7.

ZAHTJEVI 7.1. Mjerenje mase vozila spremnog za vožnju i raspodjele te mase po osovinama Masa vozila u voznom stanju i raspodjela te mase po osovinama mjeri se na vozilu dostavljenom u skladu s točkom 3.3., koje stoji na mjestu i s kotačima u položaju za vožnju ravno naprijed. Ako se izmjerene mase ne razlikuju za više od 3 % od masa koje je odredio proizvođač vozila za pripadajuću tehničku konfiguraciju unutar tipa, ili za ne više od 5 % ako je vozilo kategorije N1, O1, O2 ili M2 mase manje od 3,5 tona, mase vozila u voznom stanju i njezine raspodjele po osovinama prema podacima proizvođača koriste se za potrebe dolje navedenih zahtjeva. U suprotnome, moraju se koristiti izmjerene mase, a tehnička služba može, ako to smatra neophodnim, izvesti dodatna mjerenja drugih vozila osim onih koja su dostavljena sukladno točki 3.3. ▼M2 7.2. Mjerenje dimenzija Mjerenje duljine, širine i visine izvodi se u skladu s odredbama odjeljka 2.4. na vozilu (vozilima) u voznome stanju, dostavljenima u skladu s odjeljkom 3.3. Ako se izmjerene dimenzije razlikuju za više od 1 % od onih koje je odredio proizvođač vozila za pripadajuću tehničku konfiguraciju unutar tipa, radi prethodno navedenih zahtjeva koriste se izmjerene dimenzije a tehnička služba može, ukoliko smatra neophodnim, izvesti dodatna mjerenja drugih vozila osim onih koja su dostavljena u skladu s odjeljkom 3.3. Međutim, ne smiju se prekoračiti granične vrijednosti određene u Prilogu I. Direktivi 96/53/EZ. ▼B 7.3. Najveće dopuštene dimenzije vozila 7.3.1. Najveća duljina 7.3.1.1. Motorna vozila: prema točki 1.1. Priloga I. Direktivi 96/53/EZ. 7.3.1.2. Prikolice (osim poluprikolica): prema točki 1.1. Priloga I. Direktivi 96/53/EZ. 7.3.1.3. Zglobni autobusi ili turistički autobusi: prema točki 1.1. Priloga I. Direktivi 96/53/EZ. 7.3.1.4. Poluprikolice: Razmak na koji se odnosi točka 7.3.1.4.1. mjeri se ne uzimajući u obzir naprave navedene u točki 2.4.1., a razmak na koji se odnosi točka 7.3.1.4.2. mora se mjeriti bez izuzetaka. 7.3.1.4.1. Razmak između osi svornjaka sedla i krajnje stražnje točke poluprikolice ne smije prekoračiti granicu određenu u točki 1.6. Priloga I. Direktivi 96/53/EZ, mjereno vodoravno u uzdužnoj ravnini vozila. 7.3.1.4.2. Razmak između osi svornjaka sedla i krajnje prednje točke poluprikolice ne smije prekoračiti vrijednost od 2,04 m određenu u točki 4.4. Priloga I. Direktivi 96/53/EZ, mjereno vodoravno. 7.3.2. Najveća širina 7.3.2.1 Svako vozilo: kako je određeno u točki 1.2. Priloga I. Direktivi 96/53/EZ. 7.3.2.2. Čvrste nadogradnje ili one koje se skidaju vozila kategorija N i O posebno projektirane za prijevoz robe pod kontroliranim temperaturnim uvjetima, kod kojih debljina stjenke uključujući izolaciju prelazi 45 mm: prema točki 1.2. Priloga I. Direktivi 96/53/EZ. 7.3.3. Najveća visina 7.3.3.1. Svako vozilo: kako je određeno u točki 1.3. Priloga I. Direktivi 96/53/EZ. 7.4. Izračuni raspodjele mase 7.4.1. Postupak izračuna 7.4.1.1. Za izračune raspodjele mase propisane u daljnjem tekstu proizvođač mora dostaviti tehničkoj službi odgovornoj za ispitivanja podatke potrebne za identifikaciju (tablično ili u nekom drugom prihvatljivom obliku) – za svaku tehničku konfiguraciju unutar tipa vozila, određenu jednim od niza mogućih vrijednosti za sve točke Priloga II. ovoj Direktivi – odgovarajuće tehnički najveće dopuštene mase vozila, tehnički najveće dopuštene mase na osovini i skupinama osovina, tehnički najveće dopuštene vučene mase, i tehnički najveće dopuštene mase skupa vozila. 7.4.1.2. Radi osiguravanja da su ispunjeni sljedeći zahtjevi za svaku tehničku konfiguraciju unutar tipa moraju se izvesti podesni izračuni. U tu svrhu izračuni se mogu ograničiti na najnepovoljnije slučajeve. 7.4.1.3. U sljedećim zahtjevima oznake M, mi, μ i, TM i MC slijedom označavaju parametre za koje moraju biti ispunjeni zahtjevi iz točke 7.4.: M = tehnički najveća dopuštena masa vozila, mi = tehnički najveća dopuštena masa na osovini označenoj s „i”, pri čemu se „i” mijenja od 1 do ukupnog broja osovina na vozilu, μ i = tehnički najveća dopuštena masa na pojedinačnoj osovini ili skupini osovina označenoj s „j”, pri čemu se „j” mijenja od 1 do ukupnog broja pojedinačnih osovina i skupina osovina, TM = tehnički najveća dopuštena vučena masa, i MC = tehnički najveća dopuštena masa skupa vozila. 7.4.1.4. Za pojedinačnu osovinu, koju indeks „i” određuje kao osovinu, a indeks „j” kao skupinu osovina, po definiciji je mi = μ i. 7.4.1.5. Za vozila opremljena osovinama s promjenjivim opterećenjem, izračun se mora izvesti s ovjesom osovina pod uvjetima za uobičajenu uporabu. Za vozila opremljena s podiznim osovinama izračun se izvodi sa spuštenim osovinama. 7.4.1.6. Za skupine osovina proizvođač mora navesti zakonitosti razdiobe po osovinama ukupne mase koja djeluje na skupinu (na primjer formulom ili dijagramom razdiobe). 7.4.1.7. Za poluprikolice i prikolice sa središnjom osovinom kod izračuna se točka spajanja razmatra kao os označena sa „O”, a pripadajuće mase m0 i μ 0 određuju dogovorno kao tehnički najveća dopuštena masa u točki spajanja prikolice. 7.4.2. Zahtjevi za vozila kategorija N i O, osim kamp-prikolica 7.4.2.1. Zbroj masa mi ne smije biti manji od mase M. 7.4.2.2. Za svaku skupinu osovina označenu sa „j” zbroj masa mi na njenim osovinama ne smije biti manji od mase μ i. Dodatno, svaka od masa mi ne smije biti manja od dijela μ i koji djeluje na osovinu „i” određenog zakonitošću raspodjele masa za tu skupinu osovina. 7.4.2.3. Zbroj masa μ i ne smije biti manji od mase M. 7.4.2.4. Zbroj koji čine masa vozila u voznom stanju, masa koja odgovara 75 kg pomnoženo s brojem putnika u vozilu i tehnički najveća dopuštena masa u točki spajanja, ne smije prekoračiti masu M. ▼M2 7.4.2.5. Kada je vozilo opterećeno do njegove mase M na bilo koji od odgovarajućih načina opisanih u odjeljcima 7.4.2.5.1. ili 7.4.2.5.2., masa koja odgovara opterećenju na osovini „i” ne smije biti veća od mase Mi na toj osovini, a masa koja odgovara opterećenju na pojedinačnoj osovini ili grupi osovina „j” ne smije biti veća od mase μj. 7.4.2.5.1. Jednolika raspodjela mase znači vozilo u voznome stanju s masom od 75 kg postavljenom na svako putničko sjedalo i opterećeno do njegove mase M, pri čemu je teret jednakomjerno raspoređen po površini predviđenoj za prijevoz dobara. 7.4.2.5.2. Kod ekstremne raspodjele mase (nejednoliko opterećenje) proizvođač mora odrediti krajnje dopuštene moguće položaje težišta tereta i/ili nadogradnje i/ili opreme ili unutarnje ugrađene opreme (npr. od 0,5 m do 1,30 m ispred prve stražnje osovine), s vozilom u voznome stanju s masom od 75 kg postavljenom na svako putničko sjedalo i opterećenim do njegove mase M. ▼M2 ————— ▼B 7.4.2.6. Kada je vozilo kategorije N opterećeno do njegove mase M i njegova stražnja osovina (označena s „n” kao jedna osovina) ili stražnja skupina osovina (označena s „q” kao skupina osovina) opterećena do njezine mase mn ili μ q, masa koju nosi upravljana osovina ili osovine ne smije biti manja od 20 % od M. 7.4.2.7. MC ne smije prekoračiti zbroj M + TM. 7.4.3. Zahtjevi za autobuse i turističke autobuse 7.4.3.1. Primjenjuju se zahtjevi navedeni u točkama od 7.4.2.1. do 7.4.2.3. i 7.4.2.7. ▼M2 7.4.3.2. Zbroj mase vozila u voznome stanju, mase Q pomnožene brojem sjedećih i stajaćih putnika, masa WP, B i BX određenih u odjeljku 7.4.3.3.1. i tehnički najveće dopuštene mase u točki spajanja, ako napravu za spajanje ugrađuje proizvođač, ne smije prekoračiti masu M. ▼B 7.4.3.3. Kada je nedovršeno vozilo opterećeno do njegove mase M u skladu sa situacijom opisanom u točki 7.4.2.5.1.2. ili kada je potpuno ili dovršeno vozilo u voznome stanju opterećeno kako je opisano u točki 7.4.3.3.1., masa koja odgovara opterećenju na svakoj osovini ne smije prekoračiti masu mi na svakoj osovini, a masa koja odgovara opterećenju na svakoj pojedinačnoj osovini ili skupini osovina ne smije prekoračiti masu μ i na toj skupini osovina. Nadalje, masa koja odgovara opterećenju na pogonskoj osovini ili zbroj masa odgovarajućih opterećenjima na pogonskim osovinama mora biti najmanje 25 % od M. ▼M2 7.4.3.3.1. Vozilo u voznome stanju optereti se: masom odgovarajućom broju sjedećih putnika P mase Q; masom odgovarajućom broju stajaćih putnika SP mase Q jednakomjerno raspoređenih na površini predviđenoj za stajaće putnike S1; ako je primjenjivo, masom WP jednakomjerno raspoređenom na svakoj površini predviđenoj za invalidska kolica; masom B (kg) jednakomjerno raspoređenom u prostoru za prtljagu; masom BX (kg) jednakomjerno raspoređenom na površini krova opremljenoj za nošenje prtljage, pri čemu je: P broj sjedećih mjesta. S1 površina za stajaće putnike. Za vozila razreda III ili B, S1 = 0. SP koji navodi proizvođač ne smije prekoračiti vrijednost S1/Ssp, pri čemu je Ssp prostor dogovorno predviđen za jednog stajaćeg putnika, određen u niže navedenoj tablici. WP (kg) broj površina predviđenih za invalidska kolica pomnožen s 250 kg koji predstavljaju masu invalidskih kolica i korisnika. B (kg) koji navodi proizvođač mora imati numeričku vrijednost ne manju od 100 × V. To uključuje prostore za prtljagu ili nosače za prtljagu koji se mogu pričvrstiti s vanjske strane vozila. V je ukupni volumen prostora za prtljagu u m3. Kada se homologira vozilo razreda I ili A, volumen prtljažnog prostora kojem je moguće pristupiti jedino s vanjske strane vozila ne uzima se u obzir. BX, koji navodi proizvođač, mora imati numeričku vrijednost ne manju od 75 kg/m2. Dvopodna vozila ne smiju biti opremljena za prijevoz prtljage na krovu te je stoga BX za dvopodna vozila jednak nuli. Q i Ssp imaju vrijednosti određene u sljedećoj tablici:



Razred vozila Q (kg) masa jednog putnika Ssp (m2/putnik) dogovorni prostor za jednog stajaćeg putnika Razredi I i A (**) 68 0,125 Razred II 71 (1) 0,15 Razredi III i B 71 (1) nema stajaćih putnika (1) Uključujući 3 kg za ručnu prtljagu. ▼M2 7.4.3.3.2. Kod vozila s promjenjivim brojem sjedećih mjesta i promjenjivom površinom predviđenom za stajaće putnike (S1) i/ili kod vozila predviđenih za prijevoz invalidskih kolica, potrebno je odrediti zahtjeve navedene u odjeljcima 7.4.3.2. i 7.4.3.3. za svaki od sljedećih slučajeva. 7.4.3.3.2.1. Sa zaposjednutim svim raspoloživim sjedećim mjestima, zaposjednutim svim preostalim mjestima za stajaće putnike (do najvećeg broja kojega je odredio proizvođač, ako je dostignut) i, ako preostane još prostora, svim zaposjednutim mjestima za invalidska kolica. 7.4.3.3.2.2. Sa zaposjednutim svim stajaćim mjestima (do najvećeg broja kojega je odredio proizvođač), zaposjednutim preostalim putničkim sjedalima i, ako preostane još prostora, svim zaposjednutim mjestima za invalidska kolica. 7.4.3.3.2.3. Sa zaposjednutim svim mjestima za invalidska kolica, zaposjednutim preostalim stajaćim mjestima (do najvećeg broja kojega je odredio proizvođač), zaposjednutim preostalim putničkim sjedalima i sa zaposjednutim preostalim sjedalima. ▼M2 7.4.3.4. Kada je vozilo u voznome stanju ili opterećeno kako je određeno u odjeljku 7.4.3.3.1. masa koja odgovara opterećenju na prednjoj osovini ili grupi osovina ne smije biti manja od vrijednosti izraženih kao postotak od mase vozila u voznome stanju ili tehnički najveće dopuštene mase „M” određenih u sljedećoj tablici:



Razredi I i A Razred II Razredi III i B Kruti Zglobni Kruti Zglobni Kruti Zglobni 20 20 25 (1) 20 25 (1) 20 (1) Ova vrijednost smanjuje se na 20 % za troosovinska vozila razreda II i III koja imaju dvije upravljane osovine. ▼M2 7.4.3.5. Kada se vozilo homologira za više od jednog razreda, za svaki razred primjenjuju se zahtjevi iz točaka 7.4.3.2. i 7.4.3.3. 7.4.4. Zahtjevi za kamp-prikolice ▼M2 ▼B Primjenjuju se zahtjevi navedeni u točkama 7.4.2.1. do 7.4.2.4. i 7.4.2.7. Dodatno, kada je nedovršeno vozilo opterećeno do njegove mase M sukladno situaciji opisanoj u točki 7.4.2.5.1.2., ili kada je potpuno ili dovršeno vozilo u voznome stanju opterećeno do njegove mase M kako je opisano u Dodatku Prilogu II. Direktivi Vijeća 92/21/EEZ ( 10 ), masa koja odgovara opterećenju na svakoj osovini ne smije prekoračiti masu mi na toj osovini, a mase odgovarajuće opterećenju na svakoj pojedinačnoj osovini ili na skupini osovina ne smiju prekoračiti masu μ i na toj skupini osovina. Nadalje, masa koja odgovara opterećenju na pogonskoj osovini ili zbroj masa koje odgovaraju opterećenjima na pogonskim osovinama moraju biti najmanje 25 % od M. 7.5. Uvjeti koji se provjeravaju kod razvrstavanja vozila u terenska vozila (Prilog II., točka 4. Direktivi 70/156/EEZ) 7.5.1. Tehnička služba mora provjeriti da li se potpuno ili dovršeno vozilo ili vučno vozilo za poluprikolicu (tegljač za poluprikolicu) bez sedla mogu smatrati terenskim vozilom u skladu sa zahtjevima navedenima u Prilogu II. Direktivi 70/156/EEZ. 7.5.2. Za druga nedovršena vozila ta provjera se provodi samo na zahtjev proizvođača. 7.6. Upravljivost 7.6.1. Svakim motornim vozilom i svakom poluprikolicom mora se moći upravljati na obje strane i izvesti potpunu kružnu putanju od 360° unutar područja određenog dvjema koncentričnim kružnicama, vanjskom kružnicom polumjera 12,50 m i unutarnjom kružnicom polumjera 5,30 m, bez da okomita projekcija bilo koje od krajnjih točaka vozila (uz iznimku stršećih dijelova navedenih kod širine vozila u točki 2.4.2.) izađe izvan područja omeđenog tim kružnicama. ▼M2 Za motorna vozila i poluprikolice s napravom za podizanje osovine (vidi odjeljak 2.14.) taj zahtjev također vrijedi kod podizne osovine/osovina u podignutom položaju ili osovine (osovina) s promjenjivim opterećenjem u rasterećenom stanju. Pomoć kod pokretanja kao što su podizne osovine koje ispunjavaju zahtjeve iz odjeljka 3.5. Priloga IV. izuzima se od ovih zahtjeva. ▼B Gore navedeni zahtjevi provjeravaju se kako slijedi: 7.6.1.1. Motorna vozila Krajnja prednja vanjska točka motornog vozila vodi se uzduž obrisa vanjskog kruga (vidjeti sliku A). 7.6.1.2. Poluprikolice Za poluprikolicu se smatra da zadovoljava zahtjeve navedene u točki 7.6.1. ako razmak njezinih osovina nije veći od pri čemu je L širina poluprikolice, a osovinski razmak mjeri se za potrebe ove točke kao udaljenost između osi svornjaka sedla i središnje crte neupravljanog višeosovinskog sklopa; ako jedan ili više višeosovinskih sklopova ima napravu za podizanje osovina (vidjeti točku 2.14.) kao razmak osovina koristi se vrijednost sa spuštenom/podignutom osovinom ili osovinama, ovisno što je veće. Ako postoji dvojba, tijelo za homologaciju može zahtijevati da se izvede ispitivanje opisano u točki 7.6.1. ▼M2 7.6.2. Dodatni zahtjevi za vozila kategorije N: Kod vozila u mirovanju i s upravljanim kotačima usmjerenim tako da vozilo u kretanju svojom krajnjom prednjom vanjskom točkom opisuje krug polumjera 12,50 m, na tlu se označava crta vertikalne ravnine tangencijalne na stranu vozila koja je okrenuta prema vanjskoj strani kruga. Pri kretanju vozila prema naprijed u bilo koju od dvije strane slijedeći krug polumjera 12,50 m, niti jedan dio vozila ne smije se naći izvan vertikalne ravnine za više od 0,80 m (vidi sliku B). Kod vozila s napravom za podizanje osovine taj zahtjev također vrijedi kod podignute osovine/osovina (u smislu odjeljka 2.14.). Za vozila kategorije N s podiznim osovinama u podignutom položaju ili s osovinama s promjenjivim opterećenjem u neopterećenom stanju vrijednost 0,80 m zamjenjuje se vrijednošću 1,00 m. 7.6.3. Dodatni zahtjevi za vozila kategorija M2 ili M3 Kod vozila u mirovanju, na tlu se označuje crta vertikalne ravnine tangencijalne na stranu vozila koja je okrenuta prema vanjskoj strani kruga. Kod zglobnih vozila oba kruta dijela vozila moraju biti poravnata sa ravninom. Kada vozilo, gibajući se od ravne linije, ulazi u kružno područje opisano u točki 7.6.1. niti jedan njegov dio ne smije se pomaknuti preko vertikalne ravnine za više od 0,60 m (vidi slike C i D). ▼B ▼M2 R = 12,5 m r = 5,3 m U = najviše 0,6 ▼M2 R = 12,5 m r = 5,3 m U = najviše 0,6 ▼M2 7.6.4. Zahtjevi iz odjeljaka 7.6.1. do 7.6.3. mogu se također, na zahtjev proizvođača, provjeriti odgovarajućim istovrijednim proračunom ili geometrijskim prikazom. Ako se na zahtjev proizvođača vozilo kategorije N bez upravljanih stražnjih osovina provjerava na osnovi njegovih geometrijskih značajki: smatra se da je vozilo u skladu sa zahtjevima iz prethodno navedenog odjeljka 7.6.2. ako njegov stražnji prepust nije veći od 60 % razmaka između osovina vozila. ▼M2 7.6.5. Za nedovršena vozila proizvođač mora odrediti najveće dopuštene dimenzije za koje se vozilo ispituje prema zahtjevima navedenima u odjeljcima 7.6.1. do 7.6.3. ▼B 7.7. Dodatni zahtjevi za motorna vozila kategorija M 2 i M 3 Tehnički najveća dopuštena vučena masa ne smije prekoračiti 3 500 kg. 7.8. Tehnički najveća dopuštena masa u točki spajanja motornog vozila i upute za ugradbu spojnica ▼M2 7.8.1. Tehnički najveća dopuštena masa u točki spajanja motornog vozila konstruiranog za vuču prikolice sa središnjom osovinom i s tehnički najvećom dopuštenom vučenom masom većom od 3,5 tone mora iznositi najmanje 10 % od tehnički najveće dopuštene vučene mase motornog vozila ili 1 000 kg, ovisno što je manje. 7.8.2. Tehnički najveća dopuštena masa u točki spajanja motornog vozila konstruiranog za vuču prikolice sa središnjom osovinom i s tehnički najvećom dopuštenom vučenom masom ne većom od 3,5 tone mora iznositi najmanje 4 % od tehnički najveće dopuštene vučene mase motornog vozila ili 25 kg, ovisno što je veće. ▼B 7.8.3. Za motorna vozila najveće tehnički dopuštene mase ne veće od 3,5 tone proizvođač mora navesti u priručniku za uporabu uvjete za ugradbu naprave za spajanje na motorno vozilo. U gore navedenome slučaju ti uvjeti moraju uključivati najveću tehnički dopuštenu masu u točki spajanja motornog vozila, najveću dopuštenu masu naprave za spajanje, ugradbene točke za napravu za spajanje na motornom vozilu i najveći dopušteni prepust naprave za spajanje. 7.9. Sposobnost kretanja na usponu Motorna vozila vukući prikolicu i opterećena do tehnički najveće dopuštene mase skupa vozila moraju biti sposobna pokrenuti se pet puta unutar pet minuta na usponu nagiba od najmanje 12 %. ▼M2 7.10. Omjer snage motora i najveće mase Motorna vozila moraju imati izlaznu snagu motora od najmanje 5 kW/t tehnički najveće dopuštene mase skupa vozila. Kod cestovnih tegljača snaga motora mora biti najmanje 2,2 kW/t. Snaga motora mjeri se u skladu s odredbama Direktive Vijeća 80/1269/EEZ ( 11 ). ▼B 7.11. Uvjeti o istovrijednosti između određenih nezračnih i zračnih sustava ovjesa pogonske osovine/pogonskih osovina. 7.11.1. Na zahtjev proizvođača tehnička služba mora provjeriti istovrijednost nezračnog ovjesa u odnosu na zračni ovjes pogonske osovine/osovina. Da bi bio istovrijedan zračnom ovjesu, nezračni ovjes mora zadovoljavati sljedeće zahtjeve: 7.11.1.1. Tijekom slobodnoga prijelaznog niskofrekventnog vertikalnog titranja ovješene mase iznad pogonske osovine ili skupine osovina, izmjerena frekvencija i prigušenje, s ovjesom koji nosi maksimalno opterećenje, mora se nalaziti unutar granica određenih u točkama 7.11.1.2. do 7.11.1.5. 7.11.1.2. Svaka osovina mora biti opremljena hidrauličnim amortizerima. Na skupinama osovina amortizeri moraju biti postavljeni tako da svedu na minimum titranje skupina osovina. 7.11.1.3. Srednji omjer prigušenja Dm mora iznositi više od 20 % kritičnog prigušenja za ovjes u uobičajenom stanju s postavljenim djelujućim hidrauličnim amortizerima. 7.11.1.4. Omjer prigušenja Dr ovjesa sa uklonjenim ili onesposobljenim svim hidrauličnim amortizerima ne smije biti veći od 50 % Dm. 7.11.1.5. Tijekom slobodnog prijelaznog niskofrekventnog vertikalnog titranja ovješene mase iznad pogonske osovine ili skupine osovina frekvencija ne smije biti viša od 2,0 Hz. 7.11.1.6. Frekvencija i prigušenje ovjesa određeni su u točki 7.11.2. Ispitni postupci za mjerenje frekvencije i prigušenja određeni su u točki 7.11.3. 7.11.2. Određivanje frekvencije i prigušenja Pri tom određivanju razmatra se ovješena masa M (kg) iznad pogonske osovine ili skupine osovina. Osovina ili skupina osovina ima ukupni vertikalni pritisak između površine ceste i ovješene mase K newton metara (N/m) i ukupni koeficijent prigušenja C newton sekunda na metar (Ns/m). Vertikalni hod ovješene mase je Z. Jednadžba za slobodno titranje ovješene mase je: Frekvencija titranja ovješene mase F (Hz) je: Prigušenje je kritično pri C = C0, pri čemu je Omjer prigušenja kao dio kritičnog je C/C0. Tijekom slobodnog prijelaznog niskofrekventnog titranja ovješene mase pomak mase u vertikalnom smjeru slijedi putanju prigušene sinusoide (Slika 2.). Frekvencija se može odrediti mjerenjem vremena trajanja za onoliko ciklusa titranja koliko se može uočiti. Prigušenje se može odrediti mjerenjem vršnih vrijednosti uzastopnih amplituda titraja u istom smjeru. Ako su amplitudni vrhovi prvog i drugog titraja A1 i A2, tada je omjer prigušenja D pri čemu je „ln” prirodni logaritam omjera amplituda. 7.11.3. Ispitni postupak Da bi se ispitivanjem ustanovili omjer prigušenja Dm, omjer prigušenja s uklonjenim hidrauličnim amortizerima Dr i frekvencija ovjesa F, opterećeno vozilo se: (a) vozi malom brzinom (5 km/h ± 1 km/h) preko stepenice visine 80 mm i profila prikazanog na slici 1. Prijelazno titranje za koje se određuje frekvencija i prigušenje nastaje nakon što kotači pogonske osovine napuste stepenicu; ili (b) povuče nadolje za šasiju, tako da je opterećenje pogonske osovine 1,5 puta veće od njezine najveće statičke vrijednosti. Vozilo držano dolje naglo se otpusti i analizira se naknadno titranje; ili (c) gurne prema gore šasijom tako da se ovješena masa podigne 80 mm iznad pogonske osovine. Vozilo držano gore naglo se ispusti i analizira se naknadno titranje; ili (d) podvrgne nekom drugom postupku za koji proizvođač može dokazati istovrijednost tehničkoj službi. Vozilo mora biti opremljeno sa osjetnikom vertikalnog pomaka između pogonske osovine i šasije, smještenim tik nad pogonskom osovinom. Iz zapisa tog pomaka može se izmjeriti vremenski razmak između prvog i drugog kompresijskog vrha za određivanje prigušenja. Kod dvostrukih pogonskih osovina osjetnik vertikalnog pomaka mora biti postavljen između svake pogonske osovine i šasije tik nad osovinom. Gume moraju biti napuhane na odgovarajući tlak prema preporukama proizvođača za ispitnu masu vozila. Ispitivanje za provjeru istovrijednosti ovjesa izvodi se pri najvećoj tehnički dopuštenoj masi na osovini ili skupini osovina, a dokazana istovrijednost važi za sve manje mase.