim vrijednostima. Za svaku godinu referentnog razdoblja, razlika između prihvaćenih troškova koji su izraženi u nominalnim vrijednostima prije referentnog razdoblja i prihvaćenih troškova koji su prilagođeni na temelju stvarne inflacije koju je za tu godinu zabilježila Komisija (Eurostat), prenosi se najkasnije u godinu n + 2.

Prihvaćeni troškovi i stvarni troškovi određuju se u nacionalnoj valuti. Kad se za funkcionalni blok zračnog prostora uspostavi zajednička zona obračuna naknada s jedinstvenom jediničnom cijenom, dotične države članice osiguravaju konverziju nacionalnih troškova u euro ili u nacionalnu valutu jedne od dotičnih država članica, kako bi se osigurao transparentan izračun jedinstvene jedinične cijene pri primjeni članka 13. stavka 1. prvog podstavka ove Uredbe. Te države članice o tome obavješćuju Komisiju i Eurocontrol.

▼B

2. Troškovi spomenuti u prethodnom stavku raščlanjuju se na troškove za zaposlene, ostale troškove poslovanja, troškove amortizacije, troškove kapitala i izvanredne troškove, uključujući plaćanje nepovratnih poreza i carina i sve s tim povezane troškove.

▼M1

Troškovi osoblja uključuju bruto plaću, isplate za prekovremeni rad, doprinose za socijalno i mirovinsko osiguranje te druga davanja. Troškovi mirovinskog osiguranja mogu se izračunati upotrebom razboritih pretpostavki u skladu s upravljanjem sustava obračuna ili s nacionalnim pravom, kako je primjereno. Te se pretpostavke detaljno razrađuju u nacionalnom planu mjerenja učinkovitosti.

▼B

Ostali troškovi poslovanja uključuju troškove nastale zbog kupovine robe i usluga radi pružanja usluga zračne plovidbe, posebno troškove eksternaliziranih usluga poput komunikacija, vanjskog osoblja poput savjetnika, materijala, energije, komunalnih usluga, zakupa zgrada, opreme i postrojenja, održavanja, osiguranja te putne troškove. Kada pružatelj usluga zračnog prometa plaća druge usluge zračne plovidbe pružatelj usluga će uključiti stvarne troškove za te usluge u svoje ostale troškove poslovanja.

▼M1

Troškovi amortizacije se odnose na ukupnu dugotrajnu imovinu u uporabi za potrebe usluga u zračnoj plovidbi. Dugotrajna imovina se amortizira u skladu s njezinim očekivanim radnim vijekom, upotrebom linearne metode primijenjene na troškove imovine koja se amortizira. Za izračun amortizacije može se upotrijebiti obračun s nabavnom vrijednošću ili s trenutačnom vrijednošću. Ova se metodologija ne smije mijenjati tijekom razdoblja trajanja amortizacije i mora biti u skladu s primijenjenim troškom kapitala. Kad se primjenjuje obračun s trenutačnom vrijednošću, moraju se također prikazati odgovarajući podaci obračuna s nabavnom vrijednošću, kako bi se omogućila usporedba i procjena.

Trošak kapitala jednak je umnošku:

(a) zbroja prosječne neto knjigovodstvene vrijednosti dugotrajne imovine i mogućih prilagodbi u odnosu na ukupna sredstava koje određuje nacionalno nadzorno tijelo i koje koristi pružatelj usluga u zračnoj plovidbi, a koja su u upotrebi ili u izgradnji, i prosječne neto vrijednosti kratkotrajne imovine potrebne za pružanje usluga u zračnoj plovidbi, osim kamatonosnih računa; i

(b) ponderiranog prosjeka kamatne stope na dugovanja i povrata od vlastitog kapitala. Za pružatelje usluga u zračnoj plovidbi bez vlastitog kapitala, ponderirani se prosjek izračunava na temelju povrata primijenjenog na razliku između ukupnih sredstava iz točke (a) i dugovanja.

Izvanredne se stavke sastoje od jednokratnih troškova u vezi s pružanjem usluga u zračnoj plovidbi, koji su nastali tijekom iste godine.

Bilo kakva prilagodba koja nije obuhvaćena Međunarodnim računovodstvenim standardima navodi se u nacionalnom planu mjerenja učinkovitosti kako bi je Komisija mogla pregledati, kao i u dodatnim informacijama koje se moraju osigurati u skladu s Prilogom II.

▼B

Izvanredni troškovi su jednokratni troškovi u vezi s pružanjem usluga zračne plovidbe koji su nastali u toj godini.

3. ►M1 U smislu petog podstavka stavka 2., faktori koji se ponderiraju temelje se na udjelu financiranja kroz zaduživanje ili iz vlastitog kapitala. Kamatna stopa na zaduženja mora biti jednaka prosječnoj kamatnoj stopi na zaduženja pružatelja usluga u zračnoj plovidbi. Povrat od vlastitog kapitala temelji se na stvarnom financijskom riziku pružatelja usluga u zračnoj plovidbi. ◄

Kada sredstva ne pripadaju pružatelju usluga zračne plovidbe nego su uključena u izračun troška kapitala, države članice moraju osigurati da se troškovi tih sredstava ne vraćaju dvaput.

Članak 7.

Raspodjela troškova

1. Troškovi prihvatljivih usluga, postrojenja i aktivnosti u smislu članka 5. na transparentan se način raspoređuju na područja naplate, uzimajući u obzir u kojem od njih su stvarno i nastali.

Kada troškovi nastaju u različitim područjima naplate, razmjerno se raspoređuju na temelju transparentne metodologije, kako je predviđeno u članku 8.

2. Troškovi terminalnih usluga odnose se na sljedeće službe:

(a) službe za kontrolu aerodroma, službe aerodroma za davanje informacija o letovima, uključujući savjetodavne službe zračne luke i službe za alarmiranje;

(b) službe zračnog prometa u vezi s dolaskom i odlaskom zrakoplova unutar određene udaljenosti od zračne luke na temelju operativnih zahtjeva;

(c) odgovarajuća raspodjela svih drugih komponenti usluga zračnog prometa koja odražava razmjerni odnos između rutnih usluga i terminalnih usluga.

▼M1

U smislu točke (b) prvog podstavka, prije početka svakog referentnog razdoblja, države članice utvrđuju kriterije koji se upotrebljavaju za raspodjelu troškova između terminalnih i rutnih usluga za svaku zračnu luku te o tome obavješćuju Komisiju.

▼B

3. Trošak rutnih usluga odnosi se na troškove iz stavka 1. osim troškova iz stavka 2.

4. Ako se odobre izuzeća za VFR letove u skladu s člankom 9., pružatelj usluga zračne plovidbe odvojeno prikazuje troškove usluga zračne plovidbe pružene VFR letovima i troškove usluga pruženih IFR letovima. Ovi se troškovi mogu utvrditi pomoću metodologije graničnih troškova uzimajući u obzir koristi za IFR letove koje proizlaze iz usluga pruženih VFR letovima.

▼M1

Članak 8.

Transparentnost troškova i mehanizma obračuna naknada

1. Najkasnije šest mjeseci prije početka svakog referentnog razdoblja, države članice nude savjetovanje s predstavnicima korisnika zračnog prostora o prihvaćenim troškovima, planiranim investicijama, prognozama jedinice usluge, politici obračuna naknada i rezultirajućim jediničnim cijenama, pri čemu im pomažu pružatelji usluga u zračnoj plovidbi. Države članice svoje nacionalne troškove ili troškove funkcionalnih blokova zračnog prostora utvrđene u skladu s člankom 5. i njihove jedinične cijene na transparentan način stavljaju na raspolaganje predstavnicima korisnika zračnog prostora, Komisiji i, kad je primjereno, Eurocontrolu.

Svake godine tijekom referentnog razdoblja, države članice nude savjetovanje s predstavnicima korisnika zračnog prostora o bilo kakvim odstupanjima od prognoza, posebno u vezi sa:

(a) stvarnim prometom i troškovima u odnosu na predviđeni promet i prihvaćene troškove;

(b) provedbom mehanizma dijeljenja rizika iz članka 11.a;

(c) programima poticaja iz članka 12.

Ova se savjetovanja mogu organizirati na regionalnoj razini. Predstavnici korisnika zračnog prostora imaju pravo zatražiti dodatna savjetovanja. Savjetovanje s korisnicima se također organizira sustavno nakon aktiviranja mehanizma upozoravanja u vezi s revizijom jedinične cijene.

2. Informacije iz stavka 1. temelje se na tabelarnim izvješćima i detaljnim pravilima iz priloga II. i VI., ili, ako država članica na nacionalnoj razini ili na razini funkcionalnog bloka zračnog prostora odluči da neće izračunavati utvrđene troškove ili terminalne naknade, ili da neće uspostaviti terminalne jedinične cijene u skladu s člankom 1. stavkom 6., informacije iz stavka 1. temelje se na tabelarnim izvješćima i detaljnim pravilima iz Priloga III. Odgovarajuća se dokumentacija stavlja na raspolaganje predstavnicima korisnika zračnog prostora, Komisiji, Eurocontrolu i nacionalnim nadzornim tijelima tri tjedna prije održavanja savjetovanja. Za godišnje savjetovanje iz drugog podstavka stavka 1., odgovarajuća se dokumentacija stavlja na raspolaganje predstavnicima korisnika zračnog prostora, Komisiji, Eurocontrolu i nacionalnim nadzornim tijelima svake godine, najkasnije 1. studenoga.

▼B







POGLAVLJE III.

FINANCIRANJE PRUŽANJA USLUGA ZRAČNE PLOVIDBE POMOĆU NAKNADA ZA ZRAČNU PLOVIDBU

Članak 9.

Oslobođenja od plaćanja naknada za zračnu plovidbu

1. Države članice oslobodit će od plaćanja rutnih naknada:

(a) letove zrakoplova čija je najveća dopuštena uzletna masa manja od dvije metričke tone;

(b) mješovite VFR/IFR letove u područjima naknade u kojima su izvedeni isključivo prema VFR-u i u kojima se ne naplaćuje naknada za letove VFR;

▼M1

(c) letovi koji se obavljaju isključivo radi prijevoza po službenom zadatku vladajućeg monarha i članova njegove uže obitelji, šefova država, predsjednika vlada i ministara; u svim slučajevima izuzeće se mora potkrijepiti odgovarajućim indikatorom statusa ili napomenom u planu leta;

▼B

(d) letove namijenjene potrazi i spašavanju koje je odobrilo odgovarajuće nadležno tijelo.

2. Države članice mogu osloboditi od plaćanja rutnih naknada:

(a) vojne letove koje izvode vojni zrakoplovi bilo koje države;

(b) letove za vježbu izvedene isključivo radi dobivanja dozvole ili, u slučaju posade u pilotskoj kabini, ocjenjivanja, kada je to potkrijepljeno odgovarajućom napomenom na planu leta; letovi se moraju izvoditi isključivo unutar zračnog prostora dotične države članice; ti letovi ne smiju služiti prijevozu putnika i/ili tereta niti pozicioniranju ili vraćanju praznog zrakoplova;

(c) letove izvedene isključivo radi provjere ili ispitivanja opreme koja se koristi ili se namjerava koristiti kao zemaljska pomoć zračnoj plovidbi, osim letova za pozicioniranje dotičnih zrakoplova;

(d) letove koji završavaju u zračnim lukama s kojih je zrakoplov poletio i tijekom kojih nije bilo niti jednog međuslijetanja;

(e) VFR letove;

(f) humanitarne letove koje je odobrilo odgovarajuće nadležno tijelo;

(g) letove u vezi s obavljanjem carinske i policijske službe.

3. Države članice mogu letove iz stavaka 1. i 2. osloboditi od plaćanja terminalnih naknada.

4. ►M1 ————— ◄

▼M1

Troškovi nastali radi izuzetih letova sastoje se od:

▼B

(a) troškovi VFR letova koji su oslobođeni plaćanja naknada kako je određeno u članku 7. stavku 4.; i

(b) troškovi IFR letova koji su oslobođeni plaćanja naknada izračunavaju se kao umnožak troškova nastalih zbog IFR letova i omjera broja oslobođenih jedinica usluga i ukupnog broja jedinica usluga; troškovi IFR letova jednaki su ukupnim troškovima umanjenima za troškove VFR letova.

Države članice osigurat će da se pružateljima usluga zračne plovidbe nadoknade troškovi usluga koje pružaju letovima oslobođenima od plaćanja naknada.

▼M1

Članak 10.

Izračun rutnih naknada

1. Ne dovodeći u pitanje mogućnost financiranja rutnih usluga u zračnoj plovidbi kroz druge prihode u skladu s člankom 3. stavkom 2., rutna naknada za određeni let u određenoj zoni obračuna rutnih naknada mora biti jednaka umnošku jedinične cijene utvrđene za tu zonu obračuna naknada i jedinica rutnih usluga za taj let.

2. Jedinična cijena i jedinice rutnih usluga izračunavaju se u skladu s Prilogom IV.

Članak 11.

Izračun terminalnih naknada

1. Ne dovodeći u pitanje mogućnost iz članka 3. stavka 3. za financiranje terminalnih usluga u zračnoj plovidbi iz dugih prihoda, terminalna naknada za određeni let u određenoj zoni obračuna terminalnih naknada jednaka je umnošku jedinične cijene utvrđene za tu zonu obračuna terminalnih naknada i jedinica terminalnih usluga za taj let. U smislu obračuna usluga, dolazak i odlazak se smatraju jednim letom. Jedinica koja se broji je ili dolazni ili odlazni let.

2. Jedinična cijena i jedinice terminalnih usluga izračunavaju se u skladu s Prilogom V.

▼M1

Članak 11.a

Dijeljenje rizika

1. Ovim se člankom utvrđuju mehanizmi dijeljenja rizika povezanog s prometom i rizika povezanog s troškovima. On se primjenjuje u skladu s načelima iz članka 11. Uredbe (EU) br. 691/2010.

2. Sljedeći troškovi ne podliježu dijeljenju rizika povezanog s prometom i nadoknađuju se bez obzira na razvoj prometa:

(a) prihvaćeni troškovi, određeni primjenom članka 5. stavka 2., s iznimkom sporazuma koji se odnose na pružanje prekograničnih usluga u zračnoj plovidbi;

(b) prihvaćeni troškovi pružatelja meteoroloških usluga;

(c) odobreni prijenosi iz prethodne godine ili referentnog razdoblja te nagrade ili kazne koje proizlaze iz programa poticaja;

(d) preplate ili nedostatne uplate koje proizlaze iz promjena u prometu i koje se moraju poravnati najkasnije u godini n + 2.

Osim toga, države članice mogu iz dijeljenja rizika povezanog s prometom izuzeti prihvaćene troškove pružatelja usluga u zračnoj plovidbi koji su dobili dopuštenje za pružanje usluga u zračnoj plovidbi bez certificiranja, u skladu s člankom 7. stavkom 5. Uredbe (EZ) br. 550/2004.

3. Kad tijekom određene godine stvarni broj jedinica usluga nije za više od 2 % veći ili manji od prognoziranog broja utvrđenog na počeku referentnog razdoblja, dodatni se prihod ili gubitak prihoda pružatelja usluga u zračnoj plovidbi u odnosu na utvrđene troškove ne prenosi.

4. Kad je tijekom određene godine n stvarni broj jedinica usluga za više od 2 % veći od prognoziranog broja utvrđenog na počeku referentnog razdoblja, najmanje 70 % dodatnog prihoda predmetnog (predmetnih) pružatelja usluga u zračnoj plovidbi koji je za više od 2 % veći od razlike između stvarnog broja jedinica usluga i prognoziranog broja u odnosu na utvrđene troškove, vraća se korisnicima zračnog prostora najkasnije u godini n + 2.

Kad je tijekom određene godine n stvarni broj jedinica usluga za više od 2 % manji od prognoziranog broja utvrđenog na počeku referentnog razdoblja, najviše 70 % gubitka prihoda predmetnog (predmetnih) pružatelja usluga u zračnoj plovidbi koji je za više od 2 % veći od razlike između stvarnog broja jedinica usluga i prognoziranog broja u odnosu na utvrđene troškove, snose korisnici zračnog prostora, u načelu najkasnije u godini n + 2. Međutim, države članice mogu odlučiti da prijenos ovakvoga gubitka prihoda protegnu na nekoliko godina radi očuvanja stabilnosti jedinične cijene.

5. Raspodjela rizika povezanog s prometom iz stavka 4. navodi se u nacionalnom planu mjerenja učinkovitosti ili planu mjerenja učinkovitosti funkcionalnog bloka zračnog prostora za cijelo referentno razdoblje, nakon savjetovanja iz članka 8.

6. Kad je tijekom određene godine n stvarni broj jedinica usluga manji od 90 % prognoziranog broja utvrđenog na počeku referentnog razdoblja, cjelokupni iznos gubitka prihoda predmetnog (predmetnih) pružatelja usluga u zračnoj plovidbi koji je za više od 10 % veći od razlike između stvarnog broja jedinica usluga i prognoziranog broja u odnosu na utvrđene troškove, snose korisnici zračnog prostora, u načelu najkasnije u godini n + 2. Međutim, države članice mogu odlučiti da prijenos ovakvoga gubitka prihoda protegnu na nekoliko godina radi očuvanja stabilnosti jedinične cijene.

Kad tijekom određene godine n stvarni broj jedinica usluga premašuje 110 % prognoziranog broja utvrđenog na počeku referentnog razdoblja, cjelokupni iznos dodatnog prihoda predmetnog (predmetnih) pružatelja usluga u zračnoj plovidbi koji je za više od 10 % veći od razlike između stvarnog broja jedinica usluga i prognoziranog broja u odnosu na utvrđene troškove, vraća se korisnicima zračnog prostora u godini n + 2.

7. Pružatelji usluga u zračnoj plovidbi koji nemaju vlastiti kapital ili čiji vlastiti kapital 31. prosinca 2011. ne premašuje 5 % ukupnih obveza, mogu se tijekom prvog referentnog razdoblja izuzeti od dijeljenja rizika povezanog s prometom, kako bi se omogućilo postizanje nižeg udjela financiranja obveza. Ti pružatelji usluga u zračnoj plovidbi koji su izuzeti od dijeljenja rizika povezanog s prometom, navode se u planu mjerenja učinkovitosti kako bi ih Komisija mogla pregledati, kao i u dodatnim informacijama koje se moraju osigurati u skladu s Prilogom II. Države članice opisuju i obrazlažu mjere planirane za postizanje nižeg udjela financiranja obveza i njihov terminski plan.

8. Na dijeljenje rizika povezanih s troškovima primjenjuju se sljedeća načela:

(a) kad su tijekom cijelog referentnog razdoblja stvarni troškovi niži od prihvaćenih troškova koji se određuju na početku referentnog razdoblja, rezultirajuću razliku zadržava predmetni pružatelj usluga u zračnoj plovidbi, država članica ili kvalificirani subjekt;

(b) kad su tijekom cijelog referentnog razdoblja stvarni troškovi viši od prihvaćenih troškova koji se određuju na početku referentnog razdoblja, rezultirajuću razliku snosi predmetni pružatelj usluga u zračnoj plovidbi, država članica ili kvalificirani subjekt, ne dovodeći u pitanje aktiviranje mehanizma upozoravanja u skladu s člankom 18. Uredbe (EU) br. 691/2010;

(c) točke (a) i (b) ne moraju se primjenjivati na razliku između stvarnih i prihvaćenih troškova, za koje se može smatrati da su izvan kontrole pružatelja usluga u zračnoj plovidbi, država članica i kvalificiranih subjekata, kao rezultat: i. nepredviđenih promjena u nacionalnim mirovinskim propisima i propisima o mirovinskom računovodstvu; ii. nepredviđenih promjena u nacionalnom poreznom zakonodavstvu; iii. nepredviđenih i novih troškovnih stavki koje nisu obuhvaćene nacionalnim planom mjerenja učinkovitosti, ali koje se zahtijevaju zakonom; iv. nepredviđenih promjena u troškovima i prihodima, koje proizlaze iz međunarodnih sporazuma; v. značajnih promjena kamatnih stopa na zajmove.

Ne dovodeći u pitanje članak 6. stavak 1. treći podstavak, nacionalno nadzorno tijelo iz popisa u točkama od i. do v. prvog podstavka utvrđuje popis troškovnih čimbenika koji se ne mogu kontrolirati i on je sastavni dio plana mjerenja učinkovitosti.

Kad su tijekom cijelog referentnog razdoblja stvarni troškovi niži od prihvaćenih troškova koji se određuju na početku referentnog razdoblja, rezultirajuća se razlika vraća korisnicima zračnog prostora prenošenjem na sljedeće referentno razdoblje.

Kad su tijekom cijelog referentnog razdoblja stvarni troškovi viši od prihvaćenih troškova koji se određuju na početku referentnog razdoblja, rezultirajuća se razlika prenosi na korisnike zračnog prostora prenošenjem na sljedeće referentno razdoblje. Nadležno nacionalno nadzorno tijelo mora izričito odobriti prijenos, nakon što utvrdi:

i. da je razlika između stvarnih troškova i prihvaćenih troškova uistinu posljedica razvoja, na koje predmetni pružatelj usluga u zračnoj plovidbi, država članica ili kvalificirani subjekt nemaju utjecaja;

ii. da je razlika u troškovima, koja se prenosi na korisnike, posebno utvrđena i kategorizirana.

Iznos koji se prenosi navodi se po faktorima i opisuje u dodatnim informacijama koje se moraju osigurati u skladu s Prilogom VI.

▼B

Članak 12.

Sustavi poticaja

▼M1

1. Na nacionalnoj razini ili na razini funkcionalnog bloka zračnog prostora, države članice mogu na nediskriminirajućoj i transparentnoj osnovi uspostaviti ili odobriti programe poticaja kako bi podržale poboljšanja u pružanju usluga u zračnoj plovidbi ili smanjenje utjecaja zračnog prometa na okoliš, što rezultira različitim izračunom naknada u skladu sa stavcima 2. i 3. Ti se poticaji mogu primjenjivati na pružatelje usluga u zračnoj plovidbi ili na korisnike zračnog prostora.

2. U skladu s člankom 11. Uredbe (EU) br. 691/2010, države članice mogu na nacionalnoj razini ili na razini funkcionalnog bloka zračnog prostora usvojiti financijske poticaje kako bi njihovi pružatelji usluga u zračnoj plovidbi postigli ciljeve učinkovitosti. Jedinična se cijena može prilagoditi, kako bi se predvidjele nagrade ili kazne u skladu sa stvarnom razinom učinkovitosti pružatelja usluga u zračnoj plovidbi u odnosu na odgovarajući cilj. Takve se nagrade ili kazne primjenjuju samo kad odstupanja u učinkovitosti imaju bitan utjecaj na korisnike. Visina nagrada i kazni koje se primjenjuju mora biti razmjerna ciljevima koje treba postići i postignutoj učinkovitosti. Razine odstupanja od učinkovitosti i visina nagrada i kazni koje se primjenjuju, određuju se nakon ponude savjetovanja iz članka 8., a navode se u nacionalnom planu mjerenja učinkovitosti ili planu mjerenja učinkovitosti za funkcionalni blok zračnog prostora.

3. Kada država članica odluči da program poticaja primjenjuje na korisnike usluga u zračnoj plovidbi, ona nakon ponude savjetovanja iz članka 8. prilagođava njihove naknade, tako da one odražavaju nastojanja tih korisnika, posebno u vezi sa:

(a) optimiziranjem upotrebe usluga u zračnoj plovidbi;

(b) smanjenjem utjecaja letenja na okoliš;

(c) smanjenjem sveukupnih troškova usluga u zračnoj plovidbi i povećanjem njihove učinkovitosti, posebno smanjivanjem ili prilagođavanjem naknada u skladu s opremom u zrakoplovima kojom se povećava kapacitet ili rješava neugodnost odabira manje zagušenih ruta;

(d) ubrzavanjem upotrebe mogućnosti SESAR ATM-a.

▼B

4. Države članice koje su uspostavile ili odobrile sustave poticaja nadgledaju provode li pružatelji usluga zračne plovidbe ispravno navedene sustave poticaja.

Članak 13.

Određivanje jediničnih vrijednosti za područja naplate

▼M1

1. Države članice osiguravaju da se jedinične cijene za svaku zonu obračuna naknada određuju svake godine.

Jedinične cijene određuju se u nacionalnoj valuti. Kada države članice koje čine dio funkcionalnog bloka zračnog prostora odluče uspostaviti zajedničku zonu obračuna naknada s jedinstvenom jediničnom cijenom, ta se jedinična cijena izražava u euru ili u nacionalnoj valuti jedne od dotičnih država članica. Dotične države članice obavješćuju Komisiju i Eurocontrol o valuti koja se primjenjuje.

2. U skladu s člankom 11. stavkom 4. točkom (e) Uredbe (EZ) br. 549/2004 i člankom 18. Uredbe (EU) br. 691/2010, jedinične se cijene mogu izmijeniti tijekom godine ako se aktivira mehanizam upozoravanja.

▼B

3. Države članice obavijestit će Komisiju i, prema potrebi, Eurocontrol o jediničnim vrijednostima određenima za svako područje naplate.

▼M1

4. Za prvu godinu referentnog razdoblja, jedinične se cijene izračunavaju na temelju plana mjerenja učinkovitosti, koji je 1. studenoga godine koja prethodi početku referentnog razdoblja, dostavila dotična država članica ili funkcionalni blok zračnog prostora. Kad se planovi mjerenja učinkovitosti usvajaju nakon 1. studenoga godine koja prethodi početku referentnog razdoblja, jedinične cijene se prema potrebi preračunavaju na temelju konačnog usvojenog plana ili na temelju primjenljivih korektivnih mjera.

▼B

Članak 14.

Naplata naknada

▼M1

1. Države članice mogu ubirati naknade kroz jedinstvenu naknadu po letu. Kad se naknade obračunavaju i ubiru na regionalnoj osnovi, valuta obračuna može biti euro, a predmetnoj jediničnoj cijeni se može dodati upravna jedinična cijena kojom se pokrivaju troškovi obračunavanja i ubiranja naknade.

▼B

2. Korisnici usluga zračne plovidbe plaćaju odmah i u cijelosti sve naknade za zračnu plovidbu.

3. Države članice osiguravaju primjenu učinkovitih provedbenih mjera. Te mjere mogu uključivati odbijanje pružanja usluga, zadržavanje zrakoplova ili druge provedbene mjere u skladu s mjerodavnim pravom.

▼M1 —————

▼B







POGLAVLJE IV.

ZAVRŠNE ODREDBE

Članak 16.

Žalba

Države članice dužne su osigurati da su odluke donesene na temelju ove Uredbe primjereno obrazložene te da podliježu učinkovitom postupku preispitivanja i/ili žalbenom postupku.

Članak 17.

Olakšavanje praćenja usklađenosti

▼M1

Pružatelji usluga u zračnoj plovidbi omogućuju nacionalnom nadzornom tijelu ili kvalificiranom subjektu koji djeluje u njegovo ime inspekcijske preglede i nadzore, uključujući i posjete na licu mjesta. Ovlaštene osobe imaju ovlaštenje:

▼B

(a) pregledati relevantna računovodstvena izvješća, poslovne knjige, inventar i svaki drugi materijal od važnosti za obračun naknada za zračnu plovidbu;

(b) uzimati preslike ili izvatke iz takvih isprava;

(c) zahtijevati usmena objašnjenja na licu mjesta;

(d) imati pristup u dotične prostore, zemljišta ili prijevozna sredstva.

Takvi inspekcijski nadzori i pregledi obavljaju se u skladu s postupcima koji su na snazi u državi članici u kojoj se oni moraju poduzeti.

▼M1

Članak 17.a

Analiza i ocjena

Analiza i ocjena plana mjerenja učinkovitosti iz članka 24. Uredbe (EU) br. 691/2010, koju obavlja Komisija, uključuje mehanizam dijeljenja rizika iz članka 11.a ove Uredbe, programe poticaja uspostavljene u skladu s člankom 12. ove Uredbe te njihov utjecaj i djelotvornost u postizanju postavljenih ciljeva učinkovitosti.

▼B

Članak 18.

Stupanje na snagu

1. Ova Uredba stupa na snagu sedmog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.

2. Ova se Uredba primjenjuje 1. siječnja 2007.

Međutim, države članice mogu odgoditi primjenu članaka 9., 10., 12., 13. i 14. u vezi s rutnim naknadama do 1. siječnja 2008.

Države članice mogu odgoditi primjenu članaka 9. i 11. do 15. u vezi s terminalnim naknadama do 1. siječnja 2010.

Ako države članice odluče odgoditi primjenu u skladu s drugim i trećim podstavcima, o tome će obavijestiti Komisiju.

Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.









PRILOG I.

PROCJENA UVJETA ZA PRUŽANJE USLUGA ZRAČNE PLOVIDBE U ZRAČNIM LUKAMA IZ ČLANKA 1. STAVKA 6.

Uvjeti koje je potrebno procijeniti na temelju članka 1. stavka 6. su sljedeći:

1. Mjera u kojoj pružatelji usluga zračne plovidbe mogu slobodno ponuditi usluge zračne plovidbe u zračnim lukama ili pak odustati od pružanja navedenih usluga: — postojanje ili ne bilo kakvih značajnih ekonomskih prepreka koje bi onemogućile pružatelju usluga zračne plovidbe da osigura pružanje usluga zračne plovidbe ili da odustane od njihova pružanja, — postojanje ili ne bilo kakvih značajnih pravnih prepreka koje bi onemogućile pružatelju usluga zračne plovidbe da osigura pružanje usluga zračne plovidbe ili da odustane od njihova pružanja, — vrijeme trajanja ugovora, — postojanje postupka koji omogućuje prijenos sredstava i osoblja od jednog pružatelja usluga zračne plovidbe drugome.

2. Mjera u kojoj zračne luke mogu slobodno odlučivati o tome tko će pružati njihove usluge zračne plovidbe, uključujući mogućnost vlastite organizacije te djelatnosti: — mogućnost ili ne zračne luke da prijeđe na vlastitu organizaciju djelatnosti usluge zračne plovidbe, — postojanje ili ne pravnih, ugovornih ili praktičnih prepreka mogućnosti zračne luke da promijeni pružatelja usluga zračne plovidbe, — uloga predstavnika korisnika zračnog prostora u postupku izbora pružatelja usluga zračne plovidbe.

3. Mjera u kojoj postoji skupina pružatelja usluga zračne plovidbe među kojima zračne luke mogu izabrati: — postojanje ili ne strukturalnih rigidnosti koje ograničavaju stvarni izbor usluga zračne plovidbe za zračne luke, — popisne liste alternativnih pružatelja usluga zračne plovidbe, uključujući mogućnost vlastite organizacije djelatnosti usluge zračne plovidbe koja zračnim lukama pruža mogućnost izbora prilikom odabira te usluge.

4. Mjera u kojoj su zračne luke podložne komercijalnim pritiscima na troškove ili propisima koji se temelje na poticajima: — natječu li se zračne luke aktivno za zrakoplovne poslove, — mjera u kojoj zračne luke vrše naplatu za usluge zračne plovidbe, — posluju li zračne luke u konkurentskom okružju ili u okviru gospodarskih poticaja namijenjenih određivanju gornje granice cijena ili kakvim drugim poticajima sniženju troškova.

▼M1

5. Kad ima više od 150 000 kretanja u komercijalnom zračnom prijevozu godišnje, ocjena iz točaka od 1. do 4. izvodi se na svakoj pojedinačnoj zračnoj luci.

▼M1









PRILOG II.

Transparentnost troškova

1. TABELARNO IZVJEŠĆE

Države članice i pružatelji usluga u zračnoj plovidbi popunjavaju sljedeće tabelarno izvješće za svaku zonu obračuna naknada pod svojom nadležnošću i za svako referentno razdoblje. Države članice također dostavljaju konsolidirano tabelarno izvješće za svaku zonu obračuna naknada pod svojom nadležnošću.

Konsolidirano tabelarno izvješće popunjava se za sve zračne luke koji podliježu odredbama ove Uredbe.

Kad se zona obračuna naknade proteže kroz zračni prostor više država članica, one zajednički popunjavaju tablicu u skladu s dogovorima iz članka 4. stavka 4.

Stvarni se troškovi utvrđuju na temelju ovjerenih računa. Troškovi se utvrđuju u skladu s poslovnim planom koji se zahtijeva svjedodžbom te se izvješćuju u valuti u kojoj su utvrđeni u skladu s člankom 6. stavkom 1. četvrtim podstavkom.

Kako bi se Komisiji olakšalo utvrđivanje ciljeva učinkovitosti za cijelu Uniju, ne dovodeći u pitanje planove mjerenja učinkovitosti koji se donose na nacionalnoj razini ili na razini funkcionalnog bloka zračnog prostora, države članice i pružatelji usluga u zračnoj plovidbi popunjavaju ovakvo tabelarno izvješće početnim prognoziranim podacima osamnaest mjeseci prije početka referentnog razdoblja.

2. DODATNE INFORMACIJE

Osim toga, države članice i pružatelji usluga u zračnoj plovidbi dostavljaju najmanje sljedeće informacije:

— opis metodologije koja je upotrijebljena za raspodjelu troškova uređaja ili usluga između različitih usluga u zračnoj plovidbi na temelju popisa uređaja i usluga navedenih u ICAO-ovom Regionalnom planu zračne plovidbe za europsku regiju (Doc 7754), kao i opis metodologije upotrijebljene za raspodjelu tih troškova između različitih zona obračuna naknada,

— opis i objašnjenje metode koja je odabrana za izračun troškova amortizacije; nabavna vrijednost ili trenutačna vrijednost. Kad se koristi obračun s trenutačnim vrijednostima, daju se i usporedni podaci s nabavnim vrijednostima,

— obrazloženje troškova kapitala, uključujući komponente imovinske osnovice, moguće prilagodbe ukupne imovine i povrat od vlastitog kapitala,

— opis ukupnih prihvaćenih troškova za svaku zračnu luku koja podliježe odredbama ove Uredbe za svaku zonu obračuna terminalnih naknada; za zračne luke s manje od 20 000 kretanja u komercijalnom zračnom prijevozu godišnje, izračunano kao prosjek triju prethodnih godina, troškovi se mogu prikazati kumulativno,

— definicija mjerila upotrijebljenih za raspodjelu troškova između terminalnih i rutnih usluga za svaku reguliranu zračnu luku koja podliježe propisima,

— podjela meteoroloških troškova na izravne troškove i „temeljne meteorološke troškove” koji se definiraju kao troškovi pomoćnih meteoroloških uređaja i usluga koje također općenito služe za općenite meteorološke potrebe. To uključuje opću analizu i prognozu, mreže za motrenje s tla i motrenje gornjeg zračnog prostora, meteorološke komunikacijske sustave, centre za obradu podataka te temeljna istraživanja, obuku i upravljanje,

— opis metodologije korištene za raspodjelu ukupnih meteoroloških troškova i temeljnih meteoroloških troškova za civilno zrakoplovstvo te između zona obračuna naknada,

— kako se zahtijeva u točki 1., osamnaest mjeseci prije početka referentnog razdoblja, opis prognoziranih troškova i prometa iz izvješća,

— svake godine referentnog razdoblja, opis stvarnih troškova iz izvješća i njihove razlike u odnosu na prihvaćene troškove.

▼B









PRILOG III.

POSEBNI ZAHTJEVI U POGLEDU TRANSPARENTNOSTI ZA PRUŽANJE USLUGA ZRAČNE PLOVIDBE U ZRAČNIM LUKAMA IZ ČLANKA 1. STAVKA 6.

1. TROŠKOVI USLUGA U ZRAČNOJ PLOVIDBI

1.1. Tablica izvješćivanja

Pružatelji usluga zračne plovidbe ispunit će sljedeću tablicu izvješćivanja za svako područje obračuna terminalnih naknada u njihovoj nadležnosti.

Iznosi su stvarni iznosi za godine (n - 3) do (n - 1) i planirani iznosi od godine (n) nadalje. Stvarni troškovi utvrđuju se na temelju ovjerenih računa. Planirani troškovi utvrđuju se u skladu s poslovnim planom koji se zahtijeva potvrdom.

Troškovi se utvrđuju u nacionalnoj valuti.







Tablica 1. Ukupni troškovi (n-3) A (n-2) A (n-1) A (n) F (n + 1) F (n + 2) P (n + 3) P (n + 4) P (n + 5) P Raspodjela prema prirodi troškova Osoblje Ostali troškovi poslovanja Amortizacija Trošak kapitala Izvanredni troškovi Ukupni troškovi

▼M1

1.2. Dodatne informacije

Osim toga, pružatelji usluga u zračnoj plovidbi dostavljaju najmanje sljedeće informacije:

— opis mjerila upotrijebljenih za raspodjelu troškova uređaja ili usluga između različitih usluga u zračnoj plovidbi na temelju popisa uređaja i usluga navedenih u ICAO-ovom Regionalnom planu zračne plovidbe za europsku regiju (Doc 7754),

— opis i objašnjenje razlike između planiranih i stvarnih nepovjerljivih podataka za godinu (n-1),

— opis i objašnjenje nepovjerljivih planiranih petogodišnjih troškova i investicija u odnosu na očekivani promet,

— opis i objašnjenje metode koja je odabrana za izračun troškova amortizacije; nabavna vrijednost ili trenutačna vrijednost,

— obrazloženje troškova kapitala, uključujući komponente imovinske osnovice, moguće prilagodbe ukupne imovine i povrat od vlastitog kapitala.

▼B

2. FINANCIRANJE USLUGA U ZRAČNOJ PLOVIDBI

Pružatelji usluga zračne plovidbe osigurat će sljedeće informacije za svako područje obračuna terminalnih naknada:

— opis načina na koji se financiraju troškovi usluga zračne plovidbe.

▼M1









PRILOG IV.

Izračun jedinica rutnih usluga i rutnih jediničnih cijena

1. Izračun jedinica rutnih usluga

1.1. Jedinica rutnih usluga izračunava se kao umnožak faktora udaljenosti i faktora težine za predmetni zrakoplov.

1.2. Faktor udaljenosti dobiva se tako da se broj kilometara prijeđenih na velikoj kružnici između ulazne i izlazne točke zone obračuna naknada podijeli sa sto, u skladu s najnovijim poznatim planom leta, koji je predan za predmetni zrakoplov u svrhu reguliranja protoka zračnog prometa.

1.3. Ako su ulazna i izlazna točka nekog leta u zoni obračuna naknade jednake, faktor udaljenosti je jednak udaljenosti na velikoj kružnici između te točke i najudaljenije točke iz plana leta, pomnoženo s dva.

1.4. Udaljenost koja se uzima u obzir, umanjuje se za 20 kilometara za svako uzlijetanje i za svako slijetanje na državnom području države članice.

1.5. Faktor težine, izražen s dva decimalna mjesta, je drugi korijen količnika dobivenog tako da se broj metričkih tona certificirane najveće dopuštene masi pri uzlijetanju zrakoplova, koja je navedena u svjedodžbi o plovidbenosti ili u nekom drugom jednakovrijednom službenom dokumentu koji predoči operator zrakoplova, podijeli s pedeset. Kad ta težina nije poznata, uzima se težina najtežeg zrakoplova istog tipa za koji se zna da postoji. Kad neki zrakoplov ima više certificiranih najvećih dopuštenih masa pri uzlijetanju, koristi se najveća od njih. Kad neki operator zrakoplova koristi dva ili više zrakoplova koji su različite verzije istog tipa, za svaki zrakoplov tog tipa koristit će se prosjek najvećih dopuštenih masa pri uzlijetanju svih njegovih zrakoplova tog tipa. Izračun faktora težine prema tipovima zrakoplova i prema operatorima izvodi se najmanje jednom godišnje.

2. Izračun rutnih jediničnih cijena

2.1. Rutna jedinična cijena izračunava se prije početka svake godine referentnog razdoblja.

2.2. Izračunava se tako da se algebarski zbroj sljedećih elemenata podijeli s prognoziranim brojem ukupnih jedinica rutnih usluga za odgovarajuću godinu: i. prihvaćeni troškovi za odgovarajuću godinu; ii. primjena razlike između predviđene i stvarne inflacije iz članka 6. stavka 1.; iii. prijenosi koji su rezultat provedbe dijeljenja rizika povezanog s prometom iz članka 11.a stavaka od 2. do 7.; iv. prijenosi iz prethodnog referentnog razdoblja koji su rezultat provedbe dijeljenja rizika povezanog s troškovima iz članka 11.a stavka 8.; v. nagrade i kazne koje proizlaze iz financijskih poticaja iz članka 12. stavka 2.; vi. za prva dva referentna razdoblja, preplate ili nedostatne uplate država članica do uključivo godine 2011.; vii. odbitak troškova VFR letova kako je utvrđeno u članku 7. stavku 4.









PRILOG V.

Izračun jedinica terminalnih usluga i terminalnih jediničnih cijena

1. Izračun jedinica terminalnih usluga

1.1. Jedinica terminalnih usluga jednaka je faktoru težine za predmetni zrakoplov.

1.2. Faktor težine, izražen s dva decimalna mjesta, je količnik dobiven tako da se s pedeset podijeli broj metričkih tona certificirane najveće dopuštene mase pri uzlijetanju zrakoplova iz Priloga IV. točke 1.5. podignut na potenciju 0,7. Međutim, u prijelaznom razdoblju od pet godina nakon izračuna prve terminalne jedinične cijene u skladu s ovom Uredbom, ovaj eksponent je između 0,5 i 0,9.

2. Izračun terminalnih jediničnih cijena

2.1. Terminalna jedinična cijena izračunava se prije početka svake godine referentnog razdoblja.

2.2. Izračunava se tako da se algebarski zbroj sljedećih elemenata podijeli s prognoziranim brojem ukupnih jedinica terminalnih usluga za odgovarajuću godinu: i. prihvaćeni troškovi za odgovarajuću godinu; ii. primjena razlike između predviđene i stvarne inflacije iz članka 6. stavka 1.; iii. prijenosi koji su rezultat provedbe dijeljenja rizika povezanog s prometom iz članka 11.a stavaka od 2. do 7.; iv. prijenosi iz prethodnog referentnog razdoblja koji su rezultat provedbe dijeljenja rizika povezanog s troškovima iz članka 11.a stavka 8.; v. nagrade i kazne koje proizlaze iz financijskih poticaja iz članka 12. stavka 2.; vi. za prva dva referentna razdoblja, preplate ili nedostatne uplate država članica do godine koja prethodi primjeni ove Uredbe na terminalne naknade; vii. odbitak troškova VFR letova kako je utvrđeno u članku 7. stavku 4.









PRILOG VI.

Mehanizam obračuna

1. TABELARNO IZVJEŠĆE

Države članice i pružatelji usluga u zračnoj plovidbi popunjavaju sljedeće tabelarno izvješće za svaku zonu obračuna naknada pod njihovom nadležnošću i za svako referentno razdoblje. Države članice također dostavljaju konsolidirano tabelarno izvješće za svaku zonu obračuna naknada pod njihovom nadležnošću.

Kad se zona obračuna naknada proteže kroz zračni prostor više država članica, one zajednički popunjavaju tablicu u skladu s dogovorima iz članka 4. stavka 4.

2. DODATNE INFORMACIJE

Osim toga, dotične države članice moraju prikupiti i dostaviti najmanje sljedeće informacije:

— opis i obrazloženje za uspostavljanje različitih zona obračuna naknada, posebno u odnosu na zone obračuna terminalnih naknada i moguće uzajamne subvencije između zračnih luka,

— opis i objašnjenje izračuna prognoziranih jedinica usluga koje se naplaćuju,

— opis politike izuzeća i opis financijskih sredstava za pokriće s tim povezanih troškova,

— opis prijenosa preplata ili nedostatnih uplata država članica do 2011. godine za rutne naknade i do godine koja prethodi primjeni ove Uredbe za terminalne naknade,

— opis nedostatnih uplata, koje se prenose u skladu s drugim podstavkom članka 11.a stavka 4.,

— opis iznosa koji se prenose iz prethodnog referentnog razdoblja u skladu s člankom 11.a stavkom 8. točkom (c), raščlanjenih na faktore,

— opis drugih prihoda, ako postoje,

— opis formule upotrijebljene za izračun terminalnih naknada,

— opis i objašnjenje poticaja koji se primjenjuju na korisnike usluga u zračnoj plovidbi.