2007A0525 — HR — 24.06.2010 — 001.001

Ovaj je tekst namijenjen isključivo dokumentiranju i nema pravni učinak. Institucije Unije nisu odgovorne za njegov sadržaj. Vjerodostojne inačice relevantnih akata, uključujući njihove preambule, one su koje su objavljene u Službenom listu Europske unije i dostupne u EUR-Lexu. Tim službenim tekstovima može se izravno pristupiti putem poveznica sadržanih u ovom dokumentu.

►B SPORAZUM O ZRAČNOM PRIJEVOZU ( L 134 25.5.2007, 4)

Promijenio:









▼B

SPORAZUM O ZRAČNOM PRIJEVOZU







SJEDINJENE AMERIČKE DRŽAVE (dalje u tekstu Sjedinjene Države), s jedne strane; i REPUBLIKA AUSTRIJA, KRALJEVINA BELGIJA, REPUBLIKA BUGARSKA, REPUBLIKA CIPAR, ČEŠKA REPUBLIKA, KRALJEVINA DANSKA, REPUBLIKA ESTONIJA, REPUBLIKA FINSKA, FRANCUSKA REPUBLIKA, SAVEZNA REPUBLIKA NJEMAČKA, HELENSKA REPUBLIKA, REPUBLIKA MAĐARSKA, IRSKA, TALIJANSKA REPUBLIKA, REPUBLIKA LATVIJA, REPUBLIKA LITVA, VELIKO VOJVODSTVO LUKSEMBURG, MALTA, KRALJEVINA NIZOZEMSKA, REPUBLIKA POLJSKA, PORTUGALSKA REPUBLIKA, RUMUNJSKA, SLOVAČKA REPUBLIKA, REPUBLIKA SLOVENIJA, KRALJEVINA ŠPANJOLSKA, KRALJEVINA ŠVEDSKA, UJEDINJENA KRALJEVINA VELIKE BRITANIJE I SJEVERNE IRSKE, koje su stranke Ugovora o osnivanju Europske zajednice i koje su države članice Europske unije (dalje u tekstu države članice), i EUROPSKA ZAJEDNICA, s druge strane; ŽELEĆI poboljšati sustav međunarodnog zračnog prometa na temelju tržišnog natjecanja između zračnih prijevoznika uz najmanji mogući utjecaj država i njihovih propisa; ŽELEĆI olakšati širenje mogućnosti međunarodnog zračnog prijevoza, između ostalog razvojem mreža zračnog prijevoza kako bi se zadovoljile potrebe putnika i pošiljatelja za odgovarajućim uslugama zračnog prijevoza; ŽELEĆI omogućiti zračnim prijevoznicima da na otvorenim tržištima putnicima i pošiljateljima nude konkurentne cijene i usluge; ŽELEĆI da svi sektori industrije zračnog prijevoza, uključujući djelatnike zračnih prijevoznika, imaju koristi od liberaliziranog sporazuma; ŽELEĆI osigurati najviši stupanj sigurnosti i zaštite u međunarodnom zračnom prijevozu te potvrđujući ozbiljnu zabrinutost u vezi s djelima ili prijetnjama u odnosu na zaštitu zrakoplova, koji ugrožavaju sigurnost osoba ili imovine, negativno utječu na obavljanje zračnog prijevoza i narušavaju povjerenje javnosti u sigurnost civilnog zrakoplovstva; UVAŽAVAJUĆI Konvenciju o međunarodnom civilnom zrakoplovstvu koja je bila otvorena za potpisivanje u Čikagu 7. prosinca 1944.; PREPOZNAJUĆI da državne subvencije mogu negativno utjecati na tržišno natjecanje između zračnih prijevoznika i ugroziti osnovne ciljeve ovog Sporazuma; POTVRĐUJUĆI važnost zaštite okoliša pri razvoju i provedbi međunarodne zrakoplovne politike; PRIMJEĆUJUĆI važnost zaštite potrošača, uključujući zaštite koje nudi Konvencija o ujednačavanju određenih pravila za međunarodni zračni prijevoz, sastavljena u Montrealu 28. svibnja 1999.; NAMJERAVAJUĆI dalje razvijati okvir postojećih sporazuma s ciljem otvaranja pristupa tržištima i postizanja najvećih mogućih pogodnosti za potrošače, zračne prijevoznike, radnu snagu i zajednice s obje strane Atlantika; PREPOZNAJUĆI važnost povećanja mogućnosti pristupa njihovih zračnih prijevoznika globalnim kapitalnim tržištima kako bi se osnažilo tržišno natjecanje i promicali ciljevi ovog Sporazuma; NAMJERAVAJUĆI uspostaviti presedan globalnog značaja za promicanje koristi liberalizacije ovog ključnoga gospodarskog sektora, SPORAZUMJELI SU SE KAKO SLIJEDI:







Članak 1.

Definicije

Za potrebe ovog Sporazuma, osim u slučaju kada je drukčije navedeno, izraz:

1. „Sporazum” znači ovaj Sporazum, njegove priloge i dodatke i sve njihove izmjene;

2. „zračni prijevoz” znači poseban ili kombinirani prijevoz putnika, prtljage, tereta ili pošte zrakoplovom, koji je na raspolaganju javnosti za naknadu ili najam;

▼M1

2.a „utvrđivanje državljanstva” znači nalaz da zračni prijevoznik koji predlaže obavljanje usluga u skladu s ovim Sporazumom ispunjava zahtjeve članka 4. vezane za njegovo vlasništvo, stvarnu kontrolu i glavno mjesto poslovanja;

▼B

3. „Konvencija” znači Konvencija o međunarodnom civilnom zrakoplovstvu, koja je bila otvorena za potpisivanje 7. prosinca 1944. u Čikagu, i uključuje: (a) sve izmjene koje su stupile na snagu u skladu s člankom 94. točkom (a) Konvencije i koje su ratificirale Sjedinjene Države i država članica ili države članice, kako je primjereno u vezi s predmetnim pitanjem; i (b) sve priloge i sve njihove izmjene u skladu s člankom 90. Konvencije, u onoj mjeri u kojoj je takav prilog ili izmjena u bilo kojem trenutku važeća kako u Sjedinjenim Državama tako i u državi članici ili državama članicama, kako je primjereno u vezi s predmetnim pitanjem;

▼M1

3.a „utvrđivanje podobnosti” znači nalaz da zračni prijevoznik koji predlaže obavljanje usluga u skladu s ovim Sporazumom ima zadovoljavajuću financijsku sposobnost i primjerenu stručnost za obavljanje takvih usluga te je sklon poštovanju zakona, uredbi i zahtjeva koji uređuju obavljanje takvih usluga;

▼B

4. „ukupni trošak” znači trošak pružanja usluge uvećan za razumnu naknadu za administrativne troškove;

5. „međunarodni zračni prijevoz” znači zračni prijevoz koji prolazi kroz zračni prostor iznad državnog područja više od jedne države;

6. „ugovorna stranka” znači ili Sjedinjene Države ili Europska zajednica i njezine države članice;

7. „cijena” znači svaka vozarina, tarifa ili naknada za putnike, prtljagu i/ili teret (osim pošte) u zračnom prijevozu, uključujući, ako je primjereno, površinski prijevoz povezan s međunarodnim zračnim prijevozom, koju zaračunava zračni prijevoznik, uključujući njegove zastupnike, te uvjete koji uređuju raspoloživost takve vozarine, tarife ili naknade;

8. „zaustavljanje radi razloga koji nisu povezani s prijevozom” znači slijetanje u bilo koju svrhu osim ukrcaja i iskrcaja putnika, prtljage, tereta i/ili pošte u zračnom prijevozu;

9. „područje” za Sjedinjene Države znači kopnene površine (uključujući otoke), unutarnje vode i teritorijalno more pod njihovim suverenitetom ili jurisdikcijom, a za Europsku zajednicu i njezine države članice znači kopnene površine (uključujući otoke), unutarnje vode i teritorijalno more u kojima se primjenjuje Ugovor o osnivanju Europske zajednice i pod uvjetima utvrđenim u tom Ugovoru i bilo kojem instrumentu koji iz njega proizlazi; podrazumijeva se da primjena ovog Sporazuma na zračnu luku Gibraltar ne dovodi u pitanje odgovarajuće pravne pozicije Kraljevine Španjolske i Ujedinjene Kraljevine u vezi sa sporom o suverenitetu nad područjem na kojem se nalazi zračna luka, te ne dovodi u pitanje daljnje izuzeće zračne luke Gibraltar od zrakoplovnih mjera Europske zajednice koje vrijede među državama članicama od 18. rujna 2006., u skladu s Izjavom ministara o zračnoj luci Gibraltar, dogovorenom u Cordobi u rujnu 2006.; i

10. „korisnička naknada” znači naknada koja se zaračunava zračnim prijevoznicima za korištenje objekata, opreme i sustava zračne luke, za zaštitu okoliša zračne luke, objekata, opreme i sustava za zračnu plovidbu ili objekata, opreme i sustava u službi zaštite zračnog prometa, uključujući povezane usluge, objekte, opremu i sustave.

Članak 2.

Poštene i jednake mogućnosti

Svaka ugovorna stranka omogućava poštene i jednake mogućnosti za tržišno natjecanje zračnih prijevoznika obiju ugovornih stranaka pri obavljanju međunarodnog zračnog prijevoza uređenog ovim Sporazumom.

Članak 3.

Dodjela prava

1. Svaka ugovorna stranka dodjeljuje drugoj ugovornoj stranci sljedeća prava za obavljanje međunarodnog zračnog prijevoza od strane zračnih prijevoznika druge ugovorne stranke:

(a) pravo letenja preko njezinog područja bez slijetanja;

(b) pravo zaustavljanja na njezinom području u neprometne svrhe; i

(c) pravo obavljanja međunarodnog zračnog prijevoza između točaka na sljedećim rutama: i. za zračne prijevoznike Sjedinjenih Država (dalje u tekstu „zračni prijevoznici SAD-a”), od točaka izvan Sjedinjenih Država preko Sjedinjenih država i međutočaka do bilo koje točke ili točaka u bilo kojoj državi članici ili državama članicama i izvan njih; usluge prijevoza samo tereta, između države članice i bilo koje točke ili točaka (uključujući točke u bilo kojim drugim državama članicama); ii. za zračne prijevoznike iz Europske zajednice i njezinih država članica (dalje u tekstu „zračni prijevoznici Zajednice”), od točaka izvan država članica, preko država članica i međutočaka do bilo koje točke ili točaka u Sjedinjenim Državama i izvan njih; usluge prijevoza samo tereta, između Sjedinjenih Država i bilo koje točke ili točaka; ako se radi o kombiniranom prijevozu, između bilo koje točke ili točaka u Sjedinjenim Državama i bilo koje točke ili točaka u bilo kojoj članici Europskog zajedničkog zračnog prostora (dalje u tekstu „ECAA”), od datuma potpisa ovog Sporazuma; i

(d) druga prava navedena u ovom Sporazumu.

2. Svaki zračni prijevoznik može na bilo kojem ili na svim letovima i po svom izboru:

(a) obavljati letove u jednom ili u oba smjera;

(b) kombinirati različite brojeve letova u okviru jedne operacije zrakoplova;

(c) obavljati prijevoz između točaka iza, između i izvan područja i točaka unutar područja ugovornih stranaka, u bilo kojoj kombinaciji i bilo kojim redoslijedom;

(d) izostaviti zaustavljanja na bilo kojoj točki ili točkama;

(e) prenijeti promet iz bilo kojeg od svojih zrakoplova na bilo koji drugi od svojih zrakoplova na bilo kojoj točki;

(f) obavljati prijevoz do točaka, iza bilo koje točke na svom području s promjenom ili bez promjene zrakoplova ili broja leta, te nuditi i oglašavati takve usluge javnosti kao izravan prijevoz;

(g) slijetati na bilo kojim točkama bilo unutar ili izvan područja bilo koje ugovorne stranke;

(h) obavljati tranzitni promet preko područja druge ugovorne stranke; i

(i) kombinirati promet na istom zrakoplovu bez obzira na to gdje je taj promet započeo;

bez ograničenja u vezi sa smjerom ili zemljopisnim ograničenjem i bez gubljenja bilo kojeg prava na obavljanje prijevoza koji je inače dopušten na temelju ovog Sporazuma.

3. Odredbe stavka 1. ovog članka primjenjuju se pod uvjetom:

(a) za zračne prijevoznike SAD-a, s izuzetkom usluga prijevoza samo tereta, da je prijevoz dio usluge koju koriste Sjedinjene Države; i

(b) za zračne prijevoznike Zajednice, s izuzetkom: i. usluga prijevoza samo tereta; i ii. kombiniranih usluga između Sjedinjenih Država i bilo koje članice ECAA-e od datuma potpisa ovog Sporazuma, da je prijevoz dio usluge koju koristi država članica.

4. Svaka ugovorna stranka omogućuje svakom zračnom prijevozniku da odredi učestalost i kapacitet međunarodnog zračnog prijevoza koji nudi na temelju komercijalnih razmatranja na tržištu. Sukladno ovom pravu, nijedna ugovorna stranka jednostrano ne ograničava opseg prometa, učestalost ili redovitost usluge, tip ili tipove zrakoplova koje koristi zračni prijevoznik druge ugovorne stranke, niti ne zahtijeva od druge ugovorne stranke prijavu redova letenja, programa za čarter letove ili operativnih planova, osim ako se to može zahtijevati radi carinskih, tehničkih, operativnih razloga ili razloga u vezi okoliša (u skladu s člankom 15.), pod jednakim uvjetima sukladnim članku 15. Konvencije.

5. Svaki zračni prijevoznik može obavljati međunarodni zračni prijevoz bez ikakvih ograničenja u vezi s promjenom tipa ili broja upotrijebljenih zrakoplova u bilo kojem trenutku, pod uvjetom (a) za zračne prijevoznike SAD-a, s izuzetkom usluga prijevoza samo tereta, da je prijevoz dio usluge koju koriste Sjedinjene Države, i (b) za zračne prijevoznike Zajednice, s izuzetkom: i. usluga prijevoza samo tereta; i ii. kombiniranih usluga između Sjedinjenih Država i bilo koje članice ECAA-e od datuma potpisa ovog Sporazuma, da je prijevoz dio usluge koju koristi država članica.

6. Ništa se iz ovog Sporazuma neće smatrati dodjeljivanjem prava:

(a) zračnim prijevoznicima SAD-a da uz naplatu na području bilo koje države članice ukrcavaju putnike, prtljagu, teret ili poštu za prijevoz do druge točke na području te države članice;

(b) zračnim prijevoznicima Zajednice da uz naplatu na području Sjedinjenih Država ukrcavaju putnike, prtljagu, teret ili poštu za prijevoz do druge točke na području Sjedinjenih Država.

7. Pristup zračnih prijevoznika Zajednice prijevozu koji naručuje vlada SAD-a, uređen je Prilogom 3.

Članak 4.

Odobrenje

Po primitku zahtjeva zračnog prijevoznika jedne ugovorne stranke u obliku i na način koji su propisani za odobrenja za obavljanje prijevoza i tehničke dozvole, druga ugovorna stranka dodjeljuje odgovarajuća odobrenja i dozvole uz minimalno odugovlačenje postupka, pod sljedećim uvjetima:

(a) za zračnog prijevoznika SAD-a, da značajni udio u vlasništvu i stvarnu kontrolu nad tim zračnim prijevoznikom imaju Sjedinjene Države, državljani SAD-a, ili oboje, i da je zračni prijevoznik licenciran kao zračni prijevoznik SAD-a i ima svoje glavno mjesto poslovanja na području SAD-a;

(b) za zračnog prijevoznika Zajednice, da značajni udio u vlasništvu i stvarnu kontrolu nad tim zračnim prijevoznikom ima država članica ili države članice, državljani te države ili tih država, ili oboje, i da je zračni prijevoznik licenciran kao zračni prijevoznik Zajednice i ima svoje glavno mjesto poslovanja na području Europske zajednice;

(c) da zračni prijevoznik može ispuniti uvjete propisane zakonima i drugim propisima koje ugovorna stranka koja razmatra zahtjev ili zahtjeve uobičajeno primjenjuje na obavljanje međunarodnog zračnog prijevoza; i

(d) da se održavaju i primjenjuju odredbe iz članka 8. (Sigurnost) i članka 9. (Zaštita).

Članak 5.

Opoziv odobrenja

1. Bilo koja ugovorna stranka može opozvati, obustaviti ili ograničiti odobrenja ili tehničke dozvole za obavljanje prijevoza ili na drugi način obustaviti ili ograničiti operacije zračnog prijevoznika druge ugovorne stranke, kada:

(a) za zračnog prijevoznika SAD-a, značajni udio u vlasništvu i stvarnu kontrolu nad tim zračnim prijevoznikom nemaju Sjedinjene Države, državljani SAD-a, ili oboje, ili ako zračni prijevoznik nije licenciran kao zračni prijevoznik SAD-a ili nema svoje glavno mjesto poslovanja na području SAD-a;

(b) za zračnog prijevoznika Zajednice, značajni udio u vlasništvu i stvarnu kontrolu nad tim zračnim prijevoznikom nema država članica ili države članice, državljani te države ili tih država, ili oboje, ili ako zračni prijevoznik nije licenciran kao zračni prijevoznik Zajednice ili nema svoje glavno mjesto poslovanja na području Europske zajednice; ili

(c) zračni prijevoznik nije u skladu sa zakonima i propisima iz članka 7. (Primjena zakona) ovog Sporazuma.

2. Osim u slučaju kada su za sprečavanje daljnje nesukladnosti sa podstavkom 1. točkom (c) ovog članka nužne hitne mjere, prava utvrđena ovim člankom provode se tek nakon savjetovanja s drugom ugovornom strankom.

3. Ovim se člankom ne ograničavaju prava niti jedne ugovorne stranke da zadrži, opozove, ograniči ili nametne uvjete za izdavanje odobrenja za obavljanje prijevoza ili tehničke dozvole, zračnom prijevozniku ili zračnim prijevoznicima druge ugovorne stranke u skladu s odredbama članka 8. (Sigurnost) ili članka 9. (Zaštita).

Članak 6.

Dodatna pitanja u vezi s vlasništvom, ulaganjem i kontrolom

Bez obzira na bilo koju drugu odredbu ovog Sporazuma, ugovorne stranke svojim odlukama provode odredbe Priloga 4. u skladu sa svojim zakonima i drugim propisima koji se odnose na vlasništvo, ulaganje i kontrolu.

▼M1

Članak 6.a

Uzajamno priznavanje regulatornih odredaba u vezi podobnosti i državljanstva zračnih prijevoznika

1. Nakon primitka zahtjeva za odobrenje obavljanja usluga, u skladu s člankom 4., od zračnog prijevoznika jedne ugovorne stranke, zrakoplovna tijela druge ugovorne stranke priznaju bilo kakvo utvrđivanje podobnosti i/ili državljanstva od strane zrakoplovnih tijela prve ugovorne stranke u odnosu na tog zračnog prijevoznika kao da je navedeno utvrđivanje izvršeno od strane njezinih vlastitih zrakoplovnih tijela te se dalje ne raspituju o navedenim pitanjima, osim kako je predviđeno podstavkom (a) u nastavku.

(a) Ako, nakon primitka zahtjeva za odobrenje obavljanja usluga od zračnog prijevoznika, ili nakon priznavanja takvog odobrenja, zrakoplovna tijela ugovorne stranke koja prima obavijest imaju poseban razlog za zabrinutost vezan uz to da, usprkos utvrđivanju od strane zrakoplovnih tijela druge ugovorne stranke, uvjeti navedeni u članku 4. ovog Sporazuma za priznavanje odgovarajućih odobrenja ili dozvola nisu ispunjeni, tada odmah obavješćuju navedena tijela i iznose utemeljene razloge svoje zabrinutosti. U tom slučaju, bilo koja ugovorna stranka može tražiti savjetovanje koje bi trebalo uključivati predstavnike odgovarajućih zrakoplovnih tijela, i/ili dodatne podatke važne za ovo pitanje, i takvi se zahtjevi ispunjavaju što je prije izvedivo. Ako pitanje ostane neriješeno, bilo koja ugovorna stranka može ga iznijeti Zajedničkom odboru.

(b) Ovaj se članak ne primjenjuje na odredbe vezane uz certifikate ili licence koji se odnose na sigurnost; dogovore o zaštiti; ili pokriće osiguranja.

2. Svaka ugovorna stranka putem Zajedničkog odbora obavješćuje drugu, ako je moguće unaprijed, ili u suprotnom u najkraćem mogućem roku nakon toga, o svim značajnim promjenama kriterija koje primjenjuje kod utvrđivanja iznesenih u gore navedenom stavku 1. Ako ugovorna stranka koja prima obavijest zatraži savjetovanje o bilo kakvoj navedenoj promjeni, savjetovanje se održava u Zajedničkom odboru u roku od 30 dana od takvog zahtjeva, osim ako se ugovorne stranke ne dogovore drukčije. Ako, nakon navedenog savjetovanja, ugovorna stranka koja prima obavijest smatra da revidirani kriteriji druge ugovorne stranke ne bi bili zadovoljavajući za uzajamno priznavanje regulatornih odredaba, ugovorna stranka koja prima obavijest može obavijestiti drugu ugovornu stranku o suspenziji stavka 1. Ugovorna stranka koja prima obavijest može okončati takvu suspenziju u bilo kojem trenutku. Zajednički se odbor obavješćuje na odgovarajući način.

▼B

Članak 7.

Primjena zakona

1. Zakoni i propisi jedne ugovorne stranke, koji se odnose na ulazak zrakoplova, uključenih u međunarodnu zračnu plovidbu, na njezino područje ili njihov izlazak iz njezinog područja, ili na letenje i plovidbu takvih zrakoplova dok su unutar njezinog područja, primjenjuju se također na zrakoplove koje koriste zračni prijevoznici druge ugovorne stranke, i takvi ih se zrakoplovi moraju pridržavati pri ulasku na područje prve ugovorne stranke ili pri izlasku iz tog područja ili dok su unutar njega.

2. Zakoni i propisi jedne ugovorne stranke koji se primjenjuju na ulazak putnika, posade, ili tereta na njezino područje, zadržavanje na njemu ili izlazak iz njega (uključujući propise koji se odnose na ulazak, sređivanje dokumenata, useljenje, putovnice, carinsku kontrolu i karantenu, ili, u slučaju pošte, poštanske propise), vrijede također i za putnike, posadu ili teret zračnih prijevoznika druge ugovorne stranke pri ulasku, tijekom boravka i pri izlasku iz područja prve ugovorne stranke.

Članak 8.

Sigurnost

1. U smislu obavljanja zračnog prijevoza predviđenog ovim Sporazumom, odgovorna nadležna tijela ugovornih stranaka priznaju valjanim svjedodžbe o plovidbenosti, svjedodžbe o osposobljenosti i licence koje izda ili potvrdi jedna ili druga ugovorna stranka i koje su još na snazi, pod uvjetom da su zahtjevi za takve svjedodžbe ili licence barem jednaki minimalnim standardima koji se mogu uspostaviti sukladno Konvenciji. Međutim, odgovorna nadležna tijela mogu za let iznad svog područja odbiti priznavanje valjanosti svjedodžbi o osposobljenosti i licenca, koje su njihovim državljanima izdala ili potvrdila ta druga nadležna tijela.

2. Odgovorna nadležna tijela ugovorne stranke mogu zatražiti savjetovanje s drugim odgovornim nadležnim tijelima u vezi sa standardima sigurnosti koje ta druga tijela održavaju u odnosu na zrakoplovna sredstva, zrakoplovne posade, zrakoplove i rad zračnih prijevoznika, koje ta nadležna tijela nadziru. Ovakva savjetovanja se odvijaju u roku od 45 dana od zahtjeva, osim ako nije dogovoreno drukčije. Ako nakon takvih savjetovanja odgovorna nadležna tijela koja su zatražila savjetovanje utvrde da ta tijela ne održavaju i ne primjenjuju učinkovito standarde sigurnosti i zahtjeve u ovim područjima, koji su barem jednaki minimalnim standardima koji se mogu uspostaviti sukladno Konvenciji, odgovorna nadležna tijela koja su zatražila savjetovanje obavješćuju ta tijela o svojim nalazima i o mjerama koje se smatraju potrebnim za usklađivanje s ovim minimalnim standardima, a ta tijela moraju poduzeti odgovarajuću korektivnu mjeru. Odgovorna nadležna tijela koja su zatražila savjetovanje zadržavaju pravo da uskrate, opozovu ili ograniče odobrenje za obavljanje prijevoza ili tehničku dozvolu zračnom prijevozniku ili prijevoznicima za koje ta tijela obavljaju nadzor sigurnosti, u slučaju da ta tijela ne poduzmu odgovarajuću korektivnu mjeru u razumnom roku, te da poduzmu trenutnu mjeru prema takvom zračnom prijevozniku ili prijevoznicima ako je to bitno za sprečavanje daljnje neusklađenosti s dužnošću održavanja i primjenjivanja gore navedenih standarda i zahtjeva, koja rezultira neposrednom prijetnjom sigurnosti letenja.

3. Europska komisija istodobno prima sve zahtjeve i obavijesti iz ovog članka.

4. Ništa iz ovog članka ne sprečava odgovorna nadležna tijela ugovornih stranaka da raspravljaju o sigurnosti, uključujući rasprave koje se odnose na rutinsku primjenu standarda sigurnosti i zahtjeva ili na hitne situacije koje se povremeno mogu pojaviti.

Članak 9.

Zaštita

1. U skladu sa svojim pravima i obvezama na temelju međunarodnog prava, stanke potvrđuju da njihova međusobna obveza čuvanja zaštite civilnog zračnog prometa od djela nezakonitog ometanja, čini sastavni dio ovog Sporazuma. Ne ograničavajući općenitost svojih prava i obveza na temelju međunarodnog prava, ugovorne stranke posebno djeluju u skladu sa sljedećim sporazumima: Konvencija o kaznenim i ostalim nezakonitim djelima počinjenim na zrakoplovu, sastavljena u Tokiju 14. rujna 1963., Konvencija o sprečavanju nezakonite otmice zrakoplova, sastavljena u Hagu 16. prosinca 1970., Konvencija o sprečavanju nezakonitih djela protiv sigurnosti civilnog zrakoplovstva, sastavljena u Montrealu 23. rujna 1971. i Protokol o sprečavanju nezakonitih djela usmjerenih prema zračnim lukama, sastavljena u Montrealu 24. veljače 1988.

2. Ugovorne stranke na zahtjev pružaju svu potrebnu pomoć jedna drugoj u rješavanju bilo koje prijetnje zaštiti civilnog zračnog prometa, uključujući sprečavanje djela nezakonite otmice civilnih zrakoplova i drugih djela protiv sigurnosti takvih zrakoplova, njihovih putnika i posade te objekata, opreme i sustava zračnih luka i zračne plovidbe.

3. Ugovorne stranke u svojim međusobnim odnosima djeluju u skladu sa standardima zaštite zračnog prometa i odgovarajućim preporučenim praksama koje je utvrdila Međunarodna organizacija civilnog zrakoplovstva i koje su navedene kao prilozi Konvenciji; njima se zahtijeva da operatori zrakoplova koji su upisani u njihove registre, operatori zrakoplova čije je glavno mjesto poslovanja ili trajno boravište na njihovom području i operatori zračnih luka na njihovom području, djeluju u skladu s takvim odredbama zaštite zračnog prometa.

4. Svaka ugovorna stranka mora voditi računa o tome da se na njezinom području djelotvorno provode mjere radi zaštite zrakoplova te provjere putnika, posade, i njihove prtljage i stvari koje nose sa sobom, kao i tereta i zaliha zrakoplova, prije i za vrijeme ukrcaja ili utovara; te da se te mjere prilagođavaju kako bi bile primjerene sve većim prijetnjama zaštiti civilnog zračnog prometa. Svaka se ugovorna stranka slaže da se moraju poštovati odredbe u vezi zaštite koje zahtijeva druga ugovorna stranka za odlazak s njezinog područja i tijekom boravka na njezinom području. Svaka ugovorna stranka pozitivno razmatra bilo koji zahtjev druge ugovorne stranke za poduzimanjem posebnih mjera zaštite kako bi se odgovorilo na određenu prijetnju.

5. Uz puno uvažavanje i uzajamno poštovanje suvereniteta, ugovorna stranka može donijeti mjere zaštite za ulazak na njezino područje. Kada je to moguće, ta ugovorna stranka uzima u obzir mjere zaštite koje druga ugovorna stranka već primjenjuje i bilo koja gledišta koja druga ugovorna stranka može ponuditi. Svaka ugovorna stranka, međutim, prihvaća da ništa u ovom članku ne ograničava mogućnost ugovorne stranke da odbije ulazak na svoj područje bilo kojem letu ili letovima za koje smatra da predstavljaju prijetnju njezinoj zaštiti.

6. Ugovorna stranka može poduzeti hitne mjere, uključujući izmjene za rješavanje određene prijetnje zaštiti. O takvim se mjerama odmah obavješćuju odgovorna nadležna tijela druge ugovorne stranke.

7. Ugovorne stranke naglašavaju važnost rada na usklađivanju praksi i standarda u svrhu poboljšanja zaštite zračnog prijevoza i smanjivanja regulatornih razlika. U tu svrhu ugovorne stranke u potpunosti upotrebljavaju i razvijaju postojeće kanale za raspravu o postojećim i predloženim mjerama zaštite. Ugovorne stranke očekuju da će se rasprava, između ostalog, voditi o novim mjerama zaštite koje predlaže ili razmatra druga ugovorna stranka, uključujući prilagodbu mjera zaštite koja je potrebna radi promjene okolnosti; mjere koje predlaže jedna ugovorna stranka za rješavanje zahtjeva u vezi zaštite druge ugovorne stranke; mogućnosti za bržu prilagodbu standarda u odnosu na mjere zaštite u zračnom prometu; i usklađenost zahtjeva jedne ugovorne stranke sa zakonodavnim obvezama druge ugovorne stranke. Ove bi rasprave morale služiti poticanju ranijeg obavješćivanja i ranije rasprave o novim inicijativama i zahtjevima na polju zaštite.

8. Ne dovodeći u pitanje potrebu poduzimanja trenutačne mjere kako bi se štitila zaštita prijevoza, ugovorne stranke potvrđuju da, kad su u pitanju mjere zaštite, ugovorna stranka procjenjuje moguće štetne učinke na međunarodni zračni prijevoz i osim ako je ograničeno zakonom, takve čimbenike uzima u obzir pri određivanju mjera koje su potrebne i primjerene za rješavanje pitanja u vezi zaštite.

9. Kada se dogodi nezakonita otmica ili prijetnja nezakonitom otmicom zrakoplova ili druge nezakonite radnje usmjerene protiv sigurnosti putnika, posade, zrakoplova, zračnih luka ili zračne plovidbe, ugovorne stranke pomažu jedna drugoj omogućavanjem komunikacija te poduzimanjem drugih primjerenih mjera namijenjenih za brzo i sigurno okončanje takve radnje ili prijetnje.

10. Kada jedna ugovorna stranka ima razloge vjerovati da se druga ugovorna stranka ne pridržava u potpunosti odredaba ovog članka u vezi sa zaštitom zračnog prometa, odgovorna nadležna tijela te ugovorne stranke mogu zatražiti trenutačno savjetovanje s odgovornim nadležnim tijelima druge ugovorne stranke. Ako se u roku od 15 dana od datuma zahtjeva ne postigne zadovoljavajući sporazum, to predstavlja osnovu za uskraćivanje, opoziv, ograničenje ili nametanje uvjeta za odobrenje za obavljanje prijevoza i tehničke dozvole za zračnog prijevoznika ili zračne prijevoznike te ugovorne stranke. Kada je to potrebno radi hitnosti situacije, ugovorna stranka može poduzeti privremene mjere prije isteka roka od 15 dana.

11. Neovisno o procjenjivanjima zračnih luka koja se provode radi utvrđivanja sukladnosti sa standardima i praksama u vezi zaštite zračnog prometa iz stavka 3. ovog članka, jedna ugovorna stranka može zatražiti sudjelovanje druge ugovorne stranke pri procjenjivanju ispunjavaju li određene mjere zaštite te druge ugovorne stranke zahtjeve ugovorne stranke koja je postavila zahtjev. Odgovorna nadležna tijela ugovornih stranaka unaprijed usuglašavaju koje će se zračne luke procjenjivati i datume procjenjivanja te uspostavljaju način postupanja s rezultatima takvih procjenjivanja. Uvažavajući rezultate procjenjivanja, ugovorna stranka koja je postavila zahtjev može odlučiti da se na području druge ugovorne stranke primjenjuju mjere zaštite jednakog standarda, kako bi se putnici, prtljaga i/ili teret u tranzitu mogli izuzeti od ponovnog pregleda na području ugovorne stranke koja je postavila zahtjev. Ovakva se odluka priopćava drugoj ugovornoj stranci.

Članak 10.

Komercijalne mogućnosti

1. Zračni prijevoznik svake ugovorne stranke ima pravo osnovati urede na području druge ugovorne stranke za promicanje i prodaju zračnog prijevoza i srodnih djelatnosti.

2. Zračni prijevoznik svake ugovorne stranke, u skladu sa zakonima i drugim propisima druge ugovorne stranke koji se odnose na ulazak, boravak i zapošljavanje, ima pravo dovesti i održavati na području druge ugovorne stranke administrativno, prodajno, tehničko, operativno i drugo stručno osoblje koje je potrebno za obavljanje zračnog prijevoza.

3.

(a) Ne dovodeći u pitanje donji podstavak (b), svaki zračni prijevoznik, u vezi sa zemaljskim uslugama na području druge ugovorne stranke, ima: i. pravo samostalnog obavljanja zemaljskih usluga, ili, po svom izboru; ii. pravo izbora između konkurentnih pružatelja zemaljskih usluga u cijelosti ili djelomično, ako je tim pružateljima dopušten pristup tržištu na temelju zakona i drugih propisa svake ugovorne stranke, i kada su takvi pružatelji prisutni na tržištu.

(b) Prava iz točaka i. i ii. gornjeg podstavka (a) podliježu samo posebnim ograničenjima raspoloživog prostora ili kapaciteta, koja proizlaze iz potrebe održavanja sigurnog rada zračne luke. Kada takva ograničenja onemogućavaju samostalno obavljanje zemaljskih usluga i kada nema učinkovite konkurencije između pružatelja zemaljskih usluga, sve takve usluge su na raspolaganju svim prijevoznicima na jednakoj i odgovarajućoj osnovi; cijene takvih usluga ne prelaze njihov ukupni trošak, uključujući profitabilnost imovine nakon amortizacije.

4. Svaki zračni prijevoznik svake ugovorne stranke može se baviti prodajom zračnog prijevoza na području druge ugovorne stranke izravno i/ili, prema vlastitom nahođenju, putem njegovih prodajnih zastupnika ili drugih posrednika koje imenuje zračni prijevoznik. Svaki zračni prijevoznik ima pravo prodaje takvog prijevoza, i svaka osoba može slobodno kupiti takav prijevoz u valuti koja se koristi na tom području ili u slobodno konvertibilnoj valuti.

5. Svaki zračni prijevoznik ima pravo da s područja druge ugovorne stranke, na zahtjev, pretvori ili doznači lokalne prihode koji preostanu nakon lokalno isplaćenih iznosa, na svoje domaće područje i, osim ako to nije u skladu s opće primjenjivim pravom ili propisima, u državu ili države po svom izboru. Pretvorba i doznaka su dopušteni odmah, bez ograničenja ili oporezivanja u vezi s njima, po tečaju koji vrijedi za tekuće transakcije i doznake na dan kada prijevoznik preda početni zahtjev za doznaku.

6. Zračni prijevoznici svake ugovorne stranke mogu lokalne troškove na području druge ugovorne stranke, uključujući kupovinu goriva, plaćati u lokalnoj valuti. Po svom izboru, zračni prijevoznici svake ugovorne stranke mogu za takve troškove na području druge ugovorne stranke platiti u slobodno konvertibilnim valutama u skladu s lokalnim valutnim propisima.

7. Pri obavljanju ili nuđenju usluga prijevoza u skladu s ovim Sporazumom, svaki zračni prijevoznik ugovorne stranke može sklapati sporazume o tržišnoj suradnji, kao što su sporazumi o zakupu prostora ili sporazumi o skupnoj oznaci s:

(a) bilo kojim zračnim prijevoznikom ili zračnim prijevoznicima ugovornih stranaka;

(b) bilo kojim zračnim prijevoznikom ili zračnim prijevoznicima treće zemlje; i

(c) pružateljem usluga površinskog prijevoza (kopnenog ili pomorskog) bilo koje države;

pod uvjetom i. da svi sudionici takvog sporazuma imaju odgovarajuće odobrenje i ii. da ti sporazumi ispunjavaju uvjete propisane zakonima i drugim propisima koje ugovorne stranke uobičajeno primjenjuju na obavljanje ili nuđenje međunarodnog zračnog prijevoza.

8. Zračni prijevoznici svake ugovorne stranke imaju pravo sklapati sporazume o franšizi ili brandiranju s trgovačkim društvima, uključujući zračne prijevoznike bilo koje ugovorne stranke ili treće zemlje, pod uvjetom da zračni prijevoznik ima odgovarajuće odobrenje i ispunjava uvjete propisane zakonima i drugim propisima koje ugovorne stranke uobičajeno primjenjuju na takve sporazume. Na takve sporazume primjenjuje se Prilog 5.

9. Zračni prijevoznici svake ugovorne stranke mogu sklapati sporazume o davanju zrakoplova s posadom za međunarodni zračni prijevoz s:

(a) bilo kojim zračnim prijevoznicima ili zračnim prijevoznicima ugovornih stranaka; i

(b) bilo kojim zračnim prijevoznicima ili zračnim prijevoznicima treće zemlje;

pod uvjetom da svi sudionici takvih sporazuma imaju odgovarajuće odobrenje i ispunjavaju uvjete propisane zakonima i drugim propisima koje ugovorne stranke uobičajeno primjenjuju na takve sporazume. Niti jedna ugovorna stranka neće zahtijevati od zračnog prijevoznika druge ugovorne stranke koji daje zrakoplov, zadržavanje prometnih prava koja proizlaze iz ovog Sporazuma za rute na kojima zrakoplov prometuje.

10. Bez obzira na bilo koju drugu odredbu ovog Sporazuma, zračnim prijevoznicima i posrednim pružateljima usluga prijevoza tereta ugovornih stranaka, dopušteno je bez ograničenja da u vezi s međunarodnim zračnim prijevozom upotrijebe bilo kakav površinski prijevoz tereta do i od bilo kojih točaka na područjima ugovornih stranaka, ili u trećoj zemlji, uključujući prijevoz do i od zračnih luka s carinskim objektima, te uključujući, ako je primjereno, pravo prijevoza tereta pod carinskim nadzorom u skladu s važećim zakonima i drugim propisima. Takav teret, bez obzira prevozi li se kopnom ili zrakom, ima pristup carinskom objektu i carinskom postupku u zračnoj luci. Zračni prijevoznici mogu odlučiti da sami obavljaju površinski prijevoz ili da ga osiguraju kroz sporazume s drugim prijevoznicima koji obavljaju površinski prijevoz, uključujući površinski prijevoz koji obavljaju drugi zračni prijevoznici i posredni pružatelji usluga zračnog prijevoza tereta. Ovakve mješovite usluge prijevoza tereta mogu se nuditi po jedinstvenoj izravnoj cijeni za kombinirani zračni i površinski prijevoz, pod uvjetom da pošiljatelji nisu dovedeni u zabludu u vezi s činjenicama koje se odnose na takav prijevoz.

Članak 11.

Carine i naknade

1. Pri dolasku na područje jedne ugovorne stranke, zrakoplovi kojima zračni prijevoznici druge ugovorne stranke obavljaju međunarodni zračni prijevoz, kao i njihova uobičajena oprema, zemaljska oprema, gorivo, maziva, zalihe potrošne tehničke robe, rezervni dijelovi (uključujući motore), zalihe na zrakoplovu (uključujući, ali ne ograničavajući se na zalihe hrane, pića i alkoholnih pića, duhana i drugih proizvoda namijenjenih prodaji putnicima ili korištenju od strane putnika u ograničenim količinama tijekom leta), te drugi proizvodi namijenjeni korištenju ili koji se koriste isključivo u vezi s letom ili servisiranjem zrakoplova uključenog u međunarodni zračni prijevoz, izuzimaju se, na temelju uzajamnosti, od svih uvoznih ograničenja, poreza na imovinu i kapital, carina, trošarina i sličnih pristojba i naknada koje (a) propisuju državna tijela ili Europska zajednica, i (b) koje se ne temelje na troškovima pruženih usluga, pod uvjetom da takva oprema i zalihe ostanu u zrakoplovu.

2. Izuzeća, na temelju uzajamnosti, od taksi, pristojbi, carina, naknada i naplata navedenih u stavku 1. ovog članka, osim naplata koje se temelje na cijeni pruženih usluga, odnose se također na:

(a) zalihe zrakoplova unesene ili isporučene na području ugovorne stranke i ukrcane u zrakoplov u razumnim količinama, za upotrebu u zrakoplovu zračnog prijevoznika druge ugovorne stranke koji je u odlasku i koji se koristi u međunarodnom zračnom prijevozu, čak i kada se te zalihe koriste na dijelu putovanja koje se odvija preko područja ugovorne stranke na kojem su ukrcane;

(b) zemaljsku opremu i rezervne dijelove (uključujući motore) unesene na području ugovorne stranke radi servisiranja, održavanja ili popravka zrakoplova zračnog prijevoznika druge ugovorne stranke koji se koristi u međunarodnom zračnom prijevozu;

(c) gorivo, maziva i zalihe potrošne tehničke robe unesene ili isporučene na područje ugovorne stranke za korištenje u zrakoplovu zračnog prijevoznika druge ugovorne stranke koji se koristi u međunarodnom zračnom prijevozu, čak i kada se te zalihe koriste na dijelu putovanja koje se odvija preko područja ugovorne stranke na kojem su ukrcane; i

(d) tiskane materijale, kako je predviđeno carinskim zakonodavstvom svake ugovorne stranke, unesene ili isporučene na području jedne ugovorne stranke i ukrcane u zrakoplov za upotrebu u zrakoplovu zračnog prijevoznika druge ugovorne stranke koji je u odlasku i koji se koristi u međunarodnom zračnom prijevozu, čak i kada se te zalihe koriste na dijelu putovanja koje se odvija preko područja ugovorne stranke na kojem su ukrcane.

3. Za opremu i zalihe iz stavaka 1. i 2. ovog članka može se zahtijevati da budu pod nadzorom i kontrolom nadležnih tijela.

4. Izuzeća predviđena ovim člankom moguća su također kada zračni prijevoznici jedne ugovorne stranke ugovore s drugim zračnim prijevoznikom, koji na sličan način uživa takva izuzeća kod druge ugovorne stranke, posudbu ili prijenos proizvoda iz stavaka 1. i 2. ovog članka na području druge ugovorne stranke.

5. Ništa u ovom Sporazumu ne sprečava bilo koju ugovornu stranku da zaračunava poreze, naknade, pristojbe ili troškove na robu koja se prodaje putnicima, osim one koja je na raspolaganju putnicima za upotrebu u zrakoplovu, na dijelu zračnog prijevoza između dviju točaka unutar njezinog područja na kojima je dopušten ukrcaj i iskrcaj.

6. Kada dvije ili više država članica planiraju, u pogledu goriva kojim se opskrbljuju zrakoplovi zračnih prijevoznika SAD-a na područjima takvih država članica za letove između tih država članica, zatražiti bilo koje odstupanje od izuzeća iz članka 14. točke (b) Direktive Vijeća 2003/96/EZ od 27. listopada 2003., ovo će pitanje razmatrati Zajednički odbor u skladu sa stavkom 4. točkom (e) članka 18.

7. Jedna ugovorna stranka može u ime svog zračnog prijevoznika ili svojih zračnih prijevoznika zatražiti pomoć druge ugovorne stranke pri osiguravanju izuzeća od poreza, naknada, pristojbi ili troškova koje propisuju državna i lokalna ili nadležna tijela za robu navedenu u stavcima 1. i 2. ovog članka, kao i od pristojba za natočeno gorivo, u okolnostima opisanim u ovom članku, osim u stupnju u kojem se ta davanja temelje na troškovima pružanja usluge. Kao odgovor na takav zahtjev, druga ugovorna stranka upoznaje odgovarajuću vladinu jedinicu ili tijelo sa stajalištima ugovorne stranke koja je dala zahtjev, te se zalaže da se ta stajališta primjereno razmotre.

Članak 12.

Korisničke naknade

1. Korisničke naknade koje nadležna tijela zadužena za naknade svake ugovorne stranke mogu nametnuti zračnim prijevoznicima druge ugovorne stranke, pravedne su, razumne, nisu nepravedno diskriminirajuće, te su jednakomjerno raspoređene među kategorijama korisnika. U svakom slučaju, bilo koja od navedenih korisničkih naknada određuje se zračnim prijevoznicima druge ugovorne stranke pod uvjetima koji nisu nepovoljniji od najpovoljnijih uvjeta koji su na raspolaganju bilo kojem drugom zračnom prijevozniku u trenutku kada se naknade određuju.

2. Korisničke naknade nametnute zračnim prijevoznicima druge ugovorne stranke mogu odražavati, ali ne prelaze, ukupni trošak koji imaju nadležna tijela koja zaračunavaju naknade u vezi s osiguravanjem primjerenih objekata i opreme zračne luke, zaštite okoliša zračne luke, objekata i opreme u službi zračne plovidbe i zaštite zračnog prometa u zračnoj luci ili unutar sustava zračne luke. Takve naknade mogu uključivati razumnu dobit nakon amortizacije. Objekti, oprema i usluge za koje se plaćaju naknade stavljaju se na raspolaganje na učinkovitoj i ekonomskoj osnovi.

3. Svaka ugovorna stranka potiče savjetovanja između nadležnih tijela zaduženih za naknade na svom području i zračnih prijevoznika koji koriste usluge, objekte i opremu, te također potiče nadležna tijela zadužena za naknade i zračne prijevoznike da razmjenjuju one informacije koje mogu biti potrebne za omogućavanje detaljnog preispitivanja opravdanosti naknada u skladu s načelima iz stavaka 1. i 2. ovog članka. Svaka ugovorna stranka potiče nadležna tijela zadužena za naknade da korisnicima dostave utemeljenu obavijest o bilo kakvom prijedlogu promjena korisničkih naknada, kako bi im se omogućilo da izraze svoje mišljenje prije provedbe promjena.

4. Niti za jednu ugovornu stranku ne smatra se, tijekom postupaka rješavanja sporova sukladno članku 19., da krši odredbu ovog članka, osim ako (a) propusti, unutar razumnog vremenskog razdoblja, provesti preispitivanje naknade ili postupka koje je predmet žalbe druge ugovorne stranke; ili (b) ako nakon takvog preispitivanja propusti poduzeti sve mjere koje su u njezinoj nadležnosti kako bi ispravila bilo koju naknadu ili postupak koji nije u skladu s ovim člankom.

Članak 13.

Utvrđivanje cijena

1. Cijene za usluge zračnog prijevoza koje se pružaju u skladu s ovim Sporazumom, utvrđuju se slobodno te ne podliježu odobrenju, niti se smije zahtijevati njihovo prijavljivanje.

2. Bez obzira na stavak 1.:

(a) uvođenje ili nastavak upotrebe cijene koju predlaže ili zaračunava zračni prijevoznik SAD-a za međunarodni zračni prijevoz između točke u jednoj državi članici i točke u drugoj državi članici u skladu je s člankom1. stavkom 3. Uredbe Vijeća (EEZ) 2409/92 od 23. srpnja 1992. ili kasnije donesenom uredbom koja nije restriktivnija;

(b) u skladu s ovim stavkom, zračni prijevoznici ugovornih stranaka omogućavaju, na zahtjev, odgovornim nadležnim tijelima ugovornih stranaka trenutan pristup informacijama o prijašnjim, sadašnjim i predloženim cijenama, na način i u obliku koji su tim tijelima prihvatljivi.

Članak 14.

Državne subvencije i pomoć

1. Ugovorne stranke potvrđuju da državne subvencije i pomoć mogu negativno utjecati na poštene i jednake mogućnosti tržišnog natjecanja zračnih prijevoznika za obavljanje međunarodnog zračnog prijevoza koji uređuje ovaj Sporazum.

2. Ako jedna ugovorna stranka smatra da bi državna subvencija ili pomoć, koju druga ugovorna stranka predviđa ili osigurava za zračne prijevoznike te druge ugovorne stranke, imala ili ima negativan učinak na poštene i jednake mogućnosti tržišnog natjecanja zračnih prijevoznika prve ugovorne stranke, ona može svoja zapažanja priopćiti toj ugovornoj stranci. Osim toga, ona može zatražiti sastanak Zajedničkog odbora, kako je predviđeno člankom 18., kako bi se ovo pitanje razmotrilo i kako bi se došlo do primjerenih odgovora na opravdanu zabrinutost.

3. Svaka ugovorna stranka može ostvariti kontakt s nadležnim državnim tijelima na području druge ugovorne stranke, uključujući tijela na državnoj, regionalnoj ili lokalnoj razini, ako vjeruje da subvencija ili pomoć koju takva tijela planiraju ili daju ima negativne učinke na tržišno natjecanje navedene u stavku 2. Ako ugovorna stranka odluči ostvariti ovakav izravan kontakt, ona o tome, putem diplomatskih kanala, bez odlaganja obavještava drugu ugovornu stranku. Ona također može zatražiti sastanak Zajedničkog odbora.

4. Pitanja obuhvaćena ovim člankom mogu uključivati, na primjer, ubrizgavanja kapitala, unakrsno subvencioniranje, potpore, jamstva, vlasništvo, olakšice ili oslobađanje od poreza, od strane bilo kojih državnih entiteta.

▼M1

Članak 15.

Okoliš

1. Ugovorne stranke priznaju važnost zaštite okoliša pri razvoju i provedbi međunarodne politike zračnog prometa, pažljivog razmatranja troškova i prednosti mjera zaštite okoliša pri razvoju takve politike i, kada je primjereno, zajedničkog poduzimanja učinkovitih globalnih rješenja. Prema tome, ugovorne stranke namjeravaju zajedno raditi na ograničavanju ili smanjenju, na ekonomski opravdan način, učinka međunarodnog zrakoplovstva na okoliš.

2. Kad ugovorna stranka razmatra predložene mjere zaštite okoliša na regionalnoj, nacionalnoj ili lokalnoj razini, trebala bi procijeniti moguće negativne učinke na ostvarivanje prava sadržanih u ovom Sporazumu, i, ako se takve mjere usvoje, trebala bi poduzeti odgovarajuće mjere za ublažavanje takvih negativnih učinaka. Na zahtjev ugovorne stranke, druga ugovorna stranka iznosi opis takve evaluacije i mjera za ublažavanje.

3. Nakon uspostave mjera zaštite okoliša, uvažavaju se norme zaštite okoliša u zrakoplovstvu koje je donijela Međunarodna organizacija civilnog zrakoplovstva u prilozima Konvenciji, osim u slučaju kad su prijavljene razlike. Ugovorne stranke primjenjuju sve mjere zaštite okoliša koje utječu na usluge iz ovog Sporazuma u skladu s člankom 2. i člankom 3. stavkom 4. ovog Sporazuma.

4. Ugovorne stranke ponovno potvrđuju obvezu država članica i Sjedinjenih Država primjenjivanja načela uravnoteženog pristupa.

5. Sljedeće se odredbe primjenjuju na uvođenje novih obaveznih operativnih ograničenja vezanih uz buku u zračnim lukama koje bilježe više od 50 000 kretanja civilnih podzvučnih mlaznih zrakoplova u kalendarskoj godini.

(a) Odgovorna tijela ugovorne stranke omogućuju razmatranje stajališta zainteresiranih strana u procesu donošenja odluka.

(b) Obavijest o uvođenju bilo kojeg novog operativnog ograničenja stavlja se na raspolaganje drugoj ugovornoj stranci najmanje 150 dana prije stupanja tog operativnog ograničenja na snagu. Na zahtjev te druge ugovorne stranke, drugoj ugovornoj stranci odmah se dostavlja pisano izvješće u kojem se navode razlozi zbog kojih je uvedeno operativno ograničenje, cilj zaštite okoliša utvrđen za zračnu luku te mjere ispunjene za postizanje tog cilja. Navedeno izvješće uključuje odgovarajuću evaluaciju vjerojatnih troškova i prednosti raznih razmotrenih mjera.

(c) Operativna ograničenja su i. nediskriminirajuća; ii. restriktivna samo u onoj mjeri potrebnoj za postizanje cilja zaštite okoliša utvrđenog za određenu zračnu luku; te su iii. neproizvoljna.

6. Ugovorne stranke potvrđuju i potiču razmjenu podataka i redoviti dijalog stručnjaka, posebno putem postojećih komunikacijskih kanala, radi poboljšanja suradnje, prema primjenljivim zakonima i uredbama, vezano uz pitanja učinaka međunarodnog zrakoplovstva na okoliš i rješenja ublažavanja tih učinaka, uključujući:

(a) istraživanje i razvoj zrakoplovne tehnologije pogodne za okoliš;

(b) napredak znanstvenog razumijevanja vezanog uz učinke emisija zrakoplovstva za bolju potporu političkim odlukama;

(c) inovacije upravljanja zračnim prometom s ciljem smanjenja učinaka zrakoplovstva na okoliš;

(d) istraživanje i razvoj održivih alternativnih goriva za zrakoplovstvo; i

(e) razmjenu stajališta o pitanjima i mogućnostima na međunarodnim forumima koji se bave učincima zrakoplovstva na okoliš, uključujući koordinaciju položaja, kada je primjereno.

7. Ako ugovorne stranke to zatraže, Zajednički odbor, uz pomoć stručnjaka, radi na razvoju preporuka koje se odnose na rješavanje pitanja mogućeg preklapanja i dosljednosti tržištem određenih mjera koje se odnose na emisije zrakoplovstva koje provode ugovorne stranke s ciljem izbjegavanja dvostrukih mjera i troškova i smanjenja, u mjeri koja je moguća, administrativnog tereta na zračne prijevoznike. Provedba takvih preporuka podliježe unutarnjem odobrenju ili ratifikaciji, prema zahtjevu svake ugovorne stranke.

8. Ako jedna ugovorna stranka vjeruje da pitanje zaštite okoliše u zrakoplovstvu, uključujući predložene nove mjere, izaziva zabrinutost vezanu uz primjenu ili provedbu ovog Sporazuma, može zatražiti sastanak Zajedničkog odbora, kako je navedeno u članku 18., radi razmatranja pitanja i razvijanja odgovarajućih odgovora na utemeljenu zabrinutost.

▼B

Članak 16.

Zaštita potrošača

Ugovorne stranke potvrđuju važnost zaštite potrošača i svaka ugovorna stranka može zatražiti sastanak Zajedničkog odbora na kojem će se razmatrati pitanja zaštite potrošača koja su po mišljenju ugovorne stranke koja je uložila zahtjev važna.

Članak 17.

Računalni sustav rezervacija

1. Dobavljači računalnih sustava rezervacija (CRS) koji rade na području jedne ugovorne stranke imaju pravo donijeti, održavati i slobodno stavljati na raspolaganje svoje CRS-ove putničkim agencijama ili turističkim poduzećima čija je osnovna djelatnost distribucija proizvoda povezanih s putovanjima, na području druge ugovorne stranke, pod uvjetom da je CRS u skladu sa svim relevantnim regulatornim zahtjevima druge ugovorne stranke.

2. Niti jedna ugovorna stranka na svom području ne postavlja ili ne dopušta da se dobavljačima CRS-a druge ugovorne stranke postave stroži zahtjevi u odnosu na izlaganja (uključujući parametre za uređivanje i prikazivanje), operacije, prakse, prodaje ili vlasništvo, od onih koje postavlja svojim vlastitim dobavljačima CRS-a.

3. Vlasnici/operatori CRS-a jedne ugovorne stranke koji ispunjavaju regulatorne zahtjeve druge ugovorne stranke, ako oni postoje, imaju istu mogućnost posjedovanja CRS-a unutar područja druge ugovorne stranke kao i vlasnici/operatori te ugovorne stranke.

▼M1

Članak 17.a

Socijalna dimenzija

1. Ugovorne stranke priznaju važnost socijalne dimenzije Sporazuma i prednosti koje proizlaze kad su otvorena tržišta popraćena visokim standardima vezanim uz radnu snagu. Mogućnosti pružene u okviru Sporazuma nisu namijenjene podcjenjivanju standarda vezanih uz radnu snagu ili prava koja se odnose na radnu snagu te načela sadržanih u zakonodavstvima ugovornih stranaka.

2. Načela u stavku 1. pružaju smjernice ugovornim strankama pri provedbi Sporazuma, uključujući redovito razmatranje od strane Zajedničkog odbora, u skladu s člankom 18., socijalnih učinaka Sporazuma i razvijanje primjerenih odgovora na utemeljenu zabrinutost.

▼B

Članak 18.

Zajednički odbor

1. Zajednički odbor, koji se sastoji od predstavnika ugovornih stranaka, sastaje se najmanje jedanput godišnje radi savjetovanja povezanih s ovim Sporazumom i radi analize njegove provedbe.

2. Ugovorna stranka može zatražiti sastanak Zajedničkog odbora kako bi pokušala riješiti pitanja koja se odnose na tumačenje ili primjenu ovog Sporazuma. Međutim, uvažavajući članak 20. ili Prilog 2., Zajednički odbor može razmatrati samo pitanja koja se odnose na odbijanje bilo kojeg sudionika da provodi preuzete obveze i na učinak odluka o konkurenciji na primjenu ovog Sporazuma. Ovakav sastanak započinje što je prije moguće, ali najkasnije 60 dana od datuma primitka zahtjeva, osim ako nije drukčije dogovoreno.

▼M1

3. Zajednički odbor preispituje, prema potrebi, cjelokupnu provedbu Sporazuma, uključujući sve učinke ograničenja infrastrukture u zračnom prometu na ostvarivanje prava predviđenih člankom 3., učinke mjera zaštite poduzetih u skladu s člankom 9., učinke na uvjete tržišnog natjecanja, uključujući i u području računalnog sustava rezervacija, te sve socijalne učinke provedbe Sporazuma. Zajednički odbor također stalno razmatra pojedinačna pitanja ili prijedloge za koje bilo koja ugovorna stranka utvrdi da utječu ili bi mogli utjecati na operacije iz ovog Sporazuma, poput proturječnih regulatornih odredaba.

4. Zajednički odbor također razvija suradnju na sljedeće načine:

(a) razmatranjem potencijalnih područja za daljnji razvoj Sporazuma, uključujući preporuku izmjene Sporazuma;

(b) razmatranjem socijalnih učinaka Sporazuma pri njegovoj provedbi i razvijanjem primjerenih odgovora na utemeljenu zabrinutost;

(c) vođenjem evidencije o pitanjima u pogledu državnih subvencija ili pomoći, koja na Zajedničkom odboru postavi bilo koja ugovorna stranka;

(d) donošenjem odluka konsenzusom o bilo kojim pitanjima koja se odnose na primjenu članka 11. stavka 6.;

(e) razvijanjem, kada to zatraže ugovorne stranke, dogovora za uzajamno priznavanje regulatornih odredaba;

(f) poticanjem suradnje između tijela ugovornih stranaka pri razvijanju njihovih sustava upravljanja zračnim prometom s ciljem optimizacije interoperabilnosti i kompatibilnosti tih sustava, smanjenja troškova i unapređivanja njihove sigurnosti, kapaciteta i učinaka na okoliš;

(g) promicanjem razvoja prijedloga za zajedničke projekte i inicijative u području zrakoplovne sigurnosti, uključujući s trećim zemljama;

(h) poticanjem nastavka uske suradnje nadležnih tijela ugovornih stranaka za zrakoplovnu sigurnost, uključujući inicijative razvijanja sigurnosnih postupaka koji bi povećali broj putnika i tereta bez ugrožavanja sigurnosti;

(i) razmatranjem toga bi li zakoni, uredbe i prakse ugovornih stranaka u područjima obuhvaćenima Prilogom 9. Konvenciji (Potpora) mogli utjecati na ostvarivanje prava iz ovog Sporazuma;

(j) poticanjem razmjene na stručnoj razini u pogledu novih zakonodavnih ili regulatornih inicijativa i razvoja, uključujući one u područjima zaštite, sigurnosti, okoliša, infrastrukture zračnog prometa (uključujući slotove) i zaštite potrošača;

(k) poticanjem savjetovanja, kada je primjereno, o pitanjima zračnog prijevoza koja se rješavaju u međunarodnim organizacijama i u odnosima s trećim zemljama, uključujući razmatranje pitanja usvajanja zajedničkog pristupa; i

(l) donošenjem odluka, konsenzusom, koje se odnose na članak 1. stavak 3. Priloga 4. i članak 2. stavak 3. Priloga 4.

5. Ugovorne stranke imaju zajednički cilj postizanja što većih pogodnosti za potrošače, zračne prijevoznike, radnu snagu i zajednice s obje strane Atlantika proširivanjem ovog Sporazuma tako da uključuje treće zemlje. U tu svrhu Zajednički odbor razmatra, prema potrebi, uvjete i postupke, uključujući sve potrebne izmjene ovog Sporazuma, koji bi bili potrebni za pristup dodatnih trećih zemalja ovom Sporazumu.

▼B

6. Zajednički odbor radi na temelju konsenzusa.

Članak 19.

Arbitraža

1. Za bilo koji spor povezan s primjenom ili tumačenjem ovog Sporazuma, osim pitanja koja proizlaze iz članka 20. ili Priloga 2., koji se ne riješi na sastanku Zajedničkog odbora, ugovorne stranke mogu sporazumno uputiti na rješavanje određenoj osobi ili tijelu. Ako se ugovorne stranke ne mogu sporazumjeti, spor se na zahtjev bilo koje ugovorne stranke predaje na arbitražu u skladu s niže navedenim postupkom.

2. Osim ako se ugovorne stranke dogovore drukčije, arbitražu provodi arbitražni sud sastavljen od tri arbitražna suca, koji se formira na sljedeći način:

(a) U roku od 20 dana nakon primitka zahtjeva za arbitražu, svaka ugovorna stranka imenuje jednog arbitražnog suca. U roku od 45 dana nakon imenovanja tih dvaju arbitražnih sudaca, oni sporazumno imenuju trećeg arbitražnog suca, koji djeluje kao predsjednik arbitražnog suda.

(b) Ako bilo koja od ugovornih stranaka ne imenuje arbitražnog suca, ili ako treći arbitražni sudac nije imenovan u skladu s podstavkom (a) ovog stavka, bilo koja ugovorna stranka može zatražiti od predsjednika Vijeća Međunarodne organizacije civilnog zrakoplovstva da u roku od 30 dana od primitka tog zahtjeva imenuje potrebnog arbitražnog suca ili suce. Ako je predsjednik Vijeća Međunarodne organizacije civilnog zrakoplovstva državljanin SAD-a ili države članice, imenovanje obavlja najviše rangirani potpredsjednik tog Vijeća, koji nije isključen na toj osnovi.

3. Ako nije drukčije dogovoreno, arbitražni sud utvrđuje granice svojih nadležnosti u skladu s ovim Sporazumom te donosi svoja pravila postupka. Na zahtjev ugovorne stranke, arbitražni sud, kada je već formiran, može zatražiti od druge ugovorne stranke da primjenjuje privremene olakšavajuće mjere do konačne odluke arbitražnog suda. Po nalogu arbitražnog suda ili na zahtjev bilo koje ugovorne stranke, najkasnije 15 dana nakon potpunog formiranja arbitražnog suda, održava se sjednica na kojem arbitražni sud utvrđuje točna pitanja o kojima će se arbitrirati i posebne postupke koji će se primjenjivati.

4. Ako nije drukčije dogovoreno ili ako arbitražni sud ne odredi drukčije:

(a) Tužba se podnosi u roku od 30 dana od dana od kada je arbitražni sud u potpunosti formiran, a odgovor na tužbu se podnosi u roku od 40 dana nakon toga. Bilo kakav odgovor tužitelja podnosi se u roku od 15 dana od dana podnošenja odgovora na tužbu. Bilo kakav odgovor tuženika podnosi se u roku od 15 dana nakon toga.

(b) Arbitražni sud održava saslušanje na zahtjev bilo koje ugovorne stranke ili na vlastitu inicijativu, u roku od 15 dana od dana ulaganja posljednjeg odgovora.

5. Arbitražni sud nastoji donijeti pisanu odluku u roku od 30 dana od završetka saslušanja ili, ako saslušanja nije bilo, u roku od 30 dana od podnošenja posljednjeg odgovora. Primjenjuje se odluka većine sudaca.

6. Ugovorne stranke mogu podnijeti zahtjev za pojašnjenje odluke u roku od 10 dana od dana njezinog donošenja, a bilo koje pojašnjenje daje se u roku od 15 dana od takvog zahtjeva.

7. Ako arbitražni sud utvrdi da je došlo do kršenja ovog Sporazuma a odgovorna ugovorna stranka ne ispravi to kršenje ili ne postigne sporazum s drugom ugovornom strankom o obostrano zadovoljavajućem rješenju u roku od 40 dana nakon obavijesti o odluci arbitražnog suda, druga ugovorna stranka može obustaviti primjenu odgovarajućih pogodnosti koje proizlaze iz ovog Sporazuma sve dok ugovorne stranke ne postignu sporazum o rješenju spora. Ništa se u ovom stavku ne može tumačiti kao ograničavanje prava bilo koje ugovorne stranke da poduzme razmjerne mjere u skladu s međunarodnim pravom.

8. Troškovi arbitražnog suda, uključujući naknade i troškove arbitražnih sudaca, ravnomjerno se raspodjeljuju između ugovornih stranaka. Bilo koji troškovi predsjednika Vijeća Međunarodne organizacije civilnog zrakoplovstva ili bilo kojeg potpredsjednika Vijeća u vezi s postupcima iz stavka 2. točke (b) ovog članka, smatraju se dijelom troškova arbitražnog suda.

Članak 20.

Tržišno natjecanje

1. Ugovorne stranke prepoznaju da je tržišno natjecanje među zračnim prijevoznicima na transatlantskom tržištu važno za promicanje ciljeva ovog Sporazuma, te potvrđuju da svoje režime tržišnog natjecanja primjenjuju za zaštitu i unaprjeđenje sveukupnog tržišnog natjecanja a ne pojedinačnih konkurenata.

2. Ugovorne stranke prepoznaju da može doći do razlika u pogledu primjene njihovih režima tržišnog natjecanja u području međunarodnog zračnog prometa koji utječu na transatlantsko tržište, te da smanjenje tih razlika može potaknuti tržišno natjecanje između zračnih prijevoznika na tom tržištu.

3. Ugovorne stranke prepoznaju da suradnja između njihovih nadležnih tijela za tržišno natjecanje služi promicanju natjecanja na tržištima te može promicati usklađena regulatorna rješenja i smanjiti razlike u pristupima njihovog ocjenjivanja odredaba o tržišnom natjecanju u sporazumima između prijevoznika. Stoga ugovorne stranke trebaju produbljivati ovu suradnju do najvišeg mogućeg stupnja, uvažavajući različite odgovornosti, nadležnosti i postupke nadležnih tijela, u skladu s Prilogom 2.

4. Zajednički odbor se godišnje izvješćuje o rezultatima suradnje iz Priloga 2.

▼M1

Članak 21.

Daljnje širenje mogućnosti

1. Ugovorne stranke obvezuju se na zajednički cilj uklanjanja prepreka pristupu tržištu da bi se postigle što veće pogodnosti za potrošače, zračne prijevoznike, radnu snagu i zajednice s obje strane Atlantika, uključujući povećanje pristupa njihovih zračnih prijevoznika globalnim kapitalnim tržištima, za što realnije odražavanje globalne zrakoplovne industrije, osnaživanje transatlantskog sustava zračnog prijevoza i uspostavu okvira koji će potaknuti ostale zemlje da otvore vlastita tržišta zrakoplovnih usluga.

2. U skladu sa zajedničkim ciljem iz stavka 1., te pri ispunjavanju svojih odgovornosti u skladu s člankom 18. vezanih uz nadziranje provedbe ovog Sporazuma, Zajednički odbor godišnje preispituje razvoje, uključujući prema zakonodavnim promjenama navedenima u ovom članku. Zajednički odbor u tom smislu razvija postupak suradnje, uključujući odgovarajuće preporuke ugovornim strankama. Europska unija i njezine države članice omogućuju Sjedinjenim Državama ili njezinim državljanima većinsko vlasništvo i stvaran nadzor nad svojim zračnim prijevoznicima, na temelju uzajamnosti i nakon potvrde Zajedničkog odbora da zakoni i uredbe Sjedinjenih Država omogućuju država članicama ili njihovim državljanima većinsko vlasništvo i stvaran nadzor nad zračnim prijevoznicima iz Sjedinjenih Država.

3. Na osnovi pisane potvrde Zajedničkog odbora, u skladu s člankom 18. stavkom 6., da zakoni i uredbe svake ugovorne stranke dozvoljavaju drugoj ugovornoj stranci ili njezinim državljanima većinsko vlasništvo i stvaran nadzor nad njezinim zračnim prijevoznicima:

(a) odjeljak 3. Priloga 1. Sporazuma prestaje vrijediti;

(b) zračni prijevoznici u Sjedinjenim Državama imaju pravo obavljanja redovitog kombiniranog putničkog prometa između točaka u Europskoj uniji i njezinim državama članicama i pet zemalja, bez obavljanja prijevoza u točki na državnom području Sjedinjenih Država. Te zemlje određuje Zajednički odbor u roku od jedne godine od dana potpisivanja ovog Protokola. Zajednički odbor može izmijeniti popis ili povećati broj tih zemalja; i

(c) tekst članka 2. Priloga 4. Sporazumu („Vlasništvo i nadzor nad zračnim prijevoznicima trećih zemalja”) prestaje vrijediti i tekst Priloga 6. Sporazumu stupa na snagu umjesto njega, vezano uz zračne prijevoznike trećih zemalja u vlasništvu i pod nadzorom Sjedinjenih Država ili njezinih državljana.

4. Nakon pisane potvrde Zajedničkog odbora, u skladu s člankom 18. stavkom 6., da prema zakonima i uredbama Europske unije i njezinih država članica vezanima uz uvođenje operativnih ograničenja vezanih uz buku u zračnim lukama koje imaju više od 50 000 godišnjih kretanja civilnih podzvučnih mlaznih zrakoplova Europska komisija ima ovlast preispitati postupak prije uvođenja takvih mjera i, ako odgovarajući postupci nisu praćeni u skladu s primjenljivim obvezama, poduzeti odgovarajuće pravne mjere prije uvođenja dotičnih mjera:

(a) zračni prijevoznici Europske unije imaju pravo obavljanja redovitog kombiniranog putničkog prometa između točaka u Sjedinjenim Državama i pet dodatnih zemalja, bez obavljanja prometa u točki na području Europske unije i njezinih država članica. Te zemlje određuje Zajednički odbor u roku od jedne godine od dana potpisivanja ovog Protokola. Zajednički odbor može izmijeniti popis ili povećati broj tih zemalja; i

(b) tekst članka 2. Priloga 4. Sporazumu („Vlasništvo i nadzor nad zračnim prijevoznicima trećih zemalja”) prestaje vrijediti i tekst Priloga 6. Sporazumu stupa na snagu umjesto njega, vezano uz zračne prijevoznike trećih zemalja u vlasništvu i pod nadzorom država članica ili njihovih državljana.

5. Nakon pisane potvrde Zajedničkog odbora da je ugovorna stranka ispunila uvjete iz stavaka 3. i 4. koji se primjenjuju na tu ugovornu stranku, ugovorna stranka može zahtijevati savjetovanje visoke razine vezano uz provedbu ovog članka. Takvo savjetovanje započinje u roku od 60 dana od dana podnošenja zahtjeva, osim ako se ugovorne stranke ne dogovore drukčije. Ugovorne stranke čine sve što je potrebno da bi riješile pitanja iznesena tijekom savjetovanja. Ako ugovorna stranka koja zahtijeva savjetovanje nije zadovoljna ishodom savjetovanja, ta ugovorna stranka može pisanim, diplomatski putem obavijestiti o svojoj odluci da ni jedan zračni prijevoznik druge ugovorne stranke ne obavlja dodatne frekvencije ili stupa na nova tržišta u okviru ovog Sporazuma. Takva odluka stupa na snagu 60 dana od datuma obavijesti. Druga ugovorna stranka može, unutar navedenog razdoblja, odlučiti da ni jedan zračni prijevoznik prve ugovorne stranke ne obavlja dodatne frekvencije ili stupa na nova tržišta u okviru ovog Sporazuma. Takva odluka stupa na snagu onog dana kao odluka prve ugovorne stranke. Sve takve odluke ugovorne stranke mogu se poništiti dogovorom između ugovornih stranaka, što pisanim putem potvrđuje Zajednički odbor.

▼B

Članak 22.

Odnos prema drugim sporazumima

1. Tijekom razdoblja privremene primjene u skladu s člankom 25. ovog Sporazuma, obustavljaju se dvostrani sporazumi navedeni u odjeljku 1. Priloga 1., osim u opsegu predviđenom u odjeljku 2. Priloga 1.

2. Nakon stupanja na snagu u skladu s člankom 26. ovog Sporazuma, ovaj Sporazum zamjenjuje dvostrane sporazume navedene u odjeljku 1. Priloga 1., osim u opsegu predviđenom u odjeljku 2. Priloga 1.

3. Ako ugovorne stranke postanu stranke višestranog sporazuma, ili potvrde odluku koju donese Međunarodna organizacija civilnog zrakoplovstva ili neka druga međunarodna organizacija koja se bavi pitanjima obuhvaćenim ovim Sporazumom, one se savjetuju u Zajedničkom odboru kako bi se utvrdilo treba li ovaj Sporazum promijeniti kako bi se njime obuhvatili takvi razvoji.

Članak 23.

Otkaz

Svaka ugovorna stranka može, u bilo kojem trenutku, obavijestiti drugu ugovornu stranku u pisanom obliku, diplomatskim putem, o svojoj odluci da otkaže ovaj Sporazum. Takva obavijest se istodobno upućuje Međunarodnoj organizaciji civilnog zrakoplovstva. Ovaj Sporazum prestaje vrijediti u ponoć po srednjem vremenu po Greenwichu na kraju prometne sezone Međunarodnog udruženja zračnih prijevoznika (IATA), jednu godinu nakon datuma pismene obavijesti o otkazu, osim ako se dogovorom ugovornih stranaka ta obavijest ne povuče prije isteka ovog roka.

Članak 24.

Registracija kod ICAO-a

Ovaj Sporazum i sve njegove izmjene registriraju se kod Međunarodne organizacije civilnog zrakoplovstva.

Članak 25.

Privremena primjena

Do stupanja na snagu sukladno članku 26.:

1. Ugovorne stranke se slažu da ovaj Sporazum primjenjuju od 30. ožujka 2008.

2. Svaka ugovorna stranka može u bilo koje vrijeme, pismenom obaviješću diplomatskim putem, obavijestiti dugu ugovornu stranku o svojoj odluci da više ne primjenjuje ovaj Sporazum. U tom slučaju, primjena ovog Sporazuma prestaje u ponoć po srednjem vremenu po Greenwichu na kraju prometne sezone Međunarodnog udruženja zračnih prijevoznika (IATA), jednu godinu nakon datuma pisane obavijesti, osim ako se dogovorom ugovornih stranaka ta obavijest ne povuče prije isteka ovog roka.

Članak 26.

Stupanje na snagu

Ovaj Sporazum stupa na snagu jedan mjesec nakon datuma kasnije note u razmjeni diplomatskih nota između ugovornih stranaka kojima se potvrđuje da su završeni svi potrebni postupci za stupanje ovog Sporazuma na snagu. U smislu ove razmjene, Sjedinjene Države šalju diplomatsku notu Europskoj zajednici i njezinim državama članicama, a Europska zajednica šalje Sjedinjenim Državama diplomatsku notu ili note Europske zajednice i njezinih država članica. Diplomatska nota ili note Europske zajednice i njezinih država članica sadrži priopćenje svake države članice kojim se potvrđuje da su njezini postupci, potrebni za stupanje ovog Sporazuma na snagu, završeni.

U POTVRDU TOGA dolje potpisani, koji su valjano ovlašteni, potpisali su ovaj Sporazum.

Sastavljeno u Bruxellesu dvadesetpetog dana mjeseca travnja 2007. i u Washingtonu tridesetog dana mjeseca travnja 2007., u dva izvornika.

За Репyблика Бългaрия

Pour le Royaume de Belgique

Voor het Koninkrijk België

Für das Königreich Belgien

Cette signature engage également la Communauté française, la Communauté flamande, la Communauté germanophone, la Région wallonne, la Région flamande et la Région de Bruxelles-Capitale.

Deze handtekening verbindt eveneens de Vlaamse Gemeenschap, de Franse Gemeenschap, de Duitstalige Gemeenschap, het Vlaamse Gewest, het Waalse Gewest en het Brussels Hoofdstedelijk Gewest.

Diese Unterschrift bindet zugleich die Deutschsprachige Gemeinschaft, die Flämische Gemeinschaft, die Französische Gemeinschaft, die Wallonische Region, die Flämische Region und die Region Brüssel-Hauptstadt.

Za Českou republiku

På Kongeriget Danmarks vegne

Für die Bundesrepublik Deutschland

Eesti Vabariigi nimel

Για την Ελληνική Δημοκρατία

Por el Reino de España

Pour la République française

Thar cheann Na hÉireann

For Ireland

Per la Repubblica italiana

Για την Κυπριακή Δημοκρατία

Latvijas Republikas vārdā

Lietuvos Respublikos vardu

Pour le Grand-Duché de Luxembourg

A Magyar Köztársaság részéről

Għal Malta

Voor het Koninkrijk der Nederlanden

Für die Republik Österreich

W imieniu Rzeczypospolitej Polskiej

Pela Repύblica Portuguesa

Pentru România

Za Republiko Slovenijo

Za Slovenskύ republiku

Suomen tasavallan puolesta

För Konungariket Sverige

For the United Kingdom of Great Britain and Northerm Ireland

За Европейсkatа общнoст

For the European Community

Por la Comunidad Europea

Za Evropské společenstvί

For Det Europæiske Fællesskab

Für die Europäische Gemeinschaft

Euroopa Ühenduse nimel

Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα

Pour la Communauté européenne

Per la Comunità europea

Eiropas Kopienas vārdā

Europos bendrijos vardu

az Európai Közösség részéről

Għall-Komunità Ewropea

Voor de Europese Gemeenschap

W imieniu Wspόlnoty Europejskiej

Pela Comunidade Europeia

Pentru Comunitatea Europeană

Za Eurόpske spoločenstvo

za Evropsko skupnost

Euroopan yhteisön puolesta

På Europeiska gemenskapens vägnar

For the United States of America

PRILOG 1.

Odjeljak 1.

Kako je predviđeno člankom 22. ovog Sporazuma, ovim se Sporazumom obustavljaju ili zamjenjuju sljedeći dvostrani sporazumi između Sjedinjenih Država i država članica:

(a) Republika Austrija: Sporazum o zračnom prijevozu, potpisan u Beču 16. ožujka 1989.; izmijenjen 14. lipnja 1995.

(b) Kraljevina Belgija, Sporazum o zračnom prijevozu, koji je stupio na snagu razmjenom nota u Washingtonu 23. listopada 1980.; izmijenjen 22. rujna i 12. studenoga 1986.; izmijenjen 5. studenoga 1993. i 12. siječnja 1994. (izmjene završene 5. rujna 1995. (primjenjuje se privremeno).)

(c) Republika Bugarska: Sporazum o zaštiti civilnog zračnog prometa, potpisan u Sofiji 24. travnja 1991.

(d) Češka Republika: Sporazum o zračnom prijevozu, potpisan u Pragu 10. rujna 1996.; izmijenjen 4. lipnja 2001. i 14. veljače 2002.

(e) Kraljevina Danska: Sporazum o zračnom prijevozu, koji je stupio na snagu razmjenom nota u Washingtonu 16. prosinca 1944.; izmijenjen 6. kolovoza 1954.; izmijenjen i 16. lipnja 1995.

(f) Republika Finska: Sporazum o zračnom prijevozu, potpisan u Helsinkiju 29. ožujka 1949.; povezani protokol potpisan 12. svibnja 1980.; sporazum kojim se izmjenjuje i sporazum iz 1949. i protokol iz 1980. zaključen 9. lipnja 1995.

(g) Francuska Republika: Sporazum o zračnom prijevozu, potpisan u Washingtonu 18. lipnja 1998.; izmijenjen 10. listopada 2000.; izmijenjen 22. siječnja 2002.

(h) Savezna Republika Njemačka: Sporazum o zračnom prijevozu i razmjena nota, potpisan u Washingtonu 7. srpnja 1955.; izmijenjen 25. travnja 1989. (povezani protokol zaključen 1. studenoga 1978.; povezani sporazum zaključen 24. svibnja 1994.; protokol kojim se izmjenjuje sporazum iz 1955. zaključen 23. svibnja 1996.; sporazum kojim se izmjenjuje protokol iz 1996. zaključen 10. listopada 2000. (svi se primjenjuju privremeno).)

(i) Helenska Republika: Sporazum o zračnom prijevozu, potpisan u Ateni 31. srpnja 1991.; produžen do 31. srpnja 2007. razmjenom nota 22. i 28. lipnja 2006.

(j) Republika Mađarska: Sporazum o zračnom prijevozu i memorandum o razumijevanju, potpisan u Budimpešti 12. srpnja 1989.; produžen do 12. srpnja 2007. razmjenom nota 11. i 20. srpnja 2006.

(k) Irska: Sporazum o zračnom prijevozu, koji je stupio na snagu razmjenom nota u Washingtonu 3. veljače 1945.; izmijenjen 25. siječnja 1988. i 29. rujna 1989.; izmijenjen 25. srpnja i 6. rujna 1990. (Memorandum o savjetovanju potpisan u Washingtonu 28. listopada 1993. (primjenjuje se privremeno).)

(l) Talijanska Republika, Sporazum o zračnom prijevozu, s memorandumom i razmjenom nota, potpisan u Rimu 22. lipnja 1970.; izmijenjen 25. listopada 1988.; povezani memorandum o razumijevanju potpisan 27. rujna 1990.; izmjene sporazuma iz 1970. i memoranduma o razumijevanju iz 1990. zaključene 22. studenoga i 23. prosinca 1991.; izmjene sporazuma iz 1970. i memoranduma o razumijevanju iz 1990. zaključene 30. svibnja i 21. listopada 1997.; sporazum kojim se dopunjava sporazum iz 1970. zaključen 30. prosinca 1998. i 2. veljače 1999. (Protokol kojim se izmjenjuje sporazum iz 1970. zaključen 6. prosinca 1999. (primjenjuje se privremeno).)

(m) Veliko Vojvodstvo Luksemburg: Sporazum o zračnom prijevozu, potpisan u Luksemburgu 19. kolovoza 1986.; izmijenjen 6. lipnja 1995.; izmijenjen 13. i 21. srpnja 1998.

(n) Malta: Sporazum o zračnom prijevozu, potpisan u Washingtonu 12. listopada 2000.

(o) Kraljevina Nizozemska: Sporazum o zračnom prijevozu, potpisan u Washingtonu 3. travnja 1957.; protokol kojim se izmjenjuje sporazum iz 1957., zaključen 31. ožujka 1978.; izmjene protokola iz 1978. zaključene 11. lipnja 1986.; izmjene sporazuma iz 1957. zaključene 13. listopada i 22. prosinca 1987.; izmjene sporazuma iz 1957. zaključene 29. siječnja i 13. ožujka 1992.; izmjene sporazuma iz 1957. i protokola iz 1978. zaključene 14. listopada 1992.

(p) Republika Poljska: Sporazum o zračnom prijevozu, potpisan u Varšavi 16. lipnja 2001.

(q) Portugalska Republika: Sporazum o zračnom prijevozu, potpisan u Lisabonu 30. svibnja 2000.

(r) Rumunjska: Sporazum o zračnom prijevozu, potpisan u Washingtonu 15. srpnja 1998.

(s) Slovačka Republika: Sporazum o zračnom prijevozu, potpisan u Bratislavi 22. siječnja 2001.

(t) Kraljevina Španjolska: Sporazum o zračnom prijevozu, potpisan u Madridu 20. veljače 1973.; povezani sporazum od 20. veljače, 31. ožujka i 7. travnja 1987.; izmjene sporazuma iz 1973. zaključene 31. svibnja 1989.; izmjene sporazuma iz 1973. zaključene 27. studenoga 1991.

(u) Kraljevina Švedska: Sporazum o zračnom prijevozu, koji je stupio na snagu razmjenom nota u Washingtonu 16. prosinca 1944.; izmijenjen 6. kolovoza 1954.; izmijenjen 16. lipnja 1995.

(v) Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske: Sporazum o zračnom prijevozu i razmjena pisama, potpisan na Bermudima 23. srpnja 1977.; sporazum koji se odnosi na sjevernoatlantske cijene zračnog prijevoza sklopljen 17. ožujka 1978.; sporazum kojim se izmjenjuje sporazum iz 1977. zaključen 25. travnja 1978.; sporazum kojim se mijenja i proširuje sporazum iz 1978. o sjevernoatlantskim cijenama zračnog prijevoza, zaključen 2. i 9. studenoga 1978.; sporazum kojim se izmjenjuje sporazum iz 1977, sklopljen 4. prosinca 1980.; sporazum kojim se izmjenjuje sporazum iz 1977., sklopljen 20. veljače 1985.; sporazum kojim se izmjenjuju članak 7., Prilog 2. i Prilog 5. sporazuma iz 1977., sklopljen 25. svibnja 1989.; sporazum o izmjeni sporazuma iz 1977., o završetku arbitraže između SAD-a i Ujedinjene Kraljevine o korisničkim naknadama u zračnoj luci Heathrow te zahtjevu za arbitražu koji je Ujedinjena Kraljevina dala u noti svog veleposlanstva br. 87 od 13. listopada 1993. i rješavanju pitanja radi kojih su nastali navedeni postupci, sklopljen 11. ožujka 1994.; sporazum kojim se izmjenjuje sporazum iz 1977., zaključen 27. ožujka 1997. (Sporazumi koji se privremeno primjenjuju, sadržani u memorandumu o savjetovanju od 11. rujna 1986.; sporazumi sadržani u razmjeni pisama od 27. srpnja 1990.; sporazumi sadržani u memorandumu o savjetovanju od 11. ožujka 1991.; sporazumi sadržani u razmjeni pisama od 6. listopada 1994.; sporazumi sadržani u memorandumu o savjetovanju od 5. lipnja 1995.; sporazumi sadržani u razmjeni pisama od 31. ožujka i 3. travnja 2000. (svi se primjenjuju privremeno)).

Odjeljak 2.

Bez obzira na odjeljak 1. ovog Priloga, za područja koja nisu obuhvaćena definicijom „područja” u članku 1. ovog Sporazuma, sporazumi u stavcima (e) (Danska – Sjedinjene Države), (g) (Francuska – Sjedinjene Države) i (v) Ujedinjena Kraljevina – Sjedinjene Države) iz tog odjeljka i dalje se primjenjuju u skladu s njihovim uvjetima.

Odjeljak 3.

Bez obzira na članak 3. ovog Sporazuma, zračni prijevoznici SAD-a nemaju pravo pružati usluge prijevoza samo tereta, ako to nije dio usluge koju koriste Sjedinjene Države, u ili iz država članica, osim do i od točaka u Češkoj Republici, Francuskoj Republici, Saveznoj Republici Njemačkoj, Velikom Vojvodstvu Luksemburg, Malti, Republici Poljskoj, Portugalskoj Republici i Slovačkoj Republici.

Odjeljak 4.

Bez obzira na bilo koje druge odredbe ovog Sporazuma, ovaj se odjeljak odnosi na kombinaciju redovitog i čarter zračnog prijevoza između Irske i Sjedinjenih Država koja se primjenjuje od početka zimske sezone IATA 2006./2007. do kraja zimske sezone IATA 2007./2008.

(a) i. Svaki zračni prijevoznik SAD-a i Zajednice može obavljati tri neprekidna leta između Sjedinjenih Država i Dublina za svaki neprekidni let koji zračni prijevoznik obavlja između Sjedinjenih Država i Shannona. Ovo pravo na obavljanje neprekidnih letova u i iz Dublina temelji se na prosjeku operacija u cijelom prijelaznom razdoblju koje se sastoji od tri sezone. Let se smatra neprekidnim letom iz Dublina ili u Dublin, ili neprekidnim letom u Shannon ili iz Shannona, prema prvoj točki ulaska u Irsku ili zadnjoj točki izlaska iz Irske. ii. Zahtjev za obavljanje letova u i iz Shannona iz podstavka (a) i. ovog odjeljka prestaje ako bilo koji zračni prijevoznik uvede kombinaciju redovitog ili čarter zračnog prijevoza između Dublina i Sjedinjenih Država, u bilo kojem smjeru, bez obavljanja najmanje jednog neprekinutog leta u Shannon za svaka tri neprekinuta leta u Dublin, u prosjeku tijekom prijelaznog razdoblja.

(b) Za letove između Sjedinjenih Država i Irske, zračni prijevoznici Zajednice mogu obavljati letove samo do Bostona, New Yorka, Chicaga, Los Angelesa i još tri dodatne točke u Sjedinjenim Državama, o čijem izboru ili promjeni obavješćuju Sjedinjene Države. Ovi se letovi mogu obavljati preko međutočaka u drugim državama članicama ili u trećim zemljama.

(c) Letovi sa skupnom oznakom između Irske i Sjedinjenih država odobreni su samo preko drugih točaka u Europskoj zajednici. Drugi aranžmani o skupnoj oznaci razmatraju se na temelju prijateljskih odnosa i uzajamnosti.

PRILOG 2.

O suradnji u pogledu pitanja tržišnog natjecanja u industriji zračnog prijevoza

Članak 1.

Suradnju, kako je navedeno u ovom Prilogu, provode Ministarstvo prometa Sjedinjenih Američkih Država i Komisija Europskih zajednica (dalje u tekstu „sudionici”), u skladu sa svojim dužnostima pri rješavanju pitanja tržišnog natjecanja u industriji zračnog prijevoza koji uključuje Sjedinjene Države i Europsku zajednicu.

Članak 2.

Svrha

Svrha je ove suradnje:

1. unaprjeđenje uzajamnog razumijevanja o tome kako sudionici primjenjuju zakone, postupke i prakse u okviru svojih režima tržišnog natjecanja za poticanje tržišnog natjecanja u industriji zračnog prijevoza;

2. olakšavanje razumijevanja između sudionika o utjecaju razvoja u području industrije zračnog prijevoza na tržišno natjecanje na međunarodnom tržištu zračnog prometa;

3. smanjivanje mogućnosti sporova u pogledu toga kako sudionici primjenjuju svoje režime tržišnog natjecanja na sporazume i druge sporazume o suradnji koji imaju utjecaj na transatlantsko tržište; i

4. poticanje usklađenih regulatornih pristupa sporazumima i drugim sporazumima o suradnji kroz bolje razumijevanje metodologija, analitičkih metoda uključujući definiciju relevantnog tržišta (relevantnih tržišta) i analizu učinaka tržišnog natjecanja, te mjera za otklanjanje problema, koje sudionici primjenjuju u svojim neovisnim preispitivanjima tržišnog natjecanja.

Članak 3.

Definicije

Za potrebe ovog Priloga, „režim tržišnog natjecanja” znači zakoni, postupci i prakse koji uređuju izvršavanje dužnosti sudionika pri preispitivanju sporazuma i drugih sporazuma o suradnji između zračnih prijevoznika na međunarodnom tržištu. Za Europsku zajednicu to, između ostalog, uključuje članke 81., 82. i 85. Ugovora o osnivanju Europske zajednice i njihove provedbene uredbe u skladu s navedenim Ugovorom, kao i sve njihove izmjene. Za Ministarstvo prometa to su, između ostalog, odjeljci 41 308, 41 309 i 41 720 Glave 49. Kodeksa Sjedinjenih Država te njihovi provedbeni propisi i pravni presedani koji se na njima temelje.

Članak 4.

Područja suradnje

Podložno mjerilima iz podstavka 1. točaka (a) i (b) članka 5., vrste suradnje između sudionika uključuju sljedeće:

1. Sastanci između predstavnika sudionika koji uključuju stručnjake na području tržišnog natjecanja, u načelu dva puta godišnje, radi rasprave o razvojima u industriji zračnog prijevoza, o pitanjima politike tržišnog natjecanja koja su od zajedničkog interesa te o analitičkim pristupima primjeni zakona o tržišnom natjecanju na međunarodni zračni promet, posebno na transatlantskom tržištu. Navedene rasprave mogu dovesti do razvoja boljeg razumijevanja pristupa sudionika pitanjima tržišnog natjecanja, uključujući postojeće istovjetnosti te do veće usklađenosti tih pristupa, posebno u pogledu sporazuma između prijevoznika.

2. Savjetovanje između sudionika u bilo koje doba, na temelju međusobnog sporazuma ili na zahtjev bilo kojeg sudionika, radi rasprave o bilo kojem pitanju povezanom s ovim Prilogom, uključujući određene slučajeve.

3. Svaki sudionik, po svom nahođenju, može pozvati predstavnike drugih državnih tijela da, kada je primjereno, sudjeluju na bilo kojim sastancima ili savjetovanjima koji se održavaju sukladno gornjim stavcima 1. ili 2.

4. Pravovremeno obavješćivanje o sljedećim postupcima ili pitanjima, koji po ocjeni sudionika koji prosljeđuje obavijest mogu imati značajne utjecaje na interese drugog sudionika u pogledu tržišnog natjecanja: (a) U odnosu na Ministarstvo prometa, i. postupci preispitivanja zahtjeva za odobrenje sporazuma i drugih sporazuma o suradnji između zračnih prijevoznika uključenih u međunarodni zračni prijevoz, posebno za antitrustovski imunitet koji uključuje zračne prijevoznike organizirane prema zakonima Sjedinjenih Država i Europske zajednice; i ii. o tome da je Ministarstvo prometa primilo sporazum o zajedničkom pothvatu u skladu s odjeljkom 41 720 Glave 49. Kodeksa Sjedinjenih Država; i (b) U odnosu na Komisiju Europskih zajednica, i. postupci preispitivanja sporazuma i drugih sporazuma o suradnji između zračnih prijevoznika uključenih u međunarodni zračni prijevoz, posebno za udruživanje i druge sporazume o suradnji koji uključuju zračne prijevoznike organizirane prema zakonima Sjedinjenih Država i Europske zajednice; i ii. razmatranje pojedinačnih ili skupnih izuzeća od zakonodavstva Europske unije o tržišnom natjecanju.

5. Obavješćivanje o dostupnosti i o uvjetima koji uređuju dostupnost informacija i podataka pohranjenih kod sudionika u elektroničkom ili nekom drugom obliku, koji prema ocjeni tog sudionika mogu imati značajne utjecaje na interese drugog sudionika u pogledu tržišnog natjecanja; i

6. Obavješćivanje o onim drugim djelatnostima povezanim s politikom tržišnog natjecanja u području zračnog prijevoza koje sudionik koji daje obavijest smatra primjerenim za obavješćivanje.

Članak 5.

Upotreba i otkrivanje informacija

1. Bez obzira na bilo koju drugu odredbu ovog Priloga, ne očekuje se niti od jednog sudionika da daje informacije drugom sudioniku, ako je otkrivanje tih informacija sudioniku koji ih traži:

(a) zabranjeno zakonima, drugim propisima i praksama sudionika koji posjeduje informacije; ili

(b) ne bi bilo u skladu s važnim interesima sudionika koji posjeduje informacije.

2. Svaki sudionik, u najvećoj mogućoj mjeri, čuva povjerljivost informacija koje mu je u povjerenju dao drugi sudionik na temelju ovog Priloga, te se protivi svakom zahtjevu za otkrivanje takvih informacija trećoj strani koju sudionik koji daje informacije nije ovlastio za primanje tih informacija. Svaki sudionik namjerava obavješćivati drugog sudionika, kadgod bi moglo biti potrebno da se informacije, koje su predložene za razmjenu u raspravama ili na bilo koji drugi način, otkriju u javnom postupku.

3. Kada sukladno ovom Prilogu jedan sudionik na povjerljivoj osnovi dostavi informacije drugom sudioniku za svrhe navedene u članku 2., sudionik koji primi te informacije smije ih koristiti samo za tu svrhu.

Članak 6.

Provedba

1. Svaki sudionik imenuje predstavnika koji je odgovoran za usklađivanje djelatnosti iz ovog Priloga.

2. Ovaj Prilog, i sve djelatnosti koje sudionik poduzima sukladno s njim:

(a) namijenjeni su za provedbu samo u mjeri u kojoj je u skladu sa zakonima, drugim propisima i praksama koji se primjenjuju na tog sudionika; i

(b) namijenjeni su za provedbu ne dovodeći u pitanje sporazum između Europskih zajednica i Vlade Sjedinjenih Američkih Država u pogledu primjene njihovih zakona o tržišnom natjecanju.

▼M1

PRILOG 3.

Prijevoz koji naručuje Vlada Sjedinjenih Država

Zračni prijevoznici zajednice imaju pravo prijevoza putnika i tereta redovitim i čarter letovima za koje civilni odjel, agencija ili pomoćno tijelo Vlade Sjedinjenih Država:

1. naruči prijevoz za sebe ili u okviru izvođenja sporazuma po kojem plaćanja obavlja Vlada ili se plaćanje obavlja iz iznosa predviđenih za korištenje od strane Vlade; ili

2. osigurava prijevoz u ili iz stranih zemalja ili međunarodnih ili drugih organizacija bez naknade,

a taj se prijevoz obavlja:

(a) između bilo koje točke u Sjedinjenim Državama i bilo koje točke izvan Sjedinjenih Država, u mjeri u kojoj je takav prijevoz odobren prema članku 3. podstavku 1. točki (c) osim – u odnosu na putnike za koje vrijedi ugovor o cijeni prijevoza između dvaju gradova – između točaka za koje vrijedi ugovor o cijeni prijevoza između dvaju gradova; ili

(b) između bilo koje dvije točke izvan Sjedinjenih Država.

Ovaj se Prilog ne primjenjuje na prijevoz koji naručuje ili plaća ministar obrane ili tajnik vojnog odjela.

▼B

PRILOG 4.

O dodatnim pitanjima u vezi s vlasništvom, ulaganjem i kontrolom

Članak 1.

Vlasništvo ugovorne stranke nad zračnim prijevoznicima

1. Državljani države članice ili država članica mogu držati udjele u kapitalu zračnih prijevoznika SAD-a uz dva ograničenja. Prvo, strani državljani ne mogu držati više od 25 % udjela s pravom glasa u društvu. Drugo, stvarna kontrola stranih državljana nad zračnim prijevoznicima SAD-a nije dopuštena. Podložno ograničenju od 25 % u pogledu držanja udjela s pravom glasa od strane stranih državljana:

(a) držanje udjela od strane državljana države članice ili država članica: i. 25 % udjela s pravom glasa; i/ili ii. 49,9 % ukupnog kapitala zračnog prijevoznika SAD-a, ne smatra se samo po sebi da predstavlja stvarnu kontrolu nad tim zračnim prijevoznikom; i

(b) ne pretpostavlja se da držanje 50 % ili više ukupnog kapitala prijevoznika SAD-a od strane državljana države članice ili država članica predstavlja kontrolu nad tim zračnim prijevoznikom. Ovakvo se držanje razmatra pojedinačno.

2. Vlasništvo državljana SAD-a nad zračnim prijevoznikom Zajednice dopušteno je uz dva ograničenja. Prvo, većinski vlasnik zračnog prijevoznika moraju biti države članice i/ili državljani država članica. Drugo, takve države i/ili državljani moraju imati stvarnu kontrolu nad zračnim prijevoznikom.

3. U smislu stavka (b) članka 4. i podstavka 1. točke (b) članka 5. ovog Sporazuma, s državom koja je na datum potpisa ovog Sporazuma članica ECAA-e i s njezinim državljanima postupa se kao s državom članicom i njezinim državljanima. Zajednički odbor može odlučiti da se ova odredba primjenjuje i na nove članice ECAA-e i njihove državljane.

4. Bez obzira na stavak 2., Europska zajednica i njezine države članice zadržavaju pravo ograničavanja ulaganja državljana SAD-a, nakon potpisa ovog Sporazuma, u kapital zračnog prijevoznika Zajednice s pravom glasa, u jednakom stupnju koji Sjedinjene Države dopuštaju za strane državljane u pogledu zračnih prijevoznika SAD-a, pod uvjetom da je ostvarivanje tog prava u skladu s međunarodnim pravom.

Članak 2.

Vlasništvo i nadzor nad zračnim prijevoznicima trećih zemalja

1. Niti jedna ugovorna stranka ne izvršava bilo koja raspoloživa prava koja proizlaze iz sporazuma o zračnom prometu s trećom zemljom, kako bi odbila, opozvala, obustavila ili ograničila odobrenja ili dozvole za bilo koje zračne prijevoznike te treće zemlje na temelju toga što druga ugovorna stranka ili njezini državljani ili oboje, imaju značajan udio u vlasništvu tog zračnog prijevoznika.

2. Sjedinjene Države ne izvršavaju bilo koja raspoloživa prava koja proizlaze iz sporazuma o zračnom prometu, kako bi odbile, opozvale, obustavile ili ograničile odobrenja ili dozvole za bilo kojeg zračnog prijevoznika Kneževine Lihtenštajna, Švicarske Konfederacije, države koja je na datum potpisa Sporazuma članica ECAA-e, ili bilo koje države u Africi koja na dan potpisa ovog Sporazuma provodi Sporazum o otvorenom nebu sa Sjedinjenim Državama, na temelju toga što država članica ili države članice, državljani takve države ili država, ili oboje, imaju djelotvoran nadzor nad tim zračnim prijevoznikom.

3. Zajednički odbor može odlučiti da niti jedna ugovorna stranka ne provodi prava iz stavka 2. ovog članka u odnosu na zračne prijevoznike određene države ili određenih država.

Članak 3.

Kontrola nad zračnim prijevoznicima

1. Pravila koja se u Europskoj zajednici primjenjuju na vlasništvo i kontrolu nad zračnim prijevoznicima Zajednice trenutačno su utvrđena u članku 4. Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2407/92 od 23. srpnja 1992. o licenciranju zračnih prijevoznika. U skladu s tom Uredbom, za izdavanje operativne licence zračnom prijevozniku Zajednice, odgovorne su države članice. Države članice primjenjuju Uredbu 2407/92 u skladu s nacionalnim propisima i postupcima.

2. Pravila koja se primjenjuju u Sjedinjenim Državama trenutačno su utvrđena u odjeljcima 40 102(a)2), 41 102 i 41 103 Glave 49. Kodeksa Sjedinjenih Država (USC), kojima se zahtijeva da nositelji licenca za „zračnog prijevoznika” SAD-a, koje izdaje Ministarstvo prometa za obavljanje „zračnog prijevoza” kao javni prijevoznik, bez obzira radi li se o certifikatu, izuzeću ili licenci za lokalni redoviti prijevoz, budu samo državljani Sjedinjenih Država kako je definirano u 49 USC §40102(a)(15). Tim se odjeljkom zahtijeva da predsjednik i dvije trećine upravnog odbora i drugi direktori društva budu državljani SAD-a, 75 % udjela s pravom glasa drže državljana SAD-a i da je društvo pod stvarnom kontrolom državljana SAD-a. Ovaj zahtjev mora prvobitno ispunjavati podnositelj zahtjeva a mora ga nastaviti ispunjavati zračni prijevoznik SAD-a koji ima licencu.

3. Praksa koju slijede ugovorne stranke pri primjeni svojih zakona i propisa navedena je u Dodatku ovom Prilogu.

Dodatak Prilogu 4.

1. U Sjedinjenim Državama je za sve zračne prijevoznike SAD-a koji podnose zahtjev za certifikat, izuzeće ili licencu za lokalni redoviti prijevoz potrebno utvrđivanje državljanstva. Prvi zahtjev za licencu se pohranjuje u službenu javnu evidenciju i obrađuje se službeno zajedno sa zahtjevima podnositelja i drugih zainteresiranih strana. Ministarstvo prometa (DOT) izdaje konačnu odluku u obliku rješenja koje se temelji na službenoj javnoj evidenciji slučaja, uključujući dokumente za koje se jamči povjerljivo postupanje. Slučaj „trajne podobnosti” Ministarstvo prometa može rješavati neformalno, ili ga može uputiti u službeni postupak sličan onom koji se primjenjuje pri prvom zahtjevu.

2. Odluke DOT-a se oblikuju kroz različite presedane koji odražavaju, između ostalog, promjenljivu prirodu financijskih tržišta i investicijskih struktura te spremnost DOT-a da uvažava nove pristupe stranim ulaganjima koji su u skladu sa zakonom SAD-a. DOT surađuje s podnositeljima zahtjeva u razmatranju predloženih oblika ulaganja i kako bi im pomogao pri oblikovanju transakcija koje su u potpunosti u skladu sa zakonodavstvom SAD-a o državljanstvu, a podnositelji zahtjeva se redovito savjetuju sa službenicima DOT-a prije konačnog oblikovanja svojih zahtjeva. U bilo koje doba prije nego što započne službeni postupak, službenici DOT-a mogu raspravljati o pitanjima koja se odnose na državljanstvo ili druge aspekte predložene transakcije te, ako je primjereno, mogu ponuditi prijedloge alternativnih rješenja koja omogućavaju da predložena transakcija bude u skladu sa zahtjevima SAD-a u pogledu državljanstva.

3. Pri donošenju svojih prvih i daljnjih odluka u pogledu državljanstva i podobnosti, DOT razmatra sveukupne okolnosti koje utječu na zračnog prijevoznika SAD-a, a presedani Ministarstva omogućavaju razmatranje prirode odnosa u području zrakoplovstva između Sjedinjenih Država i matične države (matičnih država) stranih ulagača. U smislu ovog Sporazuma, DOT postupa s ulaganjima državljana EU-a barem jednako povoljno kao što bi postupao s ulaganjima državljana onih država koje su partneri u dvostranim ili višestranim sporazumima o otvorenom nebu.

4. U Europskoj uniji, stavkom 5. člankom 4. Uredbe 2407/92 predviđa se da Europska komisija, djelujući na zahtjev države članice, provjerava sukladnost sa zahtjevima iz članka 4. i, ako je potrebno, donosi odluku. Pri donošenju takvih odluka, Komisija mora osigurati sukladnost s postupovnim odredbama koje Europski sud priznaje kao opća načela prava Zajednice, uključujući pravo zainteresiranih strana da ih se pravovremeno sasluša.

5. Pri primjeni svojih zakona i propisa, svaka ugovorna stranka jamči da se bilo koja transakcija koja uključuje ulaganje državljana druge ugovorne stranke u jednog od njezinih zračnih prijevoznika razmatra pošteno i brzo.

PRILOG 5.

O franšizi i brandiranju

1. Zračnom prijevozniku svake ugovorne stranke ne sprečava se sklapanje sporazuma o franšizi ili brandiranju, uključujući uvjete koji se odnose na zaštitu branda i na operativna pitanja, pod uvjetom: da su sukladni, posebno, s važećim zakonima i propisima u pogledu kontrole; da se ne ugrožava sposobnost zračnog prijevoznika da opstane izvan franšize; da ovakvi sporazumi nemaju za posljedicu uključivanje stranih zračnih prijevoznika u kabotažu; i da se poštuju važeći propisi, kao što su odredbe o zaštiti potrošača, uključujući one koje se odnose na otkrivanje identiteta stvarnog prijevoznika. Tako dugo dok su ovi zahtjevi ispunjeni, dopuštaju se bliski poslovni odnosi i sporazumi o suradnji između zračnih prijevoznika svake ugovorne stranke i stranih poslovnih subjekata, a svaki od sljedećih pojedinačnih aspekata, između ostalog, ugovora o franšizi i brandiranju, sam po sebi ne otvara pitanja kontrole, osim u iznimnim okolnostima: (a) upotreba i prikazivanje posebnog branda ili robnog žiga davatelja franšize, uključujući odredbe o zemljopisnom području na kojem se brand ili žig mogu koristiti; (b) prikazivanje boja i logotipa branda davatelja franšize na zrakoplovu primatelja franšize, uključujući prikazivanje takvog branda, žiga, logotipa ili sličnih raspoznatljivih oznaka na vidljivom mjestu na svom zrakoplovu i uniformama svog osoblja; (c) upotreba i prikazivanje branda, robnog žiga ili logotipa na ili u vezi s objektima, uređajima i opremom zračne luke primatelja franšize; (d) održavanje standarda usluga za kupce koji su osmišljeni u marketinške svrhe; (e) održavanje standarda usluga za kupce koji su osmišljeni za zaštitu integriteta branda franšize; (f) određivanje pristojbi za licence pod standardnim komercijalnim uvjetima; (g) predviđanje sudjelovanja u programima za putnike koji često lete, uključujući davanje pogodnosti; i (h) predviđanje prava, u sporazumu o franšizi ili brandiranju, kako davatelja tako i primatelja franšize da prekine sporazum i povuče brand, pod uvjetom da državljani Sjedinjenih Država ili država članica zadrže kontrolu nad zračnim prijevoznikom SAD-a ili Zajednice.

2. Sporazumi o franšizi i brandiranju su neovisni o sporazumu o skupnoj oznaci koji zahtijevaju da oba zračna prijevoznika imaju odgovarajuće odobrenje ugovornih stranaka, kako je previđeno stavkom 7. člankom 10. ovog Sporazuma, ali mogu postojati istodobno s njim.

▼M1

PRILOG 6.

Vlasništvo i nadzor nad zračnim prijevoznicima trećih zemalja

1. Nijedna ugovorna stranka ne ostvaruje bilo koja raspoloživa prava koja proizlaze iz sporazuma o zračnom prometu s trećom zemljom kako bi odbila, opozvala, suspendirala ili ograničila odobrenja ili dozvole za bilo koje zračne prijevoznike te treće zemlje na temelju toga što druga ugovorna stranka ili njezini državljani ili oboje imaju značajan udio u vlasništvu tog zračnog prijevoznika.

2. Sjedinjene Države ne ostvaruju bilo koja raspoloživa prava koja proizlaze iz sporazuma o zračnom prometu kako bi odbile, opozvale, suspendirale ili ograničile odobrenja ili dozvole za bilo kojeg zračnog prijevoznika Kneževine Lihtenštajna, Švicarske Konfederacije, države koja je na dan potpisivanja ovog Sporazuma članica ECAA-e, ili bilo koje zemlje u Africi koja na dan potpisivanja ovog Sporazuma provodi Sporazum o otvorenom nebu sa Sjedinjenim Državama, na temelju toga što država članica ili države članice, državljani takve države ili država, ili oboje, imaju stvaran nadzor nad tim zračnim prijevoznikom.

3. Nijedna ugovorna stranka ne ostvaruje raspoloživa prava koja proizlaze iz sporazuma o zračnom prometu s trećom zemljom kako bi odbila, opozvala, suspendirala ili ograničila odobrenja ili dozvole za bilo koje zračne prijevoznike te treće zemlje na temelju toga što druga ugovorna stranka ili njezini državljani ili oboje imaju stvaran nadzor nad tim zračnim prijevoznikom, pod uvjetom da je dotična treća zemlja uspostavila suradnju vezanu uz zračni promet s obje ugovorne stranke.

4. Zajednički odbor vodi popis trećih zemalja koje su, prema mišljenju obje ugovorne stranke, uspostavile suradnju vezanu uz zračni promet.

▼B

Zajednička izjava

Predstavnici Sjedinjenih Država i Europske zajednice i njezinih država članica potvrdili su da Sporazum o zračnom prijevozu, parafiran u Bruxellesu 2. ožujka 2007. i čije je potpisivanje predviđeno 30. travnja 2007., mora biti ovjeren na drugim jezicima, kako je predviđeno, bilo razmjenom pisama prije potpisivanja Sporazuma, ili odlukom Zajedničkog odbora nakon potpisivanja Sporazuma.

Ova Zajednička izjava je sastavni dio Sporazuma o zračnom prijevozu.

Za Sjedinjene Države:

Datum: 18. travnja 2007.

Za Europsku zajednicu i njezine države članice; ad referendum

Datum: 18. travnja 2007.

MEMORANDUM O SAVJETOVANJIMA

1. Izaslanstva koja zastupaju Europsku zajednicu i njezine države članice i Sjedinjene Američke Države, sastala su se u Bruxellesu od 27. veljače do 2. ožujka 2007. kako bi završila pregovore o cjelovitom sporazumu o zračnom prijevozu. Popisi izaslanstava nalaze se u Dodatku A.

2. Izaslanstva su o Sporazumu (Sporazum, priložen kao Dodatak B) postigla dogovor ad referendum i parafirala njegov tekst. Izaslanstva namjeravaju dostaviti nacrt Sporazuma svojim nadležnim tijelima na odobrenje, s ciljem njegovog stupanja na snagu u bliskoj budućnosti.

3. U odnosu na stavak 2. članka 1., izaslanstva su potvrdila da definicija „zračnog prijevoza” uključuje sve oblike čarter zračnog prijevoza. Osim toga, napomenuli su da navođenje prijevoza „koji je na raspolaganju javnosti” ne utječe na ishod rasprava o pitanjima djelomičnog vlasništva koje su u tijeku.

4. U odnosu na stavak 5. članka 1., izaslanstvo EU-a je napomenulo da se letovi između država članica, prema pravu Zajednice, smatraju letovima unutar Zajednice.

5. U odnosu na stavak 6. članka 1., izaslanstvo EU-a je napomenulo da ništa u ovom Sporazumu ne utječe na raspodjelu nadležnosti između Europske zajednice i njezinih država članica koja proizlazi iz Ugovora o osnivanju Europske zajednice.

6. Izaslanstvo EU-a je potvrdilo da su prekomorska područja na koja se primjenjuje Ugovor o osnivanju Europske zajednice: Francuski prekomorski departmani (Guadaloupe, Martinique, Réunion, Gvajana), Azori, Madeira i Kanarski otoci.

7. Kao odgovor na pitanje koje je postavilo izaslanstvo SAD-a, izaslanstvo EU-a je potvrdilo da, prema zakonodavstvu Europske zajednice, zračnom prijevozniku Zajednice svjedodžbu zračnog prijevoznika (AOC) i operativnu licencu izdaje država u kojoj on ima svoje glavno mjesto poslovanja. Osim toga, niti jedan zračni prijevoznik ne može imati AOC ili operativnu licencu iz više od jedne države.

8. U odnosu na stavke 1., 3. i 5. članka 3., stavak 3. članka 1. Priloga 4. i stavak 2. članka 2. Priloga 4., i kao odgovor na pitanje izaslanstva SAD-a, izaslanstvo EU-a je objasnilo da na dan potpisa Sporazuma, članice Europskog zajedničkog zračnog prostora, osim država članica Europske unije, uključuju također Republiku Albaniju, Bosnu i Hercegovinu, Republiku Hrvatsku, Republiku Island, bivšu jugoslavensku republiku Makedoniju, Republiku Crnu Goru, Kraljev