02005R0001 — HR — 25.01.2005 — 000.006

Ovaj je tekst namijenjen isključivo dokumentiranju i nema pravni učinak. Institucije Unije nisu odgovorne za njegov sadržaj. Vjerodostojne inačice relevantnih akata, uključujući njihove preambule, one su koje su objavljene u Službenom listu Europske unije i dostupne u EUR-Lexu. Tim službenim tekstovima može se izravno pristupiti putem poveznica sadržanih u ovom dokumentu.













▼B

UREDBA VIJEĆA (EZ) br. 1/2005

od 22. prosinca 2004.

o zaštiti životinja tijekom prijevoza i s prijevozom povezanih postupaka i o izmjeni direktiva 64/432/EEZ i 93/119/EZ i Uredbe (EZ) br. 1255/97







POGLAVLJE I.

PODRUČJE PRIMJENE, DEFINICIJE I OPĆI UVJETI ZA PRIJEVOZ ŽIVOTINJA

Članak 1.

Područje primjene

1. Ova se Uredba primjenjuje na prijevoz živih kralježnjaka koji se prevoze u Zajednici, uključujući posebne preglede koje trebaju obaviti službenici za pošiljke koje napuštaju carinsko područje Zajednice ili u njega ulaze.

2. Samo članci 3. i 27. primjenjuju se na:

(a) prijevoz životinja koji obavljaju poljoprivrednici svojim poljoprivrednim vozilima ili prijevoznim sredstvima u slučajevima kad zemljopisni uvjeti uvjetuju prijevoz zbog sezonskog preseljenja određenih vrsta životinja u druga klimatska područja;

(b) prijevoz svojih vlastitih životinja svojim vlastitim prijevoznim sredstvima koji obavljaju poljoprivrednici na udaljenosti manjoj od 50 km od svog poljoprivrednoga gospodarstva.

3. Ova Uredba ne smije biti prepreka za bilo koju strožu nacionalnu mjeru čiji je cilj poboljšati skrb o životinjama tijekom prijevoza koji se u cijelosti obavlja unutar državnog područja države članice ili tijekom pomorskog prijevoza koji polazi s državnog područja države članice.

4. Ova se Uredba primjenjuje ne dovodeći u pitanje veterinarske propise Zajednice.

5. Ova se Uredba ne primjenjuje na prijevoz životinja koji se ne odvija u vezi s nekom gospodarskom djelatnošću te na prijevoz životinja izravno u veterinarske ambulante ili poliklinike ili iz njih, na savjet veterinara.

Članak 2.

Definicije

Za potrebe ove Uredbe primjenjuju se sljedeće definicije:

(a) „životinje” znači živi kralježnjaci;

(b) „sabirni centri” znači mjesta kao što su poljoprivredna gospodarstva, centri za sakupljanje i sajmovi na kojima se domaći kopitari ili domaće vrste goveda, ovaca, koza ili svinja podrijetlom iz raznih poljoprivrednih gospodarstava dijele u pošiljke;

(c) „pratitelj” znači osoba izravno odgovorna za dobrobit životinja koja ih prati tijekom putovanja;

(d) „granična inspekcijska postaja” znači svako nadzorno mjesto koje je određeno i odobreno u skladu s člankom 6. Direktive 91/496/EEZ ( 1 ) za obavljanje veterinarskog pregleda životinja koje dolaze iz trećih zemalja na granici teritorija Zajednice;

(e) „veterinarski propisi Zajednice” znači zakonski propisi iz poglavlja I. Priloga A Direktivi 90/425/EEZ ( 2 ) te svi naknadno doneseni provedbeni propisi;

(f) „nadležno tijelo” znači središnje tijelo države članice nadležno za obavljanje provjera dobrobiti životinja ili svako drugo tijelo na koje prenese svoje ovlasti;

(g) „spremnik” znači svaki sanduk, kutija, posuda ili druga čvrsta struktura koja se upotrebljava za prijevoz životinja, a koja nije prijevozno sredstvo;

(h) „kontrolne točke” znači kontrolne točke iz Uredbe (EZ) br. 1255/97;

(i) „izlazna točka” znači granična inspekcijska postaja ili neko drugo mjesto koje je odredila država članica gdje životinje napuštaju carinsko područje Zajednice;

(j) „putovanje” znači cjelokupan prijevoz od mjesta polazišta do mjesta odredišta, uključujući svaki istovar, smještaj i utovar koji se odvija na usputnim mjestima putovanja;

(k) „skrbnik” znači svaka fizička ili pravna osoba, osim prijevoznika, koja je odgovorna za trajno ili privremeno postupanje sa životinjama;

(l) „plovilo za stoku” znači plovilo koji se upotrebljava ili se namjerava upotrebljavati za prijevoz domaćih kopitara ili domaćih vrsta goveda, ovaca, koza ili svinja, osim ro-ro plovila ili plovila koja prevoze životinje u pokretnim spremnicima;

(m) „dugo putovanje” znači putovanje koje traje više od 8 sati, a koje počinje trenutkom kretanja prve životinje iz pošiljke;

(n) „prijevozno sredstvo” znači cestovno ili željezničko vozilo, plovilo i zrakoplov koji se upotrebljavaju za prijevoz životinja;

(o) „navigacijski sustav” znači satelitska infrastruktura koja osigurava globalne, trajne, točne i zajamčene usluge vremenskog usklađivanja i pozicioniranja ili neka druga tehnologija koja osigurava usluge koje se u smislu ove Uredbe smatraju istovrijednima;

(p) „službeni veterinar” znači veterinar kojeg je imenovalo nadležno tijelo države članice;

(q) „organizator” znači:

i. prijevoznik koji je sklopio ugovor s najmanje još jednim prijevoznikom za dio putovanja; ili

ii. fizička ili pravna osoba koja je sklopila ugovor s više prijevoznika za putovanje; ili

iii. osoba koja je potpisala 1. odjeljak plana puta navedenog u Prilogu II.;

(r) „mjesto polazišta” znači mjesto u kojem se životinja prvi put utovaruje na prijevozno sredstvo pod uvjetom da je tamo bila smještena najmanje 48 sati prije polaska.

Međutim, sabirni centri odobreni u skladu s veterinarskim propisima Zajednice mogu se smatrati mjestom polaska pod uvjetom da je:

i. udaljenost prijeđena između prvog mjesta utovara i sabirnog centra manja od 100 km; ili

ii. za životinje predviđeno dovoljno ležaja, da, ako je to moguće, nisu vezane, i da ih se napojilo najmanje šest sati prije odlaska iz sabirnog centra

(s) „mjesto odredišta” znači mjesto u kojem se životinja istovaruje iz prijevoznog sredstva i

i. prihvaća najmanje 48 sati prije odlaska; ili

ii. klanja;

(t) „mjesto odmora ili pretovara” znači svako mjesto tijekom putovanja koje nije odredište, uključujući i mjesto na kojem životinje mijenjaju prijevozno sredstvo bez obzira na to istovaruju li se ili ne;

(u) „registrirani kopitari” znači registrirani kopitari iz Direktive 90/426/EEZ ( 3 );

(v) „ro-ro plovilo” znači plovilo opremljeno tehnologijom koja cestovnim i željezničkim vozilima omogućuje ukrcavanje i iskrcavanje s plovila;

(w) „prijevoz” znači kretanje životinja jednim ili više prijevoznih sredstava i povezani postupci, uključujući utovar, istovar, pretovar i odmor dok se ne završi istovar životinja u mjestu odredišta;

(x) „prijevoznik” znači svaka fizička ili pravna osoba koja obavlja prijevoz za svoj račun ili za račun treće strane;

(y) „neukroćeni kopitari” znači kopitari su koji se ne mogu vezati ili voditi na povodcu, a da se pritom ne izazove tjeskoba, bol ili patnja koja se može izbjeći;

(z) „vozilo” znači prijevozno sredstvo opremljeno kotačima koje se pokreće vlastitim pogonom ili tegli.

Članak 3.

Opći uvjeti za prijevoz životinja

Nitko ne smije prevoziti životinje niti učiniti da se prevoze na način koji bi kod njih mogao izazvati ozljedu ili nepotrebnu patnju.

Nadalje, moraju se ispuniti sljedeći uvjeti:

(a) moraju se unaprijed poduzeti sve potrebne mjere kako bi se na najmanju moguću mjeru smanjila duljina putovanja i zadovoljile potrebe životinja tijekom putovanja;

(b) životinje moraju biti sposobne za putovanje;

(c) prijevozna sredstva moraju se projektirati, izraditi, održavati i njima se mora upravljati na takav način da se izbjegne ozljeđivanje i patnja životinja te osigura njihova sigurnost;

(d) uređaji za utovar i istovar moraju se projektirati, izraditi, održavati i njima se mora upravljati na odgovarajući način kako bi se izbjeglo ozljeđivanje i patnja životinja te osigurala njihova sigurnost;

(e) osoblje koje rukuje životinjama mora biti za to odgovarajuće obrazovano, ili nadležno za isto kako bi moglo obavljati zadaće bez primjene sile ili koje druge metode koja može izazvati nepotreban strah, ozljedu ili patnju;

(f) prijevoz se obavlja bez kašnjenja do mjesta odredišta, a uvjeti stanja životinja redovito se provjeravaju i održavaju na odgovarajući način;

(g) za životinje se mora osigurati dovoljna podna površina i visina, primjerena njihovoj visini i trajanju putovanja;

(h) životinjama se u odgovarajućim razmacima osiguravaju voda, hrana i odmor, a kakvoćom i količinom moraju odgovarati njihovoj vrsti i veličini.







POGLAVLJE II.

ORGANIZATORI, PRIJEVOZNICI, SKRBNICI I SABIRNI CENTRI

Članak 4.

Prijevozne isprave

1. Nitko ne smije prevoziti životinje bez isprava u sredstvu prijevoza u kojima je navedeno:

(a) njihovo podrijetlo i vlasništvo;

(b) njihovo mjesto polaska;

(c) datum i vrijeme polaska;

(d) predviđeno mjesto odredišta;

(e) očekivano trajanje predviđenog putovanja.

2. Prijevoznik mora nadležnom tijelu na zahtjev dati na uvid isprave iz stavka 1.

Članak 5.

Planiranje obveza za prijevoz životinja

1. Nijedna osoba osim prijevoznika ovlaštenih u skladu s člankom 10. stavkom 1. ili člankom 11. stavkom 1. ne smije sklapati ugovore ili podugovore o prijevozu životinja.

2. Prijevoznici su dužni odrediti fizičku osobu odgovornu za prijevoz te osigurati da se informacije o planiranju, izvođenju i završetku dijela putovanja pod njihovim nadzorom mogu dobiti u svakom trenutku.

3. Organizatori su dužni za svako putovanje osigurati:

(a) da se dobrobit životinja ne ugrozi nedovoljnom koordinacijom pojedinih dijelova putovanja i da se u obzir uzmu vremenski uvjeti;

(b) da fizička osoba u svakom trenutku bude spremna nadležnom tijelu dati informacije o planiranju, izvođenju i završetku putovanja.

4. Za duga putovanja između država članica i s trećim zemljama za domaće kopitare, osim registriranih, i domaće životinje goveđih, ovčjih, kozjih i svinjskih vrsta, prijevoznici i organizatori moraju poštivati odredbe o putovanju iz Priloga II.

Članak 6.

Prijevoznici

1. Nijedna osoba ne smije raditi kao prijevoznik bez ovlaštenja za obavljanje prijevozničke djelatnosti koje je izdalo nadležno tijelo na temelju članka 10. stavka 1. ili, za duga putovanja, članka 11. stavka 1. Primjerak odobrenja mora se predočiti nadležnom tijelu tijekom prijevoza životinja.

2. Prijevoznici su dužni obavijestiti nadležno tijelo o svakoj promjeni u vezi s obavijestima i ispravama iz članka 10. stavka 1. ili, za duga putovanja, članka 11. stavka 1. najkasnije 15 radnih dana nakon što dođe do promjene.

3. Prijevoznici su dužni prevoziti životinje u skladu s tehničkim pravilima navedenim u Prilogu I.

4. Prijevoznici su dužni povjeriti postupanje sa životinjama osoblju koje je upoznato s odgovarajućim odredbama iz priloga I. i II.

5. Nijedna osoba ne smije voziti ili obavljati poslove pratitelja u cestovnom vozilu koje prevozi domaće kopitare ili domaće životinje goveđih, ovčjih, kozjih ili svinjskih vrsta ili peradi bez certifikata o osposobljenosti u skladu s člankom 17. stavkom 2. Certifikat o osposobljenosti mora se dati nadležnom tijelu na uvid tijekom prijevoza životinja.

6. Prijevoznici su dužni osigurati pratitelja koji prati svaku pošiljku životinja, osim u sljedećim slučajevima:

(a) kad se životinje prevoze u spremnicima koji su osigurani, odgovarajuće prozračeni i, kad je to potrebno, sadrže dovoljno hrane i vode u posudama koje se ne mogu prevrnuti, za putovanje koje je dvostruko dulje od očekivanog;

(b) kad vozač obavlja funkciju pratitelja.

7. Stavci 1., 2., 4. i 5. ne primjenjuju se na osobe koje prevoze životinje do najveće udaljenosti od 65 km računajući od mjesta polaska do mjesta odredišta.

8. Prijevoznici su dužni dati na uvid certifikat o odobrenju predviđenu člankom 18. stavkom 2.ili člankom 19. stavkom 2. nadležnom tijelu zemlje u koju se životinje prevoze.

9. Prijevoznici domaćih kopitara, osim registriranih, i domaćih životinja goveđih, ovčjih, kozjih i svinjskih vrsta na dugim cestovnim putovanjima dužni su primijeniti navigacijski sustav iz Priloga I. poglavlja VI. stavka 4.2 od 1. siječnja 2007. za cestovna prijevozna sredstva koja su prvi put u funkciji, a od 1. siječnja 2009. za sva druga cestovna prijevozna sredstva. Dužni su voditi evidenciju utemeljenu na tom navigacijskom sustavu najmanje tri godine i na zahtjev je dati na uvid nadležnom tijelu, posebno kad se provode pregledi iz članka 15. stavka 4. Provedbene mjere vezane uz taj stavak mogu se donijeti u skladu s postupkom iz članka 31. stavka 2.

Članak 7.

Prethodni pregled i odobrenje prijevoznih sredstava

1. Nitko ne smije prevoziti životinje cestom na dugim putovanjima bez prethodnog pregleda prijevoznog sredstva i odobrenja na temelju članka 18. stavka 1.

2. Nitko ne smije prevoziti morem na udaljenost veću od 10 nautičkih milja domaće kopitare i domaće životinje goveđih, ovčjih, kozjih ili svinjskih vrsta iz luke Zajednice, a da plovilo za stoku nije pregledano i odobreno na temelju članka 19. stavka 1.

3. Odredbe stavaka 1. i 2. primjenjuju se na spremnike koji se upotrebljavaju za prijevoz domaćih kopitara ili domaćih životinja goveđih, ovčjih, kozjih ili svinjskih vrsta cestom i/ili vodenim putem na dugim putovanjima.

Članak 8.

Skrbnici

1. Skrbnici životinja u mjestu polaska, pretovara ili odredišta dužni su osigurati pridržavanje tehničkih pravila iz poglavlja I. i III., odjeljka 1. Priloga I. za životinje koje se prevoze.

2. Skrbnici su dužni pregledati sve životinje koje stižu u mjesto provoza ili mjesto odredišta te utvrditi jesu li životinje izložene ili jesu li bile izložene dugom putovanju između država članica i trećih zemalja. U slučaju dugih putovanja domaćih kopitara, osim registriranih, i domaćih životinja goveđih, ovčjih, kozjih ili svinjskih vrsta, skrbnici su dužni pridržavati se odredaba o planu puta iz Priloga II.

Članak 9.

Sabirni centri

1. Upravitelji sabirnih centara dužni su osigurati da se sa životinjama postupa u skladu s tehničkim pravilima iz poglavlja I. i III., odjeljka 1. Priloga I.

2. Osim toga, upravitelji sabirnih centara koji su ovlašteni u skladu s veterinarskim propisima Zajednice dužni su:

(a) povjeriti postupanje sa životinjama samo osoblju koje je prošlo tečajeve obuke o relevantnim tehničkim pravilima iz Priloga I.;

(b) redovito upoznavati osobe kojima je odobren ulazak u sabirne centre o njihovim dužnostima i obvezama u skladu s ovom Uredbom te o kaznama u slučaju njihova kršenja;

(c) stalno imati dostupnim, za osobe kojima je odobren ulazak u sabirni centar, sve pojedinosti o nadležnom tijelu koje se mora izvijestiti o svakom mogućem kršenju odredaba ove Uredbe;

(d) u slučaju nepoštivanja odredaba ove Uredbe od strane bilo koje osobe koja se nalazi u sabirnom centru, i ne dovodeći u pitanje bilo koju radnju nadležnog tijela, poduzeti potrebne mjere kako bi se otklonilo uočeno nepoštivanje i spriječilo njegovo ponavljanje;

(e) donijeti, pratiti i primijeniti potrebna interna pravila s ciljem poštivanja točaka od (a) do (d).







POGLAVLJE III.

DUŽNOSTI I OBVEZE NADLEŽNIH TIJELA

Članak 10.

Uvjeti za ovlaštenje prijevoznika

1. Nadležno tijelo izdaje ovlaštenje za obavljanje prijevozničke djelatnosti prijevoznicima pod uvjetom da:

(a) su podnositelji zahtjeva imaju poslovni nastan, ili u slučaju podnositelja zahtjeva s poslovnim nastanom u trećoj zemlji, da je isti zastupljen u državi članici u kojoj podnosi zahtjev za ovlaštenjem;

(b) su podnositelji zahtjeva pokazali da imaju na raspolaganju dovoljno odgovarajućeg osoblja, opreme i operativnih postupaka koji im omogućuju poštivanje odredaba ove Uredbe, uključujući prema potrebi vodiče dobre prakse;

(c) podnositelji zahtjeva ili njihovi predstavnici nisu ozbiljno povrijedili zakonodavstvo Zajednice i/ili nacionalno zakonodavstvo koje se odnosi na zaštitu životinja tijekom triju godina koje su prethodile podnošenju zahtjeva. Ta se odredba ne primjenjuje kad podnositelj zahtjeva na prihvatljiv način pokaže nadležnom tijelu da je poduzeo sve potrebne mjere kako bi izbjegao daljnje povrede.

2. Nadležno tijelo izdaje ovlaštenja iz stavka 1. u skladu s oglednim primjerkom iz poglavlja I. Priloga III. Takva su ovlaštenja na snazi najviše pet godina od dana izdavanja i nisu valjana za duga putovanja.

Članak 11.

Zahtjevi za ovlaštenje prijevoznika za duga putovanja

1. Nadležno tijelo izdaje ovlaštenje prijevoznicima koji obavljaju duga putovanja nakon podnošenja zahtjeva pod uvjetom da:

(a) se pridržavaju odredbe članka 10. stavka 1.;

(b) su podnositelji zahtjeva predočili sljedeće dokumente:

i. valjane certifikate o osposobljenosti za vozače i pratitelje kako je predviđeno člankom 17. stavkom 2. za sve vozače i pratitelje koji obavljaju duga putovanja;

►C1 ii. valjane certifikate o odobrenju kako je predviđeno člankom 18. stavkom 2. ◄ za sva cestovna prijevozna sredstva koja se upotrebljavaju za duga putovanja;

iii. pojedinosti postupaka koji prijevoznicima omogućuju da slijede i bilježe kretanje cestovnih vozila za koja su odgovorni te kontaktiraju s dotičnim vozačima u svakom trenutku tijekom dugih putovanja;

iv. krizni plan u slučaju nužde.

2. Na temelju stavka 1. točke (b) podtočke iii. prijevoznici koji na dugim putovanjima prevoze domaće kopitare osim registriranih, te domaće životinje goveđih, ovčjih, kozjih i svinjskih vrsta, dužni su pokazati da primjenjuju navigacijski sustav iz članka 6. stavka 9.:

(a) za cestovna prijevozna sredstva koja su prvi put u funkciji od 1. siječnja 2007.;

(b) za sva cestovna prijevozna sredstva od 1. siječnja 2009.

3. Nadležno tijelo izdaje ta ovlaštenja u skladu s oglednim primjerkom iz poglavlja II. Priloga III. Takva su odobrenja na snazi najviše pet godina od dana izdavanja i valjana su za sva putovanja, uključujući i duga putovanja.

Članak 12.

Ograničenje za podnošenja zahtjeva za ovlaštenjem

Prijevoznici podnose zahtjev za ovlaštenje na temelju članka 10. ili članka 11. samo jednom nadležnom tijelu, u samo jednoj državi članici.

Članak 13.

Izdavanje ovlaštenja od strane nadležnog tijela

1. Nadležno tijelo može ograničiti opseg ovlaštenja predviđeno člankom 10. stavkom 1. ili, za duga putovanja, člankom 11. stavkom 1. prema kriterijima koji se mogu provjeriti tijekom prijevoza.

2. Nadležno je tijelo dužno izdati svako ovlaštenje predviđeno člankom 10. stavkom 1. ili, za duga putovanja, člankom 11. stavkom 1. s brojem jedinstvenim u državi članici. Ovlaštenje se sastavlja na službenom jeziku/jezicima države članice koja ga izdaje te na engleskom jeziku kad postoji mogućnost da prijevoznik prometuje u drugoj državi članici.

3. Nadležno tijelo dužno je označiti ovlaštenje iz članka 10. stavka 1. ili članka 11. stavka 1. na način koji nadležnom tijelu omogućuje da brzo identificira prijevoznika, posebno u slučaju nepoštivanja odredaba ove Uredbe.

4. Nadležno je tijelo dužno voditi evidenciju o ovlaštenjima izdanim na temelju članka 11. stavka 1. u elektroničkoj bazi podataka. Ime prijevoznika i broj odobrenja javno su dostupni dok je odobrenje na snazi. Ovisno o pravilima Zajednice i/ili nacionalnim pravilima o zaštiti privatnosti, javan pristup drugim podacima koji se odnose na ovlaštenja o obavljanju prijevozničke djelatnosti odobravaju države članice. Baza podataka uključuje i odluke iz članka 26. stavka 4. točke (c) i stavka 6.

Članak 14.

Provjere i druge mjere koje se odnose na plan puta, a koje provodi nadležno tijelo prije dugih putovanja

1. U slučaju dugih putovanja između država članica i s trećim zemljama za domaće kopitare i domaće životinje goveđih, ovčjih, kozjih i svinjskih vrsta, nadležno tijelo iz mjesta polaska dužno je:

(a) obaviti odgovarajuće provjere kako bi utvrdilo:

i. da prijevoznici navedeni u planu puta imaju odgovarajuća valjana ovlaštenja za obavljanje prijevozničke djelatnosti, ►C1 valjane certifikate o odobrenju prijevoznih sredstava za duga putovanja ◄ i valjane certifikate o osposobljenosti za vozače i pratitelje;

ii. da je plan puta koji podnosi organizator realan i da pokazuje pridržavanje odredaba ove Uredbe;

(b) kad ishod provjera predviđenih točkom (a) ne zadovoljava, zatražiti od organizatora da promijeni mjere za planirano dugo putovanje tako da se pridržava odredaba ove Uredbe;

(c) kad ishod provjera predviđenih točkom (a) zadovoljava, nadležno je tijelo dužno ovjeriti plan puta;

(d) što je prije moguće poslati pojedinosti o planiranim dugim putovanjima navedenim u planu puta nadležnom tijelu u mjestu odredišta, o mjestu izlaska ili kontrolnom mjestu putem sustava razmjene informacija iz članka 20. Direktive 90/425/EEZ.

2. Iznimno od stavka 1. točke (c), ovjeravanje plana puta nije potrebno za prijevoz koji primjenjuje sustav iz članka 6. stavka 9.

Članak 15.

Provjere koje provodi nadležno tijelo u bilo kojoj fazi dugog putovanja

1. Nadležno tijelo u bilo kojoj fazi dugog putovanja obavlja nasumične ili ciljane provjere kako bi provjerilo da su vremena putovanja realna i da se putovanje odvija u skladu s ovom Uredbom, a posebno da su vremena putovanja i odmora u skladu s ograničenjima iz poglavlja V. Priloga I.

2. U slučaju dugih putovanja između država članica i s trećim zemljama, provjera sposobnosti za putovanje na mjestu polaska, navedena u poglavlju I. Priloga I., obavlja se prije utovara kao dio zdravstvene provjere životinja kako je navedeno u odgovarajućim veterinarskim propisima, u rokovima predviđenim tim propisima.

3. Kad je odredište klaonica, provjere iz stavka 1. mogu se obaviti kao dio nadzora nad dobrobiti životinja utvrđenog u Uredbi (EZ) br. 854/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o utvrđivanju posebnih pravila organizacije službenih kontrola proizvoda životinjskog podrijetla namijenjenih prehrani ljudi ( 4 ).

4. Evidencija o kretanju prijevoznih sredstava cestom dobivena pomoću navigacijskog sustava može se, prema potrebi, upotrijebiti za provođenje tih provjera.

Članak 16.

Izobrazba i opremanje osoblja koje provodi nadležno tijelo

Nadležno je tijelo dužno osigurati da je njegovo osoblje valjano obučeno i opremljeno za provjeru podataka zabilježenih pomoću:

— opreme za bilježenje podataka predviđene Uredbom (EEZ) br. 3821/85,

— navigacijskog sustava.

Članak 17.

Tečajevi obuke i certifikati o osposobljenosti

1. Tečajevi za obuku moraju biti dostupni osoblju prijevoznika i sabirnih centara za svrhe iz članka 6. stavka 4. i članka 9. stavka 2. točke (a).

2. Certifikat o osposobljenosti za vozače i pratitelje cestovnih vozila koja prevoze domaće kopitare ili domaće životinje goveđih, ovčjih, kozjih i svinjskih vrsta ili peradi iz članka 6. stavka 5. izdaje se u skladu s Prilogom IV. Certifikat o osposobljenosti sastavlja se na službenom jeziku/jezicima države članice koja je izdala potvrdu, i na engleskom kad postoji vjerojatnost da će vozač ili pratitelj prometovati u drugoj državi članici. Certifikat o osposobljenosti izdaje nadležno tijelo ili tijelo koje država članica odredi za tu svrhu u skladu s oglednim primjerkom navedenim u poglavlju III. Priloga III. Područje primjene rečene certifikate o osposobljenosti može se ograničiti na određene vrste ili skupinu vrsta.

Članak 18.

Certifikat o odobravanju cestovnih prijevoznih sredstava

1. Nadležno tijelo ili tijelo koje je odredila država članica izdaje certifikat o odobrenju cestovnih prijevoznih sredstava za duga putovanja nakon podnošenja zahtjeva, pod uvjetom da:

(a) prijevozno sredstvo nije predmet zahtjeva podnesenog drugom nadležnom tijelu ili odobrenja drugog nadležnog tijela u istoj ili kojoj drugoj državi članici;

(b) je nadležno tijelo ili tijelo koje je odredila država članica pregledalo prijevozno sredstvo i utvrdilo da je ono u skladu sa zahtjevima iz poglavlja II. i VI. Priloga I. koja se odnose na projektiranje, izgradnju i održavanje cestovnih prijevoznih sredstava za duga putovanja.

2. Nadležno tijelo ili tijelo koje je odredila država članica izdaje svaku potvrdu s jedinstvenim brojem u državi članici i u skladu s oglednim primjerkom iz poglavlja IV. Priloga III. Potvrda se sastavlja na službenom jeziku/jezicima države članice koja je izdaje i na engleskom. Potvrda je na snazi najviše pet godina od dana izdavanja i postaje nevažećom onog trenutka kad se prijevozno sredstvo mijenja ili prepravlja na način koji utječe na dobrobit životinja.

3. Nadležno tijelo vodi evidenciju o potvrdama o odobrenju cestovnih prijevoznih sredstava za duga putovanja u elektronskoj bazi podataka koja nadležnim tijelima u svim državama članicama omogućuje njihovu brzu identifikaciju, posebno u slučaju nepridržavanja zahtjeva ove Uredbe.

4. Države članice mogu odobriti odstupanja od odredaba iz ovog članka i odredaba poglavlja V. stavka 1.4. točke (b) i poglavlja VI. Priloga I. za cestovna prijevozna sredstva za putovanja koja nisu dulja od 12 sati od dolaska u konačno odredište.

Članak 19.

Potvrda o odobrenju plovila za prijevoz stoke

1. Nadležno tijelo ili tijelo koje je odredila država članica izdaje potvrdu o odobrenju i za plovila za prijevoz stoke nakon podnošenja zahtjeva pod uvjetom da:

(a) se plovilom upravlja iz države članice gdje je zahtjev podnesen;

(b) plovilo nije predmet zahtjeva podnesenog drugom nadležnom tijelu ili odobrenja drugog nadležnog tijela u istoj ili kojoj drugoj državi članici;

(c) je nadležno tijelo ili tijelo koje je odredila država članica pregledalo plovilo i utvrdilo da je ono u skladu s odredbama iz odjeljka 1. poglavlja IV. Priloga I. o gradnju i opremi plovila za stoku.

2. Nadležno tijelo ili tijelo koje je odredila država članica izdaje svaku potvrdu s brojem jedinstvenim u državi članici. Potvrda se sastavlja na najmanje jednom službenom jeziku države članice koja je izdaje te na engleskom. Potvrda je na snazi najviše pet godina od dana izdavanja i postaje nevažećom onog trenutka kad se prijevozno sredstvo mijenja ili prepravlja na način koji utječe na dobrobit životinja.

3. Nadležno tijelo vodi evidenciju o odobrenim plovilima za stoku koja omogućuje njihovu brzu identifikaciju, posebno u slučaju nepridržavanja ove Uredbe.

4. Nadležno tijelo vodi evidenciju o potvrdama o odobrenju plovila za stoku u elektronskoj bazi podataka koja omogućuje njihovu brzu identifikaciju, posebno u slučaju nepridržavanja ove Uredbe.

Članak 20.

Pregled plovila za stoku pri utovaru i istovaru

1. Nadležno je tijelo dužno pregledati plovilo za stoku prije svakog utovara životinja kako bi posebno provjerilo da:

(a) je plovilo za stoku izgrađeno i opremljeno za broj i vrstu životinja koje će se prevoziti;

(b) se prostori u kojima će životinje biti smještene dobro održavaju;

(c) je oprema iz poglavlja IV. Priloga I. održavana u ispravnom radnom stanju.

2. Nadležno tijelo mora pregledati plovila za stoku prije i tijekom svakog utovara/istovara kako bi osiguralo da:

(a) su životinje sposobne nastaviti putovanje;

(b) se postupak utovara/istovara odvija u skladu s poglavljem III. Priloga I.;

(c) je opskrba hranom i vodom u skladu s odjeljkom 2. poglavlja IV. Priloga I.

Članak 21.

Pregledi na izlaznim točkama i graničnim inspekcijskim postajama

1. Ne dovodeći u pitanje preglede iz članka 2. Uredbe (EZ) br. 639/2003, kad životinje dođu na izlazne točke ili granične inspekcijske postaje, službeni veterinari država članica dužni su provjeriti da se životinje prevoze u skladu s ovom Uredbom, a posebno:

(a) da su prijevoznici podnijeli primjerak valjanog ovlaštenja iz članka 10. stavka 1., odnosno članka 11. stavka 1. za duga putovanja;

(b) da su vozači cestovnih vozila koji prevoze domaće kopitare, domaće životinje goveđih, ovčjih, kozjih i svinjskih vrsta ili perad i pratitelji pokazali valjanu potvrdu o osposobljenosti predviđenu člankom 17. stavkom 2.;

(c) da su životinje sposobne nastaviti putovanje;

(d) da su prijevozna sredstva u kojima životinje nastavljaju putovanje u skladu s odredbama iz poglavlja II. i, gdje je to primjenjivo, poglavlja VI. Priloga I.;

(e) da su u slučaju izvoza prijevoznici osigurali dokaz da je putovanje iz mjesta polaska do prvog mjesta istovara u zemlji konačnog odredišta u skladu s međunarodnim sporazumom iz Priloga V. koji je na snazi u navedenim trećim zemljama;

(f) jesu li domaći kopitari i domaće životinje goveđih, ovčjih, kozjih i svinjskih vrsta prevezeni ili će se prevoziti na dugim putovanjima.

2. U slučaju dugih putovanja na kojima se prevoze domaći kopitari i domaće životinje vrste goveda, ovaca i svinja, službeni veterinari na izlaznim točkama i graničnim inspekcijskim postajama obavljaju i evidentiraju provjere navedene u odjeljku 3. „Mjesto odredišta” plana puta u Prilogu II. Evidenciju o tim provjerama i provjeri iz stavka 1. čuva nadležno tijelo tijekom razdoblja od najmanje tri godine od datuma provjera, uključujući primjerak evidencijske liste ili ispisa navedenog u Prilogu I. ili Prilogu IB Uredbe (EEZ) br. 3821/85 ako je vozilo obuhvaćeno tom Uredbom.

3. Kad nadležno tijelo smatra da životinje nisu sposobne završiti svoje putovanje, one se istovaruju, napajaju, hrane i odmaraju.

Članak 22.

Kašnjenje tijekom prijevoza

1. Nadležno je tijelo dužno poduzeti odgovarajuće mjere da spriječi ili na najmanju moguću mjeru svede svako kašnjenje tijekom prijevoza ili patnju životinja kad nepredvidive okolnosti onemogućavaju primjenu ove Uredbe. Nadležno je tijelo dužno osigurati posebne mjere na mjestu pretovara, izlaznim točkama i graničnim inspekcijskim postajama kojima se osigurava prednost prijevozu životinja pred drugim pošiljkama.

2. Nijedna se pošiljka životinja ne smije zadržavati tijekom prijevoza, osim kad je to izričito potrebno zbog dobrobiti životinja ili javne sigurnosti. Ne smije doći do neopravdanog kašnjenja između završetka utovara i polaska. Ako se koja pošiljka životinja tijekom prijevoza mora zadržati više od dva sata, mjerodavno tijelo mora osigurati odgovarajuće mjere za skrb o životinjama i, kad je to potrebno, njihovo hranjenje, napajanje, istovar i smještaj.







POGLAVLJE IV.

PROVEDBA I RAZMJENA INFORMACIJA

Članak 23.

Žurne mjere u slučaju nepridržavanja odredbi ove Uredbe od strane prijevoznika

1. Kad nadležno tijelo utvrdi da se ne pridržava ili se nije pridržavalo bilo kojoj odredbi ove Uredbe, ono mora poduzeti ili zatražiti od osobe odgovorne za životinje da poduzme sve radnje potrebne za zaštitu dobrobiti životinja.

Takve radnje ne smiju izazivati nepotrebnu daljnju patnju životinja i trebaju biti razmjerne ozbiljnosti prisutnog rizika. Nadležno je tijelo na odgovarajući način naplaćuje troškove takve radnje.

2. Ovisno o okolnostima svakog pojedinog slučaja, takva radnja može uključivati:

(a) promjenu vozača ili pratitelja;

(b) privremeni popravak prijevoznog sredstva kako bi se spriječilo neposredno ozljeđivanje životinja;

(c) premještaj pošiljke ili jednog njezina dijela u drugo prijevozno sredstvo;

(d) povratak životinja u mjesto polaska najkraćim putem, ili omogućivanje životinjama da nastave putovanje do mjesta odredišta najkraćim putem, ovisno o tom što je u interesu dobrobiti životinja;

(e) istovar životinja i njihovo zadržavanje u prikladnom smještaju uz odgovarajuću skrb do rješavanja problema.

Kad ne postoje sredstva za zaštitu dobrobiti životinja, one se moraju humano usmrtiti ili eutanazirati.

3. Kad se radnja poduzima zbog nepridržavanja ove Uredbe kao što je navedeno u stavku 1., i kad je životinje potrebno prevoziti uz povredu neke od odredbi ove Uredbe, nadležno je tijelo dužno izdati ovlaštenje za prijevoz životinja. U ovlaštenju se utvrđuje o kojim je životinjama riječ te definiraju uvjeti prema kojima se one mogu prevoziti dok se u cijelosti ne budu poštovale odredbe ove Uredbe. To ovlaštenje prati životinje.

4. Nadležno se tijelo mora odmah pobrinuti za provedbu potrebnih mjera ako osoba odgovorna za životinje nije dostupna ili se ne pridržava uputa.

5. O odlukama koje donese nadležno tijelo, kao i razlozima njihova donošenja izvješćuje se prijevoznik ili njegov predstavnik što je prije moguće te nadležno tijelo koje je izdalo ovlaštenje iz članka 10. stavka 1. ili članka 11. stavka 1. Ako je to potrebno, nadležno tijelo osigurava pomoć prijevozniku kako bi mu olakšalo provedbu potrebnih žurnih mjera.

Članak 24.

Međusobna pomoć i razmjena informacija

1. Pravila i informacijski postupci navedeni u Direktivi Vijeća 89/608/EEZ ( 5 ) primjenjuju se za potrebe ove Uredbe.

2. Svaka država članica mora priopćiti Komisiji pojedinosti o kontakt točki u svrhu pridržavanja odredaba ove Uredbe, uključujući elektroničku adresu ako je dostupna, u roku od tri mjeseca od stupanja na snagu ove uredbe, kao i svaku promjenu podataka. Komisija je dužna proslijediti podatke o kontakt točki drugim državama članicama u okviru Stalnog odbora za prehrambeni lanac i zdravlje životinja.

Članak 25.

Kazne

Države članice utvrđuju propise o kaznama primjenjivim na povrede odredaba ove Uredbe te poduzimaju sve potrebne mjere za njihovu provedbu. Predviđene kazne moraju biti učinkovite, proporcionalne i odvraćati od daljnjih povreda odredaba ove Uredbe. Države članice obavješćuju Komisiju o tim odredbama, kao i odredbama za primjenu članka 26., najkasnije do 5. srpnja 2006. te odmah obavješćuju o naknadnim izmjenama koje na njih utječu.

Članak 26.

Povrede i obavijest o prekršaju

1. U slučaju povrede ove Uredbe, nadležno tijelo poduzima posebne mjere iz stavaka od 2. do 7.

2. Kad nadležno tijelo utvrdi da se prijevoznik nije pridržavao ove Uredbe ili da prijevozno sredstvo nije s njom u skladu, ono je o istom dužno odmah izvijestiti nadležno tijelo koje je prijevozniku izdalo ovlaštenje o obavljanju prijevozničke djelatnosti ili potvrdu o odobrenju prijevoznog sredstva, a kad je vozač uključen u nepoštivanje odredaba ove Uredbe, i tijelo koje je izdalo vozačevu potvrdu o osposobljenosti. Toj se obavijesti prilažu svi relevantni podaci i isprave.

3. Kad nadležno tijelo u mjestu odredišta utvrdi da se putovanje odvijalo uz kršenje ove Uredbe, ono o tome odmah izvješćuje nadležno tijelo u mjestu polazišta. Obavijesti se prilažu svi relevantni podaci i isprave.

4. Kad nadležno tijelo utvrdi da prijevoznik nije poštivao ovu Uredbu ili da prijevozno sredstvo nije u skladu s njom, ili kad nadležno tijelo primi obavijest predviđenu u stavku 2. ili 3., ono je dužno, prema potrebi:

(a) zatražiti od prijevoznika o kojem je riječ da otkloni povredu te uspostavi sustav koji sprečava njegovo ponovno javljanje;

(b) podvrgnuti navedenog prijevoznika daljnjim pregledima, posebno onim za koje je potreban veterinar pri utovaru životinja;

(c) obustaviti ili povući ovlaštenje o obavljanju prijevozničke djelatnosti izdano prijevozniku ili potvrdu o odobrenju prijevoznog sredstva o kojem je riječ.

5. U slučaju kad je povredu ove Uredbe učinio vozač ili pratitelj koji ima potvrdu o osposobljenosti iz članka 17. stavka 2., nadležno tijelo može obustaviti ili povući potvrdu o osposobljenosti, posebno ako kršenje pokaže da vozaču ili pratitelju nedostaje znanja ili spoznaja o prijevozu životinja u skladu s ovom Uredbom.

6. U slučaju ponovljene ili ozbiljne povrede ove Uredbe, država članica može privremeno zabraniti da prijevoznik ili prijevozno sredstvo o kojem je riječ prevozi životinje na njezinom državnom području, premda je odobrenje za prijevoznika ili prijevozno sredstvo izdala druga država članica, pod uvjetom da su iscrpljene sve mogućnosti koje nudi uzajamna pomoć i razmjena informacija iz članka 24.

7. Države članice dužne su osigurati da sva mjesta kontakta predviđena člankom 24. stavkom 2. budu odmah obaviještena o svakoj odluci donesenoj u skladu sa stavkom 4. točkom (c), ili stavcima 5. ili 6. ovog članka.

Članak 27.

Inspekcijski pregledi i godišnja izvješća nadležnih tijela

1. Nadležno je tijelo dužno provjeriti poštivanje odredaba ove Uredbe provođenjem inspekcijskih pregleda životinja, prijevoznih sredstava i popratnih isprava bez diskriminacije. Takvi se pregledi moraju obavljati na odgovarajućem omjeru životinja koje se svake godine prevoze unutar svake države članice, i mogu se obavljati istodobno s provjerama koje se provode u druge svrhe. Broj pregleda povećava se kad se utvrdi da su se kršile odredbe ove Uredbe. Spomenut omjer utvrđuje se u skladu s postupcima iz članka 31. stavka 2.

2. Države članice podnose Komisiji do 30. lipnja svake godine godišnje izvješće za prethodnu godinu o inspekcijskom nadzoru predviđenom stavkom 1. Izvješće treba biti popraćeno analizom glavnih otkrivenih nedostataka i akcijskim planom za njihovo rješavanje.

Članak 28.

Pregledi na licu mjesta

Veterinarski stručnjaci iz Komisije mogu, u suradnji s tijelima uključenih država članica i u mjeri u kojoj je to potrebno da se osigura jedinstvena primjena ove Uredbe, obaviti preglede na licu mjesta u skladu s postupcima iz članka 45. Uredbe (EZ) br. 882/2004 ( 6 ) Europskog parlamenta i Vijeća.

Članak 29.

Vodiči dobre prakse

Države članice potiču razvoj vodiča dobre prakse koji uključuju preporuke o pridržavanju ove Uredbe, a posebno njezina članka 10. stavka 1. Vodiči se sastavljaju na nacionalnoj razini, između nekoliko država članica ili na razini Zajednice. Potiče se širenje i primjena nacionalnih vodiča i vodiča Zajednice.







POGLAVLJE V.

PROVEDBENE OVLASTI I ODBORSKI POSTUPAK

Članak 30.

Izmjene priloga i provedbenih propisa

1. Vijeće izmjenjuje priloge Uredbi kvalificiranom većinom na prijedlog Komisije, posebno s ciljem njihove prilagodbe tehnološkom i znanstvenom napretku, osim poglavlja IV. i VI. stavka 3.1, Priloga I., odjeljaka 1. do 5. Priloga II., Priloga III., IV., V. i VI. koji se mogu izmijeniti u skladu s postupkom iz članka 31. stavka 2.

2. Detaljni propisi potrebni za provedbu ove Uredbe mogu se donijeti u skladu s postupkom iz članka 31. stavka 2.

3. Potvrde ili druge isprave predviđene veterinarskim zakonodavstvom Zajednice za žive životinje mogu se dopuniti u skladu s postupkom iz članka 31. stavka 2. kako bi uzele u obzir odredbe ove Uredbe.

4. Obveza posjedovanja potvrde o osposobljavanju predviđene člankom 6. stavkom 5. može se proširiti na vozače ili pratitelje drugih domaćih vrsta u skladu s postupkom iz članka 31. stavka 2.

5. Odstupanja od stavka 2. točke (e) poglavlja I. Priloga I. može donijeti Komisija u slučaju izvanrednih mjera za potporu tržištu zbog ograničenja kretanja u skladu s veterinarskim mjerama za kontrolu bolesti. Odbor iz članka 31. mora se obavijestiti o svakoj donesenoj mjeri.

6. Odstupanja koja se odnose na odredbe za duga putovanja, uvažavajući udaljenost određenih regija od kopnenog dijela Zajednice, mogu se donijeti u skladu s postupkom iz članka 31. stavka 2.

7. Odstupajući od ove Uredbe, države članice mogu i dalje primjenjivati postojeće nacionalne propise o prijevozu životinja unutar svojih najudaljenijih regija, koje potječu iz tih regija ili u njih dolaze. O tome izvješćuju Komisiju.

8. Do donošenja detaljnih odredaba za vrste koje nisu izričito spomenute u prilozima, države članice mogu utvrditi ili provoditi dodatna nacionalna pravila koja se primjenjuju na prijevoz životinja tih vrsta.

Članak 31.

Odborski postupak

1. Komisiji pomaže Stalni odbor za prehrambeni lanac i zdravlje životinja, osnovan na temelju Uredbe (EZ) br. 178/2002 Europskog parlamenta i Vijeća ( 7 ).

2. Prilikom upućivanja na ovaj stavak, primjenjuju se članci 5. i 7. Odluke 1999/468/EZ.

Rok iz članka 5. stavka 6. Odluke 1999/468/EZ utvrđuje se na tri mjeseca.

3. Odbor donosi svoj poslovnik.

Članak 32.

Izvješće

U roku od četiri godine od datuma spomenutog u članku 37., drugom podstavku, Komisija je dužna podnijeti izvješće Europskom parlamentu i Vijeću o utjecaju ove Uredbe na dobrobit životinja koje se prevoze te na tokove trgovine živih životinja u proširenoj Zajednici. Izvješće mora posebno uzeti u obzir znanstvene podatke o potrebama zaštite životinja, i izvješće o primjeni navigacijskog sustava iz Priloga I., poglavlja VI. stavka 4.3, te socijalno-ekonomske implikacije ove Uredbe, uključujući regionalne aspekte. Izvješće se može, ako je to potrebno, popratiti odgovarajućim zakonskim prijedlozima o dugim putovanjima, posebno što se tiče trajanja putovanja, trajanja odmora i dopuštenog prostora.







POGLAVLJE VI.

ZAVRŠNE ODREDBE

Članak 33.

Stavljanje izvan snage

Direktiva 91/628/EEZ i Uredba (EZ) br. 411/98 se od 5. siječnja 2007. stavljaju izvan snage.Upućivanja na Direktivu i Uredbu stavljene izvan snage, smatraju se upućivanjem na ovu Uredbu.

Članak 34.

Izmjene Direktive 64/432/EEZ

Ovim se mijenja Direktiva 64/432/EEZ:

1. Članak 11. zamjenjuje se sljedećim:

(a) u stavku 1. umeće se ova točka:

„(ee) uskladiti se s odredbama Direktive 98/58/EZ i Uredbe (EZ) br. 1/2005 ( *1 ) koje se na njih primjenjuju;

(b) stavak 4. zamjenjuje se sljedećim:

„4. Nadležno tijelo može obustaviti ili opozvati odobrenje u slučaju nepridržavanja odredaba ovog članka ili drugih odgovarajućih odredaba ove Direktive ili Uredbe (EZ) br. 1/2005 ili drugih veterinarskih propisa Zajednice navedenih u poglavlju I. Priloga A Direktivi 90/425/EEZ ( *2 ). Odobrenje se može obnoviti kad se nadležno tijelo uvjeri da je sabirni centar u cijelosti usklađen s odgovarajućim odredbama iz ovog stavka.

2. Članak 12. zamjenjuje se sljedećim:

„Članak 12.

1. Države članice dužne su osigurati da prijevoznici ispunjavaju ove dodatne uvjete:

(a) za prijevoz životinja moraju upotrebljavati prijevozna sredstva koja:

i. su izrađena tako da ne dopuštaju propuštanje ili ispadanje fekalija životinja, stelje ili hrane iz vozila; i

ii. čiste se i dezinficiraju odmah nakon svakog prijevoza životinja ili svakog proizvoda koji može utjecati na zdravlje životinja, a kad je to potrebno, i prije svakog utovara životinja, pomoću sredstava za dezinfekciju koje je nadležno tijelo službeno odobrilo;

(b) države članice moraju:

i. imati odgovarajuće objekte za čišćenje i dezinfekciju koje je odobrilo nadležno tijelo, uključujući objekte za spremanje stelje i gnoja; ili

ii. predočiti dokaz u vidu isprave da te radnje obavlja treća strana koja ima odobrenje nadležnog tijela.

2. Prijevoznik mora osigurati da za svako vozilo koje upotrebljava za prijevoz životinja vodi registar koji mora sadržavati barem ove informacije koje se čuvaju najmanje tri godine:

(a) mjesta, datume i vrijeme utovara, te ime ili naziv tvrtke i adresu poljoprivrednog gospodarstva ili sabirnog centra gdje se životinje utovaruju;

(b) mjesta, datume i vrijeme isporuke, te ime ili poslovno ime i adresu jednog ili više primatelja;

(c) vrstu i broj prevoženih životinja;

(d) datum i mjesto dezinfekcije;

(e) pojedinosti popratnih isprava, uključujući i njihov broj;

(f) očekivano trajanje svakog putovanja.

3. Prijevoznici su dužni osigurati da pošiljka ili životinje ni u jednom trenutku od napuštanja gospodarstva ili sabirnog centra podrijetla do dolaska na odredište ne dođu u dodir sa životinjama lošijeg zdravstvenog statusa.

4. Države članice dužne su osigurati da prijevoznici poštuju odredbe ovog članka koje se odnose na isprave koje moraju pratiti životinje.

5. Ovaj se članak ne primjenjuje na osobe koje prevoze životinje na udaljenost koja ne prelazi 65 km računajući od mjesta polaska do mjesta odredišta.

6. U slučaju nepridržavanja odredaba iz ovog članka, odredbe o kršenju i prijava kršenja iz članka 26. Uredbe (EZ) br. 1/2005 primjenjuju se mutatis mutandis na zdravlje životinja.”

Članak 35.

Izmjene Direktive 93/119/EZ

U Prilogu A Direktivi 93/119/EZ, stavak 3. dijela II. zamjenjuje se sljedećim:

„3. Životinje se moraju kretati vrlo pažljivo. Prolazi moraju biti izgrađeni tako da se opasnost od ozljeđivanja životinja svede na najmanju moguću mjeru, i moraju se razmjestiti tako da se iskoristi njihova tendencija sakupljanja u krdo. Pribor za tjeranje životinja mora se upotrebljavati samo u tu svrhu i samo tijekom kraćeg razdoblja. Uporaba uređaja kojim se primjenjuju električni šokovi mora se izbjegavati koliko god je to moguće. U svakom slučaju, taj se pribor upotrebljava za odrasla goveda i odrasle svinje koji se odbijaju pomaknuti, i samo onda kad ispred sebe imaju dovoljno prostora za kretanje. Uređaji kojim se primjenjuju električni šokovi ne smiju se upotrebljavati u trajanju duljem od 1 sekunde, moraju se upotrebljavati u odgovarajućim razmacima i primjenjuju se samo na mišićima stražnjeg dijela tijela. Uređaji kojim se primjenjuju električni šokovi ne smiju se opetovano upotrebljavati ako životinja ne reagira.”

Članak 36.

Izmjene Uredbe (EZ) br. 1255/97

Ovim se mijenja Uredba (EZ) br. 1255/97 kako slijedi:

1) riječ „odmorišta” zamjenjuje se riječima „kontrolne točke” na svakom mjestu u Uredbi;

2) u članku 1. stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:

„1. Kontrolne točke su mjesta gdje se životinje odmaraju najmanje 12 sati ili dulje u skladu s točkom 1.5. ili 1.7(b) poglavlja V. Priloga I. Uredbi (EZ) 1/2005 ( *3 ).

3) članak 3. zamjenjuje se sljedećim:

„Članak 3.

1. Nadležno je tijelo dužno odobriti i izdati broj odobrenja za svaku kontrolnu točku. To se odobrenje može ograničiti na posebnu vrstu ili određene kategorije životinja i zdravstvenog statusa. Države članice obavješćuju Komisiju o popisu odobrenih kontrolnih točki i svakoj izmjeni istog.

Države članice obavješćuju Komisiju i o detaljnim rješenjima u primjeni odredaba članka 4. stavka 2., posebno o vremenu uporabe kontrolne točke i dvostrukoj namjeni odobrenih prostorija.

2. Komisija sastavlja popis kontrolnih točaka u skladu s postupkom iz članka 31. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 1/2005 nakon prijedloga nadležnog tijela navedene države članice.

3. Države članice mogu predložiti stavljanje kontrolne točke na popis tek nakon što nadležno tijelo provjeri da je popis u skladu s relevantnim odredbama i isti odobri. U svrhu takvog odobrenja, nadležno tijelo definirano člankom 2. stavkom 6. Direktive 90/425/EEZ dužno je osigurati da kontrolne točke ispunjavaju uvjete iz Priloga I. ovoj Uredbi; nadalje, kontrolne točke moraju:

(a) biti smještene na području koje ne podliježe zabranama ili ograničenjima u skladu s relevantnim propisima Zajednice;

(b) biti pod nadzorom službenog veterinara koji je, inter alia, dužan osigurati poštivanje odredaba ove Uredbe;

(c) funkcionirati u skladu s relevantnim pravilima Zajednice koja se odnose na zdravlje životinja, kretanje životinja i njihovu zaštitu tijekom klanja;

(d) proći redovan pregled, najmanje dvaput godišnje, kako bi se utvrdilo da se uvjeti za dobivanje odobrenja i dalje ispunjavaju.

4. Država članica mora u ozbiljnim slučajevima, posebno kad je riječ o zdravlju ili dobrobiti životinja, obustaviti uporabu kontrolne točke koja je smještena na njezinom državnom području. Dužna je obavijestiti Komisiju i druge države članice o obustavi i razlozima obustave. Obustava korištenja mjesta odmora može se ukinuti nakon obavješćivanja Komisije i drugih država članica o njezinim razlozima.

5. Komisija, u skladu s postupkom iz članka 31. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 1/2005, može obustaviti uporabu mjesta odmora ili ga povući s popisa ako provjere na licu mjesta koje obave stručnjaci Komisije iz članka 28. te Uredbe ukažu na nepoštivanje relevantnih propisa Zajednice.”;

4) članku 4. dodaje se ovaj stavak:

„4. Nadležno tijelo u mjestu polaska dužno je obavijestiti o kretanju životinja koje prolaze kroz kontrolne točke pomoću sustava razmjene informacija iz članka 20. Direktive 90/425/EEZ.”;

5) članak 6. zamjenjuje se sljedećim:

„Članak 6.

1. Prije nego što životinje napuste kontrolnu točku, službeni veterinar ili bilo koji drugi veterinar kojeg za tu svrhu odredi nadležno tijelo dužan je u dnevniku puta iz Priloga II. Uredbi (EZ) br. 1/2005 potvrditi da su životinje sposobne nastaviti putovanje. Države članice mogu propisati da troškove nastale kao rezultat veterinarske pregleda snosi navedeni prijevoznik.

2. Pravila koja se odnose na razmjenu obavijesti između nadležnih tijela o poštivanju odredaba ove Uredbe utvrđuju se u skladu s postupkom iz članka 31. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 1/2005.”;

6) članak 6.a zamjenjuje se sljedećim:

„Članak 6.a

Ovu Uredbu na prijedlog Komisije mijenja Vijeće kvalificiranom većinom, posebno s ciljem prilagodbe tehničkom i znanstvenom napretku, osim kad je riječ o izmjeni priloga koje su potrebne radi njegove prilagodbe zdravstvenom stanju životinja, a koje se mogu donijeti u skladu s postupkom iz članka 31. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 1/2005.”;

7) u članku 6.b, prva se rečenica mijenja i glasi:

„Članak 6.b

Države članice dužne su primjenjivati odredbe članka 26. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1/2005 pri sankcioniranju svakog kršenja odredaba ove Uredbe i poduzeti sve potrebne mjere potrebne za njihovu primjenu.”;

8) Prilog I. mijenja se kako slijedi:

(a) naslov se mijenja i glasi:

„PRILOG

KRITERIJI ZAJEDNICE ZA KONTROLNE TOČKE”;

(b) odjeljak A zamjenjuje se sljedećim:

„A. ZDRAVSTVENE I HIGIJENSKE MJERE

1. Svaka kontrolna točka mora se:

(a) smjestiti, projektirati, izgraditi i njome se upravljati na način koji osigurava dostatnu biosigurnost koja će spriječiti širenje ozbiljnih zaraznih bolesti na druga gospodarstva te među uzastopnim pošiljkama životinja koje prolaze kroz te prostorije;

(b) izgraditi, opremiti i njome upravljati tako da omogućuje postupke čišćenja i dezinfekcije. Pranje kamiona mora se osigurati na mjestu. Takvi uređaji moraju funkcionirati u svim vremenskim uvjetima.;

(c) čistiti i dezinficirati prije i poslije svake uporabe, kao što to traži službeni veterinar.

2. Osoblje i oprema koji dolaze u dodir sa smještenim životinjama moraju biti isključivo namijenjeni navedenim prostorijama, osim ako ne podliježu postupku čišćenja i dezinfekcije nakon što su bili u dodiru sa životinjama ili njihovim fekalijama ili urinom. Posebno, osoba odgovorna za kontrolnu točku mora osigurati čistu opremu i zaštitnu odjeću koja se čuva isključivo za osobe koje ulaze u mjesto odmora, te raspoloživost prikladne opreme za čišćenje i dezinfekciju spomenutih artikala.

3. Stelja se uklanja kad se pošiljka životinja otpremi iz jednog ograđenog prostora, i zamjenjuje se svježom steljom nakon postupka čišćenja i dezinfekcije navedenog u točki 1(c).

4. Životinjski ostaci, fekalije i urin smiju se sakupljati iz prostorija tek nakon odgovarajuće obrade kako bi se izbjeglo širenje bolesti životinja.

5. Moraju se poštivati odgovarajući sanitarni prekidi između dviju uzastopnih pošiljaka životinja te, ako je to potrebno, prilagoditi ovisno o tome dolaze li iz slične regije, zone ili prostora. Posebno, kontrolne točke moraju se u cijelosti isprazniti od životinja za vrijeme od najmanje 24 sata nakon šest dana uporabe i nakon što se obavi postupak čišćenja i dezinfekcije te prije dolaska svake nove pošiljke.

6. Prije prihvata životinja, kontrolna točka mora:

(a) započeti s postupkom čišćenja i dezinfekcije u roku od 24 sata nakon što sve životinje koje su prethodno tu boravile napuste kontrolnu točku u skladu s odredbama članka 4. stavka 3. ove Uredbe;

(b) biti bez životinja dok se ne završi postupak čišćenja i dezinfekcije na način prihvatljiv službenom veterinaru.”;

(c) odjeljak B, stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:

„1. Uz odredbe poglavlja II. i III. Priloga I. Uredbi (EZ) br. 1/2005 koje se odnose na prijevozna sredstva za utovar i istovar životinja, svaka kontrolna točka mora imati na raspolaganju odgovarajuću opremu i prostore za utovar i istovar životinja iz prijevoznog sredstva. Posebno, takva oprema i prostori moraju imati i podnu oblogu koja se ne skliže i, ako je to potrebno, bočnu zaštitu. Mostovi, rampe i prolazi moraju biti zaštićeni bočnim štitnicima, ogradom ili nekim drugim sredstvom zaštite da se spriječi ispadanje životinja. Rampe za utovar i istovar moraju imati najmanji mogući nagib. Prolazi moraju imati podnu oblogu koja smanjuje opasnost od klizanja životinja i moraju biti građeni tako da smanjuju opasnost od ozljeđivanja životinja. Posebna se pozornost mora posvetiti izbjegavanju osjetnih razmaka ili stuba između poda vozila i rampe ili između rampe i poda površine za istovar zbog kojih bi životinje morale skakati ili bi se mogle poskliznuti ili posrnuti.”;

9) Prilog II. briše se.

Članak 37.

Stupanje na snagu i datum primjene

Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.

Primjenjuje se od 5. siječnja 2007.

Međutim, članak 6. stavak 5. primjenjuje se od 5. siječnja 2008.

Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.









PRILOG I.

TEHNIČKI PROPISI

(iz članka 6. stavka 3., članka 8. stavka 1., članka 9. stavaka 1. i 2. točke (a))

POGLAVLJE I.

SPOSOBNOST ZA PRIJEVOZ

1. Nijedna se životinja ne smije prevoziti ako nije sposobna za planirano putovanje i mora se prevoziti u uvjetima koji jamče da se životinja neće ozlijediti ni nepotrebno patiti.

2. Životinje koje su ozlijeđene ili pokazuju fiziološku slabost ili patološki proces ne smatraju se sposobnim za prijevoz, a posebno:

(a) kad se ne mogu samostalno kretati, a da im to ne izazove bol, ili kad se ne mogu kretati bez pomoći;

(b) kad imaju ozbiljne otvorene rane, ili prolapse;

(c) kad je riječ o bređim ženkama kod kojih je već prošlo 90 % ili više od očekivanog razdoblja bređosti, ili je riječ o ženkama koje su rodile prije tjedan dana;

(d) kad je riječ o novorođenim sisavcima kod kojih pupak još nije posve zarastao;

(e) kad je riječ o prasadi mlađoj od tri tjedna, janjadi mlađoj od jednog tjedna i teladi mlađoj od deset dana, osim kad se prevoze na udaljenost koja ne prelazi 100 km;

(f) kad je riječ o psima i mačkama mlađim od osam tjedana, osim kad je uz njih i njihova majka;

(g) kad je riječ o divljači s rogovima dok ima baršunasti ovoj na rogovima.

3. Međutim, bolesne ili ozlijeđene životinje mogu se smatrati sposobnim za prijevoz kad:

(a) su lakše ozlijeđene ili bolesne, a prijevoz im ne bi izazvao dodatnu patnju; u slučaju dvojbe treba potražiti savjet veterinara;

(b) se životinje prevoze u svrhu Direktive Vijeća 86/609/EEZ ( 8 ) kad je bolest ili ozljeda dio istraživačkoga programa;

(c) se životinje prevoze pod veterinarskim nadzorom radi veterinarskog liječenja ili nakon veterinarskog liječenja ili postavljene dijagnoze. Međutim, takav se prijevoz dopušta samo kad ne izaziva nepotrebnu patnju ili zlostavljanje životinja o kojima je riječ;

(d) je riječ o životinjama koje su bile podvrgnute veterinarskom postupku vezanom uz poljoprivrednu praksu, kao što je uklanjanje rogova ili kastracija, pod uvjetom da su rane u cijelosti zarasle.

4. Kad se životinje razbole ili ozlijede tijekom prijevoza, moraju se odvojiti od ostalih životinja i dobiti prvu pomoć što je prije moguće. Životinjama se mora osigurati odgovarajuća veterinarska skrb, a ako je potrebno, treba ih se žurno zaklati ili usmrtiti na način koji neće izazvati njihovu daljnju patnju.

5. Sedativi se ne smiju primjenjivati kod životinja koje se trebaju prevoziti, osim ako to nije nužno da bi se osigurala njihova dobrobit, i smiju se primjenjivati samo pod veterinarskim nadzorom.

6. Ženke goveđih, ovčjih i kozjih vrsta u razdoblju laktacije uz koje nije njihova mladunčad moraju se musti u razmacima od najviše 12 sati.

7. Odredbe stavaka 2.(c) i 2.(d) ne primjenjuju se na kopitare ako je svrha putovanja poboljšati zdravstvene uvjete rođenja, ili za nedavno oždrijebljenu ždrebad s njihovim registriranim kobilama, pod uvjetom da su u oba ova slučaja životinje neprestano u pratnji pratitelja koji se za njih skrbi tijekom putovanja.

POGLAVLJE II.

PRIJEVOZNA SREDSTVA

1. Odredbe mjerodavne za sva prijevozna sredstva

1.1. Prijevozna sredstva, spremnici i njihova oprema moraju se projektirati, izraditi, održavati i njima se upravljati tako da se:

(a) izbjegne svaka ozljeda i patnja te osigura sigurnost životinja;

(b) životinje zaštite od nepogodnog vremena, ekstremnih temperatura i nepovoljnih promjena klimatskih uvjeta;

(c) mogu čistiti i dezinficirati;

(d) spriječi bijeg ili ispadanje životinja iz prijevoznog sredstva te da izdrže stres izazvan kretanjem;

(e) osigurava i održava kvaliteta zraka u količini primjerenoj vrstama koje se prevoze;

(f) osigura pristup životinjama tako da se mogu pregledati i da se za njih može skrbiti;

(g) osigura podna površina koja sprečava klizanje;

(h) osigura podna površina koja na najmanju moguću mjeru svodi istjecanje urina ili fekalija;

(i) osigura dovoljno izvora svjetlosti za pregled i za pružanje skrbi životinjama tijekom prijevoza.

1.2. Unutar prostora za životinje treba osigurati dovoljno prostora, a na svakoj njegovoj razini treba osigurati dovoljno prozračivanja iznad životinja kad su u prirodnom stajaćem položaju, pri čemu im se ni zbog kojeg razloga ne smije onemogućiti prirodno kretanje.

1.3. Za divlje životinje i vrste osim domaćih kopitara ili domaćih životinja goveđih, ovčjih, kozjih i svinjskih vrsta, kad je to potrebno, uz životinje moraju biti ove isprave:

(a) izjava u kojoj stoji da su životinje divlje, plašljive ili opasne

(b) pisane upute o hranjenju, napajanju i svakoj drugoj potrebnoj njezi.

1.4. Pregrade moraju biti dovoljno čvrste da izdrže težinu životinja. Oprema mora biti projektirana za lako rukovanje.

1.5. Prasad manja od 10 kilograma, janjad lakša od 20 kilograma, telad mlađa od šest mjeseci i ždrebad mlađa od četiri mjeseca moraju imati odgovarajuću stelju ili koji drugi istovrijedan materijal koji jamči njihovu udobnost primjerenu vrsti životinja, broju životinja koje se prevoze, vremenu putovanja i klimatskim uvjetima. Taj materijal mora osigurati odgovarajuće upijanje urina i fecesa.

1.6. Ne dovodeći u pitanje nacionalne propise ili propise Zajednice o sigurnosti osoblja i putnika, kad prijevoz plovilom, zrakoplovom ili željezničkim vagonom traje dulje od tri sata, sredstvo za usmrćivanje koje odgovara vrsti mora biti raspoloživo pratitelju ili osobi koja je u prijevoznom sredstvu i koja posjeduje potrebnu vještinu da tu zadaću obavi na human i učinkovit način.

2. Dopunske odredbe za cestovni i željeznički prijevoz

2.1. Vozila u kojima se životinje prevoze moraju se jasno i vidljivo označiti tako da ukazuju na prisutnost živih životinja, osim kad se životinje prevoze u spremnicima koji su označeni u skladu sa stavkom 5.1.

2.2. Cestovna vozila moraju imati odgovarajuću opremu za utovar i istovar.

2.3. Pri sastavljanju kompozicija vlaka te tijekom svakog drugog kretanja željezničkih vagona moraju se poduzeti sve mjere opreza kako bi se izbjeglo poskakivanje željezničkih vagona u kojima su životinje.

3. Dopunske odredbe za prijevoz na plovilima opremljenim tehnologijom ro-ro

3.1. Prije utovara u plovilo zapovjednik je dužan provjeriti, kad se vozila utovaruju:

(a) na ograđene palube, da je plovilo opremljeno odgovarajućim sustavom prisilnog prozračivanja te da ima sustav uzbunjivanja i odgovarajući sekundarni izvor energije u slučaju kvara;

(b) na otvorene palube, da je osigurana odgovarajuća zaštita od morske vode.

3.2. Cestovna vozila i željeznički vagoni moraju imati dostatan broj odgovarajuće projektiranih, pozicioniranih i održavanih mjesta osiguranja koja im omogućuju da se sigurno vežu uz plovilo. Cestovna vozila i željeznički vagoni moraju se dobro privezati za plovilo prije početka putovanja morem kako bi se spriječilo njihovo pomicanje zbog kretanja plovila.

4. Dopunske odredbe za zračni prijevoz

4.1. Životinje se moraju prevoziti u spremnicima, oborima ili kutijama koji odgovaraju pojedinim vrstama i u skladu su s propisima za žive životinje Međunarodne udruge za zračni prijevoz, (IATA), u njezinoj verziji navedenoj u Prilogu VI.

4.2. Životinje se moraju prevoziti samo u uvjetima u kojima se kvaliteta zraka, temperatura i tlak mogu održavati u odgovarajućim granicama tijekom čitavog putovanja s obzirom na vrstu životinja.

5. Dopunske odredbe za prijevoz u spremnicima

5.1. Spremnici u kojima se prevoze životinje moraju se jasno i vidljivo označiti tako da ukazuju na prisutnost živih životinja, i imati znak koji pokazuje gornju stranu spremnika.

5.2. Tijekom prijevoza i manipuliranja spremnici uvijek moraju biti u uspravnom položaju, a jaka poskakivanja i trešnja moraju se svesti na najmanju mjeru. Spremnici se moraju osigurati kako bi se spriječilo pomicanje s mjesta zbog kretanja prijevoznog sredstva.

5.3. Spremnici teži od 50 kgmoraju imati dovoljan broj odgovarajuće projektiranih, pozicioniranih i održavanih sigurnosnih točaka koje im omogućuju da se čvrsto vežu uz prijevozno sredstvo na koje se utovaruju. Spremnici se pričvršćuju na prijevozno sredstvo prije početka putovanja kako bi se spriječilo njihovo pomicanje zbog kretanja prijevoznog sredstva.

POGLAVLJE III.

PRIJEVOZNA PRAKSA

1. Utovar, istovar i rukovanje životinjama

1.1. Posebnu pozornost treba posvetiti potrebama određenih kategorija životinja, na primjer divljih životinja, kako bi se priviknule na oblik prijevoza prije planiranog putovanja.

1.2. Kad postupak utovara i istovara traje dulje od 4 sata, osim za perad:

(a) moraju biti raspoloživi odgovarajući prostori i oprema za čuvanje, hranjenje i napajanje životinja izvan prijevoznog sredstva, a da ih se pritom ne veže;

(b) postupak mora nadgledati ovlašteni veterinar i moraju se poduzeti posebne mjere opreza da se tijekom tih postupaka osigura dobrobit životinja.

Prostori i oprema te postupci

1.3. Prostori i oprema za utovar i istovar, uključujući podne površine, moraju se projektirati, izraditi, održavati i njome se rukovati tako da:

(a) spriječi ozljedu i patnju životinja, svede na najmanju mjeruu uznemirenost i tjeskobu životinja tijekom kretanja, i osigura zaštitu životinja. Posebno se mora obratiti pozornost na to da površine ne budu skliske i da se osigura bočna zaštita kako bi se spriječio bijeg životinja;

(b) se mogu lako čistiti i dezinficirati.

1.4. (a) Rampe ne smiju imati kut strmiji od 20 stupnjeva, tj. 36,4 % u horizontali za svinje, telad i konje, i strmiji od 26 stupnjeva i 34 minute, tj. 50 % horizontalno za ovce i stoku osim teladi. Kad je nagib veći od 10 stupnjeva, tj. 17,6 % u horizontali, rampe se moraju opremiti sustavom, kakav osiguravaju, na primjer, podne prečke, koji omogućuje životinjama da se popnu ili siđu bez opasnosti ili poteškoća; (b) platforme koje se dižu i gornji katovi platformi moraju se opremiti sigurnosnim ogradama tako da onemoguće životinjama da tijekom utovara i istovara ispadnu ili pobjegnu.

1.5. Roba koja se prevozi u istom prijevoznom sredstvu kao i životinje mora se razmjestiti tako da ne izazove ozljedu, patnju ili tjeskobu životinja.

1.6. Tijekom utovara i istovara mora se osigurati odgovarajuća rasvjeta.

1.7. Kad se spremnici natovareni životinjama slažu jedan na drugog u prijevoznom sredstvu, poduzimaju se potrebne mjere opreza:

(a) da se spriječi, ili u slučaju peradi, kunića ili krznaša, ograniči istjecanje urina i fekalija na životinje koje su smještene ispod njih;

(b) da se osigura stabilnost spremnika;

(c) da se osigura neometano prozračivanje.

Rukovanje životinjama

1.8. Zabranjuje se:

(a) životinje tući ili udarati nogom;

(b) vršiti pritisak na posebno osjetljiv dio tijela na način koji izaziva nepotrebnu bol ili patnju životinja;

(c) pustiti da životinje vise pomoću mehaničkih sredstava;

(d) dizati ili vući životinje za glavu, uši, rogove, noge, rep ili runo, ili s njima postupati na način koji kod njih izaziva nepotrebnu bol ili patnju;

(e) koristiti šilo ili drugo oruđe sa šiljastim vrhom;

(f) svjesno ometati životinju koja se vozi ili vodi kroz koji dio u kojem se rukuje životinjama.

1.9. Uporabu uređaja kojim se primjenjuju električni šokovi valja izbjegavati što je više moguće. U svakom slučaju, taj se pribor upotrebljava samo za odrasla goveda i odrasle svinje koje se ne žele pomaknuti i samo kad imaju dovoljno prostora da se mogu pomaknuti naprijed. Uporaba uređaja kojim se primjenjuju električni šokovi ne smije trajati dulje od jedne sekunde, mora se primijeniti u odgovarajućim razmacima i samo na mišićima stražnjeg dijela tijela. Uređaj kojim se primjenjuju električni šokovi ne smije se ponovljeno primjenjivati ako životinja ne reagira.

1.10. Sajmovi ili sabirni centri dužni su osigurati opremu za sputavanje životinja kad je to potrebno. Životinje koje nisu navikle biti zavezane treba ostaviti nezavezane. Životinje moraju imati pristup vodi.

1.11. Životinje ne smiju biti vezane za rogove, što se odnosi i na divljač s rogovima ili nosne prstene, niti im noge smiju biti zajedno vezane. Teladi se ne smije staviti brnjica. Domaći kopitari stariji od osam mjeseci nose tijekom prijevoza ular, osim neukroćenih konja.

Kad životinje za vrijeme prijevoza moraju biti vezane, uže, konop ili drugo sredstvo koje se upotrebljava mora biti:

(a) dovoljno jako da se u normalnim okolnostima prijevoza ne prekine;

(b) dovoljno dugačko da životinjama omogućuje da prema potrebi legnu, jedu i piju;

(c) oblikovano tako da nema opasnosti od gušenja ili ozljeđivanja, te da životinjama omogući da se brzo oslobode.

Odvajanje

1.12. Životinjama se mora rukovati i prevoziti ih odvojeno kad je riječ o:

(a) životinjama različitih vrsta;

(b) životinjama koje se značajno razlikuju s obzirom na veličinu i starost;

(c) odraslim rasplodnim nerastima ili pastusima;

(d) spolno zrelim mužjacima i ženkama;

(e) životinjama s rogovima i onima bez rogova;

(f) životinjama koje su neprijateljski raspoložene jedne prema drugima;

(g) vezanim životinjama i onima koje to nisu.

1.13. Točke (a), (b), (c) i (e) stavka 1.12. ne primjenjuju se kad su životinje uzgajane u zajednici i naviknute jedne na druge, kad bi odvajanje uzrokovalo tjeskobu, ili kad ženke putuju s mladunčadi koja još sisa.

2. Tijekom prijevoza

2.1. Podna površina mora biti u skladu s utvrđenim brojkama s obzirom na životinje i na prijevozna sredstva navedena u poglavlju VII.

2.2. Domaći kopitari, osim kobila koje putuju sa svojom teladi, prevoze se u odvojenim boksovima kad se vozilo utovaruje na plovilo sa sustavom ro-ro. Odstupanje od ove odredbe može se odobriti prema nacionalnim propisima pod uvjetom da države članice o tim propisima obavijeste Stalni odbor o hranidbenom lancu i zdravlju životinja.

2.3. Kopitari se ne prevoze u vozilima s više platformi, osim kad se životinje utovaruju na najnižu platformu, a na gornjoj platformi nema životinja. Najmanja unutarnja visina odjeljka mora biti barem 75 cm viša od visine hrpta najviše životinje.

2.4. Neukroćeni kopitari ne smiju se prevoziti u skupinama većim od četiri životinje.

2.5. Stavci od 1.10. do 1.13. primjenjuju se mutatis mutandis na prijevozna sredstva.

2.6. Mora se osigurati dovoljno prozračivanja kako bi se zadovoljile potrebe životinja, vodeći pritom posebno računa o broju i vrsti životinja koje se trebaju prevoziti i očekivanim vremenskim uvjetima tijekom putovanja. Spremnici se slažu na način koji ne izaziva smetnje u prozračivanju.

2.7. Tijekom prijevoza životinjama se mora ponuditi voda, hrana i mogućnost odmora primjereno njihovoj vrsti i starosti, u odgovarajućim razmacima, a posebno kako je navedeno u poglavlju V. Ako nije određeno drukčije, sisavci i ptice hrane se najmanje svaka 24 sata, a napajaju najmanje svakih 12 sati. Voda i hrana moraju biti kvalitetne, a životinjama se davati tako da se zagađivanje svede na najmanju mjeru. Treba obratiti potrebnu pozornost na potrebu životinja da se naviknu na način hranjenja i napajanja.

POGLAVLJE IV.

DODATNE ODREDBE ZA PLOVILA ZA STOKU ILI PLOVILA KOJA PREVOZE POMORSKE SPREMNIKE

ODJELJAK 1.

Zahtjevi vezani uz gradnju i opremanje plovila za životinje

1. Čvrstoća ograde obora i palube mora biti primjerena životinjama koje se prevoze. Izračunavanje čvrstoće ograda obora i palube mora tijekom gradnje ili preuređivanja plovila za stoku verificirati udruženje za klasifikaciju koje je odobrilo nadležno tijelo.

2. Odjeljci u kojima će se prevoziti životinje moraju se opremiti sustavom prozračivanja dovoljnog kapaciteta koji omogućuje da se ukupna količina zraka mijenja kako slijedi:

(a) 40 promjena zraka po satu ako je odjeljak u cijelosti zatvoren, a slobodna visina manja ili jednaka visini od 2,30 metra;

(b) 30 promjena zraka po satu ako je odjeljak u cijelosti zatvoren, a slobodna visina veća od 2,30 metra;

(c) 75 % spomenutog relevantnog kapaciteta ako je odjeljak djelomično zatvoren.

3. Spremište ili proizvodni kapacitet svježe vode mora biti primjeren tako da zadovolji potrebe za vodom utvrđene u poglavlju VI., vodeći pritom računa o najvećem mogućem broju i vrsti životinja koje će se prevoziti, kao i maksimalnom trajanju putovanja.

4. Sustav svježe vode mora moći trajno opskrbljivati svježom vodom svako područje u kojem je stoka, i mora imati na raspolaganju dovoljno posuda kako bi se svim životinjama osigurao stalan i lagan pristup svježoj vodi. Mora biti raspoloživ i zamjenski crpni sustav kako bi se osigurala opskrba vodom u slučaju kvara primarnog crpnog sustava.

5. Sustav odvoda mora biti primjerenog kapaciteta za odvođenje tekućine iz obora i s palube u svim uvjetima. Odvodnim jarcima i kanalima tekućina se prikuplja u cisterne ili bunare, od kuda se otpadne vode prazne pomoću crpki ili izbacivača vode (ejektora). Mora postojati i zamjenski crpni sustav kako bi se osigurao odvod u slučaju kvara primarnog crpnog sustava.

6. Prostor za stoku, prolazi i rampe do prostora sa stokom moraju biti dovoljno osvijetljeni. Mora postojati i rezervan sustav rasvjete u slučaju kvara na glavnim električnim instalacijama. Mora se osigurati dovoljno prijenosnih izvora svjetlosti kako bi pratitelju omogućili odgovarajući pregled i skrb o životinjama.

7. Protupožarni sustav mora biti primjereno postavljen u svim prostorima gdje je smještena stoka, a protupožarna oprema unutar područja sa stokom mora biti u skladu s normama najnovije Međunarodne konvencije o zaštiti ljudskih života na moru, (SOLAS), koje se odnose na zaštitu od požara, otkrivanje požara i gašenje požara.

8. Sljedeći se sustavi za stoku moraju opremiti sustavom praćenja, nadzora i uzbunjivanja u kormilarnici:

(a) prozračivanje;

(b) opskrba svježom vodom i odvod;

(c) rasvjeta;

(d) proizvodnja svježe vode ako je potrebno.

9. Primaran izvor energije mora biti dostatno jak da trajno opskrbljuje sustave za stoku navedene u stavcima 2., 4., 5. i 6. u uvjetima normalnog rada plovila namijenjenog prijevozu stoke. Sekundaran izvor energije mora imati dovoljan kapacitet da trajno zamijeni primaran izvor energije u trajanju od tri dana.

ODJELJAK 2.

Opskrba hranom i vodom na plovilima namijenjenim prijevozu stoke ili plovilima za prijevoz pomorskih spremnika

Plovila namijenjena prijevozu stoke ili plovila koja prevoze pomorske spremnike s domaćim kopitarima i domaćim životinjama goveđih, ovčjih, kozjih i svinjskih vrsta, za putovanja koja traju dulje od 24 sata, moraju od trenutka polaska imati dovoljno stelje, hrane i vode da pokriju najmanje dnevne potrebe opskrbe hranom i vodom utvrđene u tablici 1. za planirano putovanje plus 25 %, odnosno trodnevne rezervne zalihe stelje, hrane i vode, ovisno o tome što je više.

Tablica 1.

Najmanja dnevna zaliha hrane i vode na plovilima namijenjenim prijevozu stoke ili plovilima koja prevoze spremnike za pomorski prijevoz







Kategorija Hrana (% žive težine životinja) Svježa voda (litara po životinji) (1) Krma Koncentrirana hrana Stoka i kopitari 2 1,6 45 Ovce 2 1,8 4 Svinje — 3 10 (*1) Minimalni zahtjevi zaliha vode navedeni u četvrtom stupcu mogu se za sve vrste zamijeniti zalihom vode od 10 % žive težine životinja

Krma se može zamijeniti koncentriranom hranom i obratno. Međutim, valja obratiti dužnu pozornost potrebama određenih kategorija životinja koje se moraju naviknuti na promjenu hrane s obzirom na njihove metaboličke potrebe.

POGLAVLJE V.

VREMENSKI RAZMACI IZMEĐU NAPAJANJA I HRANJENJA, TRAJANJE PUTOVANJA I ODMORA

1. Domaći kopitari, domaće životinje goveđih, ovčjih, kozjih i svinjskih vrsta

1.1. Zahtjevi navedeni u ovom odjeljku primjenjuju se na kretanje domaćih kopitara, osim onih registriranih, domaćih životinja goveđih, ovčjih, kozjih i svinjskih vrsta, osim u slučaju zračnog prijevoza.

1.2. Vrijeme putovanja za životinje koje pripadaju vrstama navedenim u točki 1.1. ne smije biti dulje od osam sati.

1.3. Maksimalno vrijeme putovanja iz točke 1.2. može se produljiti ako se ispune dodatni zahtjevi navedeni u poglavlju VI.

1.4. Vremenski razmaci između napajanja i hranjenja, trajanje putovanja i odmora kad se upotrebljavaju cestovna prijevozna sredstva koja ispunjavaju zahtjeve navedene u točki 1.3. utvrđeni su kako slijedi:

▼C2

(a) Nakon devet sati putovanja teladi, janjadi, jaradi i ždrjebadi koja nije odbijena od sise i koja je još uvijek na mlijeku te prasadi koja nije odbijena od majke, mora se osigurati dostatan odmor od najmanje sat vremena, tijekom kojeg im se osobito daje tekućina i, prema potrebi, hrana. Nakon tog odmora mogu se prevoziti tijekom daljnjih devet sati.

▼B

(b) Svinje se mogu prevoziti u trajanju od najviše 24 sata. Tijekom putovanja, mora im se osigurati stalan pristup vodi.

(c) Domaći kopitari mogu se prevoziti u trajanju od najviše 24 sata. Tijekom putovanja mora im se dati tekućina i, prema potrebi, hrana svakih osam sati.

(d) ►C2 Svim ostalim životinjama koje pripadaju vrstama navedenima u točki 1.1. mora se nakon 14 sati putovanja osigurati dostatan odmor od najmanje sat vremena, tijekom kojeg im se osobito daje tekućina i, prema potrebi, hrana. Nakon tog odmora mogu se prevoziti tijekom daljnjih 14 sati. ◄

1.5. Nakon utvrđenog trajanja putovanja životinje se moraju istovariti, napojiti i nahraniti te se najmanje 24 sata moraju odmarati.

1.6. Životinje se ne smiju prevoziti vlakom ako je maksimalno trajanje putovanja dulje od trajanja putovanja utvrđenog u točki 1.2. Međutim, vrijeme putovanja utvrđeno u točki 1.4. primjenjuje se kad su ispunjeni uvjeti utvrđeni u točkama 1.3. i 1.4., osim za trajanje odmora.

1.7. (a) Životinje se ne smiju prevoziti morem ako prijevoz traje dulje od trajanja prijevoza iz točke 1.2., osim ako se ne ispune uvjeti propisani u točkama 1.3. i 1.4., osim za vrijeme putovanja i za vrijeme odmora. (b) U slučaju prijevoza morem na redovnoj i direktnoj vezi između dviju zemljopisnih točaka u Zajednici vozilima ukrcanim na plovila bez istovara životinja, životinje se moraju odmarati 12 sati nakon istovara u odredišnoj luci ili njezinoj neposrednoj blizini, osim kad je vrijeme putovanja morem takvo da se putovanje može uključiti u opći plan točaka od 1.2. do 1.4.

1.8. U interesu životinja vrijeme putovanja navedeno u točkama 1.3, 1.4. i 1.7(b) može se produljiti za dva sata, vodeći pritom računa o blizini mjesta odredišta.

1.9. Ne dovodeći u pitanje odredbe iz točaka 1.3. do 1.8, države članice ovlaštene su osigurati za prijevoz životinja koje su namijenjene klanju najdulje vrijeme putovanja u trajanju od osam sati koje se ne može produljiti, kad se prijevoz obavlja isključivo od mjesta polaska do mjesta odredišta, s tim da se oba mjesta nalaze na državnom području navedene države članice.

2. Ostale vrste

2.1. Za perad, domaće ptice i domaće kuniće, odgovarajuća hrana i voda mora biti dostupna u odgovarajućim količinama, osim u slučaju putovanja koje traje manje od:

(a) 12 sati, ne uzimajući u obzir vrijeme utovara i istovara; ili

(b) 24 sata za piliće svih vrsta, pod uvjetom da se završi unutar 72 sata nakon valenja.

2.2. Psi i mačke koje se prevoze moraju se hraniti u vremenskim razmacima od najviše 24 sata, a napajati u vremenskim razmacima od najviše osam sati. Pisane upute o hranjenju i napajanju moraju biti jasne.

2.3. Ostale vrste, osim onih navedenih u točkama 2.1., odnosno, 2.2., moraju se prevoziti u skladu s pisanim uputama o hranjenju i napajanju, vodeći pritom računa o posebnoj potrebnoj njezi.

POGLAVLJE VI.

DODATNE ODREDBE ZA DUGA PUTOVANJA DOMAĆIH KOPITARA I ŽIVOTINJA GOVEĐIH, OVČJIH, KOZJIH I SVINJSKIH VRSTA

1. Sva duga putovanja

Krov

1.1. Prijevozna sredstva moraju imati krov svijetle boje i biti primjereno izolirana.

Pod i stelja

1.2. Životinjama se mora osigurati odgovarajuća stelja ili istovrijedan materijal koji im jamči udobnost primjerenu njihovoj vrsti, broju životinja koje se prevoze, vremenu putovanja i vremenskim prilikama. Taj materijal mora osiguravati odgovarajuće upijanje urina i fekalija.

Hrana za životinje

1.3. Prijevozna sredstva moraju imati dovoljnu količinu hrane za životinje za potrebe navedenih životinja tijekom putovanja. Hrana za životinje mora se zaštititi od vremenskih utjecaja i onečišćivača, kao što su prašina, gorivo, ispušni plinovi, životinjski urin i fekalije.

1.4. Kad se za hranjenje životinja upotrebljava posebna oprema, ta se oprema mora prevoziti u prijevoznom sredstvu.

1.5. Kad se za hranjenje životinja upotrebljava oprema navedena u stavku 1.4., ona mora biti oblikovana tako da se prema potrebi pričvršćuje na prijevozno sredstvo kako bi se spriječilo njezino prevrtanje. Kad se prijevozno sredstvo kreće i kad se oprema ne upotrebljava, mora biti smještena odvojeno od životinja.

Pregrade

1.6. Kopitari se prevoze u pojedinačnim boksovima, osim kobila koje putuju sa svojom ždrebadi.

1.7. Prijevozno sredstvo mora biti opremljeno pregradama tako da se mogu napraviti odvojeni odjeljci, a da istodobno osiguravaju životinjama slobodan pristup vodi.

1.8. Pregrade moraju biti izrađene tako da se mogu postaviti u različite položaje, tako da se veličina odjeljka može prilagoditi posebnim uvjetima, vrsti, veličini i broju životinja.

Minimalni kriteriji za određene vrste

1.9. Osim ako nisu u pratnji majke, duga putovanja dopuštena su domaćim kopitarima i domaćim životinjama goveđih i svinjskih vrsta samo kad:

— su domaći kopitari stariji od četiri mjeseca, uz iznimku registriranih kopitara;

— je telad starija od četrnaest dana;

— su svinje teže od 10 kilograma.

Neukroćeni konji ne smiju se prevoziti na dugim putovanjima.

2. Opskrba vodom za cestovni prijevoz, željeznički prijevoz ili spremnike za pomorski prijevoz

2.1. Prijevozna sredstva i spremnici za pomorski prijevoz moraju se opremiti zalihom vode koja pratitelju omogućuje da osigura vodu odmah kad se za to tijekom putovanja javi potreba, tako da svaka životinja ima pristup vodi.

2.2. Uređaji za vodu moraju biti u dobrom radnom stanju te primjereno oblikovani i postavljeni za kategorije životinja koje treba napojiti u vozilu.

2.3. Ukupan kapacitet spremnika za vodu za svako prijevozno sredstvo mora biti najmanje 1,5 % njegove maksimalne korisne nosivosti. Spremnici za vodu moraju biti oblikovani tako da se mogu isušiti i očistiti nakon svakog putovanja, i moraju biti opremljeni sustavom koji im omogućuje provjeru razine vode. Moraju biti povezani s uređajima za piće u odjeljcima i održavati se u ispravnom radnom stanju.

2.4. Odstupanje od točke 2.3. može se primijeniti na spremnike za pomorski prijevoz koji se upotrebljavaju isključivo na plovilima koja se opskrbljuju vodom iz spremnika s vodom na plovilu.

3. Prozračivanje cestovnih prijevoznih sredstava i praćenje temperature

3.1. Sustavi za prozračivanje na cestovnim prijevoznim sredstvima oblikuju se, izrađuju i održavaju tako da u svakom trenutku tijekom putovanja, neovisno o tome kreće li se prijevozno sredstvo ili miruje, mogu održati raspon temperature od 5 °C do 30 °C u prijevoznom sredstvu za sve životinje, uz toleranciju od +/- 5 °C, ovisno o vanjskoj temperaturi.

3.2. Sustav za prozračivanje mora moći osigurati ravnomjernu raspodjelu zraka u prijevoznom sredstvu s najmanjom zračnom strujom nominalnog kapaciteta od 60 m3/h/KN stupnja popunjenosti. Mora biti sposoban raditi najmanje 4 sata, neovisno o motoru prijevoznog sredstva.

3.3. Cestovna prijevozna sredstva moraju biti opremljena sustavom za praćenje temperature i uređajem za bilježenje tih podataka. Senzori se moraju nalaziti u onom dijelu vozila koji će najvjerojatnije, ovisno o njegovim oblikovnim obilježjima, biti izložen najnepogodnijim klimatskim uvjetima. Podaci o temperaturi koji se na taj način dobiju imaju datum i na zahtjev se daju na uvid nadležnom tijelu.

3.4. Cestovna prijevozna sredstva moraju biti opremljena sustavom za uzbunjivanje kako bi se vozača upozorilo kad temperatura u odjeljcima gdje su životinje smještene dosegne svoje najviše ili najniže vrijednosti.

3.5. Komisija je dužna prije 31. srpnja 2005. izraditi izvješće na temelju mišljenja Europskog tijela za sigurnost prehrambenih proizvoda, popraćenog odgovarajućim nacrtom mjera čiji je cilj utvrditi raspon od najviših do najnižih temperaturnih vrijednosti za prijevoz životinja, koje se trebaju usvojiti u skladu s odredbama iz članka 31. stavka 2., vodeći pritom računa o temperaturama koje prevladavaju u određenim regijama Zajednice sa specifičnim klimatskim uvjetima.

4. Navigacijski sustav

4.1. Cestovna prijevozna sredstva koja prometuju prvi put moraju od 1. siječnja 2007., a sva ostala prijevozna sredstva od 1. siječnja 2009. nadalje, biti opremljena odgovarajućim navigacijskim sustavom koji omogućuje bilježenje i osiguranje informacija koje su istovrijedne onima spomenutim u planu putovanja navedenom u Prilogu II., odjeljku 4., te informacija o otvaranju/zatvaranju vrata za utovar.

4.2. Komisija je dužna podnijeti Vijeću do 1. siječnja 2008. rezultate istraživanja o navigacijskom sustavu i primjeni te tehnologije u svrhu ove Uredbe.

4.3. Komisija je dužna podnijeti Vijeću do 1. siječnja 2010. izvješće o primjeni navigacijskog sustava navedenog u stavku 4.2, popraćeno prijedlozima koje Komisija smatra primjerenima, a čiji je cilj, posebno, definiranje specifikacija navigacijskog sustava koji će primjenjivati sva prijevozna sredstva. Vijeće o tim prijedlozima odlučuje kvalificiranom većinom.

POGLAVLJE VII.

OSIGURANI PROSTOR

Veličina prostora za životinje mora biti u skladu najmanje s ovim brojkama:

A. Domaći kopitari

Željeznički prijevoz







Odrasli konji 1,75 m2 (0,7 × 2,5 m) (1) Mladi konji (od 6 do 24 mjeseca) (za putovanja do 48 sati) 1,2 m2 (0,6 × 2 m) Mladi konji (od 6 do 24 mjeseca) (za putovanja preko 48 sati) 2,4 m2 (1,2 × 2 m) Poniji (ispod 144 cm) 1 m2 (0,6 × 1,8 m) Ždrebad (od 0 do 6 mjeseci) 1,4 m2 (1 × 1,4 m) (*1) Standardno korisna širina vagona je 2 do 2 m.

Bilješka: Tijekom dugih putovanja, ždrebad i mladi konji moraju imati prostora za lijeganje.

Ove brojke mogu varirati najviše 10 % za mlade konje i ponije, a najviše 20 % za mlade konje i ždrebad, što ne ovisi samo o masi i veličini konja, nego i o njihovom fizičkom stanju, meteorološkim uvjetima i planiranom trajanju putovanja.

Cestovni prijevoz







Odrasli konji 1,75 m2 (0,7 × 2,5 m) Mladi konji (od 6 do 24 mjeseca) (za putovanja do 48 sati) 1,2 m2 (0,6 × 2 m) Mladi konji (od 6 do 24 mjeseca) (za putovanja preko 48 sati) 2,4 m2 (1,2 × 2 m) Poniji (ispod 144 cm) 1 m2 (0,6 × 1,8 m) Ždrebad (od 0 do 6 mjeseci) 1,4 m2 (1 × 1,4 m)

Bilješka: Tijekom dugih putovanja, ždrebad i mladi konji moraju imati prostora za lijeganje.

Ove brojke mogu varirati najviše 10 % za mlade konje i ponije, a najviše 20 % za mlade konje i ždrebad, što ne ovisi samo o masi i veličini konja, nego i o njihovom fizičkom stanju, meteorološkim uvjetima i planiranom trajanju putovanja.

Zračni prijevoz

Gustoća utovara konja s obzirom na površinu







0 — 100 kg 0,42 m2 100 — 200 kg 0,66 m2 200 — 300 kg 0,87 m2 300 — 400 kg 1,04 m2 400 — 500 kg 1,19 m2 500 — 600 kg 1,34 m2 600 — 700 kg 1,51 m2 700 — 800 kg 1,73 m2

Pomorski prijevoz







Masa životinja u kg m2/po životinji 200 — 300 0,90 — 1,175 300 — 400 1,175 — 1,45 400 — 500 1,45 — 1,725 500 — 600 1,725 — 2 600 — 700 2 — 2,25

B. Goveda

Željeznički prijevoz







Kategorija Okvirna masa (u kg) Površina u m2/životinja Mala telad 50 0,30 do 0,40 Telad srednje veličine 110 0,40 do 0,70 Teška telad 200 0,70 do 0,95 Goveda srednje veličine 325 0,95 do 1,30 Teška goveda 550 1,30 do 1,60 Goveda velike težine > 700 > 1,60

Ove brojke mogu varirati, što ne ovisi samo o masi i veličini životinja, nego i njihovom fizičkom stanju, meteorološkim uvjetima i planiranom trajanju putovanja.

Cestovni prijevoz







Kategorija Okvirna masa u kg Površina u m2/životinja Mala telad 50 0,30 do 0,40 Telad srednje veličine 110 0,40 do 0,70 Teška telad 200 0,70 do 0,95 Goveda srednje veličine 325 0,95 do 1,30 Teška goveda 550 1,30 do 1,60 Goveda velike težine > 700 > 1,60

Ove brojke mogu varirati, što ne ovisi samo o masi i veličini životinja, nego i o njihovom fizičkom stanju, meteorološkim uvjetima i planiranom trajanju putovanja.

Zračni prijevoz







Kategorija Okvirna masa (u kg) Površina u m2/životinja Telad 50 0,23 70 0,28 Goveda 300 0,84 500 1,27

Pomorski prijevoz







Masa životinja u kg m2/životinja 200 — 300 0,81 — 1,0575 300 — 400 1,0575 — 1,305 400 — 500 1,305 — 1,5525 500 — 600 1,5525 — 1,8 600 — 700 1,8 — 2,025

Bređim se životinjama mora osigurati 10 % više prostora.

C. Ovce/koze

Željeznički prijevoz







Kategorija Masa u kg Površina u m2/životinja Ostrižene ovce < 55 0,20 do 0,30 > 55 > 0,30 Neostrižene ovce < 55 0,30 do 0,40 > 55 > 0,40 Visoko bređe ovce < 55 0,40 do 0,50 > 55 > 0,50 Koze < 35 0,20 do 0,30 35 do 55 0,30 do 0,40 > 55 0,40 do 0,75 Visoko bređe koze < 55 0,40 do 0,50 > 55 > 0,50

Navedena površina može varirati ovisno o pasmini, veličini, fizičkom stanju i dužini životinjskog runa, kao i o meteorološkim uvjetima i duljini putovanja.

Cestovni prijevoz







Kategorija Masa u kg Površina u m2/životinja Ostrižene ovce i janjad od 26 kg i teža < 55 0,20 do 0,30 > 55 > 0,30 Neostrižene ovce < 55 0,30 do 0,40 > 55 > 0,40 Visoko bređe ovce < 55 0,40 do 0,50 > 55 > 0,50 Koze < 35 0,20 do 0,30 35 do 55 0,30 do 0,40 > 55 0,40 do 0,75 Visoko bređe koze < 55 0,40 do 0,50 > 55 > 0,50

Navedena površina može varirati ovisno o pasmini, veličini, fizičkom stanju i dužini životinjskog runa, kao i o meteorološkim uvjetima i duljini putovanja. Kao naznaka: za malu se janjad može osigurati površina ispod 0,2 m2 po životinji.

Zračni prijevoz

Gustoća utovara ovaca i koza s obzirom na površinu







Prosječna masa (u kg) Površina po ovci/kozi (u m2) 25 0,2 50 0,3 75 0,4

Pomorski prijevoz







Masa životinja u kg Površina u m2/životinja 20 — 30 0,24 — 0,265 30 — 40 0,265 — 0,290 40 — 50 0,290 — 0,315 50 — 60 0,315 — 0,34 60 — 70 0,34 — 0,39

D. Svinje

Željeznički i cestovni prijevoz

Svim se svinjama mora osigurati prostor da mogu leći i ustati u prirodnom položaju.

Kako bi se zadovoljili ti minimalni uvjeti, gustoća utovara svinja od približno 100 kg ne smije prelaziti 235 kg/m2.

Pasmina, veličina i fizičko stanje svinja mogu značiti da se minimalan spomenuti prostor mora povećati; može biti potrebno i najveće povećanje od 20 %, ovisno o meteorološkim uvjetima i trajanju putovanja.

Zračni prijevoz

Gustoća utovara trebala bi biti razmjerno visoka kako bi spriječila ozljeđivanje pri uzlijetanju ili slijetanju u slučaju turbulencije, premda se svim životinjama mora omogućiti dovoljno mjesta za lijeganje. Pri određivanju gustoće utovara moraju se uzeti u obzir klimatski uvjeti, ukupno trajanje putovanja i vrijeme dolaska.







Prosječna masa u kg Površina po svinji 15 kg 0,13 m2 25 kg 0,15 m2 50 kg 0,35 m2 100 kg 0,51 m2

Pomorski prijevoz







Masa u kg m2/životinja 10 ili manje 0,20 20 0,28 45 0,37 70 0,60 100 0,85 140 0,95 180 1,10 270 1,50

E. Perad

Gustoća mjerodavna za prijevoz peradi u spremnicima

Najmanja podna površina koja se mora osigurati:







Kategorija Površina u cm2 Jednodnevni pilići 21 — 25 po piletu ostali pilići stariji od 1 dana: masa u kg površina u cm2 po kg < 1,6 180 — 200 1,6 do < 3 160 3 do < 5 115 > 5 105

Te brojke mogu varirati, što ne ovisi samo o masi i veličini ptica, nego i o njihovom fizičkom stanju, meteorološkim uvjetima i planiranom trajanju putovanja.









PRILOG II.

DNEVNIK PUTA

(iz članka 5. stavka 4., članka 8. stavka 2., točaka (a) i (c) iz članka 14. i članka 21. stavka 2.)

1. Osoba koja planira dugo putovanje dužna je pripremiti, ovjeriti žigom i potpisati sve stranice plana puta u skladu s odredbama ovog Priloga.

2. Plan putovanja mora sadržavati ove odjeljke:

Dio 1. — Planiranje

Dio 2. — Mjesto polaska

Dio 3. — Mjesto odredišta

Dio 4. — Izjava prijevoznika

Dio 5. — Obrazac izvješća o odstupanjima

Sve se stranice dnevnika puta povezuju.

Model svakog odjeljka nalazi se u dodatku ovoj Uredbi.

3. Organizator je dužan:

(a) za svaki plan puta odrediti poseban broj;

(b) osigurati da nadležno tijelo iz mjesta polaska dobije potpisan primjerak dijela 1. dnevnika puta, ispravno ispunjen, osim brojeva veterinarske svjedodžbe, dva radna dana prije vremena polaska, na način kako to definira to nadležno tijelo;

(c) pridržavati se naputaka koje nadležno tijelo daje u skladu s točkom (a) članka 14. stavka 1.;

(d) osigurati da dnevnik puta bude ovjeren žigom kao što se to traži na temelju članka 14. stavka 1.;

(e) osigurati da dnevnik puta prati životinje tijekom putovanja do točke odredišta ili, u slučaju izvoza u treću zemlju, barem do mjesta izlaska.

4. Skrbnici u mjestu polaska i, kad se mjesto odredišta nalazi unutar područja Zajednice, skrbnici u mjestu odredišta moraju ispuniti i potpisati relevantne dijelove dnevnika puta. Oni izvješćuju nadležno tijelo što je prije moguće o svakom odstupanju od primjene odredaba ove Uredbe na primjerku iz dijela 5.

5. Kad se mjesto odredišta nalazi na području Zajednice, skrbnici u mjestu odredišta čuvaju dnevnik puta, osim dijela 4., najmanje tri godine od datuma dolaska u mjesto odredišta.

Dnevnik puta daje se na zahtjev nadležnom tijelu na uvid.

6. Kad se putovanje završava na području Zajednice, prijevoznik je dužan ispuniti i potpisati dio 4. dnevnika puta.

7. Kad se životinje izvoze u treću zemlju, prijevoznici daju plan puta službenom veterinaru na izlaznoj točki.

U slučaju davanja poticaja za izvoz živih goveda, ne traži se dio 3.dnevnika puta ako se u skladu s poljoprivrednim propisima traži izvješće.

8. Prijevoznik iz dijela 3. dnevnika puta dužan je čuvati:

(a) primjerak ispunjenog dnevnika puta;

(b) odgovarajuću evidencijsku listu ili ispis iz Priloga I. ili Priloga I.B Uredbi (EEZ) br. 3821/85 ako je prijevozno sredstvo obuhvaćeno tom Uredbom.

Dokumenti navedeni u točkama (a) i (b) daju se na uvid nadležnom tijelu koje je prijevozniku izdalo odobrenje, a na zahtjev i nadležnom tijelu mjesta polaska, u roku od mjesec dana nakon što su ispunjeni, a prijevoznik ih je dužan čuvati tijekom najmanje tri godine od datuma pregleda.

Dokumenti navedeni u točki (a) vraćaju se nadležnom tijelu iz mjesta polaska u roku od mjesec dana nakon završenog putovanja, osim ako se ne upotrebljavaju sustavi navedeni u članku 6. stavku 9. Pojednostavljena verzija dnevnika puta i smjernica za prikazivanje evidencije navedene u članku 6. stavku 9. utvrđuje se u skladu s postupkom iz članka 31. stavka 2. kad su prijevozna sredstva opremljena sustavima iz članka 6. stavka 9.









Dodatak

DIO 1.

PLANIRANJE

DIO 2.

MJESTO POLASKA

DIO 3.

MJESTO ODREDIŠTA

DIO 4.

IZJAVA PRIJEVOZNIKA

DIO 5.

OBRAZAC IZVJEŠĆA O ODSTUPANJIMA br. …

Primjerak obrasca izvješća o odstupanjima uz primjerak dijela 1. dnevnika puta dostavlja se nadležnom tijelu.









PRILOG III.

OBRASCI

(iz članka 10. stavka 2., članka 11. stavka 2., članka 17. stavka 2. i članka18. stavka 2.)

POGLAVLJE I.

Ovlaštenje prijevozniku u skladu s člankom 10. stavkom 1.

POGLAVLJE II.

Ovlaštenje prijevozniku u skladu s člankom 11. stavkom 1.

POGLAVLJE III.

Potvrda o osposobljenosti za vozače i pratitelje u skladu s člankom 17. stavkom 2.

POGLAVLJE IV.

Potvrda o odobrenju cestovnog prijevoznog sredstva za duga putovanja u skladu s člankom 18. stavkom 2.









PRILOG IV.

OSPOSOBLJAVANJE

1. Vozači i pratitelji cestovnih vozila iz članka 6. stavka 5. i članka 17. stavka 1. trebaju imati uspješno završeno osposobljavanje iz stavka 2. i položen ispit koji odobrava nadležno tijelo, što ispitivačima omogućuje da budu neovisni.

2. Osposobljavanje iz stavka 1. obuhvaćaju tehničke i upravne aspekte zakonskih propisa Zajednice koji se odnose na zaštitu životinja tijekom prijevoza, a posebno:

(a) članke 3. i 4. i priloge I. i II.;

(b) fiziologiju životinja, posebno njihove potrebe za hranom i pićem, ponašanje životinja i pojam stresa;

(c) praktična gledišta postupanja sa životinjama;

(d) utjecaj vožnje na dobrobit životinja koje se prevoze te na kvalitetu mesa;

(e) skrb o životinjama u slučaju nužde;

(f) pitanja sigurnosti osoblja koje se bavi životinjama.









PRILOG V.

MEĐUNARODNI SPORAZUMI

(iz članka 21. stavka 1. točke(e))

Europska konvencija o zaštiti životinja tijekom međunarodnog prijevoza.









PRILOG VI.

MEĐUNARODNE NORME ZA SPREMNIKE, OBORE I BOKSOVE PRIMJERENE ZA ZRAČNI PRIJEVOZ ŽIVIH ŽIVOTINJA

(iz Priloga I., poglavlja II. (stavak 4.1.))

Propisi Međunarodne udruge za zračni prijevoz, (IATA), koji se odnose na žive životinje, 31. izdanje, 1. listopada 2004.