2004L0017 — HR — 01.01.2014 — 013.002







(*)









▼B

DIREKTIVA 2004/17/EZ EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA

od 31. ožujka 2004.

o usklađivanju postupaka nabave subjekata koji djeluju u sektoru vodnog gospodarstva, energetskom i prometnom sektoru te sektoru poštanskih usluga







EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE, uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 47. stavak 2., članak 55. i članak 95., uzimajući u obzir prijedlog Komisije ( 1 ), uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i socijalnog odbora ( 2 ), uzimajući u obzir mišljenje Odbora regija ( 3 ), djelujući u skladu s postupkom predviđenim u članku 251. Ugovora ( 4 ), u svjetlu zajedničkog teksta koji je odobrio Odbor za mirenje 9. prosinca 2003., budući da: (1) Prilikom nove izmjene Direktive Vijeća 93/38/EEZ od 14. lipnja 1993. o usklađivanju postupaka nabave subjekata koji djeluju u sektoru vodnoga gospodarstva, energetskom, prometnom i telekomunikacijskom sektoru ( 5 ), a koje su potrebne kako bi se udovoljilo zahtjevima za pojednostavljenjem i modernizacijom koje su podnijeli naručitelji i gospodarski subjekti kao odgovor na Zelenu knjigu koju je donijela Komisija 27. studenoga 1996., Direktiva bi se radi jasnoće trebala preinačiti. Ova se Direktiva temelji na sudskoj praksi Suda Europske zajednice, posebno sudskoj praksi o kriterijima za odabir ponude, koja pojašnjava mogućnosti za naručitelje da zadovolje potrebe javnosti, uključujući područje okoliša i/ili socijalno područje, pod uvjetom da su ti kriteriji povezani s predmetom ugovora, da ne daju naručitelju neograničenu slobodu izbora, da su izričito navedeni i da udovoljavaju temeljnim načelima spomenutim u uvodnoj izjavi 9. (2) Značajan razlog za uvođenje pravila kojima se usklađuju postupci nabave u tim sektorima jest raznolikost načina na koje nacionalne vlasti mogu utjecati na ponašanje tih subjekata, uključujući udio u njihovu kapitalu i sudjelovanje u upravnim, voditeljskim ili nadzornim tijelima tih subjekata. (3) Drugi značajan razlog zbog kojeg je potrebno uskladiti postupke nabave koje primjenjuju subjekti koji djeluju u tim sektorima je zatvorenost tržišta na kojima djeluju zbog postojanja posebnih ili isključivih prava koja dodjeljuju države članice u vezi s opskrbom, pružanjem i upravljanjem mrežama za pružanje predmetnih usluga. (4) Svrha je zakonodavstva Zajednice, a posebno Uredbe Vijeća (EEZ) br. 3975/87 od 14. prosinca 1987. o utvrđivanju postupka za primjenu pravila o tržišnom natjecanju na poduzetnike u sektoru zračnog prometa ( 6 ) i Uredbe (EEZ) br. 3976/87 od 14. prosinca 1987. o primjeni članka 85. stavka 3. Ugovora na određene kategorije sporazuma i usklađene prakse u sektoru zračnog prometa ( 7 ) omogućiti više tržišnog natjecanja među prijevoznicima koji pružaju usluge zračnog prometa javnosti. Stoga nije primjereno uključiti te subjekte u područje primjene ove Direktive. S obzirom na konkurentan položaj brodarstva Zajednice, bilo bi, također, neprimjereno uvjetovati sklapanje ugovora u ovom sektoru podložnim pravilima ove Direktive. (5) Područje primjene Direktive 98/38/EEZ trenutačno obuhvaća određene ugovore koje sklapaju naručitelji koji djeluju u telekomunikacijskom sektoru. S ciljem otvaranja ovog sektora donesen je zakonodavni okvir, kao što se navodi u Četvrtom izvještaju o provedbi telekomunikacijskih propisa od 25. studenoga 1998. Jedna od njegovih posljedica bilo je uvođenje stvarnog tržišnog natjecanja de jure i de facto u ovom sektoru. U svrhu informiranja i u svjetlu ove situacije, Komisija je objavila popis telekomunikacijskih usluga ( 8 ) koje se već mogu isključiti iz područja primjene te Direktive na temelju njezina članka 8. Daljnji napredak bio je potvrđen u Sedmom izvještaju o provedbi telekomunikacijskih propisa od 26. studenoga 2001. Stoga više nije potrebno regulirati nabave subjekata koji djeluju u ovom sektoru. (6) Stoga više nije potrebno održavati Savjetodavni odbor za nabave u području telekomunikacija koji je osnovan na temelju Direktive Vijeća 90/531/EEZ od 17. rujna 1990. o postupcima nabave subjekata u sektorima vodoopskrbe, energetike, prometa i telekomunikacija ( 9 ). (7) Unatoč tomu, potrebno je i dalje nadzirati razvoj u telekomunikacijskom sektoru i preispitati situaciju ako se ustanovi da u tom sektoru više nema stvarnog tržišnog natjecanja. (8) Direktiva 93/38/EEZ izuzima iz njezina područja primjene nabavu govorne telefonije, teleksa, mobitela, usluga paginga i satelitskih usluga. Ta su izuzeća uvedena kako bi se uzela u obzir činjenica da je predmetne usluge najčešće mogao pružati samo jedan pružatelj usluga na određenom zemljopisnom području zbog nepostojanja stvarnog tržišnog natjecanja i postojanja posebnih ili isključivih prava. Uvođenjem stvarnog tržišnog natjecanja u telekomunikacijskom sektoru nestaje opravdanje za tim izuzećima. Stoga je potrebno u područje primjene ove Direktive uključiti nabavu takvih telekomunikacijskih usluga. (9) Kako bi se zajamčilo otvaranje ugovora o javnoj nabavi tržišnom natjecanju, a koje sklapaju subjekti koji djeluju u sektoru vodnoga gospodarstva, energetskom i prometnom sektoru te sektoru poštanskih usluga, potrebno je izraditi propise za usklađivanje ugovora iznad određene vrijednosti na razini Zajednice. To se usklađivanje temelji na zahtjevima koji se mogu zaključiti iz članaka 14., 28. i 49. Ugovora o osnivanju Europske zajednice i iz članka 97. Ugovora o osnivanju Europske zajednice za atomsku energiju, i to na načelu jednakog tretmana, čije je načelo nediskriminacije samo određeniji izraz, načelu uzajamnog priznavanja, načelu razmjernosti, kao i načelu transparentnosti. S obzirom na prirodu sektora na koje se to usklađivanje odnosi, ono bi trebalo uspostaviti okvir za dobru trgovinsku praksu i omogućiti maksimalnu fleksibilnost uz istodobno osiguranje primjene tih načela. Za ugovore o javnoj nabavi čija je vrijednost manja od one na koju se primjenjuju odredbe o usklađivanju Zajednice, potrebno je podsjetiti se na sudsku praksu koju je razvio Sud Europske zajednice prema kojoj vrijede pravila i načela naprijed navedenih ugovora. (10) Kako bi se osiguralo stvarno otvaranje tržišta i pravedna ravnoteža u primjeni pravila nabave u sektoru vodnoga gospodarstva, energetskom i prometnom sektoru te sektoru poštanskih usluga, potrebno je identificirati obuhvaćene subjekte na osnovi koja nije njihov pravni status. Stoga treba osigurati da se ne dovodi u pitanje jednaki tretman naručitelja koji djeluju u javnom i onih koji djeluju u privatnom sektoru. Također je potrebno, uz pridržavanje odredaba članka 259. Ugovora, osigurati da se ne dovode u pitanje pravila kojima se uređuje sustav vlasništva u državama članicama. (11) Države članice trebale bi osigurati da sudjelovanje tijela kojima se upravlja na temelju javnog prava kao ponuditelja u postupku sklapanja ugovora ne dovodi do narušavanja tržišnog natjecanja u odnosu na privatne ponuditelje. (12) Prema članku 6. Ugovora, treba uključiti uvjete u pogledu zaštite okoliša u definiciju te provedbu politika i aktivnosti Zajednice koje se spominju u članku 3. Ugovora, posebno radi promicanja održivog razvoja. Ova Direktiva, stoga, pojašnjava kako naručitelji mogu pridonijeti zaštiti okoliša i promicanju održivog razvoja a da istodobno za svoje ugovore osiguraju mogućnost dobivanja najbolje vrijednosti za novac. (13) Ništa u ovoj Direktivi ne bi smjelo sprječavati nametanje ili provedbu mjera potrebnih u svrhu zaštite javnog morala, javne politike, javne sigurnosti, zdravlja, života ljudi i životinja ili očuvanja biljnog života, posebno radi održivog razvoja, pod uvjetom da su te mjere u skladu s Ugovorom. (14) Odlukom Vijeća 94/800/EZ od 22. prosinca 1994. o zaključivanju u ime Europske zajednice, s obzirom na pitanja iz njezine nadležnosti, sporazuma postignutih u Urugvajskoj rundi multilateralnih pregovora (1986. – 1994.) ( 10 ), posebno je odobren Sporazum Svjetske trgovinske organizacije o javnoj nabavi (u daljnjem tekstu „Sporazum”), čiji je cilj uspostaviti višestrani okvir podjednakih prava i obveza koji se odnose na ugovore o javnoj nabavi s ciljem postizanja liberalizacije i širenja svjetske trgovine. S obzirom na međunarodna prava i obveze koje ima Zajednica zbog prihvaćanja Sporazuma, na ponuditelje i proizvode iz trećih zemalja koje su potpisnice Sporazuma trebaju se primjenjivati postupci određeni Sporazumom. Sporazum nema izravan učinak. Naručitelji obuhvaćeni Sporazumom koji se pridržavaju odredaba ove Direktive, i koji primjenjuju Direktivu na gospodarske subjekte iz trećih zemalja koje su potpisnice Sporazuma trebali bi, stoga, biti u skladu sa Sporazumom. Bilo bi, također, uputno da ova Direktiva zajamči gospodarskim subjektima Zajednice jednako povoljne uvjete za sudjelovanje u javnoj nabavi kao što su oni rezervirani za gospodarske subjekte iz trećih zemalja koje su potpisnice Sporazuma. (15) Prije pokretanja postupka nabave, naručitelji mogu putem tehničkog dijaloga tražiti ili prihvatiti savjet koji se može koristiti u pripremi specifikacija, međutim, pod uvjetom da takav savjet nema učinak onemogućavanja tržišnog natjecanja. (16) S obzirom na raznolikost ugovora o radovima, naručitelji bi trebali biti mogućnosti predvidjeti da se ugovori o projektiranju i oni o izvođenju radova sklapaju odvojeno ili zajedno. Namjera ove Direktive nije propisati zajedničko ili odvojeno sklapanje ugovora. Odluku o tome hoće li se ugovori sklapati odvojeno ili zajedno treba donijeti pomoću kvalitativnih i ekonomskih kriterija koji mogu biti određeni nacionalnim pravom. Ugovor se može smatrati ugovorom o radovima samo ako predmet tog ugovora izričito obuhvaća izvršenje djelatnosti navedenih u Prilogu XII., čak i ako ugovor obuhvaća pružanje drugih usluga potrebnih za izvršavanje tih djelatnosti. Ugovori o uslugama, posebno u području usluga upravljanja imovinom, mogu u određenim okolnostima uključivati radove. Međutim, ako su takvi radovi sporedni uz glavni predmet ugovora i moguća su posljedica ili nadopuna tog predmeta, činjenica da su takvi radovi uključeni u ugovor ne opravdava razlog da se ugovor okarakterizira kao ugovor o radovima. U svrhu izračunavanja procijenjene vrijednosti ugovora o radovima, primjereno je kao temelj uzeti vrijednost samih radova, kao i procijenjenu vrijednost robe i usluga ako ih ima, koje naručitelji stavljaju na raspolaganje izvođačima radova, ako su te usluge ili roba potrebni za izvođenje predmetnih radova. Treba razumjeti da su, u smislu ovog stavka, predmetne usluge one koje pružaju naručitelji pomoću vlastitog osoblja. S druge strane, na izračun vrijednosti ugovora o uslugama, bez obzira hoće li se one staviti na raspolaganje izvođaču u svrhu kasnijeg izvođenja radova, poštuju se pravila koja se primjenjuju na ugovore o uslugama. (17) Područje usluga najbolje je prikazano, u svrhu primjene proceduralnih pravila ove Direktive i u svrhu nadzora, tako što je podijeljeno na kategorije koje odgovaraju određenim rubrikama iz zajedničke klasifikacije i tako što su objedinjene u dva priloga, Prilogu XVII. A i Prilogu XVII. B prema režimu kojemu podliježu. Što se tiče usluga u Prilogu XVII. B, relevantne odredbe ove Direktive ne bi trebale dovesti u pitanje primjenu onih pravila Zajednice koja su specifična za dotične usluge. (18) Što se tiče ugovora o uslugama, u prijelaznom razdoblju treba ograničiti potpunu primjenu ove Direktive na ugovore kod kojih će njezine odredbe u najvećoj mogućoj mjeri omogućiti ostvarenje porasta prekogranične trgovine. Ugovore o drugim uslugama treba tijekom ovog prijelaznog razdoblja pratiti prije nego što se donese odluka o potpunoj primjeni ove Direktive. U tom pogledu, treba utvrditi mehanizam za takvo praćenje. Ovaj mehanizam treba istodobno omogućiti zainteresiranim stranama pristup odgovarajućim informacijama. (19) Treba izbjeći prepreke slobodnom pružanju usluga. Stoga, pružatelji usluga mogu biti ili fizičke ili pravne osobe. Međutim, ova Direktiva ne bi trebala dovoditi u pitanje primjenu, na nacionalnoj razini, pravila o uvjetima za obavljanje određene djelatnosti ili zvanja, pod uvjetom da su ona u skladu s pravom Zajednice. (20) Stalno se razvijaju određene nove elektroničke tehnike nabave. Takve tehnike pridonose povećanju konkurentnosti i pojednostavljenju javne nabave, posebno u smislu ušteda vremena i novca koje će omogućiti njihova uporaba. Naručitelji mogu koristiti elektroničke tehnike nabave, pod uvjetom da je takva uporaba u skladu s pravilima ove Direktive i načelima jednakog tretmana, nediskriminacije i transparentnosti. U toj mjeri, ponuda koju dostavi ponuditelj, posebno na temelju okvirnog sporazuma ili u slučajevima kada se koristi dinamički sustav nabave, može poprimiti oblik elektroničkog kataloga tog ponuditelja ako on koristi komunikacijska sredstva koje je izabrao naručitelj u skladu s člankom 48. (21) S obzirom na brzo širenje elektroničkih sustava nabave, sada bi trebalo uvesti odgovarajuća pravila kako bi se naručiteljima omogućilo da u potpunosti iskoriste mogućnosti koje pružaju ti sustavi. U odnosu na ove okolnosti potrebno je utvrditi potpuno elektronički dinamički sustav nabave za uobičajene nabave i predvidjeti posebna pravila za uspostavljanje i vođenje takvih sustava kako bi se osigurao pravedan tretman svakoga gospodarskog subjekta koji želi pristupiti. Svakom gospodarskom subjektu koji dostavi indikativnu ponudu u skladu sa specifikacijom i zadovolji uvjete sposobnosti treba omogućiti pristup tom sustavu. Pomoću izrade popisa ponuditelja koji su već odabrani i mogućnosti pristupa koja se pruža novim ponuditeljima, ova tehnika nabave omogućava naručitelju da dobije posebno širok spektar ponuda zbog raspoloživih elektroničkih uređaja i, stoga, osigura najpovoljniju uporabu sredstava kroz široku konkurentnost. (22) S obzirom da će se uporaba tehnike elektroničke dražbe vjerojatno povećati, takvim bi se dražbama trebala dati definicija na razini Zajednice i one bi se trebale urediti posebnim pravilima kako bi se osiguralo da u potpunosti funkcioniraju u skladu s načelima jednakog tretmana, nediskriminacije i transparentnosti. S tim ciljem treba predvidjeti da se na takvim elektroničkim dražbama rješavaju samo ugovori o radovima, nabavi robe ili uslugama za koje se specifikacije mogu precizno odrediti. Ovo može posebno biti slučaj za ugovore o nabavi robe, radovima i uslugama koji se ponavljaju. S istim ciljem trebalo bi, također, u svakoj fazi elektroničke dražbe moći utvrditi poredak ponuditelja. Korištenje elektroničkih dražbi omogućava naručiteljima da zatraže od ponuditelja dostavu novih cijena, izmijenjenih naniže i, kada se odabire ekonomski najpovoljnija ponuda, da poboljšaju i druge elemente ponude koji se ne odnose na cijenu. Kako bi se zajamčilo pridržavanje načela transparentnosti, samo elementi pogodni za automatsku procjenu pomoću elektroničkih sredstava, bez ikakve intervencije i/ili iskazivanja sklonosti od strane naručitelja, mogu biti predmet elektroničkih dražbi, to jest, samo elementi koji se mogu kvantificirati tako da se mogu iskazati brojevima ili postocima. S druge strane, oni aspekti ponuda koji za sobom povlače sklonost prema elementima koji se ne mogu kvantificirati ne bi trebali biti predmetom elektroničkih dražbi. Dakle, određeni ugovori o radovima i određeni ugovori o uslugama čiji je predmet intelektualni rad, poput projektiranja radova, ne bi trebali biti predmet elektroničkih dražbi. (23) U državama članicama razvijene su određene centralizirane tehnike nabave. Nekoliko javnih naručitelja nadležno je za nabavu ili sklapanje ugovora/okvirnih sporazuma za naručitelje. S obzirom na velike količine koje se nabavljaju, te tehnike pridonose povećanju konkurentnosti i pojednostavljenju javne nabave. Stoga treba predvidjeti jednu definiciju na razini Zajednice za središnja tijela za nabavu koja naručitelji koriste. Također treba dati definiciju uvjeta pod kojima se, u skladu s načelima nediskriminacije i jednakog tretmana, može smatrati da su naručitelji koji nabavljaju radove, robu i/ili usluge putem središnjeg tijela za nabavu udovoljili odredbama ove Direktive. (24) Kako bi se uzele u obzir različite okolnosti koje postoje u državama članicama, državama članicama bi trebalo dozvoliti da odaberu mogu li naručitelji koristiti središnja tijela za nabavu, dinamičke sustave nabave ili elektroničke dražbe, kako je određeno i uređeno ovom Direktivom. (25) Treba postojati odgovarajuća definicija pojma posebnih ili isključivih prava. Posljedica ove definicije je da činjenica da se, za potrebe izgradnje mreža ili lučkih objekata, ili objekata u zračnim lukama, neki subjekt može služiti postupkom za izvlaštenje ili korištenje imovine, ili može postaviti mrežnu opremu na javnu cestu, ispod ili iznad nje, neće sama po sebi predstavljati isključiva ili posebna prava u smislu ove Direktive. Također, činjenica da neki subjekt vrši isporuku pitke vode, električne energije, plina ili toplinske energije mreži kojom upravlja subjekt koji uživa posebna ili isključiva prava, koja mu je dodijelilo nadležno tijelo države članice u pitanju, sama po sebi ne predstavlja posebno ili isključivo pravo u smislu ove Direktive. Isto tako se prava koja dodjeljuje neka država članica u bilo kakvom obliku, uključujući prava putem akata o koncesiji, ograničenom broju poduzeća na temelju objektivnih, razmjernih i nediskriminirajućih kriterija koji omogućavaju uživanje tih prava svakoj zainteresiranoj strani koja ispunjava te uvjete, ne mogu smatrati posebnim ili isključivim pravima. (26) Naručitelji trebaju primjenjivati uobičajene postupke nabave za svoje djelatnosti koje se odnose na vodu i ta se pravila također trebaju primjenjivati u slučajevima kada javni naručitelji u smislu ove Direktive sklapaju ugovore za svoje projekte u području hidrauličkog inženjerstva, navodnjavanja, isušivanja zemljišta ili odlaganja i prerade otpadnih voda. Međutim, ona vrsta pravila nabave koja se predlaže za isporuku robe nije primjerena za nabavu vode, s obzirom na potrebu za nabavom vode od izvora u blizini područja u kojemu će se ona koristiti. (27) Određeni subjekti koji pružaju usluge javnog autobusnog prijevoza već su isključeni iz područja primjene Direktive 93/38/EEZ. Takvi bi se subjekti također trebali isključiti iz područja primjene ove Direktive. Kako bi se spriječilo postojanje mnogih posebnih postupaka koji se primjenjuju samo na određene sektore, opći postupak koji dopušta uzimanje u obzir učinaka otvaranja tržišnom natjecanju trebao bi se također primjenjivati na sve subjekte koji pružaju usluge autobusnog prijevoza i koji nisu isključeni iz područja primjene Direktive 93/38/EEZ u skladu s njezinim člankom 2. stavkom 4. (28) Uzimajući u obzir daljnje otvaranje poštanskih usluga tržišnom natjecanju u Zajednici i činjenicu da takve usluge putem mreže pružaju javni naručitelji, javna poduzeća i druga poduzeća, pravila ove Direktive trebala bi se primjenjivati na ugovore koje sklapaju naručitelji koji pružaju poštanske usluge, uključujući pravila iz članka 30., koja, osiguravajući primjenu načela iz uvodne izjave 9., stvaraju okvir za dobru trgovinsku praksu i omogućavaju veću fleksibilnost od one koju pruža Direktiva 2004/18/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 31. ožujka 2004. o usklađivanju postupaka za sklapanje ugovora o javnim radovima, ugovora o javnoj nabavi robe te ugovora o javnim uslugama ( 11 ). Radi definicije dotičnih aktivnosti potrebno je uzeti u obzir definicije iz Direktive 97/67/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 15. prosinca 1997. o zajedničkim pravilima za razvoj unutarnjeg tržišta poštanskih usluga u Zajednici i poboljšanje kvalitete usluga ( 12 ). Bez obzira na njihov pravni status, na subjekte koji pružaju poštanske usluge trenutačno se ne primjenjuju pravila navedena u Direktivi 93/38/EEZ. Stoga bi provedba usklađenja postupaka sklapanja ugovora s ovom Direktivom kod takvih subjekata mogla potrajati duže nego kod subjekata na koje se već primjenjuju ta pravila i koji će samo trebati prilagoditi svoje postupke prema izmjeni donesenoj ovom Direktivom. Stoga treba dopustiti odgodu primjene ove Direktive kako bi se omogućilo dodatno vrijeme potrebno za ovo usklađenje. S obzirom na promjenjive situacije takvih subjekata, države članice trebale bi imati pravo izbora da predvide prijelazno razdoblje za primjenu ove Direktive na naručitelje koji djeluju u sektoru poštanskih usluga. (29) Ugovori se mogu sklapati u svrhu ispunjavanja uvjeta nekoliko djelatnosti, eventualno podložno različitim pravnim režimima. Trebalo bi pojasniti da se na onaj pravni režim koji se primjenjuje na jedan ugovor čija je namjena obuhvaćanje nekoliko djelatnosti trebaju primjenjivati pravila koja se primjenjuju na djelatnost za koju je ugovor prvenstveno namijenjen. Određivanje djelatnosti za koju je ugovor prvenstveno namijenjen može se temeljiti na analizi uvjeta koje određeni ugovor mora ispuniti, a koju je izvršio naručitelj u svrhu procjene vrijednosti ugovora i izrade dokumentacije za nadmetanje. U određenim slučajevima, kao što je nabava jednog komada opreme za obavljanje djelatnosti za koju podaci koji omogućavaju procjenu cijena uporabe ne bi bili raspoloživi, možda je objektivno nemoguće odrediti za koju je djelatnost ugovor prvenstveno namijenjen. Trebaju se navesti pravila koja se primjenjuju na takve slučajeve. (30) Ne dovodeći u pitanje međunarodne obveze Zajednice, potrebno je pojednostaviti provedbu ove Direktive, posebno pojednostavljenjem pragova i izradom odredaba koje će se primjenjivati na sve naručitelje, bez obzira na sektor u kojem djeluju, odredbe koje se odnose na informacije koje se dostavljaju sudionicima o odlukama donesenima u vezi s postupcima nabave i njihovim rezultatima. Nadalje, u kontekstu Monetarne unije, takve pragove treba utvrditi u eurima tako što će se pojednostaviti primjena ovih odredaba, a istodobno osigurati pridržavanje pragova utvrđenih Sporazumom, koji su izraženi u posebnim pravima vučenja (SDR). U ovom kontekstu treba također predvidjeti periodične revizije pragova izraženih u eurima kako bi se oni, prema potrebi, prilagodili u skladu s mogućim promjenama vrijednosti eura u odnosu na SDR. Osim toga, pragovi koji se primjenjuju na natječaje trebaju biti istovjetni onima koji se primjenjuju na ugovore o uslugama. (31) Treba predvidjeti slučajeve u kojima je moguće suzdržavati se od primjene mjera za usklađivanje postupaka iz razloga koji se odnose na državnu sigurnost ili tajnost, ili zbog toga što se primjenjuju posebna pravila o sklapanju ugovora koja proizlaze iz međunarodnih sporazuma, a koja se odnose na razmještanje trupa, ili koja su specifična za međunarodne organizacije. (32) Potrebno je isključiti određene ugovore o uslugama, nabavi robe i radovima koji se sklapaju s povezanim društvom čija je glavna djelatnost pružanje takvih usluga, isporuka takve robe ili izvođenje takvih radova udruženju u čijem je sastavu, a ne njihovo nuđenje na tržištu. Također je potrebno isključiti određene ugovore o uslugama, nabavi robe i radovima koje naručitelj sklapa sa zajedničkim pothvatom kojeg je osnovalo više naručitelja u svrhu obavljanja djelatnosti obuhvaćenih ovom Direktivom i u čijem je sastavu taj subjekt. Međutim, potrebno je osigurati da ovo isključenje ne dovede do narušavanja tržišnog natjecanja koje bi išlo u prilog poduzećima ili zajedničkim pothvatima povezanima s tim naručiteljima; potrebno je osigurati odgovarajući paket pravila, posebno u vezi s gornjim granicama u okviru kojih poduzeća mogu ostvariti dio svoga prometa na tržištu i iznad kojega bi izgubili mogućnost da im se daju ugovori bez poziva za nadmetanje, kao i u vezi sa sastavom zajedničkih pothvata i stabilnošću veza između tih zajedničkih pothvata i naručitelja od kojih se ti pothvati sastoje. (33) U kontekstu usluga, ugovori za stjecanje ili najam nepokretne imovine, ili prava na takvu imovinu, imaju određena svojstva zbog kojih je primjena pravila o nabavi neprimjerena. (34) Usluge arbitraže i mirenja obično pružaju tijela ili pojedinci određeni ili odabrani na način koji se ne može urediti pravilima o nabavi. (35) U skladu sa Sporazumom, financijske usluge obuhvaćene ovom Direktivom ne uključuju ugovore koji se odnose na izdavanje, kupovinu, prodaju ili prijenos vrijednosnih papira, ili drugih financijskih instrumenata; posebno, transakcije koje obavljaju naručitelji radi prikupljanja novca ili kapitala nisu obuhvaćene. (36) Ova bi Direktiva trebala obuhvaćati pružanje usluga samo ako se one pružaju na temelju ugovora. (37) U skladu s člankom 163. Ugovora, poticanje istraživanja i tehnološkog razvoja je sredstvo jačanja znanstvenog i tehnološkog temelja industrije Zajednice, a otvaranje ugovora o uslugama pridonosi tom cilju. Ova Direktiva ne bi trebala obuhvaćati sufinanciranje istraživačkih i razvojnih programa: ugovori o istraživanju i razvoju, izuzevši one koji nose korist isključivo naručitelju za njegovu uporabu pri obavljanju vlastitih poslova, pod uvjetom da je naručitelj u potpunosti platio pruženu uslugu, stoga, nisu obuhvaćeni ovom Direktivom. (38) Kako bi se spriječio porast broja posebnih postupaka koji se primjenjuju samo na određene sektore, sadašnji posebni postupci izrađeni na temelju članka 3. Direktive 93/38/EEZ i članka 12. Direktive 94/22/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 1994. o uvjetima za davanje i korištenje odobrenja za traženje, istraživanje i proizvodnju ugljikovodika ( 13 ) kojima se uređuju subjekti koji iskorištavaju neko zemljopisno područje u svrhu traženja ili vađenja nafte, plina, ugljena ili drugih krutih goriva, trebaju se zamijeniti općim postupkom koji dopušta izuzeće sektora koji su izravno izloženi tržišnom natjecanju. Međutim, treba osigurati da se ovim ne dovede u pitanje Odluka Komisije 93/676/EEZ od 10. prosinca 1993. o iskorištavanju zemljopisnih područja u svrhu traženja ili vađenja nafte ili plina ne predstavlja u Nizozemskoj djelatnost određenu člankom 2. stavkom 2. točkom (b) podtočkom i. Direktive Vijeća 90/531/EEZ i da se u Nizozemskoj neće smatrati da subjekti koji obavljaju takvu djelatnost djeluju na temelju posebnih ili isključivih prava u smislu članka 2. stavka 3. točke (b) te Direktive ( 14 ), Odluka Komisije 97/367/EZ od 30. svibnja 1997. kojom se utvrđuje da iskorištavanje zemljopisnih područja u svrhu traženja ili vađenja nafte ili plina ne predstavlja u Ujedinjenoj Kraljevini djelatnost određenu člankom 2. stavkom 2. točkom (b) podtočkom i. Direktive Vijeća 93/38/EEZ i da se u Ujedinjenoj Kraljevini neće smatrati da subjekti koji obavljaju takvu djelatnost djeluju na temelju posebnih ili isključivih prava u smislu članka 2. stavka 3. točke (b) te Direktive ( 15 ), Odluka Komisije 2002/205/EZ od 4. ožujka 2002. donesena nakon zahtjeva koji je podnijela Austrija za posebnim režimom predviđenim u članku 3. Direktive 93/38/EEZ ( 16 ) i Odluka Komisije 2004/73/EZ na zahtjev Njemačke za primjenom posebnog postupka koji je utvrđen člankom 3. Direktive 93/38/EEZ ( 17 ). (39) Zapošljavanje i posao ključni su elementi pri jamčenju jednakih mogućnosti za sve i pridonose integraciji u društvo. U ovom kontekstu, zaštitne radionice i zaštićeni programi zapošljavanja uspješno pridonose integraciji ili reintegraciji osoba s invaliditetom na tržište rada. Međutim, takve radionice možda ne bi mogle dobiti ugovore pod uobičajenim uvjetima tržišnog natjecanja. Dakle, uputno je predvidjeti da države članice mogu rezervirati pravo na sudjelovanje u postupcima nabave za takve radionice ili rezervirati izvršavanje ugovora za kontekst zaštićenih programa zapošljavanja. (40) Ova se Direktiva ne bi trebala primjenjivati ni na ugovore čija je namjena omogućiti izvršavanje djelatnosti iz članaka od 3. do 7. niti na natječaje organizirane u svrhu obavljanja takve djelatnosti ako je u državi članici u kojoj se ta djelatnost obavlja ona izravno izložena natjecanju na tržištima kojima pristup nije ograničen. Stoga je potrebno uvesti postupak koji se može primjenjivati na sve sektore obuhvaćene ovom Direktivom, a koji će omogućiti da se uzmu u obzir učinci sadašnjeg ili budućeg otvaranja tržišnom natjecanju. Takav bi postupak trebao osigurati pravnu sigurnost za subjekte koji su u pitanju, kao i odgovarajući proces donošenja odluka koji bi osigurao u kratkim rokovima ujednačenu primjenu prava Zajednice u ovom području. (41) Izravnu izloženost tržišnom natjecanju treba ocjenjivati na temelju objektivnih kriterija, uzimajući u obzir specifična svojstva predmetnog sektora. Smatrat će se da provedba i primjena odgovarajućeg zakonodavstva Zajednice, kojom se otvara određeni sektor ili jedan njegov dio, pruža dovoljne razloge za pretpostavku da postoji slobodan pristup dotičnom tržištu. Takvo odgovarajuće zakonodavstvo treba odrediti u jednom prilogu koji Komisija može ažurirati. Prilikom ažuriranja, Komisija posebno uzima u obzir moguće donošenje mjera koje za nužnu posljedicu imaju pravo otvaranje tržišnom natjecanju sektora, osim onih za koje je zakonodavstvo već navedeno u Prilogu XI., poput sektora željezničkog prometa. U slučajevima kada slobodan pristup određenom tržištu ne proizlazi iz provedbe odgovarajućeg zakonodavstva Zajednice, treba pružiti dokaze da je takav pristup slobodan de jure i de facto. U ovu svrhu, primjena od strane države članice jedne direktive, kao što je Direktiva 94/22/EZ, kojom se određeni sektor otvara tržišnom natjecanju, na drugi sektor, poput sektora ugljena, je okolnost koju treba uzeti u obzir u smislu članka 30. (42) Tehničke specifikacije koje izrađuju kupci trebaju omogućiti otvaranje javne nabave tržišnom natjecanju. S tim ciljem treba omogućiti podnošenje ponuda koje nude raznolika tehnička rješenja. Prema tomu, treba omogućiti izradu tehničkih specifikacija u smislu funkcionalne izvedbe i zahtjeva i, u slučajevima kada se upućuje na europsku normu ili, ako takva norma ne postoji, na nacionalnu normu, naručitelji bi trebali razmatrati ponude na temelju drugih jednakovrijednih rješenja koja ispunjavaju zahtjeve naručitelja i jednakovrijedna su u smislu sigurnosti. Kako bi mogli pružiti dokaz o jednakovrijednosti, ponuditeljima treba dopustiti korištenje bilo kakvog oblika dokaza. Naručitelji bi trebali biti u mogućnosti pružiti razlog za eventualnu odluku da jednakovrijednost u određenom slučaju ne postoji. Naručitelji koji žele odrediti zahtjeve u pogledu zaštite okoliša za tehničke specifikacije određenog ugovora, mogu navesti svojstva okoliša, poput određenog načina proizvodnje, i/ili posebne učinke proizvodnih skupina, ili usluga na okoliš. Oni mogu koristiti, ali nisu obvezni koristiti odgovarajuće specifikacije koje su određene u ekološkim oznakama, kao što je europska ekološka oznaka, (multi)nacionalne ekološke oznake ili u bilo kojoj drugoj ekološkoj oznaci, pod uvjetom da su zahtjevi u pogledu oznake sastavljeni i doneseni na temelju znanstvenih podataka u postupku u kojem mogu sudjelovati sve zainteresirane strane, poput državnih tijela, potrošača, proizvođača, distributera i organizacija za zaštitu okoliša, i pod uvjetom da je oznaka pristupačna i dostupna svim zainteresiranim stranama. Naručitelji bi trebali, kadgod je to moguće, utvrđivati tehničke specifikacije tako da se uzmu u obzir kriteriji pristupačnosti za osobe s invaliditetom ili izvedba za sve korisnike. Treba jasno navesti tehničke specifikacije tako da svi ponuditelji znaju što obuhvaćaju zahtjevi koje je postavio naručitelj. (43) S ciljem poticanja uključenja malih i srednjih poduzeća u tržište ugovora o javnoj nabavi, potrebno je uključiti odredbe o podizvođenju. (44) Uvjeti izvršavanja ugovora su u skladu s Direktivom ako nisu izravno ili neizravno diskriminirajući i ako su navedeni u obavijesti koja se koristi kao poziv na nadmetanje, ili u specifikacijama. Njihova namjena može posebno biti poticanje stručne izobrazbe na radnom mjestu, zapošljavanje osoba koje se susreću s određenim poteškoćama pri integraciji, borba protiv nezaposlenosti ili zaštita okoliša. Primjerice, mogu se navesti zahtjevi — koji se primjenjuju za vrijeme izvršavanja ugovora — za zapošljavanjem osoba koje duže vrijeme traže posao ili za provedbom obrazovnih mjera za nezaposlene, ili za mlade osobe, a koji bi u suštini bili u skladu s odredbama temeljnih konvencija Međunarodne organizacije rada, pod pretpostavkom da te odredbe nisu uvedene u nacionalno pravo, te za zapošljavanjem većeg broja osoba s poteškoćama razvoju od onoga koji se zahtijeva prema nacionalnom zakonodavstvu. (45) Zakoni, drugi propisi i kolektivni ugovori, kako na nacionalnoj razini tako i na razini Zajednice, koji su na snazi u području uvjeta zapošljavanja i zaštite na radu, primjenjuju se za vrijeme izvršavanja ugovora, pod uvjetom da su takva pravila i njihova primjena u skladu s pravom Zajednice. U prekograničnim situacijama u kojima radnici iz jedne države članice pružaju usluge u drugoj državi članici u svrhu izvršavanja ugovora, Direktivom 96/71/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 1996. o upućivanju radnika u okviru pružanja usluga ( 18 ) utvrđeni su minimalni uvjeti koje mora poštovati država domaćin u pogledu tih raspoređenih radnika. Ako nacionalno pravo sadrži odredbe u tom smislu, neudovoljavanje tim obvezama može se smatrati teškim profesionalnim propustom ili prekršajem u vezi s profesionalnom djelatnošću dotičnoga gospodarskog subjekta koje bi moglo dovesti do isključenja toga gospodarskog subjekta iz postupka nabave. (46) S obzirom na nove razvoje događaja u informacijskoj i telekomunikacijskoj tehnologiji i pojednostavljenja koja ona mogu donijeti u smislu objavljivanja ugovora te učinkovitosti i transparentnosti postupaka nabave, elektronička sredstva treba izjednačiti s tradicionalnim sredstvima komunikacije i razmjene informacija. Odabrana sredstva i tehnologija trebaju, što je više moguće, biti u skladu s tehnologijama koje se koriste u drugim državama članicama. (47) Uporaba elektroničkih sredstava dovodi do uštede vremena. Zbog toga treba predvidjeti smanjenje minimalnih rokova u slučajevima kada se koriste elektronička sredstva, međutim, podložno uvjetu da su ona u skladu s posebnim načinom prijenosa koji je predviđen na razini Zajednice. Međutim, potrebno je osigurati da kumulativni učinak smanjenja rokova ne dovede do prekratkih rokova. (48) Direktivu 1999/93/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. prosinca 1999. o okviru Zajednice za elektroničke potpise ( 19 ) i Direktivu 2000/31/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 8. lipnja 2000. o nekim pravnim vidovima usluga informacijskog društva, osobito elektroničkog poslovanja na unutarnjem tržištu („Direktiva o elektroničkom poslovanju”) ( 20 ) treba, u kontekstu ove Direktive, primjenjivati na prijenos informacija elektroničkim sredstvima. Postupci javne nabave i pravila koja se primjenjuju na natječaje za pružanje usluga nameću potrebu za jednom višom razinom sigurnosti i povjerljivosti od one koja se zahtijeva tim Direktivama. Prema tomu, uređaji za elektroničko zaprimanje ponuda, zahtjeva za sudjelovanje te planova i projekata trebaju udovoljavati određenim dodatnim zahtjevima. S tim ciljem treba, što je više moguće, poticati uporabu elektroničkih potpisa, a posebno naprednih elektroničkih potpisa. Nadalje, postojanje dobrovoljnih programa ovlašćivanja moglo bi predstavljati povoljan okvir za povećanje razine za pružanje usluge certificiranja za te uređaje. (49) Potrebno je obavijestiti sudionike u postupku nabave o odlukama o sklapanju okvirnog sporazuma ili o sklapanju ugovora, ili o odustajanju od postupka u rokovima koji su dovoljno kratki kako bi se izbjegla nemogućnost podnošenja zahtjeva za revizijom; stoga se ove obavijesti trebaju dati što je prije moguće, a općenito u roku 15 dana od odluke. (50) Treba pojasniti da naručitelji koji utvrđuju uvjete sposobnosti u otvorenom postupku, to trebaju činiti u skladu s objektivnim pravilima i kriterijima, isto kao što uvjeti sposobnosti u ograničenim ili pregovaračkim postupcima trebaju biti objektivni. Ta objektivna pravila i kriteriji, kao i uvjeti sposobnosti, ne moraju nužno podrazumijevati ponderiranje. (51) Važno je uzeti u obzir sudsku praksu Suda Europske zajednice u slučajevima kada se neki gospodarski subjekt oslanja na ekonomske, financijske ili tehničke sposobnosti drugih subjekata, bez obzira na to kakva je pravna narav veze između njega i tih subjekata, kako bi zadovoljio uvjete sposobnosti ili, u kontekstu sustava kvalifikacije, kako bi potkrijepio svoj zahtjev za kvalifikaciju. U ovom posljednjem slučaju, gospodarski subjekt mora dokazati da će mu ti resursi stvarno biti na raspolaganju tijekom čitavog razdoblja valjanosti kvalifikacije. Za potrebe te kvalifikacije, naručitelj, stoga, može odrediti razinu uvjeta koji se trebaju ispuniti, a posebno, primjerice, ako se taj gospodarski subjekt oslanja na financijsko stanje drugog subjekta, on može zahtijevati da se taj subjekt smatra odgovornim, po potrebi zajednički i pojedinačno. Sustavi kvalifikacije trebaju se voditi u skladu s objektivnim pravilima i kriterijima koji se, po izboru naručitelja, mogu odnositi na sposobnost gospodarskih subjekata i/ili svojstva radova, robe ili usluga koje taj sustav obuhvaća. U svrhu kvalifikacije, naručitelji mogu provoditi vlastita ispitivanja s ciljem ocjene svojstava predmetnih radova, robe ili usluga, posebno u smislu usklađenosti i sigurnosti. (52) Odgovarajuća pravila Zajednice o uzajamnom priznavanju diploma, potvrda i drugih dokaza o formalnim kvalifikacijama primjenjuju se kada je za sudjelovanje u postupku nabave ili natječaju potreban dokaz o određenoj kvalifikaciji. (53) U odgovarajućim slučajevima u kojima priroda radova i/ili usluga opravdava primjenu mjera ili programa upravljanja okolišem tijekom izvršavanja nekog ugovora, može se zahtijevati primjena takvih mjera ili programa. Programi upravljanja okolišem, bez obzira jesu li prijavljeni u skladu s instrumentima Zajednice poput Uredbe (EZ) br. 761/2001 (EMAS) ( 21 ) mogu pokazati da gospodarski subjekt ima tehničke mogućnosti za izvršavanje ugovora. Nadalje, kao oblik dokaza treba prihvatiti opis mjera koje je proveo gospodarski subjekt s ciljem osiguranja iste razine zaštite okoliša kao alternativu prijavi programa upravljanja okolišem. (54) Treba izbjegavati sklapanje ugovora o javnoj nabavi s gospodarskim subjektima koji su sudjelovali u kriminalnim organizacijama ili koji su okrivljeni za korupciju, ili prijevaru na štetu financijskih interesa Europskih zajednica, ili za pranje novca. S obzirom da naručitelji, koji nisu javni naručitelji, možda nemaju pristup nepobitnom dokazu o predmetnom pitanju, potrebno je tim naručiteljima prepustiti izbor o tome hoće li primjenjivati uvjete za isključenje koji su navedeni u članku 45. stavku 1. Direktive 2004/18/EZ. Stoga treba ograničiti obvezu primjene članka 45. stavka 1., samo na naručitelje koji su javni naručitelji. Kada je to primjereno, naručitelji trebaju zatražiti od podnositelja zahtjeva za kvalifikaciju, od natjecatelja ili ponuditelja da dostave odgovarajuće dokumente i, ako imaju dvojbe u vezi s osobnom situacijom tih gospodarskih subjekata, mogu tražiti suradnju nadležnih tijela predmetne države članice. Takvi se gospodarski subjekti trebaju isključiti čim javni naručitelj sazna za presudu koja se odnosi na ta djela a koja je donesena u skladu s nacionalnim pravom i ima snagu res judicata. Ako nacionalno pravo sadrži odredbe u tom smislu, nepridržavanje zakonodavstva o zaštiti okoliša ili zakonodavstva o nezakonitim sporazumima u ugovorima, koje je bilo predmetom konačne presude ili odluke koja ima istovjetan učinak, može se smatrati prekršajem u vezi s profesionalnom djelatnošću dotičnoga gospodarskog subjekta ili teškim profesionalnim propustom. Nepridržavanje nacionalnih odredaba kojima se provode Direktive Vijeća 2000/78/EZ ( 22 ) i 76/207/EEZ ( 23 ) o jednakom tretmanu radnika, koje je bilo predmetom konačne presude ili odluke koja ima istovjetan učinak, može se smatrati prekršajem u vezi s profesionalnom djelatnošću dotičnoga gospodarskog subjekta ili teškim profesionalnim propustom. (55) Ugovori se moraju sklapati na temelju objektivnih kriterija koji osiguravaju pridržavanje načela transparentnosti, nediskriminacije i jednakog tretmana te koji jamče procjenu ponuda u uvjetima stvarnog tržišnog natjecanja. Zbog toga je uputno omogućiti primjenu samo dva kriterija odabira ponude: „najniža cijena” i „ekonomski najpovoljnija ponuda”. Kako bi se osiguralo pridržavanje načela jednakog tretmana pri sklapanju ugovora, potrebno je predvidjeti obvezu — utvrđenu sudskom praksom — osiguranja potrebne transparentnosti kako bi se svim ponuditeljima omogućilo da budu razumno dobro obaviješteni o kriterijima i postupcima koji će se primjenjivati za utvrđivanje ekonomski najpovoljnije ponude. Stoga su naručitelji obvezni pravodobno navesti kriterije za odabir ponude i relativni značaj koji je pridan svakom od tih kriterija kako bi ponuditelji imali dovoljno vremena za pripremu svojih ponuda. Naručitelji mogu odstupiti od navođenja značaja kriterija za odabir ponude u opravdanim slučajevima, za koje moraju biti u mogućnosti navesti razloge, ako se značaj ne može unaprijed utvrditi, posebno zbog kompleksnosti ugovora. U takvim slučajevima moraju navesti redoslijed važnosti kriterija, počevši od najvažnijeg. Kada se naručitelji odluče za sklapanje ugovora prema kriteriju ekonomski najpovoljnije ponude, oni trebaju ocijeniti ponude kako bi utvrdili koja ponuda pruža najveću vrijednost za novac. S tim ciljem, oni trebaju odrediti ekonomske kriterije i kriterije kakvoće koji, uzeti u cjelini, moraju omogućiti određivanje ekonomski najpovoljnije ponude za naručitelja. Određivanje tih kriterija ovisi o predmetu ugovora budući da ti kriteriji moraju omogućiti procjenu razine izvedbe koja se nudi svakom ponudom u svjetlu predmeta ugovora kako je definiran u tehničkim specifikacijama, te mjerenje vrijednosti za novac svake ponude. Kako bi se zajamčio jednaki tretman, kriteriji za odabir ponude moraju omogućiti objektivnu usporedbu i procjenu ponuda. Ako se ispune ti uvjeti, ekonomski i kvalitativni kriteriji za odabir ponude, poput ispunjavanja uvjeta zaštite okoliša, mogu naručitelju omogućiti da zadovolji potrebe zainteresirane javnosti koje su iskazane u ugovornim specifikacijama. Pod istim uvjetima naručitelj može upotrebljavati kriterije čiji je cilj ispunjavanje socijalnih uvjeta, posebno kao odgovor na potrebe — definirane u ugovornim specifikacijama — skupina ljudi s posebnim poteškoćama kojima pripadaju oni koji primaju, odnosno koriste radove, robu ili usluge koje su predmet ugovora. (56) Kriteriji odabira ponude ne smiju utjecati na primjenu nacionalnih odredaba o naknadi za određene usluge, kao što su usluge koje pružaju arhitekti, inženjeri ili odvjetnici. (57) Na računanje rokova iz ove Direktive treba primjenjivati Uredbu Vijeća (EEZ, Euratom) br. 1182/71 od 3. lipnja 1971. o utvrđivanju pravila koja se primjenjuju na razdoblja, datume i rokove ( 24 ). (58) Ova Direktiva ne bi trebala dovesti u pitanje postojeće međunarodne obveze Zajednice ili država članica i ne bi trebala dovesti u pitanje primjenu odredaba Ugovora, a posebno njegovih članaka 81. i 86. (59) Ova Direktiva ne bi trebala dovesti u pitanje rokove navedene u Prilogu XXV. u kojima države članice moraju prenijeti u nacionalno zakonodavstvo i primijeniti Direktivu 93/38/EEZ. (60) Mjere potrebne za provedbu ove Direktive treba donijeti u skladu s Odlukom Vijeća 1999/468/EZ od 28. lipnja 1999. o utvrđivanju postupaka primjene provedbenih ovlasti danih Komisiji ( 25 ), budući da: DONIJELI SU OVU DIREKTIVU:







SADRŽAJ GLAVA I. Poglavlje I. Članak 1. Poglavlje II. Odjeljak 1. Članak 2. Odjeljak 2. Članak 3. Članak 4. Članak 5. Članak 6. Članak 7. Članak 8. Članak 9. Poglavlje III. Članak 10. GLAVA II. Poglavlje I. Članak 11. Članak 12. Članak 13. Članak 14. Članak 15. Poglavlje II. Odjeljak 1. Članak 16. Članak 17. Odjeljak 2. Pododjeljak 1. Članak 18. Pododjeljak 2. Članak 19. Članak 20. Članak 21. Članak 22. Članak 22.a Članak 23. Pododjeljak 3. Članak 24. Članak 25. Pododjeljak 4. Članak 26. Pododjeljak 5. Članak 27. Članak 28. Članak 29. Članak 30. Poglavlje III. Članak 31. Članak 32. Članak 33. Poglavlje IV. Članak 34. Članak 35. Članak 36. Članak 37. Članak 38. Članak 39. Poglavlje V. Članak 40. Poglavlje VI. Odjeljak 1. Članak 41. Članak 42. Članak 43. Članak 44. Odjeljak 2. Članak 45. Članak 46. Članak 47. Odjeljak 3. Članak 48. Članak 49. Članak 50. Poglavlje VII. Članak 51. Odjeljak 1. Članak 52. Članak 53. Članak 54. Odjeljak 2. Članak 55. Članak 56. Članak 57. Odjeljak 3. Članak 58. Članak 59. GLAVA III. Članak 60. Članak 61. Članak 62. Članak 63. Članak 64. Članak 65. Članak 66. GLAVA IV. Članak 67. Članak 68. Članak 69. Članak 70. Članak 71. Članak 72. Članak 73. Članak 74. Članak 75. Prilog I. Prilog II. Prilog III. Prilog IV. Prilog V. Prilog VI. Prilog VII. Prilog VIII. Prilog IX. Prilog X. Prilog XI. Prilog XII. Prilog XIII. Prilog XIV. Prilog XV. A Prilog XV. B Prilog XVI. Prilog XVII. A Prilog XVII. B Prilog XVIII. Prilog XIX. Prilog XX. Prilog XXI. Prilog XXII. Prilog XXIII. Prilog XXIV. Prilog XXV. Prilog XXVI.







GLAVA I.

OPĆE ODREDBE KOJE SE PRIMJENJUJU NA UGOVORE I NATJEČAJE







POGLAVLJE I.

Osnovni pojmovi

Članak 1.

Definicije

1. Za potrebe ove Direktive primjenjuju se definicije navedene u ovom članku.

2.

(a) „Ugovori o nabavi robe, ugovori o radovima i ugovori uslugama” znači naplatni ugovori sklopljeni u pisanom obliku između jednog ili više naručitelja iz članka 2. stavka 2. i jednog ili više izvoditelja radova, dobavljača ili pružatelja usluge.

(b) „Ugovori o radovima” znači ugovori čiji je predmet ili izvođenje radova, ili projektiranje i izvođenje radova, koji se odnose na jednu ili više djelatnosti u smislu Priloga XII., ili posao, ili realizacija bilo kakvim sredstvima posla koji odgovara zahtjevima koje je naručitelj. Pojam „posao” znači rezultat gradnje ili građevinskih radova uzetih u cjelini koji je sam po sebi dovoljan da ispuni gospodarsku ili tehničku funkciju.

(c) „Ugovori o nabavi robe” znači ugovori koji nisu ugovori iz točke (b), a čiji je predmet kupovina, najam, zakup, kupnja na otplatu, s ili bez opcije kupnje, proizvoda. Ugovor čiji je predmet isporuka proizvoda, a koji kao sporednu stvar obuhvaća i poslove postavljanja i instalacije, smatra se „ugovorom o nabavi robe”.

(d) „Ugovori o uslugama” znači ugovori koji nisu ugovori o radovima ili o nabavi robe, a čiji je predmet pružanje usluga iz Priloga XVII. Ugovor čiji su predmet i proizvodi i usluge u smislu Priloga XVII. smatra se „ugovorom o uslugama” ako vrijednost tih usluga prelazi vrijednost proizvoda obuhvaćenih ugovorom. Ugovor čiji su predmet usluge u smislu Priloga XVII. i koji uključuje radove u smislu Priloga XII. koji su samo sporedni uz glavni predmet ugovora, smatra se ugovorom o uslugama.

3.

(a) „Koncesija za radove” znači ugovor istoga tipa kao i ugovor o radovima, a razlikuje se samo u činjenici da se naknada za radove koji će se izvesti sastoji ili samo od prava na iskorištavanje radova, ili od tog prava zajedno s plaćanjem.

(b) „Koncesija za usluge” znači ugovor istoga tipa kao i ugovor o uslugama, a razlikuje se samo u činjenici da se naknada za pružanje usluga sastoji ili samo od prava na iskorištavanje usluga, ili od tog prava zajedno s plaćanjem.

4. „Okvirni sporazum” znači sporazum između jednog ili više naručitelja iz članka 2. stavka 2., i jednog ili više gospodarskih subjekata, a čija je svrha utvrditi uvjete kojima se uređuju ugovori koji se sklapaju tijekom određenog razdoblja, posebno u pogledu cijene i, po potrebi, predviđenih količina.

5. „Dinamički sustav nabave” znači potpuno elektronički proces za uobičajene nabave, čija svojstva da su općenito dostupne na tržištu ispunjavaju zahtjeve naručitelja, a taj je proces ograničenoga trajanja i otvoren tijekom čitavog razdoblja njegove valjanosti svakom gospodarskom subjektu koji zadovolji uvjete sposobnosti i koji je dostavio indikativnu ponudu koja je u skladu sa specifikacijom.

6. „Elektronička dražba” znači proces koji se ponavlja i koji uključuje elektronički uređaj za predstavljanje novih cijena, izmijenjenih naniže, i/ili novih vrijednosti koje se odnose na određene elemente ponuda, a koji se odvija nakon početne potpune procjene ponuda i omogućava njihovo rangiranje pomoću automatskih metoda procjene. Dakle, određeni ugovori o uslugama i određeni ugovori o radovima čiji je predmet intelektualni rad, poput projektiranja radova, ne mogu biti predmetom elektroničkih dražbi.

7. Izraz „izvoditelj radova”, „dobavljač” ili „pružatelj usluga” znači ili fizička ili pravna osoba, ili naručitelj u smislu članka 2. stavka 2. točke (a) ili (b), ili zajednica takvih osoba i/ili naručitelja koja na tržištu nudi izvođenje radova i/ili posla, proizvode ili usluge.

Izraz „gospodarski subjekt” obuhvaća u jednakoj mjeri pojmove izvoditelja radova, dobavljača i pružatelja usluga. On se koristi samo radi pojednostavljenja.

„Ponuditelj” znači gospodarski subjekt koji dostavlja ponudu, a izraz „natjecatelj” znači osoba koja traži poziv za sudjelovanjem u ograničenom ili pregovaračkom postupku.

8. „Središnje tijelo za nabavu” znači javni naručitelj u smislu članka 2. stavka 1. točke (a) ili javni naručitelj u smislu članka 1. stavka 9. Direktive 2004/18/EZ koje:

— stječe robu i/ili usluge namijenjene naručiteljima, ili

— sklapa ugovore o javnoj nabavi ili okvirne sporazume za radove, robu ili usluge namijenjene naručiteljima.

9. „Otvoreni, ograničeni i pregovarački postupci” znači postupci nabave koje primjenjuju naručitelji, pri čemu:

(a) u slučaju otvorenih postupaka, svaki zainteresirani gospodarski subjekt može dostaviti ponudu;

(b) u slučaju ograničenih postupaka, svaki zainteresirani gospodarski subjekt može zahtijevati da sudjeluje a samo oni natjecatelji koje naručitelj pozove mogu dostaviti ponudu;

(c) u slučaju pregovaračkih postupaka, naručitelj konzultira gospodarskog subjekta po svom izboru i pregovara o uvjetima ugovora s jednim ili više njih.

10. „Natječaji” znači oni postupci koji omogućavaju naručitelju stjecanje, uglavnom u području prostornog planiranja, arhitekture, inženjerstva ili obrade podataka, plana ili projekta koji je odabrao ocjenjivački sud nakon provedenog natjecanja s ili bez dodjele nagrada.

11. „Pisan” ili „u pisanom obliku” znači svaki iskaz koji se sastoji od riječi ili brojeva koji se mogu čitati, umnožavati i naknadno slati. On može uključivati podatke koji se prenose i pohranjuju pomoću elektroničkih sredstava.

12. „Elektronička sredstva” znači korištenje elektroničke opreme za obradu (uključujući digitalnu kompresiju) i pohranu podataka koji se šalju, prenose i zaprimaju žičanom vezom, radiovezom, optičkim sredstvima ili drugim elektromagnetskim sredstvima.

13. „Jedinstveni rječnik javne nabave (CPV)” znači referentna nomenklatura koja se primjenjuje na ugovore o javnoj nabavi kako je donesena Uredbom (EZ) br. 2195/2002 Europskog parlamenta i Vijeća od 5. studenoga 2002. o Jedinstvenom rječniku javne nabave (CPV) ( 26 ) uz istodobno osiguranje istovjetnosti s ostalim postojećim nomenklaturama.

U slučaju različitih tumačenja područja primjene ove Direktive zbog mogućih razlika između CPV-a i nomenklatura NACE, koje su navedene u Prilogu XII., ili između CPV-a i nomenklatura CPC (privremene verzije), koje su navedene u Prilogu XVII., nomenklatura NACE, odnosno CPC ima prvenstvo.







POGLAVLJE II.

Definicija obuhvaćenih djelatnosti i subjekata







Odjeljak 1.

Subjekti

Članak 2.

Naručitelji

1. Za potrebe ove Direktive,

(a) „javni naručitelji” znači država, regionalne ili lokalne vlasti, tijela kojima se upravlja na temelju javnog prava, zajednice koje su formirale jedno ili nekoliko takvih vlasti, ili jedno ili nekoliko takvih tijela kojima se upravlja na temelju javnog prava. „Tijelo kojim se upravlja na temelju javnog prava” znači svako tijelo: — osnovano za određenu svrhu radi zadovoljavanja potreba u općem interesu i koje nema industrijski ili trgovački karakter, — koje ima pravnu osobnost i — koje većim dijelom financira država, regionalne ili lokalne vlasti, ili druga tijela kojima se upravlja na temelju javnog prava; ili koje je podložno nadzoru nad poslovanjem od strane tih tijela; ili koje ima upravni, upraviteljski ili nadzorni odbor čijih je više od polovice članova imenovala država, regionalne ili lokalne vlasti, ili druga tijela kojima se upravlja na temelju javnog prava;

(b) „javno poduzeće” znači svako poduzeće u kojem javni naručitelji mogu imati, izravno ili neizravno, prevladavajući utjecaj na temelju njihova vlasništva u njemu, financijskog udjela u njemu, ili na temelju pravila prema kojima se ravna. Prevladavajući utjecaj javnih naručitelja pretpostavlja se kada oni, izravno ili neizravno, u odnosu na poduzeće: — posjeduju većinu upisanog kapitala, ili — imaju utjecaj na većinu glasova povezanih s ulozima koje je izdalo poduzeće, ili — mogu imenovati više od polovice upravnog, upraviteljskog ili nadzornog tijela poduzeća.

2. Ova se Direktiva primjenjuje na naručitelje:

(a) koji su javni naručitelji ili javna poduzeća i koja obavljaju jednu od djelatnosti navedenih u člancima od 3. do 7.;

(b) koji, ako nisu javni naručitelji ili javna poduzeća, kao jednu od svojih djelatnosti imaju bilo koju od djelatnosti navedenih u člancima od 3. do 7., ili bilo koju kombinaciju tih djelatnosti i djeluju na temelju posebnih ili isključivih prava koja im je dodijelilo nadležno tijelo države članice.

3. Za potrebe ove Direktive, „posebna ili isključiva prava” znači prava koja dodjeljuje nadležno tijelo države članice na temelju bilo koje odredbe zakona, drugog propisa ili upravnog akta čiji je učinak ograničavanje izvršavanja djelatnosti određenih u člancima od 3. do 7. na jednog subjekta ili više njih, i koji ima znatan utjecaj na mogućnost drugih subjekata da obavljaju takvu djelatnost.







Odjeljak 2.

Djelatnosti

Članak 3.

Plin, toplinska i električna energija

1. Što se tiče plina i toplinske energije, ova se Direktiva primjenjuje na sljedeće djelatnosti:

(a) pružanje fiksnih mreža ili upravljanje fiksnim mrežama s namjerom pružanja usluge javnosti u vezi s proizvodnjom, prijenosom ili distribucijom plina ili toplinske energije; ili

(b) isporuka plina ili toplinske energije takvim mrežama.

2. Isporuka plina ili toplinske energije mrežama koje pružaju uslugu javnosti od strane naručitelja koji nije javni naručitelj ne smatra se relevantnom djelatnošću u smislu stavka 1. ako je:

(a) proizvodnja plina ili toplinske energije od strane tog subjekta neizbježna posljedica obavljanja djelatnosti koja nije djelatnost iz stavka 1. ili 3. ovog članka, ili iz članaka od 4. do 7.; i

(b) jedini cilj isporuke javnoj mreži ekonomsko iskorištavanje takve proizvodnje i ne iznosi više od 20 % prometa tog subjekta uzimajući u obzir prosjek prethodne tri godine, uključujući tekuću godinu.

3. Što se tiče električne energije, ova se Direktiva primjenjuje na sljedeće djelatnosti:

(a) pružanje fiksnih mreža ili upravljanje fiksnim mrežama s namjerom pružanja usluge javnosti u vezi s proizvodnjom, prijenosom ili distribucijom električne energije; ili

(b) isporuka električne energije takvim mrežama.

4. Isporuka električne energije mrežama koje pružaju uslugu javnosti putem od strane naručitelja koji nije javni naručitelj ne smatra se relevantnom djelatnošću u smislu stavka 3. ako:

(a) se proizvodnja električne energije od strane tog subjekta obavlja zbog toga što je njezina potrošnja potrebna za obavljanje djelatnosti koja nije djelatnost iz stavka 1. ili 3. ovog članka, ili iz članaka od 4. do 7.; i

(b) isporuka javnoj mreži ovisi samo o vlastitoj potrošnji subjekta i ne iznosi više od 30 % ukupne proizvodnje energije subjekta uzimajući u obzir prosjek prethodne tri godine, uključujući tekuću godinu.

Članak 4.

Voda

1. Ova se Direktiva primjenjuje na sljedeće djelatnosti:

(a) pružanje fiksnih mreža ili upravljanje fiksnim mrežama s namjerom pružanja usluge javnosti u vezi s proizvodnjom, prijenosom ili distribucijom pitke vode; ili

(b) isporuka pitke vode takvim mrežama.

2. Ova se Direktiva također primjenjuje na ugovore ili natječaje koje sklapaju, odnosno organiziraju subjekti koji obavljaju djelatnost iz stavka 1. i koji:

(a) su u vezi s projektima hidrauličkog inženjerstva, navodnjavanjem ili isušivanjem zemljišta, pod uvjetom da količina vode koja će se koristiti za isporuku pitkom vodom predstavlja više od 20 % ukupne količine vode koja se dobiva takvim projektima, ili instalacijama za navodnjavanje ili isušivanje, ili

(b) su u vezi s odlaganjem ili obradom otpadnih voda.

3. Isporuka pitke vode mrežama koje pružaju uslugu javnosti od strane naručitelja koji nije javni naručitelj ne smatra se relevantnom djelatnošću u smislu stavka 1. ako:

(a) se proizvodnja pitke vode od strane tog subjekta obavlja zbog toga što je njezina potrošnja potrebna za obavljanje djelatnosti koja nije djelatnost iz članaka od 3. do 7.; i

(b) isporuka javnoj mreži ovisi samo o vlastitoj potrošnji subjekta i ne iznosi više od 30 % ukupne proizvodnje pitke vode subjekta uzimajući u obzir prosjek prethodne tri godine, uključujući tekuću godinu.

Članak 5.

Prijevozne usluge

1. Ova se Direktiva primjenjuje na djelatnosti koje se odnose na pružanje mreža ili upravljanje mrežama koje pružaju uslugu javnosti u području prijevoza željeznicom, automatiziranim sustavima, tramvajem, trolejbusom, autobusom ili žičarom.

Što se tiče prijevoznih usluga, smatra se da mreža postoji ako se usluga pruža pod poslovnim uvjetima koje je utvrdilo nadležno tijelo države članice, kao što su uvjeti o linijama koje se trebaju pružiti, kapacitetu koji se treba staviti na raspolaganje ili učestalosti usluge.

2. Ova se Direktiva ne primjenjuje na subjekte koji javnosti pružaju usluge autobusnog prijevoza koje su isključene iz područja primjene Direktive 93/38/EEZ u skladu s njezinim člankom 2. stavkom 4.

Članak 6.

Poštanske usluge

1. Ova se Direktiva primjenjuje na djelatnosti koje se odnose na pružanje poštanskih usluga ili, pod uvjetima navedenima u stavku 2. točki (c), drugih usluga koje ne uključuju poštanske usluge.

2. Za potrebe ove Direktive i ne dovodeći u pitanje Direktivu 97/67/EZ:

(a) „poštanska pošiljka” znači pošiljka adresirana u konačnom obliku u kojem se treba uručiti, bez obzira na težinu. Osim pismovnih pošiljaka, takve pošiljke uključuju i, primjerice, knjige, kataloge, novine, časopise i poštanske pakete koji sadrže robu s ili bez trgovačke vrijednosti, bez obzira na težinu;

(b) „poštanske usluge” znače usluge koje se sastoje od pražnjenja, razvrstavanja, usmjeravanja i isporuke poštanskih pošiljaka. Te usluge uključuju: — „rezervirane poštanske usluge”: poštanske usluge koje su ili mogu biti rezervirane na temelju članka 7. Direktive 97/67/EZ, — „druge poštanske usluge”: poštanske usluge koje se ne mogu rezervirati na temelju članka 7. Direktive 97/67/EZ; i

(c) „druge usluge koje ne uključuju poštanske usluge”: znači usluge koje se pružaju u sljedećim područjima: — usluge upravljanja poštanskom službom (usluge i prije i poslije otpreme, kao što su „usluge upravljanja urudžbenim uredom”), — usluge dodane vrijednosti u vezi s elektroničkim sredstvima i koje se u cijelosti pružaju putem elektroničkih sredstava (uključujući sigurno slanje šifriranih dokumenata elektroničkim sredstvima, usluge vođenja adresa i slanje preporučene elektroničke pošte), — usluge koje se odnose na poštanske pošiljke koje nisu uključene u točku (a), poput neadresirane izravne pošte, — financijske usluge prema definiciji iz kategorije 6. Priloga XVII. A i iz članka 24. točke (c), uključujući posebno poštanske novčane naloge i poštanske žiro doznake, — filatelističke usluge, i — logističke usluge (usluge koje su kombinacija fizičke dostave i/ili skladištenja i drugih nepoštanskih funkcija), pod uvjetom da takve usluge pruža subjekt koji, također, pruža poštanske usluge u smislu točke (b), prve ili druge alineje, i pod uvjetom da uvjeti navedeni u članku 30. stavku 1. nisu ispunjeni u odnosu na usluge iz tih alineja.

Članak 7.

Traženje ili vađenje nafte, plina, ugljena ili drugih krutih goriva, kao i luke i zračne luke

Ova se Direktiva primjenjuje na djelatnosti koje se odnose na iskorištavanje zemljopisnog područja u svrhu:

(a) traženja ili vađenja nafte, plina, ugljena ili drugih krutih goriva; ili

(b) pružanja zračnih luka i morskih ili riječnih luka, ili druge terminalne opreme prijevoznicima u zračnom, pomorskom ili riječnom prometu.

Članak 8.

Popis naručitelja

Nepotpuni popisi naručitelja u smislu ove Direktive nalaze se u dodacima od I. do X. Države članice periodično obavješćuje Komisiju o svim promjenama svojih popisa.

Članak 9.

Ugovori koji obuhvaćaju nekoliko djelatnosti

1. Na ugovor kojim se namjerava obuhvatiti nekoliko djelatnosti primjenjuju se pravila koja se primjenjuju na djelatnost za koju je on prvenstveno namijenjen.

Međutim, izbor između sklapanja jednog ugovora i sklapanja više odvojenih ugovora ne smije se obavljati s ciljem da ga se izuzme iz područja primjene ove Direktive ili, ako je primjenjivo, Direktive 2004/18/EZ.

2. Ako se na jednu od djelatnosti za koju je ugovor namijenjen primjenjuje ova Direktiva, a na drugu naprijed navedena Direktiva 2004/18/EZ i objektivno je nemoguće utvrditi za koju je djelatnost ugovor prvenstveno namijenjen, ugovor se sklapa u skladu s naprijed navedenom Direktivom 2004/18/EZ.

3. Ako se na jednu od djelatnosti za koju je ugovor namijenjen primjenjuje ova Direktiva, a na drugu se ne primjenjuje ni ova Direktiva, ni naprijed navedena Direktiva 2004/18/EZ i objektivno je nemoguće utvrditi za koju je djelatnost ugovor prvenstveno namijenjen, ugovor se sklapa u skladu s ovom Direktivom.







POGLAVLJE III.

Opća načela

Članak 10.

Načela sklapanja ugovora

Naručitelji postupaju s gospodarskim subjektima na jednak i nediskriminirajući način te djeluju transparentno.







GLAVA II.

PRAVILA KOJA SE PRIMJENJUJU NA UGOVORE







POGLAVLJE I.

Opće odredbe

Članak 11.

Gospodarski subjekti

1. Natjecatelji ili ponuditelji koji, prema pravu države članice u kojoj imaju poslovni nastan, imaju pravo na pružanje odgovarajuće usluge, ne smiju biti odbijeni isključivo iz razloga što bi, prema pravu države članice u kojoj se ugovor sklapa, oni morali biti ili fizičke ili pravne osobe.

Međutim, u slučaju ugovora o uslugama i radovima, kao i ugovora o nabavi robe koji dodatno obuhvaćaju usluge i/ili poslove postavljanja i instalacije, od pravnih se osoba može tražiti da u ponudi ili zahtjevu za sudjelovanje naznače imena i odgovarajuće stručne kvalifikacije osoblja koje će biti odgovorno za izvršavanje dotičnog ugovora.

2. Zajednice gospodarskih subjekata mogu dostaviti ponude ili se mogu predložiti za natjecatelje. Naručitelji ne smiju od tih zajednica zahtijevati da poprime određeni pravni oblik kako bi mogle podnijeti ponudu ili zahtjev za sudjelovanje; međutim, to se može tražiti od odabrane zajednice kada je sklopljen ugovor u onoj mjeri u kojoj je ta promjena potrebna za zadovoljavajuće izvršavanje ugovora.

Članak 12.

Uvjeti koji se odnose na Sporazume sklopljene u okviru Svjetske trgovinske organizacije

Za potrebe sklapanja ugovora od strane naručitelja, države članice primjenjuju u svojim odnosima uvjete jednako povoljne kao što su oni koje pri provedbi Sporazuma jamče gospodarskim subjektima trećih zemalja. Države članice će se s tim ciljem međusobno savjetovati u okviru Savjetodavnog odbora za ugovore o javnoj nabavi o mjerama koje se trebaju poduzeti u skladu sa Sporazumom.

Članak 13.

Povjerljivost

1. U kontekstu davanja informacija o tehničkim specifikacijama zainteresiranim gospodarskim subjektima, o kvalifikaciji i odabiru gospodarskih subjekata, te o sklapanju ugovora, naručitelji mogu nametnuti zahtjeve s ciljem zaštite povjerljive naravi informacija koje stavljaju na raspolaganje.

2. Ne dovodeći u pitanje odredbe ove Direktive, posebno one koje se tiču obveza u odnosu na obavijesti o sklopljenim ugovorima i informacije koje se daju natjecateljima i ponuditeljima, a koje su navedene u člancima 43. i 49. i u skladu s nacionalnim pravom koje se primjenjuje na naručitelja, javni naručitelj ne smije otkrivati podatke koje su mu poslali gospodarski subjekti koje su oni označili povjerljivima; takvi podaci posebno uključuju tehničke ili poslovne tajne i povjerljive aspekte ponuda.

Članak 14.

Okvirni sporazumi

1. Naručitelji mogu smatrati okvirni sporazum ugovorom u smislu članka 1. stavka 2. i sklapati ga u skladu s ovom Direktivom.

2. U slučajevima kada su naručitelji sklopili okvirni sporazum u skladu s ovom Direktivom, oni mogu iskoristiti odredbe članka 40. stavka 3. točke i. kada sklapaju ugovore na temelju tog okvirnog sporazuma.

3. Ako okvirni sporazum nije bio sklopljen u skladu s ovom Direktivom, naručitelji ne mogu iskoristiti odredbe članka 40. stavka 3. točke i.

4. Naručitelji ne smiju zlouporabljivati okvirne sporazume radi sprečavanja, ograničavanja ili narušavanja tržišnog natjecanja.

Članak 15.

Dinamički sustavi nabave

1. Države članice mogu predvidjeti da naručitelji mogu koristiti dinamičke sustave nabave.

2. Kako bi uspostavili dinamički sustav nabave, naručitelji se moraju pridržavati pravila otvorenog postupka u svim njegovim fazama do sklapanja ugovora u okviru toga sustava. Svi ponuditelji koji zadovolje uvjete sposobnosti i koji su dostavili indikativnu ponudu koja je u skladu sa specifikacijom i svim mogućim dodatnim dokumentima prihvaćaju se u sustav; indikativne ponude mogu se u svakom trenutku poboljšati, pod uvjetom da su i dalje u skladu sa specifikacijom. S ciljem uspostavljanja sustava i sklapanja ugovora u okviru tog sustava naručitelji koriste isključivo elektronička sredstva u skladu s člankom 48. stavcima od 2. do 5.

3. U svrhu uspostavljanja dinamičkog sustava nabave, naručitelji će:

(a) objaviti poziv na nadmetanje u kojem mora biti jasno navedeno da se radi o dinamičkom sustavu nabave;

(b) navesti u specifikaciji, među ostalim, prirodu predviđenih nabava u okviru tog sustava, kao i sve potrebne podatke u vezi sa sustavom nabave, elektroničkom opremom koja se koristi te tehničkim priključcima i specifikacijama;

(c) pružati, pomoću elektroničkih sredstava, nakon objave poziva i do isteka valjanosti sustava, neograničen, izravan i potpun pristup specifikaciji i svim dodatnim dokumentima te u pozivu navode internetsku adresu na kojoj se mogu potražiti ti dokumenti.

4. Naručitelji obvezno tijekom čitavog razdoblja dinamičkog sustava nabave svakom gospodarskom subjektu daju mogućnost dostave indikativne ponude i prihvaćanja u sustav prema uvjetima iz stavka 2. Oni moraju obaviti procjenu u roku od najviše 15 dana od dana dostave indikativne ponude. Međutim, oni mogu produžiti razdoblje procjene, pod uvjetom da u međuvremenu nije izdan poziv na dostavu ponuda.

Naručitelji obavještavaju ponuditelja iz gornje točke čim to najranije bude moguće o njegovom prihvaćanju u dinamički sustav nabave ili o odbijanju njegove indikativne ponude.

5. Za svaki ugovor posebno se izdaje poziv na dostavu ponuda. Prije izdavanja poziva na dostavu ponuda, naručitelji objavljuju pojednostavljeni poziv na nadmetanje kojim se pozivaju svi zainteresirani gospodarski subjekti da dostave indikativnu ponudu u skladu sa stavkom 4. u roku koji ne može biti kraći od 15 dana od dana slanja pojednostavljenog poziva. Naručitelji ne smiju započeti nadmetanje dok nisu izvršili procjenu svih indikativnih ponuda zaprimljenih u tom roku.

6. Naručitelji pozivaju sve ponuditelje koji su prihvaćeni u sustav da dostave ponudu za svaki posebni ugovor koji će se sklopiti u okviru tog sustava. U tom cilju oni određuju rok za dostavu ponuda.

Oni sklapaju ugovor s ponuditeljem koji je dostavio najbolju ponudu na temelju kriterija odabira ponude koji su navedeni u pozivu na nadmetanje za uspostavljanje dinamičkog sustava nabave. Ti se kriteriji po potrebi mogu preciznije utvrditi u pozivu iz gornje točke.

7. Dinamički sustav nabave ne može trajati duže od četiri godine, osim iznimno u opravdanim slučajevima.

Naručitelji ne mogu koristiti ovaj sustav s ciljem sprečavanja, ograničavanja ili narušavanja tržišnog natjecanja.

Nikakvi se troškovi ne smiju zaračunavati zainteresiranim gospodarskim subjektima ili stranama sustava.







POGLAVLJE II.

Odredbe o pragovima i izuzećima







Odjeljak 1.

Pragovi

Članak 16.

Pragovi za ugovore

Osim u slučajevima kada se ne primjenjuje na temelju izuzeća iz članaka od 19. do 26. ili u skladu s člankom 30. u vezi s obavljanjem predmetne djelatnosti, ova se Direktiva primjenjuje na ugovore čija procijenjena vrijednost bez poreza na dodanu vrijednost (PDV) nije manja od sljedećih pragova:

(a) ►M13 414 000 EUR ◄ u slučaju ugovora o nabavi robe i ugovora o uslugama;

(b) ►M13 5 186 000 EUR ◄ u slučaju ugovora o radovima.

Članak 17.

Načini izračuna procijenjene vrijednosti ugovora, okvirnih sporazuma i dinamičkih sustava nabave

1. Izračun procijenjene vrijednosti ugovora temelji se na ukupno plativom iznosu bez PDV-a kojega procijeni naručitelj. Ovaj izračun uzima u obzir ukupni procijenjeni iznos, uključujući bilo kakav oblik opcije, i moguća obnavljanja ugovora.

Kada je naručitelj predvidio nagrade ili isplate natjecateljima ili ponuditeljima, mora ih uzeti u obzir pri izračunu procijenjene vrijednosti ugovora.

2. Naručitelji ne smiju izbjegavati primjenu ove Direktive dijeljenjem vrijednosti radova ili određene količine predložene nabave robe i/ili usluga, ili odabirom posebnog načina izračuna procijenjene vrijednosti ugovora.

3. Što se tiče okvirnih sporazuma i dinamičkih sustava nabave, procijenjena vrijednost koja se uzima u obzir je maksimalna procijenjena vrijednost bez PDV-a svih ugovora koji su predviđeni tijekom ukupnog trajanja sporazuma ili sustava.

4. Za potrebe primjene odredaba članka 16., naručitelji uključuju u procijenjenu vrijednost ugovora o radovima i troškove radova i vrijednost sve robe ili usluga nužnih za izvođenje radova koje oni stavljaju na raspolaganje izvođaču radova.

5. Vrijednost robe ili usluga koje nisu potrebne za izvršenje određenog ugovora o radovima ne smiju se dodati vrijednosti ugovora o radovima ako bi posljedica toga bila da bi nabava te robe ili usluga bila izvan područja primjene ove Direktive.

6.

(a) Kada predloženi radovi ili nabava usluga mogu rezultirati istodobnim sklapanjem ugovora u obliku odvojenih grupa, u obzir se uzima ukupna procijenjena vrijednost svih takvih grupa. Ako je zbrojena vrijednost grupa jednaka ili veća od praga utvrđenog u članku 16., ova se Direktiva primjenjuje na sklapanje ugovora za svaku grupu. Međutim, naručitelji se mogu odreći takve primjene u odnosu na grupe čija je procijenjena vrijednost bez PDV-a manja od 80 000 EUR za usluge ili 1 milijuna EUR za radove, pod uvjetom da zbrojena vrijednost tih grupa ne prelazi 20 % zbrojene vrijednosti grupa kao cjeline.

(b) Kada prijedlog za nabavu slične robe može rezultirati istodobnim sklapanjem ugovora u obliku odvojenih grupa, za primjenu članka 16. u obzir se uzima ukupna procijenjena vrijednost svih takvih grupa. Ako je zbrojena vrijednost grupa jednaka ili veća od praga utvrđenog u članku 16., ova se Direktiva primjenjuje na sklapanje ugovora za svaku grupu. Međutim, naručitelji se mogu odreći takve primjene u odnosu na grupe čija je procijenjena vrijednost bez PDV-a manja od 80 000 EUR, pod uvjetom da zbrojeni troškovi tih grupa ne prelaze 20 % zbrojene vrijednosti grupa kao cjeline.

7. U slučaju ugovora o nabavi robe ili ugovora o uslugama koji su uobičajeni po vrsti ili koji se planiraju obnoviti u određenom razdoblju, izračun procijenjene vrijednosti ugovora se temelji na sljedećem:

(a) ili na ukupnoj stvarnoj vrijednosti uzastopnih ugovora istoga tipa koji su sklopljeni tijekom prethodnih dvanaest mjeseci ili tijekom financijske godine usklađenoj, ako je moguće, uzimajući u obzir izmjene u količini ili vrijednosti koje bi nastale tijekom 12 mjeseci nakon početnog ugovora;

(b) ili na ukupnoj procijenjenoj vrijednosti uzastopnih ugovora sklopljenih tijekom 12 mjeseci nakon prve isporuke ili tijekom financijske godine ako je to duže od 12 mjeseci.

8. Temelj za izračun procijenjene vrijednosti ugovora koji uključuju i robu i usluge, mora biti ukupna vrijednost robe i usluga, bez obzira na njihove međusobne udjele. Izračun mora uključiti vrijednost poslova postavljanja i instalacije.

9. Što se tiče ugovora o nabavi robe koji se odnose na leasing, zakup, najam, ili najam s pravom kupnje, vrijednost koja se uzima kao temelj za izračun procijenjene vrijednosti ugovora je sljedeća:

(a) u slučaju ugovora na određeno vrijeme, ako je to vrijeme manje od ili jednako 12 mjeseci, ukupna procijenjena vrijednost za vrijeme trajanja ugovora ili, ako je vrijeme trajanja ugovora duže od 12 mjeseci, ukupna vrijednost, uključujući procijenjenu preostalu vrijednost;

(b) u slučaju ugovora koji nemaju određeno trajanje ili se njihovo trajanje ne može odrediti, mjesečna vrijednost pomnožena s 48.

10. Za potrebe izračuna procijenjene vrijednosti ugovora o nabavi usluga, uzimaju se u obzir, kada je to primjereno, sljedeći iznosi:

(a) plativa premija i ostali oblici naknade u slučaju usluga osiguranja;

(b) naknade, provizije, kamate i druge vrste naknada u slučaju bankarskih i ostalih financijskih usluga;

(c) naknade, plative provizije i ostali oblici naknade u slučaju ugovora koji uključuju poslove projektiranja.

11. U slučaju ugovora o nabavi usluga u kojima nije navedena ukupna cijena, vrijednost koja se koristi kao temelj za izračun procijenjene vrijednosti ugovora jest:

(a) u slučaju ugovora na određeno vrijeme, ako je to vrijeme manje od ili jednako 48 mjeseci: ukupna vrijednost za njihovo puno trajanje;

(b) u slučaju ugovora koji nemaju određeno trajanje ili s trajanjem dužim od 48 mjeseci: mjesečna vrijednost pomnožena s 48.







Odjeljak 2.

Ugovori i koncesije te ugovori podložni posebnim dogovorima







PODODJELJAK 1.

Članak 18.

Koncesije za radova i usluge

Ova se Direktiva ne primjenjuje na koncesije za radove i usluge koje dodjeljuju naručitelji koji obavljaju jednu ili više djelatnosti iz članaka od 3. do 7. ako se te koncesije dodjeljuju za obavljanje tih djelatnosti.







PODODJELJAK 2.

Izuzeća koja se primjenjuju na sve naručitelje i na sve tipove ugovora

Članak 19.

Ugovori koji se sklapaju u svrhu daljnje prodaje ili iznajmljivanja trećim osobama

1. Ova se Direktiva ne primjenjuje na ugovore koji se sklapaju u svrhu daljnje prodaje ili iznajmljivanja trećim osobama, pod uvjetom da naručitelj ne uživa nikakvo posebno ili isključivo pravo na prodaju ili iznajmljivanje predmeta takvih ugovora te ih drugi subjekti mogu slobodno prodati ili iznajmiti pod istim uvjetima kao i naručitelj.

2. Naručitelji su obvezni obavijestiti Komisiju na njezin zahtjev o svim kategorijama proizvoda ili djelatnosti koje oni smatraju izuzetima sukladno odredbama stavka 1. Komisija može periodično objavljivati u Službenom listu Europske unije, u svrhu informiranja, popise kategorija proizvoda i djelatnosti koje ona smatra obuhvaćenima ovim izuzećem. Pritom Komisija poštuje sve osjetljive trgovačke aspekte koje naručitelji mogu naglasiti kada šalju ove podatke.

Članak 20.

Ugovori koji se sklapaju u svrhe koje ne uključuju obavljanje obuhvaćene djelatnosti ili u svrhu obavljanja takve djelatnosti u trećoj zemlji

1. Ova se Direktiva ne primjenjuje na ugovore koje naručitelji sklapaju u svrhe koje ne uključuju obavljanje njihovih djelatnosti koje su opisane u člancima od 3. do 7. ili radi obavljanja takvih djelatnosti u trećoj zemlji u uvjetima koji ne uključuju fizičku uporabu mreže ili zemljopisnog područja unutar Zajednice.

2. Naručitelji su obvezni obavijestiti Komisiju na njezin zahtjev o svim djelatnostima koje oni smatraju izuzetima sukladno odredbama stavka 1. Komisija može periodično objavljivati u Službenom listu Europske unije, u svrhu informiranja, popise kategorija djelatnosti koje ona smatra obuhvaćenima ovim izuzećem. Pritom Komisija poštuje sve osjetljive trgovačke aspekte koje naručitelji mogu naglasiti kada šalju ove podatke.

Članak 21.

Ugovori koji su tajni ili koji zahtijevaju posebne mjere sigurnosti

Ova se Direktiva ne primjenjuje na ugovore koje država članica proglasi tajnima, ako njihovo izvršenje mora biti popraćeno posebnim mjerama sigurnosti u skladu sa zakonima, drugim propisima ili upravnim aktima na snazi u odnosnoj državi članici ili ako to zahtijeva zaštita osnovnih sigurnosnih interesa te države članice.

Članak 22.

Ugovori koji se sklapaju u skladu s međunarodnim pravilima

Ova se Direktiva ne primjenjuje na ugovore na koje se primjenjuju drugačija postupovna pravila i sklapaju se:

(a) sukladno međunarodnom sporazumu sklopljenom u skladu s Ugovorom između države članice i jedne ili više trećih zemalja, i koji obuhvaćaju robu, radove, usluge ili natječaje namijenjene zajedničkoj provedbi ili korištenju projekta od strane država potpisnica; Komisiju treba obavijestiti o svim sporazumima a ona se može savjetovati sa Savjetodavnim odborom za ugovore o javnoj nabavi iz članka 68.;

(b) sukladno sklopljenom međunarodnom sporazumu koji se odnosi na razmještaj postrojbi i tiče se pothvata države članice ili treće zemlje;

(c) sukladno posebnom postupku međunarodne organizacije.

▼M9

Članak 22.a

Ugovori u području obrane i sigurnosti

Ova se Direktiva ne primjenjuje na ugovore na koje se primjenjuje Direktiva 2009/81/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o usklađivanju postupaka nabave za određene ugovore o radovima, ugovore o nabavi robe i ugovore o uslugama u području obrane i sigurnosti koje sklapaju javni naručitelji ili naručitelji ( 27 ), ni na ugovore na koje se ta Direktiva ne primjenjuje sukladno njezinim člancima 8., 12. i 13.

▼B

Članak 23.

Ugovori koji se sklapaju s povezanim društvom, zajedničkim pothvatom ili naručiteljem koji je sastavni dio zajedničkog pothvata

1. Za potrebe ovog članka „povezano društvo” znači svako društvo čiji se godišnji izvještaji konsolidiraju s godišnjim izvještajima naručitelja u skladu s uvjetima Sedme Direktive Vijeća 83/349/EEZ od 13. lipnja 1983. na temelju članka 44. stavka 2. točke (g) Ugovora o konsolidiranim izvještajima ( 28 ) ( 29 ), ili, u slučaju subjekata na koje se ta Direktiva ne primjenjuje, svako društvo nad kojim naručitelj može imati, izravno ili neizravno, prevladavajući utjecaj u smislu članka 2. stavka 1. točke (b) ove Direktive, ili koje može imati prevladavajući utjecaj na naručitelja, ili koje, zajedno s naručiteljem, podliježe prevladavajućem utjecaju drugog društva na temelju vlasništva, financijskog udjela ili pravila prema kojima se ravna.

2. Pod uvjetom da su ispunjeni uvjeti iz stavka 3., ova se Direktiva ne primjenjuje na ugovore:

(a) koje naručitelj sklapa s povezanim društvom, ili

(b) koje sklapa zajednički pothvat, koji je osnovalo isključivo više naručitelja u svrhu obavljanja djelatnosti u smislu članaka od 3. do 7., s društvom povezanim s jednim od tih naručitelja.

3. Stavak 2. se primjenjuje:

(a) na ugovore o nabavi usluga, pod uvjetom da najmanje 80 % prosječnog prometa povezanog društva u odnosu na usluge za prethodne tri godine potječe od pružanja takvih usluga društvima s kojima je povezano;

(b) na ugovore o nabavi robe, pod uvjetom da najmanje 80 % prosječnog prometa povezanog društva u odnosu na robu za prethodne tri godine potječe od isporuke takve robe društvima s kojima je povezano;

(c) na ugovore o radovima, pod uvjetom da najmanje 80 % prosječnog prometa povezanog društva u odnosu na radove za prethodne tri godine potječe od izvođenja takvih radova za društva s kojima je povezano;

Ako, zbog datuma kada je povezano društvo osnovano ili počelo obavljati djelatnosti, ne postoje podaci o prometu za prethodne tri godine, bit će dovoljno da to društvo učini vjerojatnim postizanje prometa iz točaka (a), (b) ili (c), posebno pomoću poslovnih projekcija.

Ako više od jednog društva povezanih s naručiteljem pruža iste ili slične usluge, robu ili radove, gore navedeni postoci izračunavaju se uzimajući u obzir ukupni promet koji potječe od pružanja usluga, isporuke robe, ili izvođenja radova tih povezanih društva.

4. Ova se Direktiva ne primjenjuje na ugovore:

(a) koje sklapa zajednički pothvat, koji je osnovalo isključivo više naručitelja u svrhu obavljanja djelatnosti u smislu članaka od 3. do 7., s jednim od tih naručitelja, ili

(b) koje naručitelj sklapa sa zajedničkim pothvatom čiji je sastavni dio, pod uvjetom da je zajednički pothvat osnovan s ciljem obavljanja predmetne djelatnosti tijekom razdoblja od najmanje tri godine i da akt kojim je zajednički pothvat osnovan uvjetuje da naručitelji od kojih se on sastoji budu u njegovu sastavu najmanje isto toliko vremena.

5. Naručitelji priopćuju Komisiji na njezin zahtjev sljedeće informacije u vezi s primjenom stavaka 2., 3. i 4.:

(a) nazivi predmetnih društava ili zajedničkih pothvata;

(b) vrsta i vrijednost ugovora koji su posrijedi;

(c) dokaz koji Komisija smatra nužnim, da je odnos između društva ili zajedničkog pothvata s kojima se sklapaju ugovori i naručitelja u skladu s zahtjevima ovog članka.







PODODJELJAK 3.

Izuzeća koja se primjenjuju na sve naručitelje, ali samo na ugovore o nabavi usluga

Članak 24.

Ugovori koji se odnose na određene usluge koje su izuzete iz područja primjene ove Direktive

Ova se Direktiva ne primjenjuje na ugovore o nabavi usluga za:

(a) stjecanje ili najam, bilo kakvim financijskim sredstvima, zemljišta, postojećih građevinskih objekata ili druge nepokretne imovine ili prava koja se njih tiču; međutim, na ugovore o financijskim uslugama sklopljene istodobno, prije ili nakon ugovora o stjecanju ili najmu, primjenjuje se ova Direktiva;

(b) usluge arbitraže i mirenja;

(c) financijske usluge u vezi s izdavanjem, prodajom, kupnjom ili prijenosom vrijednosnih papira ili drugih financijskih instrumenata, posebno transakcije naručitelja za prikupljanje novca ili kapitala;

d) ugovore o radu;

e) usluge istraživanja i razvoja koje nisu usluge od kojih korist ima isključivo naručitelj za svoju uporabu u obavljanju svojih poslova, pod uvjetom da je naručitelj u cijelosti platio naknadu za pruženu uslugu.

Članak 25.

Ugovori o nabavi usluga koji se sklapaju na temelju isključivog prava

Ova se Direktiva ne primjenjuje na ugovore o nabavi usluga koji se sklapaju sa subjektom koji je sâm javni naručitelj u smislu članka 2. stavka 1. točke (a) ili s udruženjem javnih naručitelja na temelju isključivog prava koje oni uživaju u skladu s objavljenim zakonom, drugim propisom ili upravnim aktom koji je u skladu s Ugovorom.







PODODJELJAK 4.

Izuzeća koja se primjenjuju samo na određene naručitelje

Članak 26.

Ugovori koje sklapaju određeni naručitelji u svrhu nabave vode i u svrhu nabave energije ili goriva za proizvodnju energije

Ova se Direktiva ne primjenjuje:

(a) na ugovore za nabavu vode ako ih sklapaju naručitelji koji se bave jednom od ili objema djelatnostima iz članka 4. stavka 1.

(b) na ugovore za nabavu energije ili goriva za proizvodnju energije ako ih sklapaju naručitelji koji se bave djelatnošću iz članka 3. stavka 1., članka 3. stavka 3., ili članka 7. točke (a).







PODODJELJAK 5.

Ugovori podložni posebnim dogovorima, odredbe o središnjim tijelima za nabavu i opći postupak u slučaju izravne izloženosti tržišnom natjecanju

Članak 27.

Ugovori podložni posebnim dogovorima

Ne dovodeći u pitanje članak 30., Kraljevina Nizozemska, Ujedinjena Kraljevina, Republika Austrija i Savezna Republika Njemačka osiguravaju putem uvjeta za ovlaštenje ili drugih odgovarajućih mjera da svaki subjekt koji posluje u sektorima koji se spominju u Odlukama 93/676/EEZ, 97/367/EEZ, 2002/205/EZ i 2004/73/EZ:

(a) poštuje načela nediskriminacije i konkurentne nabave u odnosu na sklapanje ugovora o nabavi robe, ugovora o radovima i ugovora o nabavi usluga, posebno u vezi s podacima koje subjekt stavlja na raspolaganje gospodarskim subjektima u pogledu svojih namjera u vezi s nabavom;

(b) obavijesti Komisiju, pod uvjetima određenim u Odluci Komisije 93/327/EEZ o utvrđivanju uvjeta na temelju kojih ugovorni subjekti koji iskorištavaju zemljopisna područja u svrhu istraživanja ili vađenja nafte, plina, ugljena ili drugih krutih goriva moraju Komisiji dostaviti informacije o ugovorima koje dodjeljuju ( 30 ).

Članak 28.

Rezervirani ugovori

Države članice mogu rezervirati pravo sudjelovanja u postupcima nabave za zaštitne radionice ili omogućiti da se takvi ugovori izvršavaju u kontekstu zaštićenih programa zapošljavanja kada su većina zaposlenih osobe s invaliditetom koje, zbog prirode ili ozbiljnosti njihova invaliditeta, ne mogu obavljati zanimanje u normalnim uvjetima.

Obavijest koja se koristi kao poziv na nadmetanje mora navesti uputu na ovaj članak.

Članak 29.

Ugovori i okvirni sporazumi koje sklapaju središnja tijela za nabavu

1. Države članice mogu propisati da naručitelji mogu nabavljati radove, robu i/ili usluge od ili putem središnjeg tijela za nabavu.

2. Smatra se da su naručitelji koji nabavljaju radove, robu i/ili usluge od ili putem središnjeg tijela za nabavu u slučajevima navedenima u članku 1. stavku 8., udovoljili ovoj Direktivi ako je središnje tijelo za nabavu udovoljilo ovoj Direktivi ili, kada je to primjereno, Direktivi 2004/18/EZ.

Članak 30.

Postupak za utvrđivanje je li određena djelatnost izravno izložena tržišnom natjecanju

1. Ugovori kojima se namjerava omogućiti obavljanje djelatnosti koja se spominje u člancima od 3. do 7. nisu predmet ove Direktive ako je, u državi članici u kojoj se ta djelatnost obavlja, ona izravno izložena natjecanju na tržištima kojima pristup nije ograničen.

2. Za potrebe stavka 1., odgovor na pitanje je li djelatnost izravno izložena tržišnom natjecanju dobiva se na temelju kriterija koji su u skladu s odredbama Ugovora koje se odnose na tržišno natjecanje, kao što su svojstva predmetne robe ili usluga, postojanje alternativne robe ili usluga, cijene i stvarno ili potencijalno postojanje više od jednog dobavljača predmetne robe ili usluga.

3. Za potrebe stavka 1., smatra se da pristup tržištu nije ograničen ako je država članica provela i primijenila odredbe zakonodavstva Zajednice navedene u Prilogu XI.

Ako se slobodan pristup određenom tržištu ne može pretpostaviti na temelju gornje točke, mora se pružiti dokaz da je pristup dotičnom tržištu slobodan de facto i de jure.

4. Ako država članica smatra da je, u skladu sa stavcima 2. i 3. stavak 1. primjenjiv na određenu djelatnost, ona to mora prijaviti Komisiji te je obavijestiti o svim važnim činjenicama, a posebno o svakom zakonu, drugom propisu, upravnom aktu ili sporazumu koji se odnose na sukladnost s uvjetima navedenima u stavku 1., po potrebi zajedno sa stajalištem koje je donijelo nezavisno državno tijelo nadležno za predmetnu djelatnost.

Ova se Direktiva više neće primjenjivati na ugovore kojima se namjerava omogućiti obavljanje predmetne djelatnosti u sljedećim slučajevima:

— ako je Komisija donijela Odluku kojom se utvrđuje primjenjivost stavka 1. u skladu sa stavkom 6. i u roku određenom u njemu, ili

— ako Komisija nije donijela Odluku koja se odnosi na takvu primjenjivost u tom roku.

Međutim, ako se slobodan pristup određenom tržištu pretpostavlja na temelju prve točke stavka 3. i ako je nezavisno državno tijelo nadležno za predmetnu djelatnost utvrdilo primjenjivost stavka 1., ova se Direktiva više neće primjenjivati na ugovore kojima se namjerava omogućiti obavljanje predmetne djelatnosti ako Komisija nije utvrdila da stavak 1. nije primjenjiv u Odluci donesenoj u skladu sa stavkom 6. i u roku određenom u njemu.

5. Ako je to predviđeno zakonodavstvom predmetne države članice, naručitelji mogu zatražiti od Komisije da utvrdi primjenjivost stavka 1. na određenu djelatnost Odlukom u skladu s odredbama stavka 6. U takvom slučaju Komisija odmah obavještava tu državu članicu.

Ta država članica, uzimajući u obzir stavke 2. i 3. obavješćuje Komisiju o svim važnim činjenicama, a posebno o svakom zakonu, drugom propisu, upravnom aktu ili sporazumu koji se odnose na sukladnost s uvjetima navedenim u stavku 1., po potrebi zajedno sa stajalištem koje je donijelo nezavisno državno tijelo nadležno za predmetnu djelatnost.

Komisija također može na vlastitu inicijativu započeti postupak donošenja Odluke kojom se utvrđuje primjenjivost stavka 1. na određenu djelatnost. U takvom slučaju Komisija odmah obavještava državu članicu koju se to tiče.

Ako na kraju roka utvrđenog u stavku 6. Komisija ne donese Odluku o primjenjivosti stavka 1. na određenu djelatnost, smatrat će se da je stavak 1. primjenjiv.

6. Za donošenje Odluke u skladu s ovim člankom, i u skladu s postupkom iz članka 68. stavka 2., Komisija dobija rok od tri mjeseca počevši od prvog radnog dana od dana kada dobije obavijest ili zahtjev. Međutim, ovaj se rok može produžiti jedanput za najviše tri mjeseca u opravdanim slučajevima, posebno ako su podaci koje sadrži obavijest ili zahtjev, ili dokumenti priloženi uz obavijest ili zahtjev nepotpuni ili netočni, ili ako su činjenice koje su predmetom obavijesti pretrpjele bilo kakve važne promjene. Ovo se produženje ograničava na jedan mjesec ako je nezavisno državno tijelo nadležno za predmetnu djelatnost utvrdilo da je stavak 1. primjenjiv u slučajevima predviđenima u trećoj točki stavka 4.

Kada je neka djelatnost u određenoj državi članici već predmetom postupka iz ovog članka, daljnji zahtjevi u vezi s istom djelatnošću u istoj državi članici prije isteka roka započetog u odnosu na prvi zahtjev ne smatraju se novim postupcima i tretiraju se u kontekstu prvoga zahtjeva.

Komisija donosi detaljna pravila za primjenu stavaka 4., 5. i 6. u skladu s postupkom iz članka 68. stavka 2.

Ta pravila uključuju barem:

(a) objavu u Službenom listu, u svrhu informiranja, datuma na koji počinje tromjesečni rok iz prve točke ovog stavka i, u slučaju da se taj rok produži, datuma produženja i razdoblja za koje je rok produžen;

(b) objavu moguće primjenjivosti stavka 1. u skladu s drugom ili trećom točkom stavka 4. ili u skladu s četvrtom točkom stavka 5.; i

(c) postupke za slanje stajališta koja donese nezavisno tijelo nadležno za predmetnu djelatnost, a koja se odnose na pitanja koja su u vezi sa stavcima 1. i 2.







POGLAVLJE III.

Pravila koja se primjenjuju na ugovore o nabavi usluga

Članak 31.

Ugovori o nabavi usluga navedenih u Prilogu XVII. A

Ugovori čiji su predmet usluge navedene u Prilogu XVII. A sklapaju se u skladu s člancima od 34. do 59.

Članak 32.

Ugovori o nabavi usluga navedenih u Prilogu XVII. B

Na ugovore čiji su predmet usluge navedene u Prilogu XVII. B primjenjuju se samo članci 34. i 43.

Članak 33.

Mješoviti ugovori o uslugama koji obuhvaćaju usluge navedene u Prilogu XVII. A i usluge navedene u Prilogu XVII. B

Ugovori čiji su predmet usluge navedene i u Prilogu XVII. A i u Prilogu XVII. B sklapaju se u skladu s člancima od 34. do 59. ako je vrijednost usluga navedenih u Prilogu XVII. A veća od vrijednosti usluga navedenih u Prilogu XVII. B. U ostalim slučajevima, ugovori se sklapaju u skladu s člancima 34. i 43.







POGLAVLJE IV.

Posebna pravila kojima se uređuju specifikacije i ugovorni dokumenti

Članak 34.

Tehničke specifikacije

1. Tehničke specifikacije, kako su definirane u točki 1. Priloga XXI., navode se u ugovornoj dokumentaciji, kao što su pozivi na nadmetanje, ugovorni dokumenti ili dodatni dokumenti. Kad god je moguće, te bi tehničke specifikacije trebale biti tako definirane da se uzmu u obzir kriteriji dostupnosti osobama s invaliditetom ili rješenja za sve korisnike.

2. Tehničke specifikacije moraju omogućiti jednaki pristup za ponuditelje i ne smiju imati učinak stvaranja neopravdanih prepreka otvaranju javne nabave tržišnom natjecanju.

3. Ne dovodeći u pitanje pravno obvezujuća nacionalna tehnička pravila, u onoj mjeri u kojoj su ona u skladu s pravom Zajednice, tehničke specifikacije se formuliraju:

(a) ili upućivanjem na tehničke specifikacije definirane u Prilogu XXI. i, prema redoslijedu prioriteta, na nacionalne norme kojima su prihvaćene europske norme, europska tehnička odobrenja, zajedničke tehničke specifikacije, međunarodne norme, druge tehničke referentne sustave koje su utvrdila europska normizacijska tijela ili – ako oni ne postoje – nacionalne norme, nacionalna tehnička odobrenja ili nacionalne tehničke specifikacije koje se odnose na projektiranje, izračun i izvođenje radova te uporabu proizvoda. Uz svaku uputu treba navesti riječi „ili jednakovrijedan”;

(b) ili u obliku izvedbenih ili funkcionalnih zahtjeva; ovi posljednji mogu uključivati ekološke karakteristike. Međutim, takvi parametri moraju biti dovoljno precizni kako bi ponuditelji mogli odrediti predmet ugovora i kako bi naručitelji mogli sklopiti ugovor;

(c) ili u obliku izvedbenih ili funkcionalnih zahtjeva, koji se spominju u točki (b), s uputom na specifikacije navedene u točki (a) kao sredstvom pretpostavke sukladnosti s takvim izvedbenim ili funkcionalnim zahtjevima;

d) ili upućivanjem na specifikacije navedene u točki (a) za određene karakteristike, te upućivanjem na izvedbene ili funkcionalne zahtjeve koji se spominju u točki (b) za druge karakteristike.

4. Kada naručitelj koristi opciju upućivanja na specifikacije navedene u stavku 3. točki (a), on ne smije odbiti ponudu zbog toga što ponuđeni proizvodi i usluge nisu u skladu sa specifikacijama na koje je uputio ako ponuditelj u svojoj ponudi na zadovoljavajući način naručitelju, bilo kojim prikladnim sredstvom, dokaže da rješenja koja predlaže na jednakovrijedan način zadovoljavaju zahtjeve definirane tehničkim specifikacijama.

Prikladno sredstvo može biti tehnički dosje proizvođača ili ispitni izvještaj priznatog tijela.

5. Kada naručitelj koristi opciju određivanja izvedbenih ili funkcionalnih zahtjeva, a koja je predviđena u stavku 3., on ne smije odbiti ponudu za proizvode, usluge ili radove koja odgovara nacionalnoj normi kojom se prihvaća europska norma, europskom tehničkom odobrenju, zajedničkoj tehničkoj specifikaciji, međunarodnoj normi ili tehničkom referentnom sustavu koji je utvrdilo neko europsko normizacijsko tijelo, ako se te specifikacije odnose na izvedbene ili funkcionalne zahtjeve koje je on propisao.

U svojoj ponudi ponuditelj mora na zadovoljavajući način naručitelju bilo kojim prikladnim sredstvom dokazati da proizvod, usluga ili radovi koji odgovaraju normi udovoljavaju izvedbenim ili funkcionalnim zahtjevima naručitelja.

Prikladno sredstvo može biti tehnički dosje proizvođača ili ispitni izvještaj priznatog tijela.

6. Kada naručitelji određuje ekološke karakteristike u obliku izvedbenih ili funkcionalnih zahtjeva iz stavka 3. točke (b), oni mogu koristiti detaljne specifikacije ili, ako je potrebno, njihove dijelove, kako su definirane europskim ili (multi)nacionalnim ekološkim oznakama, ili bilo kojom drugom ekološkom oznakom, pod uvjetom da su:

— te specifikacije prikladne za definiranje značajki robe ili usluga koje su predmet ugovora,

— zahtjevi za oznaku sastavljeni na temelju znanstvenih podataka,

— ekološke oznake donesene u postupku u kojem mogu sudjelovati sve zainteresirane strane, kao što su državna tijela, potrošači, proizvođači, distributeri i organizacije za zaštitu okoliša, i

— dostupne svim zainteresiranim stranama.

Naručitelji mogu navesti da će se za proizvode i usluge koji nose ekološku oznaku pretpostavljati da udovoljavaju tehničkim specifikacijama određenima u ugovornim dokumentima; oni moraju prihvatiti bilo koje drugo prikladno sredstvo dokazivanja, poput tehničkog dosjea proizvođača ili ispitnog izvještaja priznatog tijela.

7. „Priznata tijela” u smislu ovog članka su ispitni i mjerni laboratoriji, te potvrdbena i inspekcijska tijela koja zadovoljavaju primjenjive europske norme.

Naručitelji moraju prihvatiti potvrde priznatih tijela osnovanih u drugim državama članicama.

8. Osim ako to nije opravdano predmetom ugovora, tehničke specifikacije ne smiju upućivati na neku određenu marku ili izvor, ili na određeni proces, ili na zaštitne znakove, patente, tipove, ili neko određeno podrijetlo, ili proizvodnju ako bi to imalo učinak pogodovanja ili isključenja određenih poduzeća ili određenih proizvoda. Takva se uputa dozvoljava u iznimnim slučajevima kada nije moguć dovoljno precizan i razumljiv opis predmeta ugovora u skladu sa stavcima 3. i 4.; uz takvu uputu treba navesti riječi „ili jednakovrijedan”;

Članak 35.

Stavljanje na raspolaganje tehničkih specifikacija

1. Naručitelji na zahtjev stavljaju na raspolaganje gospodarskim subjektima koji su zainteresirani za dobivanje ugovora tehničke specifikacije koje redovito koriste za svoje ugovore o nabavi robe, ugovore o radovima ili ugovore o uslugama, ili tehničke specifikacije koje namjeravaju primijeniti na ugovore koji su obuhvaćeni periodičnim indikativnim obavijestima u smislu članka 41. stavka 1.

2. Ako se tehničke specifikacije temelje na dokumentaciji koja je dostupna zainteresiranim gospodarskim subjektima, uputa na tu dokumentaciju je dovoljna.

Članak 36.

Varijante

1. Ako je kriterij za odabir ponude ekonomski najpovoljnija ponuda, naručitelji mogu uzeti u obzir varijante koje dostavi ponuditelj i koje zadovoljavaju minimalne zahtjeve koje su postavili naručitelji.

Naručitelji moraju navesti u specifikacijama dopuštaju li varijante, a ako ih dopuštaju, tada moraju navesti minimalne zahtjeve koje varijante trebaju ispunjavati, i bilo koje posebne uvjete za njihovo podnošenje.

2. U postupcima nabave za robu ili usluge, naručitelji koji su dopustili varijante u skladu sa stavkom 1. ne smiju odbiti neku varijantu samo iz razloga što bi, ako je uspješna, došlo ili do ugovora o nabavi usluga umjesto ugovora o nabavi robe, ili do ugovora o nabavi robe umjesto ugovora o nabavi usluga.

Članak 37.

Podizvođenje

U ugovornim dokumentima naručitelj može zahtijevati, ili država članica može tražiti od njega da zahtijeva, da ponuditelj u svojoj ponudi navede dio ugovora koji namjerava dati u podugovor trećim stranama i sve predložene podizvoditelje. Ovaj navod ne utječe na pitanje odgovornosti glavnoga gospodarskog subjekta.

Članak 38.

Uvjeti za izvršenje ugovora

Naručitelji mogu odrediti posebne uvjete vezane za izvršenje ugovora, pod uvjetom da su oni u skladu s pravom Zajednice i da se navedu u obavijesti koja se koristi kao sredstvo poziva na nadmetanje ili u specifikacijama. Uvjeti kojima se uređuje izvršenje ugovora mogu se, posebno, odnositi na socijalne i ekološke aspekte.

Članak 39.

Obveze koje se odnose na poreze, zaštitu okoliša, odredbe o zaštiti radnog mjesta i uvjete rada

1. Naručitelj može navesti u ugovornim dokumentima, ili država članica može od njega tražiti da navede, tijelo ili tijela od kojih natjecatelj ili ponuditelj može dobiti odgovarajuću informaciju o obvezama koje se odnose na poreze, zaštitu okoliša, odredbe o zaštiti radnog mjesta i uvjete rada koje su na snazi u državi članici, regiji ili mjestu u kojem će se pružati usluge i koje će biti primjenjive na radove koji se izvode na gradilištu ili na usluge koje se pružaju tijekom izvršenja ugovora.

2. Naručitelj koji dostavlja informacije iz stavka 1. mora tražiti od ponuditelja ili natjecatelja u postupku nabave da naznače da su prilikom sastavljanja ponude uzeli u obzir obveze koje se odnose na odredbe o zaštiti radnog mjesta i uvjete rada koje su na snazi u mjestu u kojem će se pružati usluge.

Gornja točka ne dovodi u pitanje primjenu članka 57.







POGLAVLJE V.

Postupci

Članak 40.

Korištenje otvorenih, ograničenih i pregovaračkih postupaka

1. Prilikom sklapanja ugovora o nabavi robe, ugovora o radovima i ugovora o nabavi usluga, naručitelji primjenjuju postupke prilagođene za potrebe ove Direktive.

2. Naručitelji mogu odabrati bilo koji od postupaka opisanih u članku 1. stavku 9. točkama (a), (b) ili (c), pod uvje