02018L1972 — HR — 17.12.2018 — 000.001

Ovaj je tekst namijenjen isključivo dokumentiranju i nema pravni učinak. Institucije Unije nisu odgovorne za njegov sadržaj. Vjerodostojne inačice relevantnih akata, uključujući njihove preambule, one su koje su objavljene u Službenom listu Europske unije i dostupne u EUR-Lexu. Tim službenim tekstovima može se izravno pristupiti putem poveznica sadržanih u ovom dokumentu.

►B DIREKTIVA (EU) 2018/1972 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA od 11. prosinca 2018. o Europskom zakoniku elektroničkih komunikacija (preinaka) (Tekst značajan za EGP) ( L 321 17.12.2018, 36)





Koju je ispravio:









▼B

DIREKTIVA (EU) 2018/1972 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA

od 11. prosinca 2018.

o Europskom zakoniku elektroničkih komunikacija

(preinaka)

(Tekst značajan za EGP)







DIO I.

OKVIR (OPĆA PRAVILA ZA ORGANIZACIJU SEKTORA)







GLAVA I.

PODRUČJE PRIMJENE, CILJEVI I DEFINICIJE







POGLAVLJE I.

Predmet, cilj i definicije

Članak 1.

Predmet, područje primjene i ciljevi

1. Ovom se Direktivom utvrđuje usklađeni okvir za pravno uređenje elektroničkih komunikacijskih mreža, elektroničkih komunikacijskih usluga, povezane opreme i povezanih usluga te određenih značajki terminalne opreme. Ovom se Direktivom navode zadaće nacionalnih regulatornih tijela i, ako je primjenjivo, drugih nadležnih tijela i utvrđuje niz postupaka kako bi se osigurala usklađena primjena regulatornog okvira u cijeloj Uniji.

2. Ciljevi su ove Direktive:

(a) provedba unutarnjeg tržišta u području elektroničkih komunikacijskih mreža i usluga iz kojega proizlazi postavljanje i prihvaćanje osiguranih mreža vrlo velikoga kapaciteta, održivo tržišno natjecanje, interoperabilnost elektroničkih komunikacijskih usluga, dostupnost, sigurnost mreža i usluga te pogodnosti za krajnje korisnike; i

(b) osiguravanje pružanja kvalitetnih, cjenovno pristupačnih i javno dostupnih usluga na području cijele Unije putem učinkovitoga tržišnog natjecanja i odabira, poboljšati okolnosti u kojima na tržištu potrebe krajnjih korisnika, uključujući korisnike s invaliditetom radi jednakoga pristupa uslugama kakav imaju ostali korisnici, nisu uspješno zadovoljene te utvrditi potrebna prava krajnjih korisnika.

3. Ovom Direktivom ne dovode se u pitanje:

(a) obveze koje se propisuju nacionalnim pravom u skladu s pravom Unije ili pravom Unije u vezi s pružanjem usluga uporabom elektroničkih komunikacijskih mreža i usluga;

(b) mjere donesene na razini Unije ili na nacionalnoj razini u skladu sa pravom Unije, u vezi s postizanjem ciljeva od općeg interesa, posebno što se tiče zaštite osobnih podataka i privatnosti, uređivanja sadržaja i audiovizualne politike;

(c) djelovanja koja poduzimaju države članice za javni poredak te potrebe javne sigurnosti i obranu;

(d) uredbe (EU) br. 531/2012 i (EU) 2015/2120 i Direktiva 2014/53/EU.

4. Komisija, Tijelo europskih regulatora za elektroničke komunikacije („BEREC”) i relevantna tijela osiguravaju usklađenost svoje obrade osobnih podataka s pravilima Unije o zaštiti podataka.

Članak 2.

Definicije

Za potrebe ove Direktive primjenjuju se sljedeće definicije:

(1) „elektronička komunikacijska mreža” znači sustavi prijenosa, bez obzira na to temelje li se na stalnoj infrastrukturi ili centraliziranom upravljačkom kapacitetu, i, ako je to primjenjivo, opremu za prespajanje ili usmjeravanje te druga sredstva, uključujući mrežne elemente koji nisu aktivni, a koji dopuštaju prijenos signala žičanim, radijskim, optičkim ili drugim elektromagnetskim sredstvom, što uključuje satelitske mreže, zemaljske nepokretne (s prespajanjem kanala, prespajanjem paketa podataka, uključujući internet) i pokretne mreže, elektroenergetske kabelske sustave, u mjeri u kojoj se rabe za prijenos signala, mreže koje se rabe za radijsku i televizijsku radiodifuziju te mreže kabelske televizije, bez obzira na vrstu informacija koju prenose;

(2) „mreža vrlo velikog kapaciteta” znači elektronička komunikacijska mreža koju u potpunosti čine elementi od optičkih vlakana najmanje do razdjelne točke na konačnoj lokaciji ili elektronička komunikacijska mreža koja u uobičajenim uvjetima u vrijeme vršnog opterećenja može ostvariti sličan rad mreže u pogledu propusne širine silazne veze i uzlazne veze, otpornosti, parametara povezanih s pogreškama te latencije i njezine varijacije; rad mreže može se smatrati sličnim neovisno o tome varira li iskustvo krajnjeg korisnika zbog svojstveno različitih značajki medija kojim se mreža u konačnici povezuje s završnom točkom mreže;

(3) „transnacionalna tržišta” znači tržišta utvrđena u skladu s člankom 65., koja obuhvaćaju Uniju ili njezin znatan dio, a koja se nalaze u više od jedne države članice;

(4) „elektronička komunikacijska usluga” znači usluga koja se uobičajeno pruža uz naknadu putem elektroničkih komunikacijskih mreža, a obuhvaća, uz izuzetak usluga pružanja sadržaja ili obavljanja uredničkog nadzora nad sadržajem koji se prenosi uporabom elektroničkih komunikacijskih mreža i usluga, sljedeće vrste usluga: (a) „uslugu pristupa internetu” kako je definirana u članku 2. drugom stavku točki 2. Uredbe (EU) 2015/2120; (b) „interpersonalnu komunikacijsku uslugu”; i (c) usluge koje se sastoje u cijelosti, ili većim dijelom, od prijenosa signalâ kao što su usluge prijenosa koje se upotrebljavaju za pružanje usluga komunikacije između strojeva i za radiodifuziju;

(5) „interpersonalna komunikacijska usluga” znači usluga koja se uobičajeno pruža uz naknadu, a omogućuje izravnu interpersonalnu i interaktivnu razmjenu informacija putem elektroničkih komunikacijskih mreža između ograničenog broja osoba, pri čemu osobe koje pokreću komunikaciju ili sudjeluju u njoj određuju njezina primatelja ili više njih i ne uključuje usluge koje omogućuju interpersonalnu i interaktivnu komunikaciju samo kao manje bitnu pomoćnu značajku koja je suštinski povezana s drugom uslugom;

(6) „brojevno utemeljena interpersonalna komunikacijska usluga” znači interpersonalna komunikacijska usluga koja se povezuje ili omogućuje komunikaciju s javno dodijeljenim brojevnim resursima, odnosno brojem ili brojevima u nacionalnim ili međunarodnim planovima numeriranja;

(7) „brojevno neovisna interpersonalna komunikacijska usluga” znači interpersonalna komunikacijska usluga koja se ne povezuje s javno dodijeljenim brojevnim resursima, odnosno brojem ili brojevima u nacionalnim ili međunarodnim planovima numeriranja ili koja ne omogućuje komunikaciju brojem ili brojevima u nacionalnim ili međunarodnim planovima numeriranja;

(8) „javna elektronička komunikacijska mreža” znači elektronička komunikacijska mreža koja se u cijelosti ili većim dijelom upotrebljava za pružanje javno dostupnih elektroničkih komunikacijskih usluga, koje podržavaju prijenos informacija među završnim točkama mreže;

(9) „završna točka mreže” znači fizička točka na kojoj se krajnjem korisniku omogućuje pristup javnoj elektroničkoj komunikacijskoj mreži, a koja se, kada se radi o mrežama koje uključuju prespajanje ili usmjeravanje, prepoznaje uz pomoć posebne mrežne adrese koja može biti povezana s brojem ili imenom krajnjeg korisnika;

(10) „povezana oprema” znači povezane usluge, fizička infrastruktura i druga oprema ili elementi povezani s elektroničkom komunikacijskom mrežom ili elektroničkom komunikacijskom uslugom kojima se omogućuje ili podržava pružanje usluga putem te mreže ili usluge, ili koji za to imaju potencijala te koji uključuju zgrade ili ulaze u zgrade, žičane instalacije unutar zgrada, antene, tornjeve i druge potporne građevine, kabelske kanale, cijevi, antenske stupove, šahtove i ormariće;

(11) „povezana usluga” znači usluga povezana s elektroničkom komunikacijskom mrežom ili elektroničkom komunikacijskom uslugom, kojom se omogućuje ili podržava pružanje, samostalno pružanje ili automatizirano pružanje usluga putem te mreže ili usluge, ili za to imaju potencijala, a uključuju pretvaranje brojeva ili sustave koji nude jednaku funkcionalnost, sustave uvjetovanoga pristupa i elektroničke programske vodiče, kao i druge usluge kao što je usluga utvrđivanja identiteta, lokacije i prisutnosti;

(12) „sustav uvjetovanoga pristupa” znači bilo koja tehnička mjera, sustav autentifikacije i/ili rješenje kojim se omogućuje pristup zaštićenim radijskim ili televizijskim radiodifuzijskim uslugama u razumljivom obliku, uz uvjet plaćanja pretplate ili drugi oblik prethodnog pojedinačnog ovlaštenja;

(13) „korisnik” znači fizička ili pravna osoba koja koristi ili zahtijeva javno dostupnu elektroničku komunikacijsku uslugu;

(14) „krajnji korisnik” znači korisnik koji ne pruža javne elektroničke komunikacijske mreže niti javno dostupne elektroničke komunikacijske usluge;

(15) „potrošač” znači svaka fizička osoba koja koristi ili traži javno dostupnu elektroničku komunikacijsku uslugu u svrhe koje nisu namijenjene njezinoj poslovnoj djelatnosti, obrtu ili djelatnosti slobodnog zanimanja;

(16) „pružanje elektroničkih komunikacijskih mreža” znači uspostava, rad, kontrola ili osiguravanje raspoloživosti takvih mreža;

(17) „napredna oprema za digitalnu televiziju” znači uređaji kojima je svrha spajanje na televizijski prijamnik ili integralni digitalni televizijski prijamnik, koji može primati digitalne interaktivne televizijske usluge;

(18) „aplikacijsko programsko sučelje” ili „API” znači softversko sučelje između aplikacijskih programa koje su radiodifuzijske kuće elektroničkih medija ili pružatelji usluga učinili dostupnim, kao i sredstva u naprednoj digitalnoj opremi za usluge digitalnog radija i televizije;

(19) „namjena radiofrekvencijskog spektra” znači određivanje namjene određenog pojasa radiofrekvencijskog spektra za jednu ili više vrsta radiokomunikacijskih službi, ako je to primjereno, pod određenim uvjetima;

(20) „štetna smetnja” znači smetnja kojom se dovodi u opasnost djelovanje radionavigacijske službe ili drugih sigurnosnih službi, ili kojom se na drugi način znatno umanjuje kvaliteta, ometa ili opetovano prekida radiokomunikacijska služba koja radi u skladu s mjerodavnim međunarodnim propisima, nacionalnim propisima ili propisima Unije;

(21) „sigurnost mreža i usluga” znači sposobnost elektroničkih komunikacijskih mreža i usluga da odolijevaju, na određenoj razini pouzdanosti, bilo kojoj radnji kojom se ugrožava dostupnost, autentičnost, cjelovitost ili povjerljivost tih mreža i usluga, pohranjenih ili prenesenih ili obrađenih podataka ili srodnih usluga koje te elektroničke komunikacijske mreže ili usluge nude ili kojima omogućuju pristup;

(22) „opće ovlaštenje” znači pravni okvir koji je utvrdila država članica, a kojim se osiguravaju prava za pružanje elektroničkih komunikacijskih mreža ili usluga i utvrđuju posebne sektorske obveze koje se mogu primijeniti na sve ili određene vrste elektroničkih komunikacijskih mreža i usluga, u skladu s ovom Direktivom;

(23) „bežična pristupna točka kratkog dometa” znači oprema za pristup bežičnoj mreži male snage, male veličine i kratkog dometa, koja se koristi radiofrekvencijskim spektrom za koji je izdana dozvola ili radiofrekvencijskim spektrom za koji se ne izdaje dozvola ili njihovom kombinacijom, kojom se može koristiti kao diijelom javne elektroničke komunikacijske mreže i koja može biti opremljena najmanje jednom vizualno neupadljivom antenom, te kojom se korisnicima omogućuje bežični pristup elektroničkim komunikacijskim mrežama neovisno o tome je li osnovna mrežna topologija mobilna ili fiksna;

(24) „radijska lokalna mreža” ili „RLAN” znači sustav bežičnog pristupa male snage kratkog dometa i s malim rizikom od smetnji za druge takve sustave koje su u blizini postavili ostali korisnici, koji se na neisključivoj osnovi koristi usklađenim radiofrekvencijskim spektrom;

(25) „usklađeni radiofrekvencijski spektar” znači radiofrekvencijski spektar za koji su utvrđeni usklađeni uvjeti u pogledu njegove dostupnosti i djelotvornog korištenja putem tehničkih provedbenih mjera u skladu s člankom 4. Odluke br. 676/2002/EZ;

(26) „zajedničko korištenje radiofrekvencijskim spektrom” znači pristup dvaju ili više korisnika korištenju istim pojasevima radiofrekvencijskog spektra na temelju dogovora o definiranom zajedničkom korištenju, koji je odobren na temelju općeg ovlaštenja, pojedinačnih prava korištenja radiofrekvencijskim spektrom ili njihove kombinacije, uključujući regulatorne pristupe kao što je zajednički pristup za koji je izdana dozvola s ciljem olakšavanja zajedničkog korištenja pojasom radiofrekvencijskog spektra, a koji je podložan obvezujućem sporazumu svih uključenih strana, u skladu s pravilima zajedničkog korištenja kako su uključena u njihova prava korištenja radiofrekvencijskim spektrom kako bi se svim korisnicima zajamčili predvidljivi i pouzdani dogovori o zajedničkom korištenju i ne dovodeći u pitanje primjenu prava tržišnog natjecanja;

(27) „pristup” znači da se drugom poduzetniku stavljaju na raspolaganje oprema ili usluge uz utvrđene uvjete, na isključivoj ili neisključivoj osnovi, radi pružanja elektroničkih komunikacijskih usluga, uključujući kada se one upotrebljavaju za pružanje usluga informacijskog društva ili usluga radiodifuzije sadržaja; obuhvaća, među ostalim, pristup mrežnim elementima i povezanoj opremi, koji mogu obuhvaćati povezivanje opreme fiksnim ili bežičnim putem (ovo posebno uključuje pristup lokalnoj petlji te opremi i uslugama potrebnima za pružanje usluga putem lokalne petlje); pristup fizičkoj infrastrukturi koja uključuje zgrade, kabelske kanale i antenske stupove; pristup relevantnim softverskim sustavima, uključujući sustave za operativnu potporu; pristup informatičkim sustavima ili bazama podataka za zahtjeve za naručivanje unaprijed, pribavljanje, naručivanje, održavanje i popravke, te izdavanje računa; pristup pretvaranju brojeva ili sustavima koji nude jednaku funkcionalnost; pristup nepokretnim i pokretnim mrežama, posebno za roaming; pristup sustavima uvjetovanoga pristupa za usluge digitalne televizije te pristup virtualnim mrežnim uslugama;

(28) „međupovezivanje (interkonekcija)” znači posebna vrsta pristupa koji se provodi između operatora javnih mreža fizičkim i logičkim povezivanjem javnih elektroničkih komunikacijskih mreža kojima se koristi isti ili drugi poduzetnik kako bi se korisnicima usluga jednog poduzetnika dopustilo da komuniciraju s korisnicima istog ili drugoga poduzetnika ili da pristupe uslugama koje pruža drugi poduzetnik kada takve usluge mogu pružati međusobno povezane strane ili druge strane koje imaju pristup mreži;

(29) „operator” znači poduzetnik koji daje ili koji je ovlašten davati na korištenje javnu komunikacijsku mrežu ili povezanu opremu;

(30) „lokalna petlja” znači fizički put signala elektroničke komunikacije kojima se završna točka mreže povezuje s razdjelnikom ili jednakom opremom u nepokretnoj javnoj elektroničkoj komunikacijskoj mreži;

(31) „poziv” znači veza uspostavljena putem javno dostupne interpersonalne komunikacijske usluge koja omogućuje dvosmjernu glasovnu komunikaciju;

(32) „usluga glasovne komunikacije” znači javno dostupna elektronička komunikacijska usluga za slanje i primanje, izravno ili neizravno, nacionalnih ili nacionalnih i međunarodnih poziva putem broja ili brojeva iz nacionalnog ili međunarodnoga plana numeriranja;

(33) „zemljopisni broj” znači broj iz nacionalnoga plana numeriranja u kojem dio njegovih znamenaka ima zemljopisno značenje koje se upotrebljava za usmjeravanje poziva na fizičko mjesto završne točke mreže;

(34) „nezemljopisni broj” znači broj iz nacionalnoga plana numeriranja koji nije zemljopisni broj, kao što su brojevi u pokretnoj mreži, brojevi usluga besplatnog poziva i brojevi usluga s posebnom tarifom;

(35) „usluga cjelokupnog razgovora” znači multimedijski razgovor u stvarnom vremenu kojim se u stvarnom vremenu omogućuje dvosmjeran simetričan prijenos videozapisa, teksta i govora između korisnika na dvije ili više lokacija;

(36) „pristupna točka sigurnosnog poziva” ili „PSAP” znači fizička lokacija na kojoj se najprije prima komunikacija prema hitnim službama, u nadležnosti tijela javne vlasti ili privatne organizacije koju priznaje država članica;

(37) „najprimjereniji PSAP” znači PSAP koji su nadležna tijela unaprijed odredila za primanje komunikacije prema hitnim službama u određenom području ili za komunikaciju prema hitnim službama određene vrste;

(38) „komunikacija prema hitnim službama” znači komunikacija putem interpersonalnih komunikacijskih usluga između krajnjeg korisnika i PSAP-a s ciljem traženja i primanja hitne pomoći od hitnih službi;

(39) „hitna služba” znači služba koju kao takvu priznaje država članica, koja pruža trenutačnu i brzu pomoć u situacijama u kojima osobito postoji izravna opasnost po život i od tjelesnih ozljeda, za pojedinca ili javno zdravlje ili sigurnost, za privatnu ili javnu imovinu ili za okoliš, u skladu s nacionalnim zakonodavstvom;

(40) „informacije o lokaciji pozivatelja” znači, u javnim pokretnim mrežama, obrađeni podaci koji proizlaze iz mrežne infrastrukture ili mobilnih uređaja, koji ukazuju na geografski položaj mobilne terminalne opreme krajnjega korisnika, a u javnim nepokretnim mrežama znači podaci o fizičkoj adresi završne točke mreže;

(41) „terminalna oprema” znači terminalna oprema kako je definirana u članku 1. točki 1. Direktive Komisije 2008/63/EZ ( 1 );

(42) „sigurnosni incident” znači događaj koji ima stvarni negativni učinak na sigurnost elektroničkih komunikacijskih mreža ili usluga.







POGLAVLJE II.

Ciljevi

Članak 3.

Opći ciljevi

1. Države članice osiguravaju da nacionalna regulatorna i druga nadležna tijela u izvršavanju svojih regulatornih zadaća navedenih u ovoj Direktivi poduzmu sve razumne mjere koje su potrebne i proporcionalne za ostvarivanje ciljeva utvrđenih u stavku 2. Države članice, Komisija, Skupina za politiku radiofrekvencijskog spektra (RSPG) i BEREC također doprinose postizanju tih ciljeva.

Nacionalna regulatorna i druga nadležna tijela doprinose u okviru svoje nadležnosti osiguravanju provedbe politika koje imaju za cilj promicanje slobode izražavanja i informiranja, kulturne i jezične raznolikosti kao i medijskoga pluralizma.

2. U kontekstu ove Direktive, nacionalna regulatorna i druga nadležna tijela, kao i BEREC, Komisija i države članice ostvaruju svaki od sljedećih općih ciljeva, koji nisu navedeni prema redoslijedu prioriteta:

(a) promiču povezivost i pristup mrežama vrlo velikog kapaciteta uključujući nepokretne, pokretne i bežične mreže, te korištenje njima od strane svih građana i poslovnih subjekata u Uniji;

(b) promiču tržišno natjecanje u pružanju elektroničkih komunikacijskih mreža i povezane opreme, uključujući učinkovito tržišno natjecanje koje se temelji na infrastrukturi, te u pružanju elektroničkih komunikacijskih usluga i povezanih usluga;

(c) doprinose razvoju unutarnjeg tržišta uklanjanjem preostalih prepreka i olakšavanjem konvergentnih uvjeta u pogledu ulaganja u elektroničke komunikacijske mreže, elektroničke komunikacijske usluge, povezanu opremu i povezane usluge u cijeloj Uniji, kao i u pogledu njihova pružanja, razvijanjem zajedničkih pravila i predvidljivih regulatornih pristupa, davanjem prednosti djelotvornom, učinkovitom i koordiniranom korištenju radiofrekvencijskim spektrom, otvorenim inovacijama, uspostavi i razvoju transeuropskih mreža, pružanju, dostupnosti i interoperabilnosti paneuropskih usluga i povezivosti s kraja na kraj;

(d) promiču interese građana Unije osiguravanjem povezivosti i široko raširene dostupnosti te uporabe mreža vrlo velikog kapaciteta, uključujući nepokretne, pokretne i bežične mreže, te elektroničkih komunikacijskih usluga, omogućivanjem najvećih mogućih pogodnosti u pogledu odabira, cijene i kvalitete na temelju učinkovitoga tržišnog natjecanja, održavanjem sigurnosti mreža i usluga, osiguravanjem visoke i zajedničke razine zaštite za krajnje korisnike putem nužnih posebnih sektorskih pravila i odgovaranjem na potrebe, kao što su pristupačne cijene, potrebe posebnih društvenih skupina, osobito krajnjih korisnika s invaliditetom, krajnjih korisnika starije dobi i krajnjih korisnika s posebnim socijalnim potrebama, te izbora i jednakog pristupa za krajnje korisnike s invaliditetom.

3. Kada Komisija utvrđuje referentne vrijednosti i izvješćuje o učinkovitosti mjera država članica za postizanje ciljeva iz stavka 2., Komisiji, prema potrebi, pomažu države članice, nacionalna regulatorna tijela, BEREC i RSPG.

4. U provođenju ciljeva politike iz stavka 2. i navedenih u ovom stavku nacionalna regulatorna i druga nadležna tijela, među ostalim:

(a) promiču regulatornu predvidljivost osiguravajući dosljedan regulatorni pristup tijekom odgovarajućih rokova preispitivanja i surađujući međusobno, s BEREC-om, s RSPG-om i s Komisijom;

(b) osiguravaju da u sličnim okolnostima nema diskriminacije u postupanju prema pružateljima elektroničkih komunikacijskih mreža i usluga;

(c) primjenjuju pravo Unije na tehnološki neutralan način, u mjeri u kojoj je to u skladu s postizanjem ciljeva iz stavka 1.;

(d) promiču djelotvorno ulaganje i inovacije u nove i poboljšane infrastrukture, pritom osiguravajući da se svakom obvezom pristupa u obzir uzme rizik koji stvaraju poduzetnici-ulagatelji i dopuštajući različite dogovore o suradnji između ulagatelja i strana koje traže pristup kako bi se diversificirao rizik ulaganja te istodobno osiguralo očuvanje tržišnog natjecanja i načelo nediskriminacije;

(e) uzimaju na odgovarajući način u obzir raznolikost uvjeta koji se odnose na infrastrukturu, tržišno natjecanje, okolnosti krajnjih korisnika, a osobito potrošača u različitim geografskim područjima unutar države članice, uključujući lokalnu infrastrukturu kojom upravljaju fizičke osobe na neprofitnoj osnovi;

(f) propisuju ex ante regulatorne obveze samo u mjeri potrebnoj kako bi se osiguralo učinkovito i održivo tržišno natjecanje u interesu krajnjih korisnika te ublažavaju ili ukidaju takve obveze čim se ispuni taj uvjet.

Države članice jamče da nacionalna regulatorna i druga nadležna tijela djeluju nepristrano, objektivno, transparentno, proporcionalno i bez diskriminacije.

Članak 4.

Strateško planiranje i koordinacija politike radiofrekvencijskog spektra

1. Države članice surađuju međusobno i s Komisijom pri strateškom planiranju, koordinaciji i usklađivanju korištenja radiofrekvencijskim spektrom u Uniji u skladu s politikama Unije za uspostavu i funkcioniranje unutarnjeg tržišta elektroničkih komunikacija. U tom smislu, one uzimaju u obzir, među ostalim, gospodarske, sigurnosne i zdravstvene aspekte, javni interes, slobodu izražavanja, kulturne, znanstvene, društvene i tehničke aspekte politika Unije te različite interese zajednica korisnika radiofrekvencijskim spektrom kako bi optimizirale korištenje radiofrekvencijskim spektrom i izbjegle štetne smetnje.

2. Međusobnom suradnjom i suradnjom s Komisijom države članice promiču koordinaciju pristupa politikama radiofrekvencijskog spektra u Uniji i, ako je to primjereno, usklađene uvjete u vezi s dostupnosti i učinkovitim korištenjem radiofrekvencijskim spektrom, koji su potrebni radi uspostave i funkcioniranja unutarnjega tržišta elektroničkih komunikacija.

3. Države članice putem RSPG-a surađuju međusobno i s Komisijom u skladu sa stavkom 1. te na njihov zahtjev s Europskim parlamentom i Vijećem kako bi podržale strateško planiranje i koordinaciju pristupa politikama radiofrekvencijskog spektra u Uniji na sljedeće načine:

(a) razvijanjem najbolje prakse u pogledu pitanja povezanih s radiofrekvencijskim spektrom s ciljem provedbe ove Direktive;

(b) olakšavanjem koordinacije među državama članicama s ciljem provedbe ove Direktive i drugog prava Unije te doprinosa razvoju unutarnjeg tržišta;

(c) koordiniranjem pristupa dodjeli radiofrekvencijskog spektra i ovlaštenju da se njime služe te objavljivanjem izvješća ili mišljenja o pitanjima u vezi s radiofrekvencijskim spektrom.

BEREC sudjeluje u pitanjima koja se tiču njegove nadležnosti u vezi s regulacijom tržišta i tržišnim natjecanjem koji se odnose na radiofrekvencijski spektar.

4. Komisija, u najvećoj mjeri uzimajući u obzir mišljenje RSPG-a, može podnijeti zakonodavne prijedloge Europskom parlamentu i Vijeću radi utvrđivanja višegodišnjih programa za politiku radiofrekvencijskog spektra, utvrđujući smjer i ciljeve politike za strateško planiranje i usklađivanje korištenja radiofrekvencijskim spektrom u skladu s ovom Direktivom, kao i radi oslobađanja usklađenog radiofrekvencijskog spektra za zajedničko korištenje i korištenje koje ne podliježe pojedinačnim pravima.







GLAVA II.

INSTITUCIONALNI USTROJ I UPRAVLJANJE







POGLAVLJE I.

Nacionalna regulatorna i druga nadležna tijela

Članak 5.

Nacionalna regulatorna i druga nadležna tijela

1. Države članice osiguravaju da se svakom zadaćom utvrđenom u ovoj Direktivi bavi nadležno tijelo.

Unutar područja primjene ove Direktive nacionalna regulatorna tijela nadležna su barem za sljedeće zadaće:

(a) provedbu ex ante regulacije tržišta, uključujući nametanje obveza pristupa i međupovezivanja;

(b) osiguravanje rješavanja sporova između poduzetnika;

(c) obavljanje poslova upravljanja radiofrekvencijskim spektrom i odluka ili, ako su te zadaće dodijeljene drugim nadležnim tijelima, pružanje savjeta o oblikovanju tržišta i elementima tržišnog natjecanja nacionalnih postupaka u vezi s pravima korištenja radiofrekvencijskim spektrom za elektroničke komunikacijske mreže i usluge;

(d) doprinos zaštiti prava krajnjih korisnika u sektoru elektroničkih komunikacija, ako je relevantno, u koordinaciji s drugim nadležnim tijelima;

(e) procjenu i pomno praćenje oblikovanja tržišta i pitanja tržišnog natjecanja u pogledu pristupa otvorenom internetu;

(f) ocjenjivanje nepravednog opterećenja te izračun neto troška pružanja univerzalne usluge;

(g) osiguravanje prenosivosti broja između pružatelja;

(h) izvođenje bilo koje druge zadaće koju ova Direktiva rezervira za nacionalna regulatorna tijela.

Države članice mogu nacionalnim regulatornim tijelima dodijeliti i druge zadaće predviđene ovom Direktivom i drugim pravom Unije, a posebno one koje se odnose na tržišno natjecanje ili ulazak na tržište, kao što su opće ovlaštenje i oni koje se odnose na bilo koju ulogu dodijeljenu BEREC-u. Ako su drugim nadležnim tijelima dodijeljene zadaće povezane s tržišnim natjecanjem ili ulaskom na tržište, ona se prije donošenja odluke nastoje savjetovati s nacionalnim regulatornim tijelom. Radi doprinosa zadaćama BEREC-a nacionalna regulatorna tijela imaju pravo prikupljati potrebne podatke i druge informacije od sudionika na tržištu.

Države članice također mogu nacionalnim regulatornim tijelima dodijeliti druge zadaće na temelju nacionalnoga prava, uključujući nacionalno pravo kojim se provodi pravo Unije.

Države članice posebno promiču stabilnost nadležnosti nacionalnih regulatornih tijela pri prenošenju ove Direktive u vezi s dodjelom zadaća koje proizlaze iz regulatornog okvira Unije za elektroničke komunikacije kako je izmijenjen 2009.

2. Nacionalna regulatorna i druga nadležna tijela iste države članice ili različitih država članica prema potrebi sklapaju međusobne dogovore o suradnji radi olakšavanja regulatorne suradnje.

3. Države članice objavljuju, u lako dostupnom obliku, zadaće koje nacionalna regulatorna i druga nadležna tijela moraju izvršavati, posebno ako su te zadaće dodijeljene više nego jednom tijelu. Države članice osiguravaju, kad je to potrebno, savjetovanje i suradnju među tim tijelima, kao i među njima i nacionalnim tijelima koja su zadužena za primjenu prava tržišnog natjecanja ili prava o pravima potrošača, u pogledu pitanja od općeg interesa. Kada je za takva pitanja zaduženo više od jednog tijela, država članica osigurava objavu informacija o zadaćama svakoga od njih u lako dostupnom obliku.

4. Države članice obavješćuju Komisiju o svim nacionalnim regulatornim i drugim nadležnim tijelima kojima su dodijeljene zadaće na temelju ove Direktive i njihovim odgovornostima povezanima s tim zadaćama te o svim njihovim izmjenama.

Članak 6.

Neovisnost nacionalnih regulatornih i drugih nadležnih tijela

1. Države članice jamče neovisnost nacionalnih regulatornih i drugih nadležnih tijela i osiguravaju njihovu pravnu odvojenost i funkcionalnu neovisnost od bilo koje fizičke ili pravne osobe koje pružaju elektroničke komunikacijske mreže, opremu ili usluge. Države članice koje su zadržale vlasništvo ili kontrolu nad poduzetnicima koji pružaju elektroničke komunikacijske mreže ili usluge osiguravaju učinkovito strukturalno odvajanje regulatorne funkcije od djelatnosti koje se tiču vlasništva ili kontrole.

2. Države članice osiguravaju da nacionalna regulatorna i druga nadležna tijela izvršavaju svoja prava nepristrano, transparentno i pravodobno. Države članice osiguravaju im odgovarajuća tehnička i financijska sredstva te ljudske resurse kako bi mogla provoditi dodijeljene im zadaće.

Članak 7.

Imenovanje i razrješenje članova nacionalnih regulatornih tijela

1. Čelnik nacionalnog regulatornoga tijela ili, prema potrebi, članovi kolegijalnoga tijela koji obavljaju tu funkciju u okviru nacionalnog regulatornoga tijela ili njihovi zamjenici, imenuju se na mandat od najmanje tri godine i odabiru se među osobama priznatog ugleda i stručnog iskustva, na temelju postignuća, vještina, znanja i iskustva te prema otvorenom i transparentnom postupku odabira. Države članice osiguravaju kontinuitet donošenja odluka.

2. Države članice osiguravaju da se čelnik nacionalnog regulatornoga tijela ili, ako je to primjenjivo, članovi kolegijalnog tijela, koji obavljaju tu funkciju u okviru nacionalnog regulatornoga tijela ili njihovi zamjenici, mogu razriješiti dužnosti tijekom njihova mandata samo ako više ne ispunjavaju uvjete potrebne radi izvršenja njihovih dužnosti, koje su unaprijed utvrđene u nacionalnom pravu prije njihova imenovanja

3. Odluka o razrješenju dužnosti čelnika nacionalnog regulatornoga tijela ili, ako je to primjenjivo, članova kolegijalnog tijela koji obavljaju tu funkciju, objavljuje se prilikom razrješenja. Razriješenom čelniku nacionalnog regulatornoga tijela ili, prema potrebi, razriješenim članovima kolegijalnog tijela koji obavljaju tu funkciju dostavlja se obrazloženje razrješenja. Ako obrazloženje nije objavljeno, ono se objavljuje na zahtjev te osobe. Države članice osiguravaju da ta odluka podliježe preispitivanju suda u pogledu činjeničnih i pravnih pitanja.

Članak 8.

Politička neovisnost i odgovornost nacionalnih regulatornih tijela

1. Ne dovodeći u pitanje članak 10., nacionalna regulatorna tijela djeluju samostalno i objektivno, među ostalim u oblikovanju unutarnjih postupaka i organizaciji osoblja, te transparentno i odgovorno u skladu s pravom Unije i ni od jednog drugog tijela ne smiju tražiti ni primati upute u vezi s izvršenjem zadaća koje su im dodijeljene na temelju nacionalnog prava kojim se provodi pravo Unije. To ne sprečava nadzor u skladu s nacionalnim ustavnim pravom. Samo žalbena tijela osnovana u skladu s člankom 31. imaju ovlasti suspendirati primjenu ili ukinuti odluke nacionalnih regulatornih tijela.

2. Nacionalna regulatorna tijela jednom godišnje izvješćuju među ostalim o stanju tržišta elektroničkih komunikacija, odlukama koje objavljuju, svojim ljudskim i financijskim resursima i kako se ti resursi raspodjeljuju te o budućim planovima. Njihova se izvješća objavljuju.

Članak 9.

Regulatorna sposobnost nacionalnih regulatornih tijela

1. Države članice osiguravaju da nacionalna regulatorna tijela imaju odvojene godišnje proračune te da imaju autonomiju u primjeni dodijeljenog proračuna. Ti se proračuni objavljuju.

2. Ne dovodeći u pitanje obvezu osiguravanja da nacionalna regulatorna tijela imaju odgovarajuće financijske i ljudske resurse za izvođenje zadaća koje su im dodijeljene, financijskom autonomijom ne sprečava se nadzor ili kontrola u skladu s nacionalnim ustavnim pravom. Svaka kontrola u pogledu proračuna nacionalnih regulatornih tijela izvodi se na transparentan način i objavljuje.

3. Države članice također osiguravaju nacionalnim regulatornim tijelima odgovarajuća financijska sredstva i ljudske resurse kako bi im omogućile da aktivno sudjeluju i pomažu BEREC-u.

Članak 10.

Sudjelovanje nacionalnih regulatornih tijela u BEREC-u

1. Države članice osiguravaju da nacionalna regulatorna tijela daju aktivnu potporu ciljevima BEREC-a u pogledu promicanja veće regulatorne koordinacije i dosljednosti.

2. Države članice osiguravaju da nacionalna regulatorna tijela, kada donose vlastite odluke za svoja nacionalna tržišta, u najvećoj mjeri vode računa o smjernicama, mišljenjima, preporukama, zajedničkim stajalištima, najboljoj praksi i metodologijama koje je donio BEREC.

Članak 11.

Suradnja s nacionalnim tijelima

Nacionalna regulatorna tijela, druga nadležna tijela na temelju ove Direktive i nacionalna tijela za zaštitu tržišnog natjecanja razmjenjuju informacije potrebne u vezi s primjenom ove Direktive. U vezi s razmjenom informacija primjenjuju se pravila Unije u pogledu zaštite podataka, a tijelo koje prima informacije osigurava za njih isti stupanj povjerljivosti kao i tijelo koje ih šalje.







POGLAVLJE II.

Opća ovlaštenja







Odjeljak 1.

Opći dio

Članak 12.

Opće ovlaštenje za elektroničke komunikacijske mreže i usluge

1. Države članice osiguravaju slobodu pružanja elektroničkih komunikacijskih mreža i usluga uz poštovanje uvjeta utvrđenih u ovoj Direktivi. U tu svrhu države članice ne smiju sprečavati poduzetnika u pružanju elektroničkih komunikacijskih mreža ili usluga, osim ako je to nužno zbog razloga utvrđenih u članku 52. stavku 1. UFEU-a. Svako takvo ograničenje slobode pružanja elektroničkih komunikacijskih mreža i usluga mora biti propisno obrazloženo te se o njemu obavješćuje Komisija.

2. Pružanje elektroničkih komunikacijskih mreža ili usluga, osim brojevno neovisnih interpersonalnih komunikacijskih usluga, može biti podložno isključivo općem ovlaštenju, ne dovodeći u pitanje posebne obveze iz članka 13. stavka 2. ili prava korištenja iz članaka 46. i 94.

3. Ako država članica smatra da je za poduzetnike koji podliježu općem ovlaštenju zahtjev za obavješćivanjem opravdan, ta država članica od takvih poduzetnika može zahtijevati samo da dostave obavijest nacionalnom regulatornom tijelu ili drugom nadležnom tijelu. Država članica ne smije od takvih poduzetnika zahtijevati da ishode izričitu odluku ili bilo koji drugi upravni akt od takvog tijela ili od bilo kojeg drugog tijela prije početka korištenja pravima koja proizlaze iz općeg ovlaštenja.

Nakon obavješćivanja, kada se ono zahtijeva, poduzetnik može započeti djelatnost, što prema potrebi podliježe odredbama o pravima korištenja na temelju ove Direktive.

4. Obavijest iz stavka 3. ne obuhvaća više od izjave fizičke ili pravne osobe nacionalnom regulatornom tijelu ili drugom nadležnom tijelu o namjeri započinjanja pružanja elektroničkih komunikacijskih mreža ili usluga i podnošenje minimalnih informacija potrebnih kako bi BEREC i to tijelo mogli voditi evidenciju ili popis pružatelja elektroničkih komunikacijskih mreža i usluga. Te se informacije ograničavaju na:

(a) naziv pružatelja;

(b) pružateljev pravni status, oblik i registracijski broj, ako je pružatelj registriran u trgovačkom ili drugom sličnom javnom registru u Uniji;

(c) fizičku adresu pružateljeva glavnog poslovnog nastana u Uniji i, ako je to primjenjivo, drugih podružnica u državi članici;

(d) adresu pružateljeve internetske stranice, ako j toe primjenjivo, povezanu s pružanjem elektroničkih komunikacijskih mreža ili usluga;

(e) osobu i pojedinosti za kontakt;

(f) kratak opis mreža ili usluga koje se namjeravaju pružati;

(g) dotične države članice; i

(h) predviđeni datum početka aktivnosti.

Države članice ne smiju propisati dodatne ili odvojene zahtjeve za obavješćivanje.

Radi usklađivanja zahtjeva za obavješćivanje, BEREC objavljuje smjernice za obrazac za obavješćivanje i vodi bazu podataka Unije s obavijestima koje se šalju nadležnim tijelima. U tu svrhu nadležna tijela bez nepotrebne odgode elektroničkim putem prosljeđuju BEREC-u svaku zaprimljenu obavijest. Obavijesti koje se nadležnim tijelima dostave prije 21. prosinca 2020. prosljeđuju se BEREC-u do 21. prosinca 2021.

Članak 13.

Uvjeti povezani s općim ovlaštenjem i pravima korištenja radiofrekvencijskim spektrom i brojevnim resursima te posebne obveze

1. Opće ovlaštenje za pružanje elektroničkih komunikacijskih mreža ili usluga i prava korištenja radiofrekvencijskim spektrom i prava korištenja brojevnim resursima mogu podlijegati samo uvjetima navedenima u Prilogu I. Takvi uvjeti moraju biti nediskriminirajući, proporcionalni i transparentni. U slučaju prava korištenja radiofrekvencijskim spektrom, takvim se uvjetima mora osiguravati njihovo djelotvorno i učinkovito korištenje te oni moraju biti u skladu s člancima 45. i 51., a u slučaju prava korištenja brojevnim resursima, u skladu s člankom 94.

2. Posebne obveze koje se mogu nametnuti poduzetnicima koji pružaju elektroničke komunikacijske mreže i usluge na temelju članka 61. stavcima 1. i 5. i članaka 62., 68. i 83. ili onima koji su određeni za pružanje univerzalne usluge u skladu s ovom Direktivom, moraju biti pravno odvojene od prava i obveza iz općeg ovlaštenja. Kako bi se osigurala transparentnost, u općem ovlaštenju se upućuje na kriterije i postupke za nametanje tih posebnih obveza pojedinačnim poduzetnicima.

3. Opće ovlaštenje sadržava samo uvjete koji se izričito odnose na taj sektor, a koji su navedeni u dijelovima A, B i C Priloga I. i u njemu se ne smiju ponavljati uvjeti koji se na poduzetnike primjenjuju na temelju drugog nacionalnog prava.

4. Države članice ne smiju ponavljati uvjete iz općeg ovlaštenja kod dodjele prava korištenja radiofrekvencijskim spektorm ili brojevnim resursima.

Članak 14.

Izjave za olakšavanje izvršavanja prava na instalaciju opreme i prava na međupovezivanje

Nadležna tijela u roku od jednog tjedna od zahtjeva poduzetnika izdaju izjave u standardiziranom obliku kojima se potvrđuje, ako je to primjenjivo, da je poduzetnik dostavio obavijest na temelju članka 12. stavka 3. U tim se izjavama navode okolnosti u kojima svaki poduzetnik koje pruža elektroničke komunikacijske mreže ili usluge na temelju općeg ovlaštenja ima pravo podnijeti zahtjev za dodjelu prava na instalaciju opreme, pregovarati o međupovezivanju i dobivanju pristupa ili međupovezivanja kako bi se olakšalo korištenje tim pravima, na primjer na drugim upravnim razinama ili u odnosu na druge poduzetnike. Ako je to primjereno, te izjave mogu se izdavati i kao automatski odgovor na obavijest iz članka 12. stavka 3.







Odjeljak 2.

Prava i obveze u okviru općeg ovlaštenja

Članak 15.

Minimalni popis prava koja proizlaze iz općeg ovlaštenja

1. Poduzetnici koji podliježu općem ovlaštenju na temelju članka 12. imaju pravo:

(a) na pružanje elektroničkih komunikacijskih mreža i usluga;

(b) na to da njihov zahtjev za stjecanje potrebnih prava na instalaciju opreme bude razmatran u skladu s člankom 43.;

(c) na korištenje, podložno člancima 13., 46. i 55., radiofrekvencijskim spektrom u vezi s elektroničkim komunikacijskim mrežama i uslugama;

(d) na to da njihov zahtjev za stjecanje potrebnih prava korištenja brojevnim resursima bude razmatran u skladu s člankom 94.

2. Ako takvi poduzetnici pružaju elektroničke komunikacijske mreže ili usluge javnosti, tada im opće ovlaštenje daje pravo:

(a) na to da s drugim pružateljima javnih elektroničkih komunikacijskih mreža ili javnih elektroničkih komunikacijskih usluga koji su obuhvaćeni općim ovlaštenjem u Uniji pregovaraju o međupovezivanju i, ako je to primjenjivo, dobiju pristup drugim pružateljima odnosno međupovezivanje od drugih pružatelja u skladu s ovom Direktivom;

(b) na to da im se pruži mogućnost da budu određeni za pružanje različitih elemenata univerzalne usluge ili za pokrivanje različitih dijelova državnog područja u skladu s člankom 86. ili 87.

Članak 16.

Administrativne pristojbe

1. Sve administrativne pristojbe propisane za poduzetnike koji pružaju elektroničke komunikacijske mreže ili usluge na temelju općeg ovlaštenja ili kojima je dodijeljeno pravo korištenja:

(a) pokrivaju, u ukupnom iznosu, samo administrativne troškove nastale prilikom upravljanja, kontrole i provedbe režima općeg ovlaštenja, prava korištenja i posebnih obveza iz članka 13. stavka 2., a koji mogu uključivati troškove za međunarodnu suradnju, usklađivanje i normizaciju, analizu tržišta, praćenje usklađenosti i ostalu kontrolu tržišta, kao i regulatorne poslove na izradi i provedbi sekundarnog zakonodavstva i upravnih odluka, kao što su odluke o pristupu i međupovezivanju; i

(b) nameću se pojedinačnim poduzetnicima na objektivan, transparentan i proporcionalan način kojim se na najmanju mjeru svode dodatni administrativni troškovi i pripadajuće pristojbe.

Države članice mogu odlučiti ne primjenjivati administrativne pristojbe na poduzetnike čiji je prihod ispod određenoga praga ili čije poslovanje ne postiže minimalan udio na tržištu ili koji imaju vrlo ograničen teritorijalni obuhvat.

2. Kad nacionalna regulatorna ili druga nadležna tijela propisuju administrativne pristojbe, ona objavljuju godišnji pregled svojih administrativnih troškova i ukupan iznos naplaćenih pristojbi. Ako postoji razlika između ukupnog iznosa pristojbi i administrativnih troškova, izvršavaju se odgovarajuće prilagodbe.

Članak 17.

Računovodstveno razdvajanje i financijska izvješća

1. Države članice zahtijevaju od poduzetnika koji pružaju javne elektroničke komunikacijske mreže ili javno dostupne elektroničke komunikacijske usluge, a koja imaju posebna ili isključiva prava pružanja usluga u drugim sektorima u istoj ili drugoj državi članici sljedeće:

(a) vođenje razdvojenog računovodstva za aktivnosti povezane s pružanjem elektroničkih komunikacijskih mreža ili usluga, u mjeri u kojoj bi to bilo potrebno kad bi te aktivnosti obavljala pravno neovisni subjekti, kako bi se identificirali svi elementi troškova i prihoda, s osnovama njihova izračuna i detaljima o metodama pripisivanja, u odnosu na takve aktivnosti, uključujući i popis dugotrajne imovine i strukturalnih troškova po stavkama; ili

(b) strukturalno razdvajanje aktivnosti u odnosu na pružanje elektroničkih komunikacijskih mreža ili usluga.

Države članice mogu odlučiti ne primjenjivati zahtjeve iz prvog podstavka na poduzetnike čiji godišnji prihod u poslovanju povezanom s elektroničkim komunikacijskim mrežama ili uslugama u Uniji iznosi manje od 50 milijuna EUR.

2. Ako poduzetnici koja pružaju javne elektroničke komunikacijske mreže ili javno dostupne elektroničke komunikacijske usluge ne podliježu zahtjevima prava trgovačkih društava i ne zadovoljavaju kriterije prava Unije o računovodstvu malih i srednjih poduzetnika, dužni su sastavljati računovodstvenu dokumentaciju i podnositi je neovisnom revizoru te je objavljivati. Njihova se revizija obavlja u skladu s relevantnim pravilima Unije i nacionalnim pravilima.

Prvi podstavak ovog stavka također se odnosi na razdvojeno računovodstvo na temelju stavka 1. prvog podstavka točke (a).







Odjeljak 3.

Izmjena i oduzimanje

Članak 18.

Izmjena prava i obveza

1. Države članice osiguravaju da se prava, uvjeti i postupci u vezi s općim ovlaštenjima i pravima korištenja radiofrekvencijskmi spektrom ili brojevnim resursima ili prava za instalaciju opreme mogu mijenjati samo u objektivno opravdanim slučajevima i na proporcionalan način, uzimajući u obzir, ako je to primjereno, posebne uvjete koji se primjenjuju na prenosiva prava korištenja radiofrekvencijskim spektrom i brojevnim resursima.

2. Osim ako su predložene izmjene manjeg značaja i ako su dogovorene s nositeljem prava ili općeg ovlaštenja, na prikladan način daje se obavijest o namjeri da se izvrše takve izmjene. Zainteresiranim stranama, uključujući korisnike i potrošače, odobrava se dostatan vremenski rok da iznesu svoja stajališta o predloženim izmjenama. Taj rok iznosi najmanje četiri tjedna, osim u iznimnim okolnostima.

Izmjene se objavljuju zajedno s njihovim obrazloženjem.

Članak 19.

Ograničenje ili oduzimanje prava

1. Ne dovodeći u pitanje članak 30. stavke 5. i 6., države članice ne smiju ograničavati niti oduzimati prava za instalaciju opreme ili prava korištenja radiofrekvencijskim spektrom ili brojevnim resursima prije isteka roka za koji su odobrena, osim kada je to opravdano na temelju stavka 2. ovoga članka i, ako je to primjenjivo, u skladu s Prilogom I. i relevantnim nacionalnim odredbama u vezi s nadoknadom za oduzimanje prava.

2. U skladu s potrebom za osiguravanjem djelotvornog i učinkovitog korištenja radiofrekvencijskim spektrom ili provedbe tehničkih provedbenih mjera donesenih na temelju članka 4. Odluke br. 676/2002/EZ, države članice mogu dopustiti ograničenje ili oduzimanje prava korištenja radiofrekvencijskim spektrom, uključujući prava iz članka 49. ove Direktive, na temelju prethodno utvrđenih i jasno definiranih postupaka, u skladu s načelima proporcionalnosti i nediskriminacije. U takvim slučajevima, nositeljima prava mogu se, ako je to primjereno i u skladu s pravom Unije i relevantnim nacionalnim odredbama, ta prava primjereno nadoknaditi.

3. Sama izmjena korištenja radiofrekvencijskim spektrom proizašla iz primjene članka 45. stavaka 4. ili 5. ne predstavlja osnovu za oduzimanje prava korištenja radiofrekvencijskim spektrom.

4. Svaka namjera ograničavanja ili oduzimanja prava u okviru općeg ovlaštenja ili pojedinačnih prava korištenja radiofrekvencijskim spektrom ili brojevnim resursima bez suglasnosti nositelja prava podliježe savjetovanju sa zainteresiranim stranama u skladu s člankom 23.







POGLAVLJE III

Mehanizam pružanja informacija, pregledi i savjetovanja

Članak 20.

Zahtjev poduzetnicima za dostavu informacija

1. Države članice osiguravaju da poduzetnici koji pružaju elektroničke komunikacijske mreže i usluge, povezanu opremu ili povezane usluge dostave sve informacije, uključujući financijske informacije, koje su potrebne nacionalnim regulatornim tijelima, drugim nadležnim tijelima i BEREC-u za osiguravanje usklađenosti s odredbama, odlukama ili mišljenjima donesenima u skladu s ovom Direktivom i Uredbom (EU) 2018/1971 Europskog parlamenta i Vijeća ( 2 ). Nacionalna regulatorna tijela i, ako je potrebno za izvršavanje njihovih zadaća, druga nadležna tijela posebno su ovlaštena da od tih poduzetnika zahtijevaju dostavljanje informacija o razvoju budućih mreža ili usluga koje bi mogle utjecati na usluge veleprodaje, a koje stavljaju na raspolaganje konkurentima, kao i informacije o elektroničkim komunikacijskim mrežama i povezanoj opremi raščlanjene na lokalnoj razini i dovoljno detaljne da omoguće geografski pregled i određivanje područja u skladu s člankom 22.

Ako informacije prikupljene u skladu s prvim podstavkom nisu dovoljne nacionalnim nadležnim tijelima, drugim nadležnim tijelima i BEREC-u za provedbu njihovih regulatornih zadaća na temelju prava Unije, takve se informacije mogu zatražiti od drugih relevantnih poduzetnika aktivnih u sektoru elektroničkih komunikacija ili blisko povezanim sektorima.

Od poduzetnika određenih kao poduzetnici sa značajnom tržišnom snagom na veleprodajnim tržištima također se može tražiti da dostave računovodstvene podatke o maloprodajnim tržištima koja su povezana s tim veleprodajnim tržištima.

Nacionalna regulatorna i druga nadležna tijela mogu zatražiti informacije od jedinstvenih informacijskih točaka uspostavljenih na temelju Direktive 2014/61/EU.

Svaki zahtjev za informacijama mora biti proporcionalan izvršenju te zadaće.

Poduzetnici zatražene informacije dostavljaju bez odgode, u skladu sa zahtijevanim rokovima i razinom pojedinosti.

2. Države članice osiguravaju da nacionalna regulatorna i druga nadležna tijela Komisiji na obrazložen zahtjev dostavljaju informacije koje su joj potrebne za izvršavanje zadaća iz UFEU-a. Informacije koje zatraži Komisija moraju biti proporcionalne izvršenju tih zadaća. Ako se te informacije tiču informacija koje su poduzetnici ranije na zahtjev dali tom tijelu, ti poduzetnici o tome se obavješćuju. U mjeri u kojoj je to potrebno, osim u slučajevima kad je tijelo koje dostavlja informacije izričito i obrazloženo zatražilo da se to ne čini, Komisija dobivene informacije stavlja na raspolaganje drugom takvom tijelu u drugoj državi članici.

Države članice osiguravaju, poštujući zahtjeve iz stavka 3., da informacije koje su dostavljene jednom tijelu mogu, nakon obrazloženog zahtjeva, biti stavljene na raspolaganje i drugom takvom tijelu, u istoj ili u drugoj državi članici, i BEREC-u, kada je to potrebno radi omogućivanja bilo kojemu od tih tijela, ili BEREC-u, izvršavanje obveza na temelju prava Unije.

3. Kada nacionalno regulatorno tijelo ili drugo nadležno tijelo smatra informacije prikupljene na temelju stavka 1., uključujući informacije prikupljene u kontekstu geografskog pregleda, povjerljivima u skladu s pravilima Unije i nacionalnim pravilima o komercijalnoj povjerljivosti, Komisija, BEREC i sva druga dotična nadležna tijela osiguravaju takvu povjerljivost. Takvom se povjerljivošću ne sprečava pravovremena razmjena informacija između nadležnih tijela, Komisije, BEREC-a i svih drugih dotičnih nadležnih tijela u svrhu preispitivanja, praćenja i nadziranja primjene ove Direktive.

4. Države članice osiguravaju, u skladu s nacionalnim pravilima o javnom pristupu informacijama i podložno pravilima Unije i nacionalnim pravilima o komercijalnoj povjerljivosti i zaštiti osobnih podataka, da nacionalna regulatorna i druga nadležna tijela objavljuju one informacije koje doprinose otvorenom tržištu i tržišnom natjecanju.

5. Nacionalna regulatorna i druga nadležna tijela objavljuju uvjete javnoga pristupa informacijama kako je navedeno u stavku 4., uključujući postupke za dobivanje takvog pristupa.

Članak 21.

Zahtijevane informacije u pogledu općeg ovlaštenja, pravâ korištenja i posebnih obveza

1. Ne dovodeći u pitanje nijednu informaciju koja se traži na temelju članka 20. te obveze informiranja i izvješćivanja na temelju nacionalnog prava koje se ne odnosi na opće ovlaštenje, nacionalna regulatorna i druga nadležna tijela mogu od poduzetnikâ zahtijevati dostavu informacija u pogledu općeg ovlaštenja, pravâ korištenja ili posebnih obveza iz članka 13. stavka 2., a koje su proporcionalne i objektivno opravdane posebno radi:

(a) sustavne ili pojedinačne provjere usklađenosti s uvjetom 1. dijela A, uvjetima 2. i 6. dijela D i uvjetima 2. i 7. dijela E Priloga I. te usklađenosti s obvezama iz članka 13. stavka 2.;

(b) pojedinačne provjere usklađenosti s uvjetima utvrđenima u Prilogu I. u slučaju da je zaprimljena žalba ili ako nadležno tijelo ima razloga vjerovati da se uvjet ne poštuje, ili u slučaju istrage nadležnoga tijela na vlastitu inicijativu;

(c) provođenja postupaka za ocjenu zahtjevâ za dodjelu prava korištenja i provođenje sâme ocjene tavih zahtjeva;

(d) objavljivanja usporednih pregleda kvalitete i cijene usluga u interesu potrošača;

(e) pripremanja jasno definirane statistike, izvješća ili studija;

(f) provođenja analiza tržišta za potrebe ove Direktive, uključujući podatke o silaznim ili maloprodajnim tržištima povezanima s tržištima koja su predmet analize tržišta;

(g) zaštite učinkovitoga korištenja i osiguravanja učinkovitog upravljanja radiofrekvencijskim spektrom i brojevnim resursima;

(h) procjene budućeg razvoja mreže ili usluga koji bi mogao imati utjecaj na veleprodajne usluge stavljene na raspolaganje konkurentima, teritorijalnu pokrivenost, povezivost dostupnu krajnjim korisnicima ili određivanje područja na temelju članka 22.;

(i) provedbe geografskih pregleda;

(j) odgovaranja na utemeljene zahtjeve za informacije koje je uputio BEREC.

Informacije iz točaka (a) i (b), te od (d) do (j) prvog podstavka ne smiju se zahtijevati prije, ili kao uvjet, pristupa tržištu.

BEREC može razviti obrasce za zahtjeve za informacije kada je to potrebno za olakšavanje konsolidiranoga prikazivanja i analize dobivenih informacija.

2. U pogledu prava korištenja radiofrekvencijskim spektrom, informacije iz stavka 1. osobito odnose na djelotvorno i učinkovito korištenje radiofrekvencijskim spektrom te na usklađivanje sa svakom obvezom pokrivenosti i kvalitete usluge povezanom s pravima korištenja radiofrekvencijskim spektrom i njihovom provjerom.

3. Ako nacionalno regulatorno ili drugo nadležno tijelo od poduzetnikâ zahtijeva dostavu informacija iz stavka 1., oni ih obavješćuju o konkretnoj namjeni za koju će se informacije upotrijebiti.

4. Nacionalna regulatorna ili druga nadležna tijela ne smiju ponavljati zahtjeve za informacije koje je BEREC već poslao na temelju članka 40. Uredbe (EU) 2018/1971 ako je BEREC tim tijelima stavio na raspolaganje zaprimljene informacije.

Članak 22.

Geografski pregledi postavljanja mreže

1. Nacionalna regulatorna i/ili druga nadležna tijela provode geografski pregled obuhvata elektroničkih komunikacijskih mreža koje mogu osigurati širokopojasni pristup („širokopojasne mreže”) do 21. prosinca 2023. i ažuriraju ga najmanje svake tri godine nakon toga.

Taj geografski pregled uključuje pregled trenutačnoga geografskog obuhvata širokopojasnih mreža unutar njihova državnog područja, kako se zahtijeva za izvođenje zadaća nacionalnih regulatornih i/ili drugih nadležnih tijela na temelju ove Direktive i za preglede potrebne za primjenu pravila o državnoj potpori.

Taj geografski pregled može sadržavati i prognozu, za razdoblje koje utvrdi relevantno tijelo, obuhvata širokopojasnih mreža, uključujući mreže vrlo velikog kapaciteta unutar njihova državnog područja.

Takva prognoza sadržava sve relevantne informacije, uključujući informacije o planiranim postavljanjima, od strane bilo kojeg poduzetnika ili tijela javne vlasti, mreža vrlo velikog kapaciteta te o informacije o znatnim nadogradnjama ili proširenjima mreža na brzine preuzimanja od najmanje 100 Mbps. U tu svrhu nacionalna regulatorna i/ili druga nadležna tijela traže od poduzetnikâ i tijela javne vlasti da pruže takve informacije u onoj mjeri u kojoj je to dostupno i može se pružiti uz razuman napor.

U pogledu zadaća koje su mu posebno dodijeljene ovom Direktivom, nacionalno regulatorno tijelo odlučuje o tome u kojoj je mjeri primjereno pouzdati se u sve ili dio informacija prikupljenih u kontekstu takve prognoze.

Ako geografski pregled ne provodi nacionalno regulatorno tijelo, on se provodi u suradnji s tim tijelom u mjeri u kojoj to može biti relevantno za njegove zadaće.

Informacije prikupljene geografskim pregledom moraju biti na odgovarajućoj razini lokalnih pojedinosti i uključivati dovoljno informacija o kvaliteti usluge i njezinim parametrima te se s njima postupa u skladu s člankom 20. stavkom 3.

2. Nacionalna regulatorna i/ili druga nadležna tijela mogu utvrditi područje s jasnim teritorijalnim granicama gdje se na temelju prikupljenih informacija i svih pripremljenih prognoza na temelju stavka 1. utvrđuje da tijekom trajanja relevantnog razdoblja prognoze nijedan poduzetnik ni tijelo javne vlasti nije uvelo niti planira uvesti mrežu vrlo velikog kapaciteta niti znatno nadograditi ili proširiti svoju mrežu tako da pruža brzine preuzimanja od najmanje 100 Mbps. Nacionalna regulatorna i/ili druga nadležna tijela objavljuju informacije o utvrđenim područjima.

3. Relevantna tijela mogu unutar utvrđenoga područja pozvati poduzetnike i tijela javne vlasti da izjave svoju namjeru postavljanja mreža vrlo velikog kapaciteta tijekom razdoblja relevantne prognoze. Ako taj poziv dovede do izjave poduzetnika ili tijela javne vlasti o njihovoj namjeri da to i učine, relevantno tijelo moglo bi od drugih poduzetnika i tijela javne vlasti zahtijevati da izjave imaju li namjeru uvesti mrežu vrlo velikog kapaciteta ili znatno nadograditi ili proširiti svoju mrežu tako da pruža brzine preuzimanja od najmanje 100 Mbps u tom području. Relevantno tijelo navodi sve informacije koje treba uključiti u takve podneske kako bi se osigurala barem slična razina detalja kao što je uzeta u obzir u svakoj prognozi na temelju stavka 1. Također obavješćuje svakog poduzetnika ili tijelo javne vlasti koje je pokazalo interes o tome je li utvrđeno područje pokriveno ili je vjerojatno da će biti pokriveno pristupnom mrežom sljedeće generacije koja omogućuje brzine preuzimanja manje od 100 Mbps na temelju informacija prikupljenih u skladu sa stavkom 1.

4. Mjere na temelju stavka 3. poduzimaju se u skladu s učinkovitim, objektivnim, transparentnim i nediskriminirajućim postupkom, pri čemu nijedan poduzetnik nije unaprijed isključen.

5. Države članice osiguravaju da nacionalna regulatorna i druga nadležna tijela, te lokalna, regionalna i nacionalna tijela nadležna za dodjelu javnih sredstava za postavljanje elektroničkih komunikacijskih mreža, za sastavljanje nacionalnih planova širokopojasnih mreža, za definiranje obveza pokrivenosti povezanih s pravima korištenja radiofrekvencijskog spektra i za provjeru dostupnosti usluga obuhvaćenih obvezom pružanja univerzalne usluge na njihovu teritoriju uzimaju u obzir rezultate geografskog pregleda i svakog utvrđenoga područja na temelju stavaka 1., 2. i 3.

Države članice osiguravaju da tijela koja provode geografske preglede dostave te rezultate pod uvjetom da tijelo primatelj osigura istu razinu povjerljivosti i zaštite poslovnih tajni kao tijelo pošiljatelj te obavijeste strane koje su dale informacije. Ti se rezultati stavljaju na raspolaganje i BEREC-u te Komisiji na njihov zahtjev i pod istim uvjetima.

6. Ako relevantne informacije nisu dostupne na tržištu, nadležna tijela osiguravaju da su podaci iz geografskih pregleda, koji ne podliježu komercijalnoj povjerljivosti, izravno dostupni u skladu s Direktivom 2003/98/EZ kako bi se mogli ponovno koristiti. Osim toga, ako takvi alati nisu dostupni na tržištu, ta tijela stavljaju na raspolaganje dostupne alate za informiranje koji omogućuju krajnjim korisnicima da odrede dostupnost povezivosti u različitim područjima, uz pojedinosti koje im olakšavaju da odaberu operatora ili pružatelja usluga.

7. Kako bi se doprinijelo dosljednoj primjeni geografskih pregleda i prognoza, a nakon savjetovanja s dionicima i u bliskoj suradnji s Komisijom i relevantnim nacionalnim tijelima, BEREC do 21. lipnja 2020. izdaje smjernice za pomoć nacionalnim regulatornim i/ili drugim nadležnim tijelima u dosljednoj provedbi njihovih obveza na temelju ovog članka.

Članak 23.

Mehanizam savjetovanja i transparentnosti

1. Osim u slučajevima obuhvaćenima člankom 26. ili člankom 27. ili člankom 32. stavkom 10., države članice osiguravaju da nacionalna regulatorna ili druga nadležna tijela, kada namjeravaju poduzeti mjere u skladu s ovom Direktivom, ili kada namjeravaju propisati ograničenja u skladu s člankom 45. stavkom 4. i stavkom 5., a koja imaju značajan utjecaj na relevantno tržište, pruže zainteresiranim stranama mogućnost davanja primjedaba na nacrt mjere u razumnom roku, uzimajući u obzir kompleksnost pitanja i u svakom slučaju ne kraćem od 30 dana, osim u iznimnim okolnostima.

2. Za potrebe članka 35., nadležna tijela u trenutku objave obavješćuju RSPG o svakom nacrtu mjere koja je obuhvaćena područjem primjene postupka uspoređivanja ili natječajnoga postupka na temelju članka 55. stavka 2. i koja se odnosi na korištenje radiofrekvencijskim spektrom za koji su usklađeni uvjeti utvrđeni putem tehničkih provedbenih mjera u skladu s Odlukom br. 676/2002/EZ kako bi se omogućila njegova upotreba za bežične širokopojasne elektroničke komunikacijske mreže i usluge („bežične širokopojasne mreže i usluge”).

3. Nacionalna regulatorna i druga nadležna tijela objavljuju svoje nacionalne postupke savjetovanja.

Države članice osiguravaju osnivanje jedinstvene informacijske točke preko koje se može pristupiti svim aktualnim savjetovanjima.

4. Rezultati postupka savjetovanja stavljaju se na raspolaganje javnosti, osim kada su informacije povjerljive u skladu s pravom Unije i nacionalnim pravom o komercijalnoj povjerljivosti.

Članak 24.

Savjetovanje sa zainteresiranim stranama

1. Države članice osiguravaju da, ako je primjereno, nadležna tijela u koordinaciji, ako je relevantno, s nacionalnim regulatornim tijelima uzmu u obzir stajališta krajnjih korisnika, osobito potrošača i krajnjih korisnika s invaliditetom, proizvođača i poduzetnika koji pružaju elektroničke komunikacijske mreže ili usluge, u vezi s pitanjima koja se odnose na sva prava krajnjih korisnika i potrošača, uključujući jednak pristup i izbor za krajnje korisnike s invaliditetom, a s obzirom na javno dostupne elektroničke komunikacijske usluge, posebno u slučajevima kada oni imaju značajan utjecaj na tržište.

Države članice osiguravaju da nadležna tijela u koordinaciji, ako je relevantno, s nacionalnim regulatornim tijelima uspostavljaju mehanizam savjetovanja, pristupačan krajnjim korisnicima s invaliditetom, kojim se osigurava da se, kod donošenja odluka o pitanjima koja se odnose na prava krajnjih korisnika i potrošača s obzirom na javno dostupne elektroničke komunikacijske usluge, u obzir uzimaju interesi potrošača u području elektroničkih komunikacija.

2. Zainteresirane strane mogu pod vodstvom nadležnih tijela u koordinaciji, ako je to relevantno, s nacionalnim regulatornim tijelima, razviti mehanizme koji uključuju potrošače, korisničke skupine i pružatelje usluga, s ciljem poboljšanja opće kvalitete pružanja usluga, među ostalim, putem izrade i nadziranja kodeksa ponašanja i operativnih normi.

3. Ne dovodeći u pitanje nacionalna pravila u skladu s pravom Unije o promicanju ciljeva u području kulture i ciljeva politike medija, kao što su kulturna i jezična raznolikost te pluralizam medija, nadležna tijela u koordinaciji s nacionalnim regulatornim tijelima, ako je to relevantno, mogu promicati suradnju između pružatelja elektroničkih komunikacijskih mreža ili usluga i sektora zainteresiranih za promicanje zakonskog sadržaja putem elektroničkih komunikacijskih mreža i usluga. Navedena suradnja može uključivati i omogućivanje koordinacije informacija od javnog interesa koje treba pružiti na temelju članka 103. stavka 4.

Članak 25.

Izvansudsko rješavanje sporova

1. Države članice osiguravaju da je nacionalno regulatorno ili drugo nadležno tijelo odgovorno za primjenu članaka od 102. do 107. i članka 115. ove Direktive ili barem jedno neovisno tijelo s dokazanim stručnim znanjem u primjeni članaka od 102. do 107. i članka 115. ove Direktive uvršteno na popis subjekata za alternativno rješavanje sporova u skladu s člankom 20. stavkom 2. Direktive 2013/11/EU s ciljem rješavanja sporova između pružatelja i potrošača koji proizađu i ove Direktive i koji se odnose na provedbu ugovora. Države članice mogu proširiti pristup postupcima za alternativno rješavanje sporova koje to tijelo pruža krajnjim korisnicima koji nisu potrošači, a posebice mikropoduzetnicima i malim poduzetnicima.

2. Ne dovodeći u pitanje Direktivu 2013/11/EU, ako takvi sporovi uključuju stranke u različitim državama članicama, države članice usklađuju svoje napore s ciljem omogućivanja rješavanja spora.

Članak 26.

Rješavanje sporova između poduzetnika

1. U slučaju spora koji nastane u vezi s postojećim obvezama na temelju ove Direktive između pružatelja elektroničkih komunikacijskih mreža ili usluga u određenoj državi članici, ili između takvih poduzetnika i drugih poduzetnika u toj državi članici koje imaju koristi od obveza pristupa ili međupovezivanja ili između pružatelja elektroničkih komunikacijskih mreža ili usluga u državi članici i pružatelja na korištenje povezane opreme, dotično nacionalno regulatorno tijelo, na zahtjev bilo koje stranke i ne dovodeći u pitanje stavak 2., donosi obvezujuću odluku radi rješavanja spora u najkraćem mogućem roku na temelju jasnih i učinkovitih postupaka, a u svakom slučaju, u roku od četiri mjeseca, osim u iznimnim okolnostima. Dotična država članica zahtijeva da sve stranke u potpunosti surađuju s nacionalnim regulatornim tijelom.

2. Države članice mogu donijeti odredbu kojom se nacionalnim regulatornim tijelima omogućuje odbijanje rješavanja spora ako postoje drugi mehanizmi, uključujući mirenje, koji bi bolje doprinijeli pravodobnom rješavanju spora u skladu s ciljevima utvrđenim u članku 3. Nacionalno regulatorno tijelo o tome obavješćuje stranke u sporu bez odgode. Ako nakon četiri mjeseca spor nije riješen, i ako stranka koja je tražila rješavanje spora nije iznijela isti pred sud, nacionalno regulatorno tijelo, na zahtjev bilo koje stranke i u najkraćem mogućem roku, a najkasnije u roku od četiri mjeseca, donosi obvezujuću odluku radi rješavanja spora.

3. Pri rješavanju spora nacionalno regulatorno tijelo donosi odluke radi postizanja ciljeva navedenih u članku 3. Sve obveze koje nacionalno regulatorno tijelo nametne poduzetniku s ciljem rješavanja spora moraju biti u skladu s odredbama ove Direktive.

4. Odluka nacionalnog regulatornoga tijela javno se objavljuje, uz poštovanje zahtjeva u pogledu komercijalne povjerljivosti. Nacionalno regulatorno tijelo strankama u sporu dostavlja cjelovito obrazloženje o razlozima na kojima se odluka zasniva.

5. Postupci iz stavaka 1., 3. i 4. ne sprečavaju stranke u sporu da pokrenu postupak pred sudom.

Članak 27.

Rješavanje prekograničnih sporova

1. U slučaju spora koji proizlazi na temelju ove Direktive između poduzetnika u različitim državama članicama primjenjuju se stavci 2., 3. i 4. Te se odredbe ne primjenjuju na sporove u vezi s koordinacijom radiofrekvencijskog spektra obuhvaćenom člankom 28.

2. Svaka stranka može iznijeti spor pred dotično nacionalno regulatorno tijelo ili tijela. Ako spor utječe na trgovinu između država članica, nadležno nacionalno regulatorno tijelo ili tijela o sporu obavješćuju BEREC kako bi donijeli usklađeno rješenje spora u skladu s ciljevima iz članka 3.

3. Ako je takva obavijest dostavljena, BEREC iznosi mišljenje kojim se dotično nacionalno regulatorno tijelo ili tijela pozivaju da poduzmu određenu mjeru kako bi se riješio spor ili da se suzdrže od djelovanja, u najkraćem mogućem roku i u svakom slučaju u roku od četiri mjeseca, osim u iznimnim okolnostima.

4. Dotično nacionalno regulatorno tijelo ili tijela čekaju mišljenje BEREC-a prije poduzimanja mjera za rješavanje spora. U iznimnim okolnostima, ako postoji potreba za žurnim djelovanjem kako bi se zaštitilo tržišno natjecanje ili interesi krajnjih korisnika, bilo koje od nadležnih nacionalnih regulatornih tijela može donijeti privremene mjere na zahtjev stranaka ili na vlastitu inicijativu.

5. Svaka obveza koje nacionalno regulatorno tijelo nametne nekom poduzetniku kao dio rješavanja spora mora biti u skladu s ovom Direktivom, u najvećoj mjeri u obzir mora uzimati mišljenje koje je donio BEREC te se mora donijeti se u roku od mjesec dana od takvog mišljenja.

6. Postupak iz stavka 2. ne sprečava nijednu stranku da predmet iznese pred sud.

Članak 28.

Koordinacija radiofrekvencijskog spektra među državama članicama

1. Države članice i njihova nadležna tijela osiguravaju da se korištenje radiofrekvencijskim spektrom na njihovu državnom području organizira tako da se nijedna druga država članica ne sprečava u tome da na njezinu državnom području dopusti upotrebu usklađenoga radiofrekvencijskog spektra u skladu s pravom Unije, osobito zbog prekograničnih štetnih smetnji između država članica.

U tu svrhu države članice poduzimaju sve potrebne mjere ne dovodeći u pitanje svoje obveze prema međunarodnom pravu i relevantnim međunarodnim sporazumima kao što su Radijski propisi Međunarodne telekomunikacijske unije (ITU) i radijski regionalni sporazumi ITU-a.

2. Države članice surađuju međusobno i, ako je to primjereno, putem RSPG-a, na prekograničnoj koordinaciji korištenja radiofrekvencijskim spektrom kako bi:

(a) osigurale usklađenost sa stavkom 1.;

(b) riješile probleme ili sporove povezane s prekograničnom koordinacijom ili prekograničnim štetnim smetnjama između država članica kao i sa trećim zemljama koje sprečavaju države članice u korištenju usklađenim radiofrekvencijskim spektrom na njihovu državnom području.

3. Kako bi osigurala usklađenost sa stavkom 1. svaka zahvaćena država članica može zatražiti od RSPG-a da posreduje u rješavanju bilo kojeg problema ili spora povezanog s prekograničnom koordinacijom ili prekograničnim štetnim smetnjama. RSPG može, ako je to primjereno, izdati mišljenje u kojem predlaže koordinirano rješenje u pogledu takvoga problema ili spora.

4. Ako se mjerama iz stavka 2. ili 3. nije riješio problem ili spor, te na zahtjev svake zahvaćene države članice, Komisija može, uzimajući u najvećoj mjeri u obzir svako mišljenje RSPG-a kojim se preporuča koordinirano rješenje na temelju stavka 3., donijeti odluke za rješavanje prekograničnih štetnih smetnji između dvije države članice ili više njih koje ih sprečavaju u korištenju usklađenim radiofrekvencijskim spektrom na njihovu državnom području, a koje se dostavljaju državama članicama koje su zahvaćene nerazriješenim pitanjem štetnih smetnji putem provedbenih akata.

Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 118. stavka 4.

5. Unija na zahtjev svake zahvaćene države članice pruža pravnu, političku i tehničku potporu u rješavanju pitanja koordinacije radiofrekvencijskog spektra sa susjednim zemljama Unije, uključujući države kandidatkinje i pristupnice, tako da dotične države članice mogu poštovati svoje obveze na temelju prava Unije. Prilikom pružanja takve pomoći Unija promiče provedbu politika Unije.







GLAVA III.

PROVEDBA

Članak 29.

Sankcije

1. Države članice utvrđuju pravila o sankcijama, uključujući prema potrebi novčane kazne i nekaznene unaprijed utvrđene ili periodične sankcije, koje se primjenjuju u slučaju kršenja nacionalnih odredaba donesenih na temelju ove Direktive ili kršenja bilo koje obvezujuće odluke koju je donijela Komisija, nacionalno regulatorno ili drugo nadležno tijelo na temelju ove Direktive te donose sve potrebne mjere kako bi osigurale da se ona provode. Unutar ograničenja nacionalnog prava nacionalna regulatorna i druga nadležna tijela ovlaštena su za izricanje takvih sankcija. Predviđene sankcije moraju biti primjerene, učinkovite, proporcionalne i odvraćajuće.

2. Države članice predviđaju sankcije u okviru postupka iz članka 22. stavka 3. samo ako poduzetnik ili tijelo javne vlasti znajući ili iz krajnje nepažnje dostavlja zavaravajuće, pogrešne ili nepotpune informacije.

Pri određivanju iznosa novčanih kazni ili periodičnih sankcija koje se izriču poduzetniku ili tijelu javne vlasti jer je znajući ili iz krajnje nepažnje dostavljalo zavaravajuće, pogrešne ili nepotpune informacije u okviru postupka iz članka 22. stavka 3., u obzir se među ostalim uzima je li postupanje poduzetnika ili tijela javne vlasti imalo negativan učinak na tržišno natjecanje, a posebno, je li, suprotno prethodno dostavljenim informacijama ili ažuriranim informacijama, poduzetnik ili tijelo javne vlasti uvelo, proširilo ili unaprijedilo mrežu ili nije uvelo mrežu, a nije pružilo objektivno opravdanje za tu izmjenu plana.

Članak 30.

Usklađenost s uvjetima općeg ovlaštenja ili uvjetima prava korištenja radiofrekvencijskim spektrom i brojevnim resursima te usklađenost s posebnim obvezama

1. Države članice osiguravaju da njihova relevantna nadležna tijela prate i nadziru usklađenost s uvjetima općeg ovlaštenja ili uvjetima prava korištenja radiofrekvencijskim spektrom i brojevnim resursima s određenim obvezama iz članka 13.stavka 2. i s obvezom djelotvornog i učinkovitoga korištenja radiofrekvencijskim spektrom u skladu s člankom 4., člankom 45.stavkom 1. te člankom 47.

Nadležna tijela imaju ovlasti zahtijevati od poduzetnika koji podliježu općem ovlaštenju ili koji uživaju prava korištenja radiofrekvencijskim spektrom ili brojevnim resursima, da u skladu s člankom 21. dostave sve informacije potrebne za potvrđivanje usklađenosti s uvjetima općeg ovlaštenja ili prava korištenja radiofrekvencijskim spektrom i brojevnim resursima ili usklađenosti s posebnim obvezama iz članka 13. stavka 2. ili članka 47.

2. Ako nadležno tijelo utvrdi da se neki poduzetnik ne pridržava jednog ili više uvjeta općeg ovlaštenja ili prava korištenja radiofrekvencijskim spektrom i brojevnim resursima, ili se ne pridržava posebnih obveza iz članka 13. stavka 2., ono o zaključcima obavješćuje tog poduzetnika te poduzetniku pruža mogućnost da iznese svoja stajališta u razumnom roku.

3. Nadležno tijelo ima ovlasti zahtijevati prestanak kršenja uvjeta iz stavka 2. bez odgode ili u razumnom roku te donosi odgovarajuće i proporcionalne mjere kojima je cilj osigurati usklađenost s uvjetima.

U tom smislu, države članice ovlašćuju nadležna tijela da:

(a) ako je to primjereno, izriču odvraćajuće financijske sankcije, koje mogu uključiti periodične sankcije s retroaktivnim učinkom; i

(b) izdaju naloge da se prekine ili odgodi pružanje usluga ili paketa usluga koje bi, ako bi se nastavilo, znatno naštetilo tržišnom natjecanju, dok se ne postigne usklađenost s obvezama pristupa propisanima nakon analize tržišta provedene u skladu s člankom 67.

Nadležna tijela o mjerama i razlozima na kojima se temelje bez odgode obavješćuju dotičnog poduzetnika te mu određuju razumni rok za usklađivanje s tim mjerama.

4. Neovisno o stavcima 2. i 3. ovoga članka države članice ovlašćuju nadležno tijelo da poduzetnicima, ako je to primjereno, izrekne financijske sankcije za nedostavljanje informacija u skladu s obvezama propisanima na temelju članka 21. stavka 1. prvog podstavka točaka (a) ili (b) i članka 69. u razumnom roku koji predviđa nadležno tijelo.

5. U slučajevima ozbiljnog kršenja ili opetovanih kršenja uvjeta općeg ovlaštenja ili prava korištenja radiofrekvencijskim spektrom i brojevnim resursima, ili kršenja posebnih obveza iz članka 13. stavka 2. ili članka 47. stavaka 1. i 2., kada mjere kojima je cilj osigurati usklađenost iz stavka 3. ovoga članka nisu bile uspješne, države članice ovlašćuju nadležna tijela da spriječe poduzetnika u nastavljanju pružanja elektroničke komunikacijske mreže ili usluge, ili suspendiraju ili povuku prava korištenja. Države članice ovlašćuju nadležno tijelo za izricanje sankcija koje su učinkovite, proporcionalne i odvraćajuće. Takve sankcije mogu se primjenjivati za razdoblje trajanja kršenja, pa čak i kada je kršenje naknadno ispravljeno.

6. Neovisno o stavcima 2., 3. i 5. ovoga članka, nadležno tijelo može donijeti hitne privremene mjere da bi riješilo situaciju prije donošenja konačne odluke, ako ima dokaz o kršenju uvjeta općeg ovlaštenja, prava korištenja radiofrekvencijskim spektrom i brojevnim resursima ili posebnih obveza iz članka 13. stavka 2. ili članka 47. stavaka 1. ili 2. koje predstavlja izravnu i ozbiljnu prijetnju javnom redu, javnoj sigurnosti ili javnom zdravlju ili rizik od stvaranja ozbiljnih gospodarskih ili operativnih problema drugim pružateljima ili korisnicima elektroničkih komunikacijskih mreža ili usluga ili drugim korisnicima radiofrekvencijskog spektra. Nadležno tijelo dotičnom poduzetniku daje razumnu mogućnost da iznese svoja stajališta i predloži regulatorne mjere. Ako je to primjereno, nadležno tijelo može potvrditi privremene mjere koje su na snazi najviše tri mjeseca, ali koje se mogu produljiti za dodatno razdoblje do tri mjeseca ako postupci izvršenja nisu privedeni kraju.

7. Poduzetnici imaju pravo žalbe protiv mjera donesenih na temelju ovoga članka u skladu s postupkom iz članka 31.

Članak 31.

Pravo na žalbu

1. Države članice osiguravaju učinkovit mehanizam na nacionalnoj razini na temelju kojeg bilo koji korisnik ili poduzetnik, koji pružaju elektroničke komunikacijske mreže ili usluge ili povezanu opremu, a na koje utječe odluka nadležnog tijela, imaju pravo uložiti žalbu protiv te odluke žalbenom tijelu koje je neovisno o umiješanim strankama i bilo kakvoj vanjskoj intervenciji ili političkom pritisku koji bi mogli ugroziti njegovu neovisnu procjenu predmeta kojima se bavi. To tijelo, koje može biti sud, mora imati odgovarajuće stručno znanje koje mu omogućuje da učinkovito obavlja svoje zadaće. Države članice osiguravaju da se osnovanost zahtjeva valjano uzme u obzir.

Do ishoda žalbe na snazi ostaje odluka nadležnog tijela, osim ako se donesu privremene mjere u skladu s nacionalnim pravom.

2. Ako žalbeno tijelo iz stavka 1. nije sudbeno prema svojim značajkama, ono uvijek daje pisano obrazloženje svoje odluke. Isto tako, u takvim slučajevima njegova je odluka podložna preispitivanju suda u smislu članka 267. UFEU-a.

Države članice osiguravaju učinkovitost žalbenog mehanizma.

3. Države članice prikupljaju informacije o općem predmetu žalbe, broju zahtjeva za žalbu, trajanju žalbenih postupaka i broju rješenja žalbi kako bi donijele privremene mjere. Države članice takve informacije, odluke ili presude dostavljaju Komisiji i BEREC-u na njihove obrazložene zahtjeve.







GLAVA IV.

POSTUPCI UNUTARNJEG TRŽIŠTA







POGLAVLJE I.

Članak 32.

Konsolidiranje unutarnjega tržišta elektroničkih komunikacija

1. Pri obavljanju svojih zadaća na temelju ove Direktive nacionalna regulatorna tijela u najvećoj mogućoj mjeri vode računa o ciljevima utvrđenima u članku 3.,.

2. Nacionalna regulatorna tijela doprinose razvoju unutarnjeg tržišta međusobnom suradnjom te suradnjom s Komisijom i BEREC-om na transparentan način, kako bi se u svim državama članicama osigurala dosljedna primjena ove Direktive. U tu svrhu, ona posebno rade s Komisijom i BEREC-om na određivanju najpogodnijih vrsta instrumenata i regulatornih mjera kako bi odgovorili na određene vrste situacija na tržištu.

3. Osim ako je drukčije predviđeno u preporukama ili smjernicama donesenima na temelju članka 34. nakon završetka javnog savjetovanja iz članka 23., ako je ono potrebno, kada nacionalno regulatorno tijelo namjerava poduzeti mjeru:

(a) obuhvaćenu člancima 61., 64., 67., 68. ili 83.; i

(b) koja bi utjecala na trgovinu između država članica;

ono objavljuje nacrt mjere i dostavlja ga istodobno Komisiji, BEREC-u i nacionalnim regulatornim tijelima u drugim državama članicama, istodobno navodeći razloge za mjeru, u skladu s člankom 20. stavkom 3. Nacionalna regulatorna tijela, BEREC i Komisija mogu dostaviti primjedbe na nacrt mjere u roku od mjesec dana. Jednomjesečni rok ne može se produljiti.

4. Nacrt mjere iz stavka 3. ovog članka ne donosi se u sljedeća dva mjeseca ako je cilj te mjere:

(a) definiranje relevantnoga tržišta koje se razlikuje od onih navedenih u preporuci iz članka 64. stavka 1.; ili

▼C1

(b) određivanje ima li poduzetnik, samostalno ili zajedno s drugima, značajnu tržišnu snagu na temelju članka 67. stavka 3. ili 4.;

▼B

i koja bi utjecala na trgovinu između država članica, a Komisija je nacionalno regulatorno tijelo obavijestila da smatra da bi nacrt te mjere stvorio prepreku unutarnjem tržištu, ili da ozbiljno sumnja u usklađenost te mjere s pravom Unije, a posebno s ciljevima iz članka 3. Taj se rok od dva mjeseca ne može produljiti. Komisija obavješćuje BEREC i nacionalna regulatorna tijela o svojim rezervama u takvom slučaju i istodobno ih objavljuje.

5. BEREC objavljuje mišljenje o rezervama Komisije iz stavka 4., u kojem navodi smatra li da bi nacrt mjere trebalo zadržati, izmijeniti ili povući i u tom smislu, ako je primjereno, dostavlja određene prijedloge.

6. U roku od dva mjeseca iz stavka 4. Komisija može:

(a) donijeti odluku kojom od dotičnog nacionalnog regulatornoga tijela traži da povuče nacrt mjere; ili

(b) donijeti odluku da ukine svoje rezerve iz stavka 4.

Prije donošenja odluke, Komisija u najvećoj mjeri uzima u obzir mišljenje BEREC-a.

Uz odluke iz prvog podstavka točke (a) dostavlja se detaljna i nepristrana analiza razloga zbog kojih Komisija smatra da nacrt mjere ne treba donijeti, zajedno s određenim prijedlozima za izmjenu nacrta mjera.

7. Kada je Komisija donijela odluku u skladu sa stavkom 6. prvim podstavkom točkom (a) ovoga članka, kojom od nacionalnog regulatornoga tijela traži da povuče nacrt mjere, nacionalno regulatorno tijelo mijenja ili povlači nacrt mjere u roku od šest mjeseci od datuma odluke Komisije. Ako se nacrt mjere mijenja, nacionalno regulatorno tijelo provodi javno savjetovanje u skladu s člankom 23., te Komisiju, u skladu sa stavkom 3. ovoga članka, obavješćuje o izmijenjenom nacrtu mjere.

8. Dotično nacionalno regulatorno tijelo u najvećoj mogućoj mjeri uzima u obzir primjedbe drugih nacionalnih regulatornih tijela, BEREC-a i Komisije te može, osim u slučajevima obuhvaćenima stavkom 4. i stavkom 6. točkom (a), donijeti pripremljeni nacrt mjere i, ako to učini, dostaviti ga Komisiji.

9. Nacionalno regulatorno tijelo obavješćuje Komisiju i BEREC o svim donesenim konačnim mjerama koje su obuhvaćene stavkom 3. točkama (a) i (b).

10. U iznimnim okolnostima, ako nacionalno regulatorno tijelo smatra da, odstupajući od postupaka navedenih u stavcima 3. i 4., postoji potreba za žurnim djelovanjem kako bi se zaštitilo tržišno natjecanje i interesi korisnika, to nacionalno regulatorno tijelo može odmah donijeti proporcionalne i privremene mjere. Nacionalno regulatorno tijelo te mjere bez odgode, s potpunim obrazloženjem, dostavlja Komisiji, drugom nacionalnom regulatornom tijelu i BEREC-u. Odluka nacionalnog regulatornog tijela da takve mjere učini trajnima ili da produlji razdoblje njihove primjene podložna je stavcima 3. i 4.

11. Nacionalno regulatorno tijelo može u bilo kojem trenutku povući nacrt mjere.

Članak 33.

Postupak dosljedne primjene regulatornih mjera

1. Ako je cilj predložene mjere obuhvaćene člankom 32.stavkom 3. određivanje, izmjena ili ukidanje obveze poduzetnika pri primjeni članaka 61. ili 67. u vezi s člancima od 69. do 76. i člankom 83., Komisija može, u roku od jednog mjeseca iz članka 32. stavka 3. obavijestiti dotično nacionalno regulatorno tijelo i BEREC o razlozima na temelju kojih smatra da bi nacrt mjera stvorio prepreku unutarnjem tržištu ili o svojim ozbiljnim sumnjama u vezi s njegovom usklađenošću s pravom Unije. U tom slučaju, nacrt mjere ne donosi se još sljedeća tri mjeseca od obavijesti Komisije.

Ako ne dobije takvu obavijest, dotično nacionalno regulatorno tijelo može donijeti nacrt mjere, u najvećoj mjeri uzimajući u obzir sve primjedbe koje je dala Komisija, BEREC ili bilo koje drugo nacionalno regulatorno tijelo.

2. U tromjesečnom roku iz stavka 1. ovoga članka Komisija, BEREC i dotično nacionalno regulatorno tijelo blisko surađuju na utvrđivanju najprimjerenije i najdjelotvornije mjere s obzirom na ciljeve utvrđene u članku 3., istodobno obraćajući dužnu pozornost na stajališta sudionika na tržištu i potrebu da se osigura razvoj dosljedne regulatorne prakse.

3. U roku razdoblju od šest tjedana od početka tromjesečnog roka iz stavka 1. BEREC objavljuje mišljenje o obavijesti Komisije iz stavka 1., u kojem navodi smatra li da bi nacrt mjera trebalo izmijeniti ili povući i, ako je primjereno, dostavlja određene prijedloge u tu svrhu. To se mišljenje obrazlaže i objavljuje.

4. Ako je u svom mišljenju izrazio da se slaže s Komisijom u vezi s ozbiljnom sumnjom, BEREC blisko surađuje s dotičnim nacionalnim regulatornim tijelom pri određivanju najprimjerenije i najdjelotvornije mjere. Prije kraja tromjesečnog roka iz stavka 1. nacionalno regulatorno tijelo može:

(a) izmijeniti ili povući svoj nacrt mjere, u najvećoj mogućoj mjeri vodeći računa o obavijesti Komisije iz stavka 1. te o mišljenju BEREC-a; ili

(b) zadržati svoj nacrt mjere.

5. Komisija, u roku od jednog mjeseca nakon isteka tromjesečnog roka iz stavka 1., i u najvećoj mjeri uzimajući u obzir mišljenje BEREC-a ako postoji, može:

(a) dati preporuku kojom od dotičnog nacionalnog regulatornoga tijela zahtijeva da izmijeni ili povuče nacrt mjera, uključujući određene prijedloge u tu svrhu i navodeći razloge za svoju preporuku, posebno ako se BEREC ne slaže s ozbiljnim sumnjama Komisije;

(b) donijeti odluku o ukidanju svojih rezervi navedenih u skladu sa stavkom 1.; ili

(c) za nacrt mjera obuhvaćenih člankom 61. stavkom 3. drugim podstavkom ili člankom 76. stavkom 2. donijeti odluku kojom se od dotičnog nacionalnog regulatornoga tijela zahtijeva da povuče nacrt mjere ako BEREC i Komisija imaju ozbiljne sumnje u pogledu toga, popraćenu detaljnom i nepristranom analizom razloga zbog kojih Komisija smatra da nacrt mjera ne bi trebalo donijeti, zajedno s određenim prijedlozima za izmjenu nacrta mjera, podložno postupku iz članka 32. stavka 7. koji se primjenjuje mutatis mutandis.

6. U roku od jednog mjeseca nakon što je Komisija izdala preporuku u skladu sa stavkom 5. točkom (a) ili ukinula svoje rezerve u skladu sa stavkom 5. točkom (b), dotično nacionalno regulatorno tijelo dostavlja Komisiji i BEREC-u donesene konačne mjere.

To se razdoblje može produljiti kako bi se nacionalnom regulatornom tijelu omogućilo da provede javno savjetovanje u skladu s člankom 23.

7. Ako odluči da neće izmijeniti ili povući nacrt mjere na temelju preporuke dane na temelju stavka 5. točke (a), nacionalno regulatorno tijelo o tome dostavlja obrazloženje.

8. Nacionalno regulatorno tijelo može povući predloženi nacrt mjera u bilo kojoj fazi postupka.

Članak 34.

Provedbene odredbe

Nakon javnog savjetovanja i savjetovanja s nacionalnim regulatornim tijelima, te u najvećoj mogućoj mjeri uzimajući u obzir mišljenje BEREC-a, Komisija može donijeti preporuke ili smjernice u vezi s člankom 32. kojima se utvrđuje oblik, sadržaj i detaljni podaci koji se navode u obavijestima u skladu s člankom 32. stavkom 3., okolnosti u kojima se ne bi tražile obavijesti, i izračun rokova.







POGLAVLJE II.

Dosljedna dodjela radiofrekvencijskog spektra

Članak 35.

Postupak istorazinske ocjene

1. Ako nacionalno regulatorno ili drugo nadležno tijelo namjerava provesti postupak odabira u skladu s člankom 55. stavkom 2. u odnosu na radiofrekvencijski spektar za koji su tehničkim provedbenim mjerama u skladu s Odlukom br. 676/2002/EZ utvrđeni usklađeni uvjeti kako bi se omogućila njegova upotreba za bežične širokopojasne mreže i usluge, ono na temelju članka 23. obavješćuje RSPG o svakom nacrtu mjere koja je obuhvaćena područjem primjene postupka uspoređivanja ili natječajnoga postupka na temelju članka 55. stavka 2. i navodi zahtijeva li od RSPG-a sazivanje foruma za istorazinsku ocjenu i kada ga zahtijeva.

Kada se to od njega zatraži RSPG organizira forum za istorazinsku ocjenu radi rasprave i razmjene mišljenja o dostavljenim nacrtima mjera i olakšava razmjenu iskustava i najboljih praksi o nacrtima mjera.

Forum za istorazinsku ocjenu sastoji se od članova RSPG-a, a organizira ga i njime predsjeda predstavnik RSPG-a.

2. Najkasnije tijekom javnog savjetovanja provedenoga na temelju članka 23. RSPG može iznimno na vlastitu inicijativu sazvati forum za istorazinsku ocjenu u skladu s poslovnikom za njegovu organizaciju u cilju razmjene iskustava i najboljih praksi o nacrtu mjera koji se odnosi na postupak odabira ako smatra da bi se nacrtom mjera znatno dovela u pitanje sposobnost nacionalnog regulatornog tijela ili drugog nadležnoga tijela da ostvari ciljeve utvrđene u člancima 3., 45., 46. i 47.

3. RSPG unaprijed definira i objavljuje objektivne kriterije za iznimno sazivanje foruma za istorazinsku ocjenu.

4. Tijekom foruma za istorazinsku ocjenu nadležno tijelo ili nacionalno regulatorno ili drugo nadležno tijelo objašnjava kako se nacrtom mjere:

(a) promiče razvoj unutarnjeg tržišta, prekogranično pružanje usluga, kao i tržišno natjecanje te maksimalno povećavaju koristi za potrošače i općenito postižu ciljevi utvrđeni u člancima 3., 45., 46. i 47. ove Direktive kao i u odlukama 676/2002/EZ i br. 243/2012/EU;

(b) osigurava djelotvorno i učinkovito korištenje radiofrekvencijskim spektrom; i

(c) osiguravaju stabilni i predvidljivi uvjeti ulaganja za postojeće i potencijalne korisnike radiofrekvencijskog spektra prilikom postavljanja mreža za pružanje elektroničkih komunikacijskih usluga koje se oslanjaju na radiofrekvencijski spektar.

5. Forum za istorazinsku ocjenu otvoren je za dobrovoljno sudjelovanje stručnjaka iz drugih nadležnih tijela i BEREC-a.

6. Forum za istorazinsku ocjenu saziva se samo jednom tijekom čitavog nacionalnoga postupka pripreme i savjetovanja za pojedinačan postupak odabira u vezi s jednim pojasom radiofrekvencijskog spektra ili više njih, osim ako nacionalno regulatorno ili drugo nadležno tijelo zatraže njegovo sazivanje.

7. Na zahtjev nacionalnog regulatornog ili drugog nadležnog tijela koje je zatražilo sastanak, RSPG može donijeti izvješće o tome kako se nacrtom mjera postižu ciljevi iz stavka 4. te prenose mišljenja razmijenjena u okviru foruma za istorazinsku ocjenu.

8. RSPG u veljači svake godine objavljuje izvješće o nacrtu mjera o kojem se raspravljalo na temelju stavaka 1. i 2. U izvješću se navode zabilježena iskustva i najbolje prakse.

9. Nakon foruma za istorazinsku ocjenu, na zahtjev nacionalnog regulatornog ili drugog nadležnog tijela koje je zatražilo sastanak, RSPG može donijeti mišljenje o nacrtu mjera.

Članak 36.

Usklađena dodjela radiofrekvencijskog spektra

Ako je korištenje radiofrekvencijskim spektrom već usklađeno, a uvjeti pristupa i postupci dogovoreni, i poduzetnici kojima se dodjeljuje radiofrekvencijski spektar izabrani u skladu s međunarodnim sporazumima i odredbama Unije, države članice pravo korištenja tim radiofrekvencijskim spektrom dodjeljuju u skladu s prethodno navedenim. Pod uvjetom da su svi nacionalni uvjeti povezani s pravom na korištenje dotičnim radiofrekvencijskim spektrom zadovoljeni u slučaju zajedničkoga postupka odabira, države članice ne smiju nametati dodatne uvjete, dodatne kriterije ili postupke kojima bi se ograničila, izmijenila ili odgodila ispravna primjena zajedničke dodjele takvog radiofrekvencijskog spektra.

Članak 37.

Zajednički postupak ovlaštenja za dodjelu pojedinačnih prava korištenja radiofrekvencijskim spektrom

Dvije ili više država članica mogu surađivati međusobno i s RSPG-om, uzimajući u obzir interes koji su izrazili sudionici na tržištu, zajedničkim utvrđivanjem zajedničkih aspekata postupka ovlaštenja te, ako je to primjereno, zajedničkom provedbom postupka odabira za dodjelu pojedinačnih prava korištenja radiofrekvencijskim spektrom.

Pri oblikovanju zajedničkog postupka ovlaštenja, države članice mogu uzeti u obzir sljedeće kriterije:

(a) pojedinačne nacionalne postupke ovlaštenja pokreću i provode nadležna tijela u skladu sa zajednički dogovorenim rasporedom;

(b) ako je to primjereno, predviđaju se zajednički uvjeti i postupci odabira i dodjele pojedinačnih prava korištenja radiofrekvencijskim spektrom među dotičnim državama članicama;

(c) ako je to primjereno, predviđaju se zajednički ili usporedivi uvjeti koji se povezuju s pojedinačnim pravima korištenja radiofrekvencijskim spektrom među dotičnim državama članicama, kojima se među ostalim korisnicima omogućuje dodjela sličnih blokova radiofrekvencijskog spektra;

(d) zajednički postupak ovlaštenja otvoren je u bilo kojem trenutku za druge države članice sve dok se njegova provedba ne dovrši.

Ako, unatoč interesu koji su izrazili sudionici na tržištu, države članice ne djeluju zajednički, one obavješćuju te sudionike na tržištu o razlozima svoje odluke.







POGLAVLJE III.

Postupci usklađivanja

Članak 38.

Postupci usklađivanja

1. Ako Komisija utvrdi da bi odstupanja među nacionalnim regulatornim ili drugim nadležnim tijelima u provedbi regulatornih zadaća utvrđenih u ovoj Direktivi mogla stvoriti prepreku unutarnjem tržištu, Komisija može, u najvećoj mogućoj mjeri uzimajući u obzir mišljenje BEREC-a, ili RSPG-a ako je relevantno, donositi preporuke ili, u podložno stavku 3. ovoga članka, odluke putem provedbenih akata kako bi se osigurala usklađena primjena ove Direktive i promicalo ostvarivanje ciljeva utvrđenih u članku 3.

2. Države članice osiguravaju da nacionalna regulatorna i druga nadležna tijela pri obavljanju svojih zadaća u najvećoj mogućoj mjeri poštuju preporuke iz stavka 1. Kada nacionalno regulatorno ili drugo nadležno tijelo odluči ne slijediti preporuku, o tome obavješćuje Komisiju obrazlažući svoje stajalište.

3. Odluke donesene na temelju stavka 1. uključuju samo utvrđivanje usklađenog ili koordiniranoga pristupa radi rješavanja sljedećih pitanja:

(a) nedosljedne provedbe općih regulatornih pristupa u vezi s uređenjem tržišta elektroničkih komunikacija pri primjeni članaka 64. i 67. od strane nacionalnih regulatornih tijela, kada to predstavlja prepreku unutarnjem tržištu; takve se odluke ne odnose na posebne obavijesti koje nacionalna regulatorna tijela na izdaju temelju članka 32.; u takvom slučaju, Komisija predlaže nacrt odluke samo: i. nakon isteka najmanje dvije godine od donošenja preporuke Komisije koja se odnosi na isti predmet; i ii. nakon što je u najvećoj mogućoj mjeri uzela u obzir mišljenje BEREC-a o donošenju takve odluke, koje BEREC daje u roku od tri mjeseca od zahtjeva Komisije;

(b) numeriranja, uključujući brojevne raspone, prenosivosti brojeva i identifikatora, sustavâ za pretvaranje brojeva i adresa, te pristup hitnoj službi putem jedinstvenog europskog broja za hitne slučajeve '112'.

4. Provedbeni akti iz stavka 1. ovoga članka donose se u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 118. stavka 4.

5. BEREC može na vlastitu inicijativu obavijestiti Komisiju bi li trebalo donijeti mjeru na temelju stavka 1.

6. Ako Komisija nije donijela preporuku ni odluku u roku od jedne godine nakon donošenja mišljenja BEREC-a u kojem se navodi da postoje odstupanja među nacionalnim regulatornim a ili drugim nadležnim tijelima u provedbi regulatornih zadaća utvrđenih u ovoj Direktivi te da bi takva odstupanja mogla stvoriti prepreku unutarnjem tržištu, Komisija obavješćuje Europski parlament i Vijeće o razlozima zašto to nije učinila i objavljuje te razloge.

Ako je Komisija donijela preporuku u skladu sa stavkom 1., ali je nedosljedna provedba koja stvara prepreke unutarnjem tržištu i dalje prisutna dvije godine nakon toga, Komisija podložno stavku 3. donosi odluku putem provedbenih akata u skladu sa stavkom 4.

Ako Komisija ne donese odluku u roku od još jedne godine od preporuke donesene na temelju drugog podstavka, obavješćuje Europski parlament i Vijeće o razlozima zašto to nije učinila i objavljuje te razloge.

Članak 39.

Normizacija

1. Komisija sastavlja i objavljuje u Službenom listu Europske unije popis neobaveznih normi ili specifikacija koje trebaju služiti kao osnova za poticanje usklađenoga pružanja elektroničkih komunikacijskih mreža, elektroničkih komunikacijskih usluga te povezane opreme i povezanih usluga. Ako je to potrebno, Komisija može, nakon savjetovanja s odborom osnovanim Direktivom (EU) 2015/1535, zahtijevati da norme izrade europske organizacije za normizaciju (Europski odbor za normizaciju (CEN), Europski odbor za elektrotehničku normizaciju (Cenelec) i Europski institut za telekomunikacijske norme (ETSI)).

2. Države članice potiču upotrebu normi ili specifikacija iz stavka 1. za pružanje usluga, tehničkih sučelja ili mrežnih funkcija, samo u onoj mjeri koja je nužna za osiguravanje interoperabilnosti usluga, povezivosti s kraja na kraj, omogućivanja promjene pružatelja i prenosivosti brojeva i identifikatora te povećanja slobode izbora za korisnike.

U nedostatku objave normi ili specifikacija u skladu sa stavkom 1., države članice potiču primjenu normi ili specifikacija koje su donijele europske organizacije za normizaciju.

U nedostatku takvih normi ili specifikacija, države članice potiču provedbu međunarodnih normi ili preporuka koje su donijele Međunarodna telekomunikacijska unija (ITU), Europska konferencija poštanskih i telekomunikacijskih uprava (CEPT), Međunarodna organizacija za normizaciju (ISO) i Međunarodna elektrotehnička komisija (IEC).

Ako postoje međunarodne norme, države članice potiču europske organizacije za normizaciju da se koriste tim normama, ili njihovim relevantnim dijelovima, kao temeljem za norme koje uspostavljaju, osim u slučajevima kad bi takve norme ili relevantni dijelovi bili neučinkoviti.

Nijednom normom ni specifikacijom iz stavka 1. ili iz ovog stavka ne sprečava se pristup kakav se može zahtijevati na temelju ove Direktive, ako je to izvedivo.

3. Ako norme ili specifikacije iz stavka 1. nisu pravilno provedene tako da se interoperabilnost usluga u jednoj ili više država članica ne može osigurati, primjena tih normi ili specifikacija može se učiniti obveznom u skladu s postupkom navedenim u stavku 4., samo u onoj mjeri koja je nužna za osiguravanje navedene interoperabilnosti i povećanja slobode izbora za korisnike.

4. Ako Komisija namjerava propisati obveznu provedbu određenih normi ili specifikacija, ona objavljuje obavijest u Službenom listu Europske unije i poziva sve zainteresirane strane da javno iznesu svoje primjedbe. Komisija putem provedbenih akata propisuje obveznu provedbu relevantnih normi, upućivanjem na njih kao na obvezne norme u popisu normi ili specifikacija objavljenom u Službenom listu Europske unije.

5. Ako Komisija smatra da norme ili tehničke specifikacije iz stavka 1. više ne doprinose pružanju usklađenih elektroničkih komunikacijskih usluga ili više ne zadovoljavaju potrebe potrošača ili da sprečavaju tehnološki razvoj, ona ih uklanja s popisa normi ili specifikacija iz stavka 1.

6. Ako Komisija smatra da norme ili specifikacije iz stavka 4. više ne doprinose pružanju usklađenih elektroničkih komunikacijskih usluga ili više ne zadovoljavaju potrebe potrošača ili da sprečavaju tehnološki razvoj, ona putem provedbenih akata uklanja te norme ili specifikacije s popisa normi ili specifikacija iz stavka 1.

7. Provedbeni akti iz stavaka 4. i 6. ovoga članka donose se u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 118. stavka 4.

8. Ovaj se članak ne primjenjuje ni na jedan ključan zahtjev, specifikaciju sučelja ili usklađenu normu na koje se primjenjuje Direktiva 2014/53/EU.







GLAVA V.

SIGURNOST

Članak 40.

Sigurnost mreža i usluga

1. Države članice osiguravaju da pružatelji javnih elektroničkih komunikacijskih mreža ili javno dostupnih elektroničkih komunikacijskih usluga donesu primjerene i proporcionalne tehničke i ustrojstvene mjere kako bi na odgovarajući način upravljali rizicima za sigurnost mreža i usluga. Uzimajući u obzir najnovija dostignuća, ovim se mjerama osigurava razina sigurnosti primjerena predviđenoj opasnosti. Posebno se poduzimaju mjere, uključujući ako je primjereno šifriranje, kojima se sprečava i svodi na najmanju moguću mjeru učinak sigurnosnih incidenata na korisnike i na druge mreže i usluge.

Agencija Europske unije za mrežnu i informacijsku sigurnost („ENISA”) olakšava u skladu s Uredbom (EU) br. 526/2013 Europskog parlamenta i Vijeća ( 3 ) koordinaciju država članica kako bi se izbjegli različiti nacionalni zahtjevi kojima se mogu stvoriti sigurnosni rizici i prepreke unutarnjem tržištu.

2. Države članice osiguravaju da pružatelji javne elektroničke komunikacijske mreže ili javno dostupnih elektroničkih komunikacijskih usluga obavijeste bez nepotrebne odgode nadležno tijelo o sigurnosnom incidentu koji je znatno utjecao na rad mreža ili usluga.

Kako bi se odredila važnost učinka nekog sigurnosnog incidenta, osobito se uzimaju u obzir sljedeći parametri, ako su dostupni:

(a) broj korisnika na koje sigurnosni incident utječe;

(b) trajanje sigurnosnog incidenta;

(c) geografski obuhvat područja na koje sigurnosni incident utječe;

(d) mjera u kojoj se utječe na funkcioniranje mreže ili usluge;

(e) opseg utjecaja na gospodarsko i društveno djelovanje.

Dotično nadležno tijelo, ako je to primjereno, obavješćuje nadležna tijela u drugim državama članicama i ENISA-u. Ako utvrdi da je objava sigurnosnog incidenta u interesu javnosti, dotično nadležno tijelo može o tome obavijestiti javnost ili zatražiti od pružatelja da to učine.

Jednom godišnje dotično nadležno tijelo dostavlja Komisiji i ENISA-i sažeto izvješće o obavijestima koje je primilo i o poduzetim mjerama u skladu s ovim s