02014L0023 — HR — 01.01.2018 — 002.003

Ovaj je tekst namijenjen isključivo dokumentiranju i nema pravni učinak. Institucije Unije nisu odgovorne za njegov sadržaj. Vjerodostojne inačice relevantnih akata, uključujući njihove preambule, one su koje su objavljene u Službenom listu Europske unije i dostupne u EUR-Lexu. Tim službenim tekstovima može se izravno pristupiti putem poveznica sadržanih u ovom dokumentu.

►B DIREKTIVA 2014/23/EU EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA od 26. veljače 2014. o dodjeli ugovorâ o koncesiji (Tekst značajan za EGP) ( L 094 28.3.2014, 1)

Koju je izmijenila:





Koju je ispravio:









▼B

DIREKTIVA 2014/23/EU EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA

od 26. veljače 2014.

o dodjeli ugovorâ o koncesiji

(Tekst značajan za EGP)







GLAVA I.: PREDMET, PODRUČJE PRIMJENE, NAČELA I DEFINICIJE POGLAVLJE I.: Područje primjene, opća načela i definicije ODJELJAK I.: PREDMET, PODRUČJE PRIMJENE, OPĆA NAČELA, DEFINICIJE I PRAG Članak 1.: Predmet i područje primjene Članak 2.: Načelo slobodnog upravljanja javnih vlasti Članak 3.: Načelo jednakog postupanja, nediskriminacije i transparentnosti Članak 4.: Sloboda određivanja usluga od općeg gospodarskog interesa Članak 5.: Definicije Članak 6.: Javni naručitelji Članak 7.: Naručitelji Članak 8.: Prag i metode izračunavanja procijenjene vrijednosti koncesija Članak 9.: Revizija praga ODJELJAK II.: IZUZEĆA Članak 10.: Izuzeća primjenjiva na koncesije koje dodjeljuju javni naručitelji i naručitelji Članak 11.: Posebna izuzeća u području elektroničkih komunikacija Članak 12.: Posebna izuzeća u području vodnog gospodarstva Članak 13.: Koncesije dodijeljene povezanom društvu Članak 14.: Koncesije dodijeljene zajedničkom pothvatu ili naručitelju koji je sastavni dio zajedničkog pothvata Članak 15.: Priopćavanje informacija od strane naručitelja Članak 16.: Isključivanje djelatnosti koje su izravno izložene tržišnom natjecanju Članak 17.: Koncesije između subjekata u javnom sektoru ODJELJAK III.: OPĆE ODREDBE Članak 18.: Trajanje koncesije Članak 19.: Društvene i druge posebne usluge Članak 20.: Mješoviti ugovori Članak 21.: Mješoviti ugovori o nabavi koji uključuju obrambene ili sigurnosne aspekte Članak 22.: Ugovori koji obuhvaćaju obje djelatnosti navedene u Prilogu II. i druge djelatnosti Članak 23.: Koncesije koje obuhvaćaju djelatnosti navedene u Prilogu II. i djelatnosti koje uključuju obrambene ili sigurnosne aspekte ODJELJAK IV.: POSEBNE SITUACIJE Članak 24.: Rezervirane koncesije Članak 25.: Usluge istraživanja i razvoja POGLAVLJE II.: Načela Članak 26.: Gospodarski subjekti Članak 27.: Nomenklature Članak 28.: Povjerljivost Članak 29.: Pravila koja se primjenjuju na komunikaciju GLAVA II.: PRAVILA O DODJELI KONCESIJA: OPĆA NAČELA I POSTUPOVNA JAMSTVA POGLAVLJE I.: Opća načela Članak 30.: Opća načela Članak 31.: Obavijest o koncesiji Članak 32.: Obavijest o dodjeli koncesije Članak 33.: Oblik i način objavljivanja obavijesti Članak 34.: Elektronička dostupnost dokumentacije o koncesiji Članak 35.: Suzbijanje korupcije i sprečavanje sukoba interesa POGLAVLJE II.: Postupovna jamstva Članak 36.: Tehnički i funkcionalni zahtjevi Članak 37.: Postupovna jamstva Članak 38.: Odabir natjecatelja i kvalitativna ocjena natjecatelja Članak 39.: Rokovi za zaprimanje zahtjeva i ponuda za koncesiju Članak 40.: Pružanje informacija natjecateljima i ponuditeljima Članak 41.: Kriteriji za odabir GLAVA III.: PRAVILA O IZVRŠENJU KONCESIJA Članak 42.: Podugovaranje Članak 43.: Izmjena ugovora tijekom njihova trajanja Članak 44.: Raskid koncesije Članak 45.: Praćenje i izvještavanje GLAVA IV.: IZMJENE DIREKTIVA 89/665/EEZ I 92/13/EEZ Članak 46.: Izmjene Direktive 89/665/EEZ Članak 47.: Izmjene Direktive 92/13/EEZ GLAVA V.: DELEGIRANE OVLASTI, PROVEDBENE OVLASTI I ZAVRŠNE ODREDBE Članak 48.: Delegiranje Članak 49.: Žurni postupak Članak 50.: Postupak odbora Članak 51.: Prenošenje Članak 52.: Prijelazne odredbe Članak 53.: Praćenje i izvješćivanje Članak 54.: Stupanje na snagu Članak 55.: Adresati PRILOZI: PRILOG I.: POPIS DJELATNOSTI NAVEDENIH U ČLANKU 5. TOČKI (7) PRILOG II.: DJELATNOSTI KOJE IZVRŠAVAJU NARUČITELJI KAKO JE NAVEDENO U ČLANKU 7. PRILOG III.: POPIS PRAVNIH AKATA UNIJE IZ ČLANKA 7. STAVKA 2. TOČKE (B) PRILOG IV.: USLUGE IZ ČLANKA 19. PRILOG V.: PODACI KOJE TREBAJU SADRŽAVATI OBAVIJESTI O KONCESIJAMA IZ ČLANKA 31. PRILOG VI.: PODACI KOJE TREBAJU SADRŽAVATI PRETHODNE INFORMATIVNE OBAVIJESTI VEZANE UZ KONCESIJE ZA DRUŠTVENE I DRUGE POSEBNE USLUGE, KAKO JE NAVEDENO U ČLANKU 31. STAVKU 3. PRILOG VII.: PODACI KOJE TREBAJU SADRŽAVATI OBAVIJESTI O DODJELI KONCESIJA IZ ČLANKA 32. PRILOG VIII.: PODACI KOJE TREBAJU SADRŽAVATI OBAVIJESTI O DODJELI KONCESIJA O DRUŠTVENIM I DRUGIM POSEBNIM USLUGAMA, KAKO JE NAVEDENO U ČLANKU 32. PRILOG IX.: OBILJEŽJA KOJA SE ODNOSE NA OBJAVU PRILOG X.: POPIS MEĐUNARODNIH SOCIJALNIH I OKOLIŠNIH KONVENCIJA IZ ČLANKA 30. STAVKA 3. PRILOG XI.: PODACI KOJE TREBAJU SADRŽAVATI OBAVIJESTI O IZMJENAMA KONCESIJE TIJEKOM NJEZINOG TRAJANJA U SKLADU S ČLANKOM 43.







GLAVA I.

PREDMET, PODRUČJE PRIMJENE, NAČELA I DEFINICIJE







POGLAVLJE I.

Područje primjene, opća načela i definicije







Odjeljak I.

Predmet, područje primjene, opća načela, definicije i prag

Članak 1.

Predmet i područje primjene

1. Ovom se Direktivom utvrđuju pravila o postupcima nabave koju provode javni naručitelji i naručitelji putem koncesije, čija procijenjena vrijednost nije manja od praga navedenog u članku 8.

2. Ova se Direktiva primjenjuje na dodjelu koncesija za radove ili usluge gospodarskim subjektima od strane:

(a) javnih naručitelja; ili

(b) naručitelja, pod uvjetom da su radovi ili usluge namijenjeni provedbi jedne od djelatnosti navedenih u Prilogu II.

3. Primjena ove Direktive podložna je članku 346. UFEU-a.

4. Sporazumi, odluke ili drugi pravni instrumenti kojima se uređuje prijenos ovlasti i odgovornosti za izvršavanje javnih zadaća među javnim naručiteljima ili naručiteljima ili udruženjima javnih naručitelja ili naručitelja te kojima nije predviđeno izvršavanje ugovornih obveza uz novčanu naknadu smatraju se pitanjima interne organizacije u dotičnoj državi članici te stoga ova Direktiva ni na koji način ne utječe na njih.

Članak 2.

Načelo slobodnog upravljanja javnih vlasti

1. Ova Direktiva podržava načelo slobodnog upravljanja nacionalnih, regionalnih i lokalnih vlasti u skladu s nacionalnim pravom i pravom Unije. Te su vlasti slobodne odlučiti kako najbolje upravljati izvršenjem radova ili pružanjem usluga, posebno kako bi osigurale visok stupanj kvalitete, sigurnosti i cjenovne pristupačnosti, jednako postupanje te promicanje univerzalnog pristupa i korisničkih prava u javnim službama.

Te vlasti mogu odabrati izvršavati svoje zadatke od javnog interesa vlastitim sredstvima ili u suradnji s drugim vlastima, ili ih povjeriti gospodarskim subjektima.

2. Ova Direktiva ne utječe na sustave vlasništva nad imovinom država članica. Posebno ne zahtijeva privatizaciju javnih poduzeća koja javnosti pružaju usluge.

Članak 3.

Načelo jednakog postupanja, nediskriminacije i transparentnosti

1. Javni naručitelji i naručitelji se prema gospodarskim subjektima ponašaju jednako i bez diskriminacije te djeluju na transparentan i razmjeran način.

Koncept postupka dodjele koncesije, uključujući procjenu vrijednosti, nije osmišljen s namjerom da ga se isključi iz područja primjene ove Direktive ili da se određenim gospodarskim subjektima ili određenim radovima, robi ili uslugama nepravedno daje prednost ili da ih se stavlja u nepovoljan položaj.

2. Javni naručitelji i naručitelji za cilj imaju osiguravanje transparentnosti postupka dodjele i izvršavanja ugovora, pridržavajući se pritom članka 28.

Članak 4.

Sloboda određivanja usluga od općeg gospodarskog interesa

1. Ova Direktiva ne utječe na slobodu država članica da u skladu s pravom Unije same odrede usluge koje smatraju uslugama od općeg gospodarskog interesa, načine na koje bi se one trebale organizirati i financirati, sukladno propisima o državnoj potpori, te specifične obveze kojima podliježu. Isto tako, ova Direktiva ne utječe na način na koji države članice organiziraju svoje sustave socijalne sigurnosti.

2. Negospodarske usluge od općeg interesa izvan su područja primjene ove Direktive.

Članak 5.

Definicije

Za potrebe ove Direktive primjenjuju se sljedeće definicije:

1. „koncesije” znači koncesije radova ili koncesije usluga, kako je definirano u točkama (a) i (b):

(a) „koncesija radova” znači ugovor kojim se ostvaruje novčani interes, a sklapa se u pisanom obliku posredstvom kojeg jedan javni naručitelj ili naručitelj ili više njih povjeravaju izvođenje radova jednom gospodarskom subjektu ili više njih čija se naknada sastoji isključivo od prava na iskorištavanje radova koji su predmet ugovora ili od tog prava i plaćanja;

(b) „koncesija usluga” znači ugovor kojim se ostvaruje novčani interes, a sklapa se u pisanom obliku posredstvom kojeg jedan javni naručitelj ili naručitelj ili više njih povjeravaju pružanje usluga ili upravljanje uslugama koje nisu izvođenje radova iz točke (a) jednom gospodarskom subjektu ili više njih čija se naknada sastoji isključivo od prava na iskorištavanje usluga koje su predmet ugovora ili od tog prava i plaćanja.

Dodjela koncesije radova ili usluga uključuje prijenos na koncesionara operativnog rizika u iskorištavanju tih radova ili usluga koji obuhvaća rizik potražnje ili rizik ponude ili oboje. Smatra se da koncesionar preuzima operativni rizik kada se, u normalnim uvjetima rada, ne jamči nadoknada ulaganja ili troškova nastalih u izvođenju radova ili pružanju usluga koje su predmet koncesije. Dio rizika prenesen na koncesionara uključuje stvarno izlaganje nepredvidivim promjenama tržišta, tako da bilo kakav potencijalni procijenjeni gubitak koji je pretrpio koncesionar nije tek nominalan i zanemariv.

2. „gospodarski subjekt” znači fizička ili pravna osoba ili javno tijelo ili skupina tih osoba ili tijela, uključujući privremena udruženja poduzeća, koja na tržištu nudi izvođenje radova i/ili posla, nabavu robe ili pružanje usluga;

3. „natjecatelj” znači gospodarski subjekt koji traži poziv ili je pozvan na sudjelovanje u postupku dodjele koncesije;

4. „ponuditelj” znači gospodarski subjekt koji je dostavio ponudu;

5. „koncesionar” znači gospodarski subjekt kojem je dodijeljena koncesija;

6. „pisan” ili „u pisanom obliku” znači svaki iskaz koji se sastoji od riječi ili brojeva koji se mogu čitati, umnožavati i naknadno slati, uključujući podatke koji se prenose i pohranjuju elektroničkim putem;

7. „izvršenje radova” znači izvršenje ili oblikovanje i izvršenje radova koji se odnose na jednu od djelatnosti iz Priloga I. ili posla ili realizacije, bez obzira kojim sredstvom, posla koji odgovara zahtjevima koje je naveo javni naručitelj ili naručitelj koji ima odlučujući utjecaj na vrstu ili oblikovanje posla;

8. „posao” znači rezultat visokogradnje ili niskogradnje uzet u cjelini koji je sam po sebi dovoljan da ispuni gospodarsku ili tehničku funkciju;

9. „elektronička sredstva” znači elektronička oprema za obradu (uključujući digitalno sažimanje) i pohranu podataka koji se šalju, prenose i primaju žičanom vezom, radiovezom, optičkim ili drugim elektromagnetskim sredstvima;

10. „isključivo pravo” znači pravo koje dodjeljuje nadležno tijelo države članice pomoću bilo koje odredbe zakona, propisa ili objavljenog upravnog akta koji su u skladu s Ugovorima, čiji je učinak ograničavanje izvršavanja djelatnosti na jednog gospodarskog subjekta i koji ima znatan utjecaj na mogućnost drugih gospodarskih subjekata da obavljaju takvu djelatnost;

11. „posebno pravo” znači pravo koje dodjeljuje nadležno tijelo države članice pomoću bilo koje odredbe zakona, propisa ili objavljenog upravnog akta koji su u skladu s Ugovorima čiji je učinak ograničavanje izvršavanja djelatnosti na dva gospodarska subjekta ili više njih i koji ima znatan utjecaj na mogućnost drugih gospodarskih subjekata da obavljaju takvu djelatnost;

12. „dokumentacija o koncesiji” znači bilo koji dokument koji je sastavljen ili na koji javni naručitelj ili naručitelj upućuje, a u kojemu se opisuju ili određuju elementi koncesije ili postupka, uključujući obavijest o koncesiji, tehničke i funkcionalne zahtjeve, predložene uvjete koncesije, formate dokumenata koje podnose natjecatelji ili ponuditelji, informacije o općim primjenjivim obvezama te svu dodatnu dokumentaciju;

13. „inovacija” znači provedba novog ili značajno poboljšanog proizvoda, usluge ili postupka, uključujući, ali ne ograničavajući se na postupke proizvodnje, građenja ili izgradnje, nova metoda stavljanja na tržište ili nova metoda organizacije u poslovnoj praksi, organizacije radnog mjesta ili vanjskih odnosa između ostalog s ciljem pomaganja rješavanja društvenih izazova ili kao potpora strategiji Europa 2020.

Članak 6.

Javni naručitelji

1. Za potrebe ove Direktive „javni naručitelji” znači tijela državne, regionalne ili lokalne vlasti, javnopravna tijela ili udruženja koja je osnovalo jedno ili više takvih tijela vlasti ili jedno ili više takvih javnopravnih tijela, a koja nisu tijela vlasti, tijela ili udruženja koja obavljaju jednu od djelatnosti iz Priloga II. i dodjeljuju koncesiju s ciljem provođenja jedne od tih djelatnosti.

2. „Regionalna tijela” uključuje sva tijela administrativnih jedinica navedena na popisu koji nije konačan u NUTS-u 1 i 2, kako je navedeno u Uredbi (EZ) br. 1059/2003 Europskog parlamenta i Vijeća ( 1 ).

3. „Lokalna tijela” uključuju sva tijela administrativnih jedinica obuhvaćenih NUTS-om 3 te manjih administrativnih jedinica, kako je navedeno u Uredbi (EZ) br. 1059/2003.

4. „Javnopravna tijela” znači tijela koja posjeduju sve od sljedećih značajki:

(a) uspostavljena su posebno u svrhu zadovoljavanja potreba u općem interesu, a nisu industrijske ili komercijalne naravi;

(b) imaju pravnu osobnost; i

(c) većim dijelom financiraju ih tijela državne, regionalne ili lokalne vlasti ili druga javnopravna tijela; ili su podložna upravljačkom nadzoru od strane tih tijela ili tijela vlasti; ili imaju upravni, upraviteljski ili nadzorni odbor, a više od polovice članova tih odbora imenovala je država, regionalna ili lokalna tijela ili druga javnopravna tijela.

Članak 7.

Naručitelji

1. Za potrebe ove Direktive, „naručitelji” znači subjekti koji obavljaju jednu od djelatnosti iz Priloga II. i dodjeljuju koncesiju za provođenje jedne od tih djelatnosti i koji su jedno od sljedećeg:

(a) tijela državne, regionalne ili lokalne vlasti, javnopravna tijela ili udruženja koja je osnovalo jedno ili nekoliko takvih tijela vlasti ili jedno ili nekoliko takvih javnopravnih tijela;

(b) javna poduzeća kako su definirana u ovom članku, stavku 4;

(c) subjekti koji nisu navedeni u točkama (a) i (b) ovog stavka, ali koji djeluju na temelju posebnih ili isključivih prava, kojima je odobreno izvršavanje jedne od djelatnosti navedenih u Prilogu II.

2. Subjekti kojima su odobrena posebna ili isključiva prava putem postupka na temelju objektivnih kriterija i pri čemu je osigurano odgovarajuće oglašavanje ne čine „naručitelje” u smislu stavka 1. točke (c). Takvi postupci uključuju:

(a) postupke nabave s prethodnim pozivom na nadmetanje u skladu s Direktivom 2014/24/EU Europskog parlamenta i Vijeća ( 2 ) i Direktivom 2014/25/EU, Direktivom 2009/81/EZ ili ovom Direktivom;

(b) postupke koji se temelje na drugim pravnim aktima Unije koji su navedeni u Prilogu III. i osiguravaju adekvatnu prethodnu transparentnost za dodjelu ovlaštenja temeljem objektivnih kriterija.

3. Komisija je ovlaštena donositi delegirane akte u skladu s člankom 48. u pogledu izmjena popisa pravnih akata Unije navedenih u Prilogu III. kada je potrebno zbog stavljanja izvan snage ili izmjene tih akata ili zbog donošenja novih akata.

4. „Javno poduzeće” znači svako poduzeće u kojem javni naručitelji mogu imati, izravno ili neizravno, prevladavajući utjecaj na temelju svojeg vlasništva u njemu, svojeg financijskog sudjelovanja u njemu, ili na temelju pravila kojima je ono uređeno.

Prevladavajući utjecaj javnih naručitelja pretpostavlja se u bilo kojem od sljedećih slučajeva u kojima ta tijela izravno ili neizravno:

(a) drže većinu upisanog kapitala društva;

(b) kontroliraju većinu glasova koji se odnose na dionice koje je društvo izdalo;

(c) mogu imenovati više od polovice članova upravnog, upraviteljskog ili nadzornog tijela poduzeća.

Članak 8.

Prag i metode izračunavanja procijenjene vrijednosti koncesija

1. Ova se Direktiva primjenjuje na koncesije čija je vrijednost jednaka ili veća od ►M2 5 548 000 EUR ◄ .

2. Vrijednost koncesije je ukupni promet koncesionara ostvaren tijekom trajanja ugovora, bez PDV-a, kako ga je procijenio javni naručitelj ili naručitelj, s obzirom na radove i usluge koji su predmet koncesije, kao i robu koja je vezana uz te poslove i usluge.

Ta procjena je valjana u trenutku slanja obavijesti o koncesiji ili, ako obavijest nije predviđena, u trenutku u kojem javni naručitelj ili naručitelj započne s postupkom dodjele koncesije, na primjer, ako je primjenjivo, stupanjem u kontakt s gospodarskim subjektima u vezi s koncesijom.

Za potrebe stavka 1., ako je vrijednost koncesije u vrijeme dodjele više od 20 % veća od njezine procijenjene vrijednosti, valjana procjena bit će vrijednost koncesije u vrijeme dodjele.

3. Procijenjena vrijednost koncesije izračunava se objektivnom metodom utvrđenom u dokumentaciji o koncesiji. Prilikom izračunavanja procjene vrijednosti koncesije, javni naručitelji i naručitelji, ako je moguće, posebno uzimaju u obzir:

(a) vrijednost bilo kojeg oblika opcije i bilo koje produljenje trajanja koncesije;

(b) prihod prikupljen kada korisnik radova ili usluga plaća naknade i kazne, a koji nije prihod prikupljen u ime javnog naručitelja ili naručitelja;

(c) plaćanja od javnog naručitelja ili naručitelja ili bilo kojeg tijela javne vlasti odnosno bilo kakva financijska prednost u bilo kojem obliku koju je jedno od navedenih tijela dodijelilo koncesionaru uključujući naknadu za usklađivanje s obvezom javne usluge i subvencioniranje javnog ulaganja;

(d) vrijednost dodijeljenih sredstava ili bilo koju drugu financijsku prednost, u bilo kojem obliku, od trećih strana za izvršenje koncesije;

(e) prihod od prodaje bilo kakve imovine koja je dio koncesije;

(f) vrijednost cjelokupne robe i usluga koje su javni naručitelji ili naručitelji stavili na raspolaganje koncesionaru pod uvjetom da su nužne za izvođenje radova ili pružanje usluga;

(g) nagrade ili plaćanja natjecateljima ili ponuditeljima;

4. Metoda koja se koristi za izračunavanje procijenjene vrijednosti koncesije ne smije biti odabrana s namjerom izuzimanja nabave iz područja primjene ove Direktive. Koncesija ne smije biti razdijeljena na način da ne spada u područje primjene ove Direktive ako za to ne postoje objektivni razlozi.

5. Ako predloženi posao ili usluga mogu rezultirati dodjelom koncesije u obliku zasebnih grupa, u obzir se uzima ukupna procijenjena vrijednost svih tih grupa.

6. Ako je zbrojena vrijednost grupa jednaka ili veća od praga utvrđenog u ovom članku, ova se Direktiva primjenjuje na dodjelu ugovora za svaku grupu.

Članak 9.

Revizija praga

1. Svake dvije godine, počevši od 30. lipnja 2013., Komisija provjerava odgovara li prag određen u članku 8. stavku 1. pragu utvrđenom u Sporazumu Svjetske trgovinske organizacije o javnoj nabavi („GPA”) za koncesije radova i po potrebi revidira taj prag u skladu s ovim člankom.

U skladu s metodom izračuna utvrđenom u GPA-u o javnoj nabavi Komisija računa vrijednost tog praga na osnovi prosječne dnevne vrijednosti eura u smislu posebnih prava vučenja (PPV) tijekom razdoblja od 24 mjeseca koje završava 31. kolovoza koji prethodi reviziji s učinkom od 1. siječnja. Vrijednost tako revidiranog praga zaokružuje se prema potrebi na najbližu nižu vrijednost u tisućama eura kako bi se osiguralo da se poštuje važeći prag predviđen GPA-om, a koji je iskazan u PPV-ima.

2. Svake dvije godine, počevši od 1. siječnja 2014., Komisija određuje vrijednosti, u nacionalnim valutama država članica čija valuta nije euro, praga navedenog u članku 8. stavku 1., revidiranih u skladu s ovim člankom stavkom 1.

U skladu s metodom izračuna utvrđenoj u GPA-u utvrđivanje tih vrijednosti temelji se na prosječnoj dnevnoj vrijednosti ovih valuta s obzirom na prag koji se primjenjuje izražen u eurima tijekom razdoblja od 24 mjeseca koje završava 31. kolovoza koji prethodi reviziji s učinkom od 1. siječnja.

3. Komisija objavljuje revidirani prag naveden u stavku 1. i njegova odgovarajuća vrijednost u nacionalnim valutama navedenima u stavku 2. prvom podstavku te vrijednost utvrđenu u skladu sa stavkom 2. drugim podstavkom u Službenom listu Europske unije početkom mjeseca studenog koji slijedi nakon revizije.

4. Komisija je ovlaštena za donošenje delegiranih akata u skladu s člankom 48. da metodologiju utvrđenu u stavku 1. drugom podstavku prilagodi svim izmjenama metodologije iz GPA-a za reviziju pragova iz članka 8. stavka 1. te za određivanje odgovarajućih vrijednosti u nacionalnim valutama država članica čija valuta nije euro, kako je navedeno u stavku 2. ovog članka.

Komisiji se također dodjeljuje ovlast za usvajanje delegiranih akata u skladu s člankom 48. da revidira prag iz članka 8. stavka 1. u skladu sa stavkom 1. ovog članka.

5. Ako je potrebno revidirati taj prag a vremenska ograničenja onemogućuju korištenje postupka određenog u članku 48. te tako nalažu razlozi hitnosti, na delegirane akte donesene na temelju stavka 4. drugog podstavka ovog članka primjenjuje se postupak iz članka 49.







Odjeljak II.

Izuzeća

Članak 10.

Izuzeća primjenjiva na koncesije koje dodjeljuju javni naručitelji i naručitelji

1. Ova se Direktiva ne primjenjuje na koncesije za usluge koje su dodijeljene javnom naručitelju ili naručitelju kako je navedeno u članku 7. stavku 1. točki a. ili njihovom udruženju na temelju isključivog prava.

Direktiva se ne primjenjuje na koncesije usluga dodijeljene gospodarskom subjektu na temelju isključivog prava koje mu je dodijeljeno u skladu s UFEU-om i pravnim aktima Unije kojima se utvrđuju zajednička pravila o pristupu tržištu primjenjivim na djelatnosti navedene u Prilogu II.

2. Odstupajući od ovog članka prvog stavka drugog podstavka, kada sektorsko zakonodavstvo Unije iz tog podstavka ne predviđa obveze transparentnosti specifične za određeni sektor, primjenjuje se članak 32.

Ako država članica gospodarskom subjektu daje isključivo pravo za izvršavanje jedne ili više djelatnosti navedenih u Prilogu II., o tome obavještava Komisiju u roku od jednog mjeseca nakon dodjele tog isključivog prava.

3. Ova Direktiva ne primjenjuje se na koncesije usluga zračnog prometa koje se temelje na dodjeli dozvole za upravljanje u smislu Uredbe (EZ) 1008/2008 Europskog parlamenta i Vijeća ( 3 ) ili za usluge javnog prijevoza putnika u smislu Uredbe (EZ) br. 1370/2007.

4. Ova se Direktiva ne primjenjuje na koncesije koje javni naručitelj ili naručitelj mora dodijeliti ili organizirati u skladu s postupcima koji se razlikuju od onih utvrđenih u ovoj Direktivi, a koje je utvrdio jedan od sljedećih:

(a) pravni instrument koji stvara međunarodne pravne obaveze, poput međunarodnog sporazuma sklopljenog u skladu s UFEU-om između države članice i jedne ili više trećih zemalja ili njihovih dijelova, a koji obuhvaća radove, robu ili usluge namijenjene zajedničkoj provedbi ili korištenju projekta od strane država potpisnica;

(b) međunarodna organizacija.

Ova se Direktiva ne primjenjuje na koncesije koje javni naručitelj ili naručitelj dodjeljuje u skladu s pravilima o nabavi koje određuju međunarodna organizacija ili međunarodna financijska institucija, ako ta organizacija ili institucija u cijelosti financira dotične koncesije. U slučaju koncesija koje većim dijelom sufinancira međunarodna organizacija ili međunarodna financijska institucija, strane se usuglašavaju o primjenjivim postupcima nabave.

Države članice priopćavaju sve pravne instrumente iz ovog stavka prvog podstavka točke (a) Komisiji, koja može tražiti savjet od Savjetodavnog odbora za javnu nabavu iz članka 48.

Ovaj stavak ne primjenjuje se na koncesije u područjima obrane i sigurnosti kako su navedena u Direktivi 2009/81/EC.

5. Ova se Direktiva ne primjenjuje na koncesije u područjima obrane i sigurnosti kako su navedena u Direktivi 2009/81/EC, i koje su uređene:

(a) posebnim postupovnim pravilima na temelju međunarodnog sporazuma ili dogovora sklopljenog između jedne ili više država članica i jedne ili više trećih zemalja;

(b) posebnim postupovnim pravilima na temelju sklopljenog međunarodnog sporazuma ili dogovora koji se odnosi na razmještaj postrojbi i tiče se pothvata države članice ili treće zemlje;

(c) posebnim postupovnim pravilima međunarodne organizacije koja nabavlja za svoje potrebe ili na koncesije koje država članica mora sklopiti u skladu s tim pravilima.

6. Ova se Direktiva primjenjuje na dodjelu koncesija na područjima obrane i sigurnosti kako su navedena u Direktivi 2009/81/EZ, uz sljedeće iznimke:

(a) koncesije za koje bi primjena ove Direktive države članice obvezala na dostavljanje informacija čije se odavanje smatra protivnom osnovnim interesima za njenu sigurnost, ili kod kojih su nabava i izvršenje koncesije proglašene tajnom ili moraju biti popraćeni posebnim sigurnosnim mjerama u skladu sa zakonima ili drugim propisima na snazi u državi članici, pod uvjetom da je država članica utvrdila da bitne interese nije moguće zajamčiti manje drastičnim mjerama, poput onih iz stavka 7.;

(b) koncesije dodijeljene u okviru programa suradnje iz članka 13. točke (c) Direktive 2009/81/EZ;

(c) koncesije koje jedna vlada dodjeljuje drugoj vladi, a odnose se na radove i usluge izravno povezane s vojnom opremom ili osjetljivom opremom, ili na radove i usluge isključivo za vojne svrhe, ili osjetljive radove i osjetljive usluge;

(d) koncesije koje se dodjeljuju u trećoj zemlji i koje se provode kada su snage razmještene izvan teritorija Unije, ako operativne potrebe zahtijevaju da te koncesije budu sklopljene s gospodarskim subjektima smještenima u području operacija; i

(e) koncesije koje su na drugi način izuzete u smislu ove Direktive.

7. Ova se Direktiva ne primjenjuje na koncesije koje nisu na drugi način izuzete sukladno stavku 6. u mjeri u kojoj se zaštita osnovnih sigurnosnih interesa države članice ne može jamčiti s manje drastičnim mjerama, na primjer, nametanjem zahtjeva s ciljem zaštite povjerljive naravi podataka koje javni naručitelj ili naručitelj stavlja na raspolaganje, u okviru postupka dodjele koncesije kako je predviđeno ovom Direktivom.

8. Ova se Direktiva ne primjenjuje na koncesije usluga za:

(a) stjecanje ili najam, bilo kakvim financijskim sredstvima, zemljišta, postojećih građevinskih objekata ili druge nepokretne imovine ili prava koja se njih tiču;

(b) stjecanje, razvoj, produkciju ili koprodukciju programskog materijala namijenjenog za audiovizualne usluge ili radijske usluge, koje su dodijelili pružatelji audiovizualnih ili radijskih usluga, ili na koncesije za pružanje usluga radiotelevizijskog ili programskog emitiranja koji su dodijeljeni pružateljima audiovizualnih ili radijskih usluga. Za potrebe ovog članka, „audiovizualna medijska usluga” i „pružatelj medijske usluge” imaju isto značenje kao u članku 1. stavku 1. točkama (a) i (d) Direktive 2010/13/EU Europskog parlamenta i Vijeća ( 4 ). „Program” ima značenje kao u članku 1. stavku 1. točki (b) te Direktive, ali uključuje i radijske programe te materijale za radijske programe. Nadalje, za potrebe ove odredbe, „programski materijal” ima isto značenje kao i „program”.

(c) usluge arbitraže i mirenja;

(d) za bilo koju od sljedećih pravnih usluga:

i. pravno zastupanje stranke od strane odvjetnika u smislu članka 1. Direktive Vijeća 77/249/EEZ ( 5 ) u:

— arbitraži ili mirenju u državi članici, trećoj zemlji ili pred instancom međunarodne arbitraže ili instancom za mirenje; ili

— sudskom postupku pred sudovima ili tijelima javne vlasti u državi članici ili trećoj zemlji ili pred međunarodnim sudovima ili institucijama;

ii. pravno savjetovanje koje odvjetnik pruža tijekom pripreme bilo kojeg od postupaka iz podtočke i ove točke ili ako postoji konkretna naznaka i velika vjerojatnost da će predmet na koji se savjet odnosi postati tema takvih postupaka, pod uvjetom da je savjet pružio odvjetnik u smislu članka 1. Direktive 77/249/EEZ;

iii. usluge ovjeravanja i certificiranja dokumenata koje moraju pružiti javni bilježnici;

iv. pravne usluge koje pružaju skrbnici ili zakonski zastupnici maloljetnika ili druge pravne usluge čije je pružatelje imenovao sud dotične države članice ili su imenovani za izvođenje određenih zadataka pod nadzorom tih sudova;

v. druge pravne usluge koje su u državi članici povezane, čak i povremeno, s izvršavanjem službenih ovlasti;

(e) financijske usluge u vezi s izdavanjem, prodajom, kupnjom ili prijenosom vrijednosnih papira ili drugih financijskih instrumenata u smislu Direktive 2004/39/EZ Europskog parlamenta i Vijeća ( 6 ), usluge središnje banke i operacije koje se provode u okviru Europskog fonda za financijsku stabilnost i Europskog mehanizma za stabilnost;

(f) zajmove, bez obzira na to jesu li povezani s izdavanjem, prodajom, kupnjom ili prijenosom vrijednosnih papira ili drugih financijskih instrumenata;

(g) civilna obrana, civilna zaštita i usluge sprečavanja opasnosti koje pružaju neprofitne organizacije ili udruženja, i koje su obuhvaćene sljedećim CPV oznakama: 75250000-3, 75251000-0, 75251100-1, 75251110-4, 75251120-7, 75252000-7, 75222000-8, 98113100-9 i 85143000-3 osim usluga kola hitne pomoći za prijevoz pacijenata;

(h) usluge političkih kampanji, obuhvaćene CPV oznakama 79341400-0, 92111230-3 i 92111240-6, ako ih je dodijelila politička stranka u okviru izborne kampanje;

9. Ova se Direktiva ne primjenjuje na koncesije za usluge lutrije koje su obuhvaćene CPV oznakom 92351100-7 i koje je država članica dodijelila gospodarskom subjektu na temelju isključivog prava. Za potrebe ovog stavka, pojam isključivog prava ne odnosi se na isključiva prava iz članka 7. stavka 2. ove Direktive.

Dodjela takvog isključivog prava podložna je objavi u Službenom listu Europske unije.

10. Ova se Direktiva ne primjenjuje na koncesije koje dodjeljuju naručitelji za obavljanje njihovih djelatnosti u trećoj zemlji, u uvjetima koji ne uključuju fizičku uporabu mreže ili zemljopisnog područja unutar Unije.

Članak 11.

Posebna izuzeća u području elektroničkih komunikacija

Ova Direktiva ne primjenjuje se na koncesije kojima je glavna namjena da se javnim naručiteljima omogući pružanje ili iskorištavanje javnih telekomunikacijskih mreža ili da se javnosti pruži jedna ili više usluga elektroničke komunikacije, kako je definirano u članku 2. točki (c) te Direktive.

Za potrebe ovog članka „javna komunikacijska mreža” i „elektronička komunikacijska usluga” imaju isto značenje kao i u Direktivi 2002/21/EZ Europskog parlamenta i Vijeća ( 7 ).

Članak 12.

Posebna izuzeća u području vodnog gospodarstva

1. Ova se Direktiva ne primjenjuje na koncesije dodijeljene za:

(a) pružanje fiksnih mreža ili upravljanje fiksnim mrežama s namjerom pružanja usluge javnosti u vezi s proizvodnjom, prijenosom ili distribucijom pitke vode;

(b) isporuku pitke vode takvim mrežama.

2. Ova se Direktiva ne primjenjuje na koncesije s jednim, ili oboje, od sljedećih predmeta ako su povezane s djelatnostima iz stavka 1:

(a) projekti hidrauličkog inženjerstva, s navodnjavanjem ili isušivanjem zemljišta, pod uvjetom da količina vode koja će se koristiti za isporuku pitke vode predstavlja više od 20 % ukupne količine vode koja se dobiva takvim projektima odnosno instalacijama za navodnjavanje ili isušivanje; ili

(b) odlaganje ili obrada otpadnih voda.

Članak 13.

Koncesije dodijeljene povezanom društvu

1. Za potrebe ovog članka, „povezano društvo” znači svako društvo čiji se godišnji izvještaji konsolidiraju s izvještajima naručitelja u skladu sa zahtjevima Direktive 2013/34/EU.

2. U slučaju subjekata koji nisu podložni Direktivi 2013/34/EU, „povezano poduzeće” znači bilo koje poduzeće koje:

(a) može, izravno ili neizravno, biti podložno prevladavajućem utjecaju naručitelja;

(b) može imati prevladavajući utjecaj na naručitelja; ili

(c) zajedno s naručiteljem, podliježe prevladavajućem utjecaju drugog društva na temelju vlasništva, financijskog udjela ili pravila prema kojima djeluje.

Za potrebe ovog stavka, pojam „prevladavajući utjecaj” ima isto značenje kao u članku 7. stavku 4. drugom podstavku ove Direktive.

3. Neovisno o članku 17. i pod uvjetom da su ispunjeni uvjeti iz stavka 4. ovog članka, ova se Direktiva ne primjenjuje na koncesije dodijeljene:

(a) povezanom poduzeću od strane naručitelja; ili

(b) društvu koje je povezano s jednim od naručitelja od strane zajedničkog pothvata koji se isključivo sastoji od više naručitelja u svrhu obavljanja djelatnosti iz Priloga II.

4. Stavak 3. primjenjuje se na:

(a) koncesije za usluge pod uvjetom da najmanje 80 % prosječnog ukupnog prometa povezanog poduzeća u prethodne tri godine, uzimajući u obzir sve usluge koje je to poduzeće pružilo, potječe od pružanja usluga naručitelju ili drugim poduzećima s kojima je povezano;

(b) koncesije za radove pod uvjetom da najmanje 80 % prosječnog ukupnog prometa povezanog poduzeća u prethodne tri godine, uzimajući u obzir sve radove koje je to poduzeće izvršilo, potječe od izvršavanja radova naručitelju ili drugim poduzećima s kojima je povezano.

5. Ako, zbog datuma kada je povezano društvo osnovano ili počelo obavljati djelatnosti, ne postoje podaci o prometu za prethodne tri godine, bit će dovoljno da to društvo učini vjerojatnim postizanje prometa iz stavka 4. točaka (a) ili (b), posebno pomoću poslovnih projekcija.

6. Ako više od jednog poduzeća povezanog s naručiteljem s kojim čini gospodarsku skupinu pruža iste ili slične usluge ili radove, postoci iz stavka 4. izračunavaju se uzimajući u obzir ukupni promet koji potječe od pružanja usluga ili izvođenja radova tih povezanih društava.

Članak 14.

Koncesije dodijeljene zajedničkom pothvatu ili naručitelju koji je sastavni dio zajedničkog pothvata

Neovisno o članku 17. i pod uvjetom da je zajednički pothvat u pitanju osnovan s ciljem obavljanja predmetne djelatnosti tijekom razdoblja od najmanje tri godine i da akt kojim je zajednički pothvat osnovan uvjetuje da naručitelji od kojih se on sastoji budu u njegovu sastavu najmanje isto toliko vremena, ova se Direktiva ne primjenjuje na koncesije koje je dodijelio:

(a) zajednički pothvat, osnovan isključivo od više naručitelja u svrhu obavljanja djelatnosti iz Priloga II., jednom od tih naručitelja; ili

(b) naručitelj takvom zajedničkom pothvatu čiji je on sastavni dio.

Članak 15.

Priopćavanje informacija od strane naručitelja

Naručitelji Komisiji, na njezin zahtjev, dostavljaju sljedeće informacije u vezi s primjenom članka 12. stavaka 2. i 3. i članka 14.:

(a) nazivi dotičnih društava ili zajedničkih pothvata;

(b) vrsta i vrijednost dotičnih koncesija;

(c) dokaz koji Komisija smatra nužnim da je odnos između društva ili zajedničkog pothvata kojima se dodjeljuju koncesije i naručitelja u skladu sa zahtjevima iz članka 13. ili članka 14.

Članak 16.

Isključivanje djelatnosti koje su izravno izložene tržišnom natjecanju

Ova se Direktiva ne primjenjuje na koncesije koje dodjeljuju naručitelji kada je, za državu članicu u kojoj će se takva koncesija izvršavati, utvrđeno temeljem članka 35. Direktive 2014/25/EU da je djelatnost izravno izložena tržišnom natjecanju u skladu s člankom 34. te Direktive.

Članak 17.

Koncesije između subjekata u javnom sektoru

1. Koncesija koju javni naručitelj ili naručitelj dodijeli kako je navedeno u članku 7. stavku 1. točki (a) drugoj pravnoj osobi na temelju privatnog ili javnog prava ne spada u područje primjene ove Direktive ako su ispunjeni svi sljedeći uvjeti:

(a) nad tom pravnom osobom javni naručitelj ili naručitelj izvršava kontrolu sličnu onoj koju provodi nad svojim poslovnim jedinicama;

(b) kontrolirana pravna osoba ulaže više od 80 % svojih djelatnosti u izvršavanje zadataka koje joj je povjerio javni naručitelj ili naručitelj koji nad njom provodi kontrolu ili koje su joj povjerile druge pravne osobe nad kojima taj javni naručitelj ili naručitelj provodi kontrolu; i

(c) nema izravnog učešća privatnog kapitala u pravnoj osobi pod kontrolom osim sudjelovanja privatnog kapitala koji nema značajke kontroliranja i blokiranja, a koji se zahtijeva nacionalnim zakonodavnim odredbama, u skladu u Ugovorima, i koji ne vrši odlučujući utjecaj na pravnu osobu pod kontrolom.

Smatra se da javni naručitelj ili naručitelj kako je navedeno u članku 7. stavku 1. točki (a) nad pravnom osobom provodi kontrolu sličnu onoj koju provodi nad svojim poslovnim jedinicama u smislu ovog stavka prvog podstavka točke (a), ako ima presudan utjecaj i na strateške ciljeve i na važne odluke pravne osobe nad kojom se provodi kontrola. Tu kontrolu također može provoditi i druga pravna osoba nad kojom javni naručitelj ili naručitelj na isti način provodi kontrolu.

2. Stavak 1. također se primjenjuje ako pravna osoba pod kontrolom koja je javni naručitelj ili naručitelj iz članka 7. stavka 1. točke (a) dodijeli koncesiju svom javnom naručitelju ili naručitelju koji nad njim provodi kontrolu ili drugoj pravnoj osobi nad kojom isti javni naručitelj ili naručitelj provodi kontrolu, pod uvjetom da u pravnoj osobi kojoj se dodjeljuje koncesija nema izravnog učešća privatnog kapitala osim sudjelovanja privatnog kapitala koji nema značajke kontroliranja i blokiranja, a koji se zahtijeva primjenjivim nacionalnim zakonodavnim odredbama, u skladu u Ugovorima, i koji ne vrši odlučujući utjecaj na pravnu osobu pod kontrolom.

3. Javni naručitelj ili naručitelj iz članka 7. stavka 1. točke (a) koji ne provodi kontrolu nad pravnom osobom na temelju privatnog ili javnog prava u smislu stavka 1. ovog članka ipak može dodijeliti koncesiju toj pravnoj osobi bez primjene ove Direktive, ako su ispunjeni svi sljedeći uvjeti:

(a) javni naručitelj ili naručitelj kako je navedeno u članku 7. stavku 1. točki (a) zajednički s drugim javnim naručiteljima ili naručiteljima provode kontrolu nad pravnom osobom koja je slična onoj koju provode nad svojim poslovnim jedinicama;

(b) ta pravna osoba ulaže više od 80 % svojih djelatnosti u izvršavanje zadataka koje su joj povjerili javni naručitelji ili naručitelji koji nad njom provode kontrolu ili koje su joj povjerile druge pravne osobe nad kojima ti javni naručitelji ili naručitelji provode kontrolu; i

(c) nema izravnog učešća privatnog kapitala u pravnoj osobi pod kontrolom osim sudjelovanja privatnog kapitala koji nema značajke kontroliranja i blokiranja, a koji se zahtijeva nacionalnim zakonodavnim odredbama, u skladu u Ugovorima, i koji ne vrši odlučujući utjecaj na pravnu osobu pod kontrolom.

Za potrebe ovog stavka prvog podstavka točke (a), smatra se da javni naručitelji ili naručitelji kako je navedeno u članku 7. stavku 1. točki (a) provode zajedničku kontrolu nad pravnim osobama ako su ispunjeni svi sljedeći uvjeti:

i. tijela pravne osobe pod kontrolom nadležna za odlučivanje sastavljena su od predstavnika svih sudjelujućih javnih naručitelja ili naručitelja. Pojedinačni predstavnici mogu predstavljati nekoliko sudjelujućih javnih naručitelja ili naručitelja ili sve njih;

ii. ti javni naručitelji ili naručitelji mogu zajedno imati presudan utjecaj nad strateškim ciljevima i važnim odlukama pravne osobe pod kontrolom; i

iii. pravna osoba pod kontrolom nema interese različite od interesa javnih naručitelja ili naručitelja koji nad njom provode kontrolu.

4. Ugovor koji je sklopljen isključivo između dvaju ili više javnih naručitelja ili naručitelja kako je navedeno u članku 7. stavku 1. točki (a) ne spada u područje primjene ove Direktive ako su ispunjeni svi sljedeći uvjeti:

(a) ugovor utvrđuje ili uspostavlja suradnju između uključenih javnih naručitelja ili naručitelja s ciljem osiguravanja da se tražene javne usluge pružaju s ciljem ostvarivanja njihovih zajedničkih ciljeva;

(b) ta je suradnja uspostavljena isključivo na temelju potreba vezanih uz javne interese; i

(c) sudjelujući javni naručitelji ili naručitelji na otvorenom tržištu izvršavaju manje od 20 % djelatnosti na koje se odnosi suradnja.

5. Za utvrđivanje postotnog udjela djelatnosti iz stavka 1. prvog podstavka točke (b), stavka 3. prvog podstavka točke (b) i stavka 4. točke (c) uzima se u obzir prosjek sveukupnog prometa ili drugo mjerilo koje se temelji na odgovarajućoj djelatnosti poput troškova koje su pravna osoba, javni naručitelj ili naručitelj iz članka 7. stavka 1. točke (a) imali za usluge, robu i radove za razdoblje od tri godine prije dodjele koncesije.

Ako, zbog datuma na koji su dotična pravna osoba, javni naručitelj ili naručitelj osnovani ili kada su počeli obavljati djelatnosti ili zbog reorganizacije njezinih djelatnosti, za promet ili drugo mjerilo koje se temelji na djelatnosti, poput troškova, nisu dostupni podaci za prethodne tri godine ili više nisu važeći, dovoljno je da ta pravna osoba poslovnim projekcijama pokaže da je mjerilo djelatnosti vjerodostojno.







Odjeljak III.

Opće odredbe

Članak 18.

Trajanje koncesije

1. Trajanje koncesije je ograničeno. Javni naručitelj ili naručitelj procjenjuje trajanje na temelju traženih radova ili usluga.

2. Za koncesije koje traju više od pet godina, najdulje trajanje koncesije neće prelaziti vrijeme u kojem se očekuje da bi koncesionar mogao nadoknaditi uložena sredstva za izvršenje radova ili pružanje usluga te ostvariti povrat uloženog kapitala uzimajući u obzir ulaganja potrebna za ostvarivanje posebnih ciljeva ugovora.

Ulaganja uzeta u obzir za potrebe izračuna uključuju i početna ulaganja i ulaganja tijekom trajanja koncesije.

Članak 19.

Društvene i druge posebne usluge

Koncesije za društvene i druge posebne usluge navedene u Prilogu IV. koje spadaju u područje primjene ove Direktive podliježu samo obvezama iz članka 31. stavka 3. i članaka 32., 46. i 47.

Članak 20.

Mješoviti ugovori

1. Koncesije čiji su predmet i radovi i usluge dodjeljuju se u skladu s odredbama primjenjivim na vrstu koncesije usluge koja karakterizira glavni predmet dotičnog ugovora.

U slučaju mješovitih koncesija koje se dijelom sastoje od socijalnih i drugih posebnih usluga nabrojenih u Prilogu IV. a dijelom od drugih usluga, glavni predmet odredit će se sukladno tome koja je od procijenjenih vrijednosti tih usluga viša.

2. Kada su razni dijelovi određenog ugovora objektivno odvojivi, primjenjuju se stavci 3. i 4.; kada razni dijelovi određenog ugovora objektivno nisu odvojivi, primjenjuje se stavak 5.

Kada je dio određenog ugovora obuhvaćen člankom 346. UFEU-a ili Direktivom 2009/81/EZ, primjenjuje se članak 21. ove Direktive.

U slučaju ugovora čija je namjera obuhvatiti nekoliko djelatnosti, jedna od kojih podliježe ili Prilogu II. ovoj Direktivi ili Direktivi 2014/25/EU, primjenjive odredbe utvrđuju se u skladu s člankom 22. ove Direktive, odnosno člankom 6 Direktive 2014/25/EU.

3. U slučaju ugovora čiji su predmet elementi obuhvaćeni ovom Direktivom kao i drugi elementi, javni naručitelji i naručitelji mogu odlučiti dodijeliti zasebne ugovore za zasebne dijelove. Ako javni naručitelji ili naručitelji odluče dodijeliti zasebne ugovore za zasebne dijelove, odluka o tome koji pravni režim se odnosi na svaki od zasebnih ugovora donosi se na temelju značajki određenog zasebnog dijela.

Ako javni naručitelji ili naručitelji odluče dodijeliti jedinstveni ugovor, ova se Direktiva primjenjuje, osim ako je drugačije propisano stavkom 4. ovog članka ili člankom 21., na mješoviti ugovor koji je u tu svrhu sklopljen, neovisno o vrijednosti dijelova koji bi inače spadali pod različite pravne režime i neovisno o tome kojem pravnom režimu bi ti dijelovi inače podlijegali.

4. U slučaju mješovitih ugovora koji obuhvaćaju elemente koncesija, kao i elemente javnih ugovora obuhvaćenih Direktivom 2014/24/EU, ili ugovora obuhvaćenih Direktivom 2014/25/EU, mješoviti ugovor dodjeljuje se u skladu s Direktivom 2014/24/EU, odnosno Direktivom 2014/25/EU.

5. Kada se razni dijelovi određenog ugovora objektivno ne mogu razdvojiti, određuje se primjenjivi pravni režim na temelju glavnog predmeta tog ugovora.

U slučaju da takvi ugovori uključuju i elemente koncesija usluga i ugovora o javnoj nabavi robe, glavni predmet određuje se sukladno tome koja je od procijenjenih vrijednosti tih usluga ili nabave viša.

Članak 21.

Mješoviti ugovori o nabavi koji uključuju obrambene ili sigurnosne aspekte

1. U slučaju mješovitih ugovora čiji su predmet elementi koncesije obuhvaćeni ovom Direktivom i nabava ostalih elemenata obuhvaćena člankom 346. UFEU-a ili Direktivom 2009/81/EZ, primjenjuje se ovaj članak.

U slučaju ugovora čija je namjera obuhvatiti nekoliko djelatnosti, jedna od kojih podliježe ili Prilogu II. ovoj Direktivi ili Direktivi 2014/25/EU i druga koja je obuhvaćena člankom 346. UFEU-a ili Direktivom 2009/81/EZ, primjenjive odredbe utvrđuju se u skladu s člankom 23. ove Direktive, odnosno člankom 26. Direktive 2014/25/EU.

2. Kada je objektivno moguće razdijeliti razne dijelove određenog ugovora, javni naručitelji ili naručitelji mogu odlučiti dodijeliti zasebne ugovore za zasebne dijelove ili dodijeliti jedinstveni ugovor.

Ako javni naručitelji ili naručitelji odluče dodijeliti zasebne ugovore za zasebne dijelove, odluka o tome koji je pravni režim primjenjiv na svaki od zasebnih ugovora donosi se na temelju značajki određenog zasebnog dijela.

Ako javni naručitelji ili naručitelji odluče dodijeliti jedinstveni ugovor, primjenjuju se sljedeći kriteriji za određivanje primjenjivog pravnog režima:

(a) kada je dio dotičnog ugovora obuhvaćen člankom 346. UFEU-a ili su razni dijelovi obuhvaćeni člankom 346. UFEU-a, odnosno Direktivom 2009/81/EZ, ugovor se može dodijeliti bez primjene ove Direktive, pod uvjetom da je dodjela jedinstvenog ugovora opravdana objektivnim razlozima;

(b) u slučaju kada je dio određenog ugovora obuhvaćen Direktivom 2009/81/EZ, ugovor može biti dodijeljen u skladu s ovom Direktivom ili u skladu s Direktivom 2009/81/EZ, pod uvjetom da je dodjela jedinstvenog ugovora opravdana objektivnim razlozima.

Odluka o dodjeli jedinstvenog ugovora ne smije se, međutim, donijeti radi izuzimanja ugovorâ od primjene ove Direktive ili Direktive 2009/81/EZ.

3. U slučaju kada se razni dijelovi određenog ugovora ne mogu objektivno razdijeliti, ugovor je moguće dodijeliti bez primjene ove Direktive ako ona uključuje elemente na koje se primjenjuje članak 346. UFEU-a. U suprotnom, javni naručitelj ili naručitelj može odlučiti dodijeliti ugovor u skladu s ovom Direktivom ili u skladu s Direktivom 2009/81/EZ.

Članak 22.

Ugovori koji obuhvaćaju obje djelatnosti navedene u Prilogu II. i druge djelatnosti

1. Odstupajući od odredaba članka 20., u slučaju ugovora predviđenih da obuhvaćaju nekoliko djelatnosti, naručitelji mogu dodijeliti zasebne ugovore za potrebe svake pojedine djelatnosti ili mogu dodijeliti jedinstveni ugovor. Ako naručitelji dodijele zasebni ugovor, odluka o tome koja se pravila primjenjuju na bilo koji od tih zasebnih ugovora donosi se na temelju obilježja pojedine djelatnosti na koju se to odnosi.

Neovisno o članku 20., ako naručitelji dodijele jedinstveni ugovor, primjenjuju se stavci 2. i 3. ovog stavka. Međutim, ako je jedna od dotičnih djelatnosti obuhvaćena člankom 346. UFEU-a ili Direktivom 2009/81/EZ, primjenjuje se članak 23. ove Direktive.

Izbor između dodjele jedinstvenog ugovora ili dodjele više zasebnih ugovora ne smije biti vođen ciljem izuzimanja ugovora ili ugovorâ iz područja primjene ove Direktive ili, ako je primjenjivo, Direktiva 2014/24/EU ili 2014/25/EU.

2. Na ugovor kojim se namjerava obuhvatiti nekoliko djelatnosti primjenjuju se pravila koja se primjenjuju na djelatnost za koju je on prvenstveno namijenjen.

3. U slučaju ugovora za koje je objektivno nemoguće utvrditi za koju je djelatnost ugovor prvenstveno namijenjen, primjenjiva pravila utvrđuju u skladu sa sljedećim:

(a) koncesija se dodjeljuje u skladu s odredbama ove Direktive koje se primjenjuju na koncesije koje dodjeljuju javni naručitelji, ako jedna od djelatnosti za koju je koncesija namijenjena podliježe odredbama ove Direktive koje se primjenjuju na koncesije koje dodjeljuju javni naručitelji, a druga podliježe odredbama ove Direktive koje se primjenjuju na koncesije koje dodjeljuju naručitelji;

(b) ugovor se dodjeljuje u skladu s Direktivom 2014/24/EU ako jedna od djelatnosti kojoj je ugovor namijenjen podliježe ovoj Direktivi te ako druga djelatnost podliježe Direktivi 2014/24/EU;

(c) ugovor se dodjeljuje u skladu s ovom Direktivom ako jedna od djelatnosti kojoj je ugovor namijenjen podliježe ovoj Direktivi te ako druga djelatnost ne podliježe ni ovoj Direktivi, ni Direktivi 2014/24/EU niti Direktivi 2014/25/EU.

Članak 23.

Koncesije koje obuhvaćaju djelatnosti navedene u Prilogu II. i djelatnosti koje uključuju obrambene ili sigurnosne aspekte

1. U slučaju ugovora čija je namjena obuhvatiti nekoliko djelatnosti, naručitelji mogu dodijeliti zasebne ugovore za potrebe svake pojedine djelatnosti ili mogu dodijeliti jedinstveni ugovor. Ako naručitelji dodijele zasebne ugovore, odluka o tome koji se pravni režim primjenjuje na bilo koji od tih zasebnih ugovora donosi se na temelju obilježja pojedine djelatnosti na koju se to odnosi.

Neovisno o članku 21., ako naručitelji dodijele jedinstveni ugovor, primjenjuje se stavak 2. ovog članka.

Izbor između dodjele jedinstvenog ugovora ili dodjele više zasebnih ugovora ne smije, međutim, biti vođen ciljem izuzimanja ugovora ili ugovorâ iz područja primjene bilo ove Direktive ili Direktive 2009/81/EZ.

2. U slučaju ugovora čija je namjena obuhvatiti jednu djelatnost koja podliježe ovoj Direktivi i drugu djelatnosti koja je:

(a) obuhvaćena člankom 346. UFEU-a; ili

(b) podložna Direktivi 2009/81/EZ,

naručitelj može:

i. dodijeliti ugovor bez primjene ove Direktive u slučajevima navedenima u točki (a); ili

ii. dodijeliti ugovor bilo u skladu ovom Direktivom, bilo u skladu s Direktivom 2009/81/EZ, u slučajevima navedenima u točki (b). Prvi podstavak ovog stavka ne dovodi u pitanje pragove i izuzeća predviđene Direktivom 2009/81/EZ.

Ugovori navedeni u točki (b) koji također sadrže elemente nabave ili druge elemente obuhvaćene člankom 346. UFEU-a mogu se dodijeliti bez primjene ove Direktive.

Međutim, uvjet za primjenu ovog stavka jest da je dodjela jedinstvenog ugovora opravdana objektivnim razlozima te da odluka o dodjeli jedinstvenog ugovora nije donesena radi izuzimanja ugovorâ od primjene ove Direktive.







Odjeljak IV.

Posebne situacije

Članak 24.

Rezervirane koncesije

Države članice mogu rezervirati pravo sudjelovanja u postupcima dodjele koncesije zaštićenim radionicama i gospodarskim subjektima čiji je osnovni cilj društvena i profesionalna integracija osoba s invaliditetom ili osoba u nepovoljnom položaju ili mogu za takve koncesije omogućiti izvršenje u kontekstu programa zaštićenih zaposlenja, ako najmanje 30 % zaposlenih osoba u tim radionicama, gospodarskim subjektima ili programima predstavljaju radnici s invaliditetom ili radnici u nepovoljnom položaju. Obavijesti o koncesiji ili u slučaju koncesija za usluge kako je određeno člankom 19., prethodna informativna obavijest mora sadržavati uputu na ovu odredbu.

Članak 25.

Usluge istraživanja i razvoja

Ova se Direktiva primjenjuje samo na koncesije usluga istraživanja i razvoja koje su obuhvaćene CPV oznakamaod 73000000-2 do 73120000-9, 73300000-5, 73420000-2 i 73430000-5, pod uvjetom da su ispunjena oba sljedeća uvjeta:

(a) korist ima isključivo javni naručitelj ili naručitelj za svoju upotrebu u obavljanju svojih vlastitih poslova; i

(b) javni naručitelj ili naručitelj u potpunosti je platio pruženu uslugu.







POGLAVLJE II.

Načela

Članak 26.

Gospodarski subjekti

1. Gospodarski subjekti koji, sukladno pravu države članice u kojoj imaju poslovni nastan, imaju pravo pružati odgovarajuće usluge, ne smiju se odbijati samo iz razloga što bi, sukladno zakonu države članice u kojoj se ugovor dodjeljuje, morali biti ili fizičke ili pravne osobe.

Od pravnih se osoba može tražiti da u ponudi ili u zahtjevu navedu imena i relevantne stručne kvalifikacije osoblja odgovornog za izvršenje predmetnog ugovora.

2. Skupine gospodarskih subjekata, uključujući privremena udruženja, mogu sudjelovati u postupcima dodjele koncesije. Javni naručitelji ili naručitelji ne mogu od njih tražiti da za podnošenje ponude ili zahtjeva za sudjelovanje imaju određeni pravni oblik.

Kada je to potrebno, javni naručitelji ili naručitelji mogu u dokumentaciji o koncesiji pojasniti način na koji skupine gospodarskih subjekata moraju ispuniti zahtjeve vezane uz gospodarski i financijski položaj ili tehničku i stručnu sposobnost navedenu u članku 38. ako je to opravdano objektivnim razlozima i ako je razmjerno. Države članice mogu uspostaviti standardne uvjete za to kako skupine gospodarskih subjekata trebaju ispuniti te zahtjeve. Svaki uvjet za provedbu koncesije od strane takvih skupina gospodarskih subjekata koji je različit od onih propisanih za pojedinačne sudionike također mora biti opravdan objektivnim razlozima i mora biti razmjeran.

3. Neovisno o stavcima1. i 2, javni naručitelj ili naručitelj može od skupina gospodarskih subjekata zahtijevati da uzmu određeni pravni oblik kada im se dodijeli ugovor, u mjeri u kojoj je ta promjena nužna za zadovoljavajuće izvršenje ugovora.

Članak 27.

Nomenklature

1. Pri svakom upućivanju na nomenklature u kontekstu dodjele koncesija koristi se „Jedinstveni rječnik javne nabave (CPV)” kako je doneseno Uredbom (EZ) br. 2195/2002 Europskog parlamenta i Vijeća ( 8 ).

2. Komisija je ovlaštena donositi delegirane akte u skladu s člankom 48. za prilagodbu CPV oznaka navedenih u ovoj Direktivi ako se izmjene u nomenklaturi CPV-a moraju odraziti u ovoj Direktivi pod uvjetom da one ne podrazumijevaju promjenu područja primjene ove Direktive.

Članak 28.

Povjerljivost

1. Osim ako je ovom Direktivom ili nacionalnim pravom drukčije određeno, a kojem javni naručitelj podliježe, naročito zakonodavstvu koje se odnosi na pristup informacijama, i ne dovodeći u pitanje obveze koje se odnose na oglašavanje dodijeljene ugovore o koncesiji i na informacije za natjecatelje i ponuditelje navedene u člancima 32. i 40., javni naručitelj ili naručitelj ne otkriva informacije proslijeđene putem gospodarskih subjekata koje su označili kao povjerljive, uključujući tehničke ili trgovinske tajne i povjerljive aspekte ponuda, ali ne ograničavajući se na njih.

Ovim se člankom ne sprečava javno objavljivanje dijelova zaključenih ugovora koji nisu povjerljivi, uključujući sve naknadne izmjene.

2. Javni naručitelj ili naručitelj može nametnuti gospodarskim subjektima zahtjeve s ciljem zaštite povjerljive naravi podataka koje javni naručitelj ili naručitelj stavlja na raspolaganje tijekom cijelog postupka dodjele koncesije.

Članak 29.

Pravila koja se primjenjuju na komunikaciju

1. Osim ako je korištenje elektroničkih sredstava obvezno sukladno članku 33. stavku 2. i članku 34., države članice ili javni naručitelji i naručitelji mogu odabrati jednu ili više sljedećih sredstava komunikacije za sve oblike komunikacije i razmjene informacija:

(a) elektronička sredstva;

(b) pošta ili telefaks;

(c) usmena komunikacija, uključujući telefon, u pogledu komunikacija koje nisu osnovni elementi postupka dodjele koncesije i pod uvjetom da se sadržaj usmene komunikacije u dovoljnoj mjeri dokumentira na trajnom mediju;

(d) osobna dostava ovjerena potvrdom o primitku.

Države članice mogu propisati korištenje elektroničkih sredstava komunikacije za koncesije, što nadilazi obveze utvrđene u članku 32. stavku 2. i članku 34..

2. Odabrana sredstva komunikacije moraju biti opće dostupna i nediskriminirajuća i ne smiju ograničavati pristup gospodarskih subjekta postupku dodjele koncesije. Sredstva i uređaji koji će se koristiti za komunikaciju elektroničkim sredstvima, kao i njihova tehnička obilježja, moraju biti interoperabilni s proizvodima informacijske i komunikacijske tehnologije u općoj uporabi.

Javni naručitelji i naručitelji dužni su pri svakoj komunikaciji, razmjeni i pohranjivanju informacija osigurati očuvanje cjelovitosti podataka te povjerljivost zahtjeva za sudjelovanje i ponuda. Oni su dužni razmotriti sadržaj zahtjeva za sudjelovanje i ponuda tek nakon isteka vremenskog roka određenog za njihovo podnošenje.







GLAVA II.

PRAVILA O DODJELI KONCESIJA:

OPĆA NAČELA I POSTUPOVNA JAMSTVA







POGLAVLJE I.

Opća načela

Članak 30.

Opća načela

1. Javni naručitelj ili naručitelj imaju slobodu u organiziranju postupka koji prethodi izboru koncesionara, podložno sukladnosti s ovom Direktivom.

2. Oblik postupka dodjele koncesije mora poštivati načela utvrđena u članku 3. Posebno tijekom postupka dodjele koncesije, javni naručitelj ili naručitelj ne smije davati informacije na diskriminirajući način kojim bi se moglo pogodovati pojedinim natjecateljima ili ponuditeljima u odnosu na druge.

3. Države članice dužne su poduzeti odgovarajuće mjere kako bi osigurale da gospodarski subjekti u izvršavanju ugovora o koncesiji poštuju važeće obveze u području prava okoliša, socijalnog i radnog prava utvrđenih pravom Unije, nacionalnim pravom, kolektivnim ugovorima ili odredbama međunarodnog prava okoliša, socijalnog i radnog prava navedenima u Prilogu X.

4. Komisija je ovlaštena za donošenje delegiranih akata u skladu s člankom 48. za izmjenu popisa iz Priloga X., kako bi, prema potrebi, dodala nove međunarodne sporazume koje su ratificirale sve države članice ili ako navedeni postojeći međunarodni sporazumi nisu više ratificirani od strane svih država članica ili su izmijenjeni na neki drugi način, primjerice s obzirom na njihovo područje primjene, sadržaj ili naziv.

Članak 31.

Obavijest o koncesiji

1. Javni naručitelji i naručitelji koji žele dodijeliti koncesiju moraju obznaniti svoju namjeru putem obavijesti o koncesiji.

2. Obavijesti o koncesiji sadržavaju informacije iz Priloga V. i, ako je potrebno, sve druge informacije koje javni naručitelj ili naručitelj smatra korisnima, u skladu s oblikom standardnih obrazaca.

3. Javni naručitelji i naručitelji koji žele dodijeliti koncesiju za društvene ili druge posebne usluge navedene u Prilogu IV. obvezni su obznaniti svoju namjeru o planiranoj dodjeli koncesije objavljivanjem prethodne informacijske obavijesti. Te obavijesti sadrže podatke navedene u Prilogu VI.

4. Iznimno od odredaba stavka 1., od javnih naručitelja ili naručitelja ne zahtijeva se objava obavijesti o koncesiji ako radove i usluge može isporučiti samo određeni gospodarski subjekt zbog bilo kojeg od navedenih razloga:

(a) cilj koncesije jest stvaranje ili stjecanje jedinstvenog umjetničkog djela ili umjetničke izvedbe;

(b) nepostojanje tržišnog natjecanja zbog tehničkih razloga;

(c) postojanje isključivog prava;

(d) zaštita prava intelektualnog vlasništva i isključivih prava osim onih definiranih u članku 2. točki 12.a.

Izuzeća navedena u točkama (b), (c) i (d) prvog podstavka primjenjuju se samo ako ne postoji prihvatljiva alternativa ili zamjena, a nepostojanje tržišnog natjecanja nije rezultat umjetnog sužavanja parametara dodjele koncesije.

5. Iznimno od odredaba stavka 1., od javnog naručitelja ili naručitelja ne zahtijeva se objava nove obavijesti o koncesiji ako nije podnesen nijedan zahtjev ili nijedna ponuda ili nijedna odgovarajuća ponuda ili nijedan odgovarajući zahtjev kao odgovor na prethodni postupak koncesije, pod uvjetom da početni uvjeti ugovora o koncesiji nisu bitno izmijenjeni i da je Komisiji, ako to ona zatraži, poslano izvješće.

Za potrebe prvog podstavka, smatra se da ponuda nije odgovarajuća ako nije relevantna za koncesiju i ako bez većih izmjena očito ne može odgovoriti na potrebe i zahtjeve javnog naručitelja ili naručitelja, kako je navedeno u dokumentaciji o koncesiji.

Za potrebe prvog podstavka, zahtjev za sudjelovanje smatra se neodgovarajućim:

▼C1

(a) ako dotični podnositelj zahtjeva jest ili može biti isključen sukladno članku 38. stavcima od 4. do 9. ili ako ne zadovoljava kriterije odabira koje je odredio javni naručitelj ili naručitelj sukladno članku 38. stavku 1.;

▼B

(b) ako zahtjevi za sudjelovanje uključuju neodgovarajuće ponude u smislu drugog podstavka.

Članak 32.

Obavijest o dodjeli koncesije

1. Najkasnije 48 dana nakon dodjele koncesije, javni naručitelji i naručitelji u skladu s postupcima utvrđenima u članku 33. šalju obavijest o dodjeli koncesije i o rezultatima postupka dodjele koncesije. Međutim, za društvene i druge posebne usluge navedene u Prilogu IV. takve se obavijesti mogu rasporediti po tromjesečju. U tom slučaju, u roku 48 dana od završetka svakog tromjesečja šalju skupne obavijesti.

2. Obavijesti o dodjeli koncesije sadržavaju informacije određene u Prilogu VII. ili, u vezi s koncesijama navedenima u Prilogu IV. koje se odnose na koncesije za društvene i druge posebne usluge, podatke navedene u Prilogu VIII. i objavljuju se u skladu s člankom 33.

Članak 33.

Oblik i način objavljivanja obavijesti

▼C1

1. Obavijesti o koncesiji, obavijesti o dodjeli koncesije i obavijest iz članka 43. stavka 1. drugog podstavka obuhvaćaju informacije utvrđene u prilozima V., VI., VII., VIII. i XI. i u obliku standardnih obrazaca, uključujući standardne obrasce za ispravke.

▼B

Komisija utvrđuje te standardne obrasce putem provedbenih akata. Ti se provedbeni akti donose sukladno savjetodavnom postupku iz članka 50.

2. Obavijesti iz stavka 1. izrađuju se i prenose Uredu za publikacije Europske unije elektroničkim sredstvima te objavljuju u skladu s Prilogom IX. Ured za publikacije Europske unije javnom naručitelju ili naručitelju daje potvrdu o zaprimanju obavijesti i o objavi poslanih podataka, navodeći datum objave što predstavlja dokaz o objavi. Obavijesti se objavljuju najkasnije pet dana nakon što su poslane. Troškove Ureda za publikacije Europske unije za objavljivanje takvih obavijesti snosi Unija.

3. Obavijesti o koncesiji objavljuju se u cijelosti na jednom ili više službenih jezika institucija Unije koje odabere javni naručitelj ili naručitelj. Ta jezična verzija ili te jezične verzije predstavljaju jedini vjerodostojan tekst ili tekstove. Sažetak važnih elemenata svake obavijesti objavljuje se na ostalim službenim jezicima institucija Unije.

4. Obavijesti o koncesiji i obavijesti o dodjeli koncesije ne objavljuju se na nacionalnoj razini prije objave Ureda za publikacije Europske unije, osim ako se objava na razini Unije ne dogodi 48 sati nakon što Ured za publikacije Europske unije potvrdi primitak potvrde o obavijesti od strane javnog naručitelja ili naručitelja kako je navedeno u stavku 2. Obavijesti o koncesiji i obavijesti o dodjeli koncesije objavljene na nacionalnoj razini ne smiju sadržavati druge informacije osim onih sadržanih u obavijestima koje su poslane Uredu za publikacije Europske unije, ali moraju navesti datum slanja obavijesti Uredu za publikacije Europske unije.

Članak 34.

Elektronička dostupnost dokumentacije o koncesiji

1. Javni naručitelji i naručitelji putem elektroničkih sredstava omogućavaju neograničen, potpuno neposredan i besplatan pristup dokumentaciji o koncesiji od dana objave obavijesti o koncesiji ili, kada obavijest o koncesiji ne uključuje poziv na podnošenje ponuda, od dana kada je poslan poziv za podnošenje ponuda. U tekstu obavijesti o koncesiji ili tih poziva navodi se internetska adresa na kojoj je dokumentacija o koncesiji dostupna.

2. U slučaju da se, u opravdanim okolnostima, a zbog izuzetnih sigurnosnih ili tehničkih razloga ili zbog osobito osjetljive naravi poslovne informacije koja zahtijeva vrlo visoku razinu zaštite, ne može omogućiti neograničen, potpuno neposredan i besplatan pristup određenim dokumentima o koncesiji elektroničkim sredstvima, javni naručitelji ili naručitelji obvezni su u obavijesti ili u pozivu na podnošenje ponuda navesti da će se dotični dokumenti o koncesiji poslati drugim sredstvima osim elektroničkim sredstvima i da se rok za zaprimanje ponuda produljuje.

3. Pod uvjetom da je to pravodobno zatraženo, javni naručitelji i naručitelji ili nadležne službe svim podnositeljima zahtijeva za sudjelovanje ili ponuditeljima koji sudjeluju u postupku dodjele koncesije stavljaju na raspolaganje dodatne informacije u vezi s dokumentacijom o koncesiji najkasnije šest dana prije roka određenog za zaprimanje ponuda.

Članak 35.

Suzbijanje korupcije i sprečavanje sukoba interesa

Države članice zahtijevaju od javnih naručitelja i naručitelja poduzimanje odgovarajućih mjera za suzbijanje prijevare, favoriziranja i korupcije i učinkovito sprečavanje, utvrđivanje i uklanjanje sukoba interesa koji proizlaze iz provedbe postupaka dodjele koncesije, kako bi se izbjeglo bilo kakvo narušavanje tržišnog natjecanja i osigurala transparentnost postupka dodjele i jednako postupanje prema svim natjecateljima i ponuditeljima.

Koncept sukoba interesa obuhvaća barem one situacije kada članovi osoblja javnog naručitelja ili naručitelja koji su uključeni u provedbu postupka dodjele koncesije ili mogu utjecati na ishod tog postupka imaju, izravno ili neizravno, financijski, gospodarski ili bilo koji drugi osobni interes koji bi se mogao smatrati štetnim za njihovu nepristranost i neovisnost u kontekstu postupka dodjele koncesije.

U pogledu sukoba interesa, usvojene mjere moraju se ograničiti na ono što je strogo neophodno za sprečavanje eventualnog sukoba interesa ili otklanjanje utvrđenog sukoba interesa.







POGLAVLJE II.

Postupovna jamstva

Članak 36.

Tehnički i funkcionalni zahtjevi

1. Tehničkim i funkcionalnim zahtjevima definiraju se značajke potrebne za radove ili usluge koje su predmet koncesije. One se navode u dokumentaciji o koncesiji.

Te se značajke također mogu odnositi na određeni proces proizvodnje ili izvedbe zatraženih radova ili usluga pod uvjetom da su povezane s predmetom ugovora i razmjerne njegovoj vrijednosti i ciljevima. Značajke mogu primjerice uključivati razine kvalitete, razine utjecaja na okoliš i klimu, rješenja za sve zahtjeve (uključujući pristup za osobe s invaliditetom) i ocjenu sukladnosti, izvedbu, sigurnost ili razmjere, nazivlje, simbole, ispitivanje i metode ispitivanja, obilježavanje i označavanje ili upute za korisnike.

2. Osim ako je to opravdano predmetom ugovora, tehnički i funkcionalni zahtjevi ne smiju upućivati na određenu marku ili izvor ili određeni proces koji karakterizira proizvode ili usluge koje pruža određeni gospodarski subjekt ili na zaštitne znakove, patente, vrste ili određenu proizvodnju ako bi to imalo učinak pogodovanja ili isključivanja određenih poduzeća ili određenih proizvoda. Takva je uputa dopuštena, u iznimnim slučajevima, kada nije moguć dovoljno precizan i razumljiv opis predmeta ugovora. Uz takvu uputu treba navesti riječi „ili jednakovrijedan”.

3. Javni naručitelj ili naručitelj ne smije odbiti ponudu na temelju toga što radovi i usluge za koje se prikupljaju ponude nisu usklađeni s tehničkim i funkcionalnim zahtjevima na koje je uputio, kad ponuditelj u svojoj ponudi bilo kojim prikladnim sredstvom dokaže da su rješenja koja je predložio na jednakovrijedan način udovoljila tehničkim i funkcionalnim zahtjevima.

Članak 37.

Postupovna jamstva

1. Koncesije se dodjeljuju na osnovi kriterija dodjele koje utvrđuje javni naručitelj ili naručitelj u skladu s člankom 41., pod uvjetom da su ispunjeni svi sljedeći uvjeti:

(a) ponuda ispunjava minimalne zahtjeve koje, prema potrebi, propiše javni naručitelj ili naručitelj;

(b) ponuditelj ispunjava uvjete za sudjelovanje prema članku 38. stavku 1.; i

(c) ponuditelj se ne isključuje iz sudjelovanja u postupku dodjele u skladu s člankom 38. stavcima od 4. do 7. i prema članku 38. stavku 9.

Takvi minimalni zahtjevi sadržavaju uvjete i značajke (osobito tehničke, fizičke, funkcionalne i pravne) koje svaka ponuda treba ispunjavati i posjedovati.

2. Javni naručitelj ili naručitelj dužan je pružiti:

(a) u obavijesti o koncesiji, opis koncesije i uvjeta sudjelovanja;

(b) u obavijesti o koncesiji, poziv na podnošenje ponude ili u drugim dokumentima o koncesiji, opis kriterija dodjele i, prema potrebi, minimalne zahtjeve koje je potrebno ispuniti.

3. Javni naručitelj ili naručitelj može ograničiti broj natjecatelja ili ponuditelja na odgovarajuću razinu, pod uvjetom da se to učini na transparentan način i na osnovi objektivnih kriterija. Broj pozvanih natjecatelja ili ponuditelja mora biti dovoljan da osigura istinsko nadmetanje.

4. Javni naručitelj ili naručitelj dužan je svim sudionicima dostaviti opis predviđene organizacije postupka i indikativni rok završetka. Svi sudionici obavještavaju se o svakoj izmjeni te se, u mjeri u kojoj se ona tiče elemenata objavljenih u obavijesti o koncesiji, o njoj informiraju svi gospodarski subjekti.

5. Javni naručitelj ili naručitelj dužan je omogućiti odgovarajuće bilježenje faza postupka koristeći sredstva koja smatra prikladnima, podložno sukladnosti s člankom 28. stavkom 1.

6. Javni naručitelj ili naručitelj može s natjecateljima i ponuditeljima voditi pregovore. Predmet koncesije, kriteriji dodjele i minimalni zahtjevi ne smiju se mijenjati za vrijeme trajanja pregovora.

Članak 38.

Odabir natjecatelja i kvalitativna ocjena natjecatelja

1. Javni naručitelji i naručitelji dužni su potvrditi uvjete sudjelovanja koji se odnose na stručnu i tehničku sposobnost te na financijski i gospodarski položaj natjecatelja ili ponuditelja na osnovi osobnih izjava, preporuke ili preporuka koje se trebaju dostaviti kao dokaz u skladu sa zahtjevima navedenima u obavijesti o koncesiji, a koji su nediskriminirajući i razmjerni predmetu koncesije. Uvjeti za sudjelovanje moraju biti povezani i razmjerni potrebi za osiguranjem sposobnosti koncesionara da izvrši koncesiju, uzimajući u obzir predmet koncesije i svrhu osiguravanja istinskog nadmetanja.

2. S ciljem ispunjavanja uvjeta sudjelovanja utvrđenih u stavku 1., gospodarski se subjekt može, prema potrebi i za određenu koncesiju, osloniti na kapacitete drugih subjekata, bez obzira na pravnu prirodu svojih veza s njima. Ako se gospodarski subjekt želi osloniti na sposobnosti drugih subjekata, mora javnom naručitelju ili naručitelju dokazati da će tijekom razdoblja koncesije na raspolaganju imati potrebne resurse, na primjer, dostavljanjem obveze tih subjekata u tu svrhu. S obzirom na financijski položaj, javni naručitelj ili naručitelj može zahtijevati da gospodarski subjekt i ti subjekti snose zajedničku odgovornost za izvršenje ugovora.

3. Pod istim uvjetima, skupina gospodarskih subjekata iz članka 26. može se osloniti na sposobnost članova skupine ili drugih subjekata.

4. Javni naručitelji i naručitelji iz članka 7. stavka 1. točke (a) dužni su isključiti gospodarski subjekt iz sudjelovanja u postupku dodjele koncesije ako uvide da je gospodarski subjekt bio osuđen pravomoćnom presudom zbog nekog od sljedećih razloga:

(a) sudjelovanja u zločinačkoj organizaciji, kako je određeno člankom 2. Okvirne odluke Vijeća 2008/841/PUP ( 9 );

(b) korupcije, kako je određeno člankom 3. Konvencije o borbi protiv korupcije koja uključuje dužnosnike Europskih zajednica ili dužnosnike država članica Europske unije ( 10 ) i člankom 2. stavkom 1. Okvirne odluke Vijeća 2003/568/PUP ( 11 ), kao i korupcije kako je određeno u nacionalnom pravu javnog naručitelja ili naručitelja ili gospodarskog subjekta;

(c) prijevare u smislu članka 1. Konvencije o zaštiti financijskih interesa ( 12 ) Europskih zajednica;

(d) kaznenih djela terorizma ili kaznenih djela povezanih s terorističkim aktivnostima, kako je utvrđeno člancima 1. i 3. Okvirne odluke Vijeća 2002/475/PUP ( 13 ) ili poticanja, pomaganja, potpore ili pokušaja počinjenja kaznenog djela, kako je navedeno u članku 4. te Okvirne odluke;

(e) pranja novca ili financiranja terorizma, kako je definirano u članku 1. Direktive 2005/60/EZ Europskog parlamenta i Vijeća ( 14 ).

(f) dječjeg rada i drugih oblika trgovanja ljudima kako je određeno člankom 2. Direktive 2011/36/EU Europskog parlamenta i Vijeća ( 15 ) od 5. travnja 2011. o sprečavanju i suzbijanju trgovanja ljudima i zaštiti njegovih žrtava

Obveza isključenja gospodarskog subjekta također se primjenjuje ako je osoba osuđena pravomoćnom presudom član upravnog, upravljačkog ili nadzornog tijela tog gospodarskog subjekta ili ima ovlasti reprezentacije, donošenja odluka ili kontrole u njemu.

Javni naručitelji osim onih navedenih u članku 4. stavku 1. točki a. mogu isključiti gospodarski subjekt iz sudjelovanja u postupku dodjele koncesije ako uvide da je gospodarski subjekt bio osuđen pravomoćnom presudom zbog bilo kojeg od razloga navedenih u prvom podstavku ovog stavka.

5. Javni naručitelji ili naručitelji, kako je navedeno u članku 7. stavku 1. točki a., isključuju gospodarski subjekt iz sudjelovanja u postupku dodjele koncesije ako uvide da gospodarski subjekt krši svoje obveze koje se odnose na plaćanje poreza ili doprinosa za socijalno osiguranje i ako je to utvrđeno obvezujućom sudskom ili upravnom odlukom, u skladu s pravnim odredbama države u kojoj ima sjedište ili s onim državama članicama javnog naručitelja ili naručitelja.

Nadalje, javni naručitelji ili naručitelji mogu, kako je navedeno u članku 7. stavku 1. točki a., isključiti ili države članice od njih mogu zatražiti isključenje gospodarskog subjekta iz sudjelovanja u postupku dodjele koncesije, ako javni naručitelj ili naručitelj dokaže bilo kojim prihvatljivim sredstvima da gospodarski subjekt krši svoje obveze koje se odnose na plaćanje poreza ili doprinosa socijalnog osiguranja.

Ovaj se stavak više ne primjenjuje nakon što gospodarski subjekt ispuni svoje obveze plaćanja ili nakon što sklopi sporazumnu obvezu plaćanja poreza koji duguje ili doprinosa socijalnog osiguranja, uključujući, prema potrebi, sve nastale kamate ili kazne.

6. Države članice mogu predvidjeti odstupanje od obvezujućeg isključenja navedenog u stavcima 4. i 5., u iznimnim slučajevima, zbog bitnih razloga koji se odnose na javni interes, kao što je javno zdravlje ili zaštita okoliša.

Države članice mogu također predvidjeti odstupanje od obvezujućeg isključenja iz stavka 5. ako bi isključenje bilo jasno nerazmjerno, osobito ako nisu plaćeni samo manji iznosi poreza ili doprinosa za socijalno osiguranje ili ako je gospodarski subjekt bio obaviješten o točnom iznosu kojeg duguje nakon kršenja svojih obveza koje se odnose na plaćanje poreza ili doprinosa za socijalno osiguranje u vrijeme u kojem nije mogao poduzeti mjere predviđene stavkom 5. trećim podstavkom prije isteka roka za podnošenje svog zahtjeva.

7. Javni naručitelji ili naručitelji mogu isključiti ili država članica od njih može zatražiti da isključe iz sudjelovanja u postupku dodjele koncesije bilo koji gospodarski subjekt ako je ispunjen jedan od sljedećih uvjeta:

(a) ako mogu bilo kojim prihvatljivim sredstvima dokazati svako kršenje primjenjivih obveza iz članka 30. stavka 3.

(b) ako je gospodarski subjekt u stečaju ili je insolventan ili u postupku likvidacije, ako njegovom imovinom upravlja stečajni upravitelj ili sud, ako je u nagodbi s vjerovnicima, ako je obustavio svoje poslovne aktivnosti ili je u bilo kakvoj sličnoj situaciji koja proizlazi iz sličnog postupka prema nacionalnim zakonima i propisima; javni naručitelj ili naručitelj, međutim, može odlučiti da ne isključi ili od njega država članica može zatražiti da ne isključi gospodarski subjekt koji se nalazi u jednoj od gore navedenih situacija ako se utvrdi da će dotični gospodarski subjekt biti sposoban izvršiti ugovor, uzimajući u obzir primjenjiva nacionalna pravila i mjere za nastavak poslovanja u slučaju tih situacija;

(c) ako javni naručitelj može dokazati bilo kojim prihvatljivim sredstvima da je gospodarski subjekt kriv zbog grubog nehaja u profesionalnoj djelatnosti koji dovodi u pitanje njegov integritet;

(d) ako se sukob interesa u smislu članka 35. drugog stavka ne može učinkovito ukloniti bilo kojim drugim, manje drastičnim mjerama;

(e) ako javni naručitelj posjeduje dovoljno vjerodostojne pokazatelje da zaključi da je gospodarski subjekt sklopio sporazume s drugim gospodarskim subjektima kojima je cilj narušavanje tržišnog natjecanja;

(f) ako gospodarski subjekt pokaže značajne ili postojane nedostatke tijekom provedbe ključnog zahtjeva iz prethodne koncesije ili prethodnog ugovora s javnim naručiteljem ili s naručiteljem, kako je utvrđeno u ovoj Direktivi ili u Direktivi 2014/25/EU čija je posljedica bila prijevremeni raskid tog prethodnog ugovora, naknada štete ili slične sankcije;

(g) ako je gospodarski subjekt kriv za ozbiljno lažno prikazivanje činjenica pri dostavljanju podataka potrebnih za provjeru odsutnosti razloga za isključenje ili za ispunjenje kriterija za odabir, ako je prikrio takve podatke ili nije u stanju priložiti potrebne dokumente koji potkrepljuju takve podatke;

(h) ako je gospodarski subjekt pokušao na nedoličan način utjecati na postupak odlučivanja javnog naručitelja ili naručitelja, doći do povjerljivih informacija koje bi mu mogle omogućiti nepoštenu prednost u postupku dodjele koncesije ili pružiti krivu informaciju koja može imati materijalni utjecaj na odluke koje se tiču isključenja, odabira ili dodjele;

(i) u slučaju koncesija u području obrane i sigurnosti, kako je navedeno u Direktivi 2009/81/EZ, ako je za gospodarski subjekt utvrđeno, na osnovi svih dokaznih sredstava, uključujući zaštićene izvore podataka, da ne posjeduje odgovornost koja je nužna za isključivanje rizika sigurnosti države članice.

8. Javni naručitelji ili naručitelji, kako je navedeno u članku 7. stavku 1. točki a., u bilo kojem trenutku tijekom postupka isključuju gospodarski subjekt ako se pokaže da se dotični gospodarski subjekt, s obzirom na djela počinjena ili propuštena bilo prije ili tijekom postupka, nalazi u jednoj od situacija iz stavka 4. ovog članka i prvog podstavka stavka 5. ovog članka.

U bilo kojem trenutku tijekom postupka, javni naručitelji i naručitelji mogu isključiti ili država članica od njih može zatražiti da isključi gospodarski subjekt ako se pokaže da se dotični gospodarski subjekt, s obzirom na djela počinjena ili propuštena bilo prije ili tijekom postupka, nalazi u jednoj od situacija iz drugog podstavka stavka 5. i stavka 7.

9. Svaki gospodarski subjekt koji se nalazi u nekoj od situacija iz stavaka od 4. do 7. može pružiti dokaze kako bi dokazao da su mjere koje je poduzeo dovoljne da pokažu njegovu pouzdanost bez obzira na postojanje nekog bitnog razloga za isključenje. Ako se takav dokaz smatra dovoljnim, dotični gospodarski subjekt ne isključuje se iz postupka.

U tu svrhu, gospodarski subjekt dokazuje da je platio ili preuzeo obvezu plaćanja naknade bilo kakve štete prouzročene kažnjivim djelom ili propustom, da je u potpunosti razjasnio činjenice i okolnosti uz aktivnu suradnju s istražnim tijelima i da je poduzeo konkretne mjere tehničke i organizacijske prirode te mjere za osoblje primjerene za sprječavanje daljnjih kriminalnih djela ili propusta. Mjere koje poduzimaju gospodarski subjekti ocjenjuju se uzimajući u obzir težinu i posebne okolnosti kriminalnog djela ili propusta. Ako se smatra da su mjere nedostatne, dotični gospodarski subjekt prima obrazloženje takve odluke.

Gospodarski subjekt koji je pravomoćnom sudskom presudom isključen iz sudjelovanja u postupku nabave ili dodjele koncesije, nema pravo korištenja mogućnosti iz ovog stavka tijekom razdoblja isključenja koje je proizašlo iz takve presude u državi članici u kojoj je navedena presuda na snazi.

10. Države članice, zakonom ili drugim propisom i uzimajući u obzir pravo Unije, navode provedbene uvjete za ovaj članak. One posebno utvrđuju maksimalno razdoblje isključenja ako gospodarski subjekt nije poduzeo nikakve mjere predviđene stavkom 9. kako bi dokazao svoju pouzdanost. Ako razdoblje isključenja nije utvrđeno pravomoćnom presudom, to razdoblje ne može trajati dulje od pet godina od datuma izricanja pravomoćne osuđujuće presude u slučajevima iz stavka 4. i tri godine od datuma dotičnog događaja u slučajevima iz stavka 7.

Članak 39.

Rokovi za zaprimanje zahtjeva i ponuda za koncesiju

1. Prilikom određivanja rokova za zaprimanje zahtjeva ili ponuda, javni naručitelji ili naručitelji moraju posebno uzeti u obzir složenost koncesije i vrijeme potrebno za izradu ponuda ili zahtjeva, ne dovodeći u pitanje minimalne rokove utvrđene ovim člankom.

2. U slučaju da se zahtjevi ili ponude mogu izraditi samo nakon posjete lokaciji ili nakon pregleda na licu mjesta dokumenata koji potkrepljuju dokumente za dodjelu koncesije, rokovi za zaprimanje zahtjeva za koncesiju ili za zaprimanje ponuda određuju se tako da svi gospodarski subjekti na koje se to odnosi mogu biti upoznati sa svim informacijama potrebnima za izradu zahtjeva ili ponuda i, u svakom slučaju, duži su od minimalnih rokova navedenih u stavcima 3. i 4.

3. Minimalni rok za zaprimanje zahtjeva za koncesiju, bez obzira uključuju li se ponude ili ne, je 30 dana od datuma slanja obavijesti o koncesiji.

4. U slučaju da se postupak odvija u fazama, minimalni rok za zaprimanje inicijalnih ponuda je 22 dana od dana slanja poziva za podnošenje ponuda.

5. Minimalni rok za zaprimanje ponuda može se smanjiti za pet dana ako javni naručitelj ili naručitelj prihvati da se ponude mogu podnositi u elektroničkom obliku u skladu s člankom 29.

Članak 40.

Pružanje informacija natjecateljima i ponuditeljima

1. Javni naručitelj i naručitelj dužan je, čim je to moguće, obavijestiti svakog natjecatelja i ponuditelja o donesenim odlukama u vezi s dodjelom koncesije, uključujući i naziv izabranog ponuditelja, kao i o razlozima svake odluke o odbijanju zahtjeva ili ponude i o razlozima svake odluke o nedodjeljivanju ugovora za koji je postojala objava obavijesti o koncesiji ili o ponovnom pokretanju postupka.

Nadalje, na zahtjev zainteresirane strane, javni naručitelj ili naručitelj dužan je, što je prije moguće, a u svakom slučaju unutar 15 dana od dana primitka pisanog zahtjeva obavijestiti sve ponuditelje koji su podnijeli prihvatljivu ponudu o značajkama i relativnim prednostima izabrane ponude.

2. Javni naručitelj ili naručitelj može odlučiti uskratiti određene informacije navedene u stavku 1., a koje se tiču ugovora, ako bi objava takvih informacija ometala provedbu zakona na neki drugi način bila u suprotnosti s javnim interesom, štetila legitimnim tržišnim interesima gospodarskih subjekata, javnih ili privatnih, ili bi mogla dovesti u pitanje pošteno tržišno natjecanje među takvim subjektima.

Članak 41.

Kriteriji za odabir

1. Koncesije se dodjeljuju na temelju objektivnih kriterija koji su sukladni načelima određenima u članku 3. i koji jamče da su ponude ocijenjene u uvjetima učinkovitog tržišnog natjecanja kako bi se utvrdila sveobuhvatna gospodarska prednost za javnog naručitelja ili naručitelja.

2. Kriteriji dodjele koncesije povezani su s predmetom koncesije i ne smiju javnom naručitelju ili naručitelju dati neograničenu slobodu izbora. Oni mogu uključivati, između ostalog, okolišne, društvene kriterije ili one povezane s inovacijama.

Ti su kriteriji popraćeni zahtjevima koji omogućuju da informacije koje pružaju ponuditelji budu učinkovito provjerene.

Javni naručitelj ili naručitelj dužan je potvrditi ispunjavaju li ponude na adekvatan način kriterije dodjele.

3. Javni naručitelj ili naručitelj navodi kriterije prema redoslijedu važnosti.

Ne uzimajući u obzir prvi podstavak, kada javni naručitelj ili naručitelj zaprimi ponudu koja predlaže inovativno rješenje uz iznimnu razinu funkcionalne učinkovitosti koju pažljivi javni naručitelj ili naručitelj nije mogao predvidjeti, javni naručitelj ili naručitelj može, iznimno, izmijeniti redoslijed kriterija dodjele kako bi u obzir uzeo to inovativno rješenje. U tom slučaju, javni naručitelj ili naručitelj dužan je obavijestiti sve ponuditelje o navedenoj izmjeni redoslijeda važnosti i dužan je izdati novi poziv za podnošenje ponuda, u vezi s minimalnim rokovima navedenima u članku 39. stavku 4. Kada su kriteriji dodjele objavljeni u trenutku objave obavijesti o koncesiji, javni naručitelj ili naručitelj dužan je objaviti novu obavijest o koncesiji, u vezi s minimalnim rokovima navedenima u članku 39. stavku 3.

Izmjena redoslijeda ne dovodi do diskriminacije.







GLAVA III.

PRAVILA O IZVRŠENJU KONCESIJA

Članak 42.

Podugovaranje

1. Poštivanje obveza iz članka 30. stavka 3. od strane podugovarateljâ osigurava se odgovarajućom mjerom nadležnih nacionalnih tijela koja djeluju u okviru svoje odgovornosti i nadležnosti.

2. U dokumentaciji o nabavi javni naručitelj ili naručitelj može tražiti ili država članica može od njega zahtijevati da od ponuditelja ili podnositelja zahtjeva traži da u svojoj ponudi navede svaki dio koncesije koji namjerava dati u podugovor trećim stranama i sve predložene podugovaratelje. Ovaj stavak ne utječe na pitanje odgovornosti glavnoga koncesionara.

3. U slučaju koncesija za radove i s obzirom na usluge koje se trebaju pružati u prostoru pod nadzorom javnog naručitelja ili naručitelja, nakon dodjele koncesije i najkasnije nakon što započne izvršenje koncesije, javni naručitelj ili naručitelj traži od koncesionara da javnom naručitelju ili naručitelju naznači ime, podatke za kontakt i zakonske predstavnike podugovaratelja uključenih u te radove ili usluge, u mjeri u kojoj je to poznato u tom trenutku. Javni naručitelj ili naručitelj od koncesionara traži da ga obavijesti o svim promjenama u tim podacima za vrijeme trajanja koncesije, kao i o podacima koji se traže za sve nove podugovaratelje koje on naknadno uključi u takve radove ili usluge.

Neovisno o prvom podstavku, države članice mogu propisati obvezu dostavljanja traženih podataka izravno koncesionaru.

Prvi i drugi podstavak ne primjenjuje na dobavljače.

Javni naručitelji i naručitelji mogu proširiti ili od njih države članice mogu zahtijevati da prošire obveze navedene u prvom podstavku, na primjerice:

(a) koncesije za usluge osim onih koji se odnose na usluge koje se trebaju pružati u objektima pod izravnim nadzorom javnog naručitelja ili naručitelja ili na dobavljače uključene u koncesije za radove ili usluge;

(b) podugovaratelje podugovaratelja koncesionara ili na subjekte koji se nalaze niže u podugovarateljskom lancu.

4. S ciljem izbjegavanja kršenja obveza iz članka 30. stavka 3., moguće je poduzeti odgovarajuće mjere, kao što su:

(a) Ako nacionalno pravo države članice predviđa mehanizam zajedničke odgovornosti između podugovarateljâ i koncesionara, dotična država članica osigurava primjenu mjerodavnih pravila u skladu s uvjetima iz članka 30. stavka 3.

(b) Javni naručitelji i naručitelji mogu provjeriti ili država članica od njih može zatražiti da provjere postoje li razlozi za isključenje podugovaratelja sukladno članku 38. stavcima od 4. do 10. U takvim slučajevima, javni naručitelj ili naručitelj zahtijeva da gospodarski subjekt zamijeni podugovaratelja za kojega je provjera pokazala da postoji obvezujuća osnova za isključenje. Javni naručitelj ili naručitelj može zatražiti ili država članica od njega može zatražiti da gospodarski subjekt zamijeni podugovaratelja za kojega je provjera pokazala da postoji neobvezujuća osnova za isključenje.

5. Države članice mogu predvidjeti stroža pravila o odgovornosti u okviru nacionalnog prava.

6. Države članice koje odluče propisati mjere u skladu sa stavcima 1. i 3. određuju, zakonom ili drugim propisom te uzimajući u obzir pravo Unije, provedbene uvjete za te mjere. Pritom, države članice mogu ograničiti njihovu primjenjivost, na primjer u odnosu na određene vrste ugovora, određene kategorije javnih naručitelja, naručitelja ili gospodarskih subjekata ili na određene iznose.

Članak 43.

Izmjena ugovora tijekom njihova trajanja

1. Koncesije je moguće mijenjati bez novog postupka dodjele koncesije u skladu s ovom Direktivom u svim sljedećim slučajevima:

(a) ako su izmjene, bez obzira na njihovu novčanu vrijednost, predviđene u prvotnoj dokumentaciji o koncesiji putem jasnih, preciznih i nedvosmislenih revizijskih klauzula, koje mogu uključivati klauzule o izmjeni cijene, ili putem opcija. Takve klauzule moraju navesti opseg i prirodu mogućih izmjena ili opcija, kao i uvjete u kojima se mogu upotrijebiti. Njima se ne smiju predviđati izmjene ili opcije koje bi izmijenile ukupnu prirodu koncesije;

(b) za dodatne radove ili usluge prvog koncesionara koji su se pokazali potrebnima i koji nisu bili uključeni u prvotnu koncesiju, ako promjena koncesionara:

i. nije moguća zbog gospodarskih ili tehničkih razloga, kao što su zahtjevi za zamjenjivošću i interoperabilnošću s postojećom opremom, uslugama ili postrojenjima koji se nabavljaju u okviru prvotne koncesije; i

ii. prouzročila bi značajne poteškoće ili znatno udvostručavanje troškova za javnog naručitelja ili naručitelja.

Međutim, u slučaju koncesija koje je dodijelio javni naručitelj s ciljem provođenja djelatnosti koja nije navedena u Prilogu II., bilo koje povećanje vrijednosti ne smije premašivati 50 % vrijednosti prvotne koncesije. Ako je učinjeno nekoliko uzastopnih izmjena, to se ograničenje primjenjuje na vrijednost svake izmjene. Takve uzastopne izmjene ne smiju imati za cilj zaobilaženje Direktive;

(c) ako su ispunjeni svi sljedeći uvjeti:

i. do potrebe za izmjenom došlo je zbog okolnosti koje pažljivi javni naručitelj ili naručitelj nije mogao predvidjeti;

ii. izmjenom se ne mijenja ukupna priroda koncesije;

iii. u slučaju koncesija koje je dodijelio javni naručitelj s ciljem provođenja djelatnosti koja nije navedena u Prilogu II., bilo koje povećanje vrijednosti ne smije biti veće od 50 % vrijednosti prvotne koncesije. Ako je učinjeno nekoliko uzastopnih izmjena, to se ograničenje primjenjuje na vrijednost svake izmjene. Takve uzastopne izmjene ne smiju imati za cilj zaobilaženje ove Direktive;

(d) ako novi koncesionar zamjenjuje onoga kojemu je javni naručitelj ili naručitelj prvotno dodijelio koncesiju uslijed:

i. nedvosmislene revizijske klauzule ili opcije u skladu s točkom (a);

ii. općeg ili djelomičnog nasljeđivanja prvotnog koncesionara, nakon restrukturiranja poduzeća, uključujući preuzimanje, spajanje, kupnju ili insolventnost, od strane drugog gospodarskog subjekta koji ispunjava prvotno utvrđene kriterije za kvalitativni odabir, pod uvjetom da to ne podrazumijeva druge značajne izmjene ugovora te da nema za cilj zaobilaženje primjene ove Direktive; ili

iii. u slučaju da sam javni naručitelj ili naručitelj preuzme obveze glavnog koncesionara prema svojim podugovarateljima, ako je takva mogućnost predviđena u nacionalnom zakonodavstvu;

(e) ako izmjene, bez obzira na njihovu vrijednost, nisu značajne u smislu stavka 4.

Javni naručitelji ili naručitelji koji su izmijenili koncesiju u slučajevima određenima u točkama (b) i (c) ovog stavka objavljuju obavijest o tome u Službenom listu Europske unije. Takva obavijest sadrži informacije navedene u Prilogu XI. i objavljuje se u skladu s člankom 33.

2. Nadalje, bez bilo kakve potrebe za provjerom jesu li ispunjeni uvjeti iz stavka 4. točaka od (a) do (d), koncesije je jednako moguće izmijeniti bez potrebe za novim postupkom dodjele koncesije u skladu s ovom Direktivom, ako je vrijednost izmjene manja od obje navedene vrijednosti:

i. praga određenog u članku 8.; i

ii. 10 % vrijednosti prvotne koncesije.

Međutim, izmjenom se ne može mijenjati ukupna priroda koncesije. Ako je učinjeno nekoliko uzastopnih izmjena, vrijednost se procjenjuje na temelju neto kumulativne vrijednosti uzastopnih izmjena.

3. U svrhu izračuna vrijednosti navedene u stavku 2. i stavku 1. točkama (b) i (c), ažurirana je vrijednost referentna vrijednost kada ugovor uključuje klauzulu o indeksaciji. Ako koncesija ne uključuje klauzulu o indeksaciji, ažurirana vrijednost izračunava se uzimajući u obzir prosječnu inflaciju u državi članici javnog naručitelja ili naručitelja.

4. Izmjena koncesije tijekom njezina trajanja smatra se značajnom u smislu stavka 1. točke (e) ako njome koncesija postaje bitno različita po svojoj naravi od one prvotno zaključene. U svakom slučaju, ne dovodeći u pitanje stavke 1. i 2, izmjena se smatra značajnom ako je ispunjen jedan ili više sljedećih uvjeta:

(a) izmjenom se unose uvjeti koji bi, da su bili dio prvotnog postupka dodjele koncesije, dopustili prihvaćanje podnositelja zahtjeva osim onih koji su prvotno odabrani ili prihvaćanje ponude različite od ponude koja je izvorno prihvaćena ili bi privukli dodatne sudionike u postupak dodjele koncesije;

(b) izmjenom se mijenja gospodarska ravnoteža koncesije u prilog koncesionara na način koji nije bio predviđen u prvobitnoj koncesiji;

(c) izmjenom se značajno proširuje opseg koncesije;

(d) ako novi koncesionar zamijeni onoga kojemu je prvotno javni naručitelj ili naručitelj dodijelio koncesiju, osim u slučajevima navedenima u stavku 1. točki (d).

5. Novi postupak dodjele koncesije zahtijeva se u skladu s ovom Direktivom za druge izmjene odredaba koncesije za vrijeme njezina trajanja, osim onih navedenih u stavcima 1. i 2.

Članak 44.

Raskid koncesije

Države članice dužne su osigurati da javni naručitelji i naručitelji mogu, pod uvjetima koji su određeni primjenjivim nacionalnim pravom, raskinuti koncesiju tijekom njezina trajanja ako je ispunjen jedan ili više sljedećih uvjeta:

(a) dogodila se izmjena koncesije koja bi zahtijevala novi postupak dodjele koncesije, na temelju članka 43.;

(b) u vrijeme dodjele koncesije, ugovaratelj je bio u jednoj od situacija iz članka 38. stavka 4. te je stoga trebao biti isključen iz postupka dodjele koncesije;

(c) Sud Europske unije utvrdi, u postupku sukladno članku 258. UFEU-a, da država članica nije ispunila svoje obveze u skladu s Ugovorima time što je javni naručitelj ili naručitelj koji pripada toj državi članici dodijelio predmetnu koncesiju bez ispunjavanja svojih obveza u skladu s Ugovorima i ovom Direktivom.

Članak 45.

Praćenje i izvještavanje

1. Kako bi se osigurala točna i učinkovita provedba, države članice moraju osigurati da barem zadatke koji su navedeni u ovom članku obavljaju jedno ili više tijela ili struktura. One će obavijestiti Komisiju o svim tijelima ili strukturama koje su nadležne za ove zadatke.

2. Države članice dužne su osigurati praćenje nad primjenom pravila o dodjeli ugovora o koncesiji. Ako tijela ili strukture za praćenje uoče određena kršenja, kao što su prijevara, korupcija, sukob interesa ili druge ozbiljne nepravilnosti ili sistemske probleme, oni su ovlašteni o tim nepravilnostima ili problemima obavijestiti nacionalna revizorska tijela, sudove ili druga odgovarajuća tijela ili strukture, kao što su javni pravobranitelj, nacionalni parlamenti ili odbori.

3. Rezultati aktivnosti praćenja u skladu sa stavkom 2. dostupni su javnosti putem odgovarajućih sredstava obavješćivanja.

Komisija može, najviše svake tri godine, tražiti od država članica da joj dostave izvješće o praćenju koje obuhvaća pregled najčešćih uzroka nepravilne primjene pravila za dodjelu ugovora o koncesijama, uključujući eventualne strukturne ili opetovane probleme u primjeni pravila, uključujući i eventualne slučajeve prijevare i drugih oblika nezakonitog ponašanja.

4. Države članice dužne su osigurati da su informacije i smjernice za tumačenje i primjenu prava Unije za dodjelu ugovora o koncesijama dostupne bez naknade kako bi pomogle javnim naručiteljima i naručiteljima te gospodarskim subjektima u pravilnoj primjeni prava Unije.







GLAVA IV.

IZMJENE DIREKTIVA 89/665/EEZ I 92/13/EEZ

Članak 46.

Izmjene Direktive 89/665/EEZ

Direktiva 89/665/EEZ mijenja se kako slijedi:

1. U članku 1., stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:

„1. Ova se Direktiva primjenjuje na ugovore iz Direktive 2014/24/EU Europskog parlamenta i Vijeća ( *1 ), osim ako su takvi ugovori isključeni u skladu s člancima 7., 8., 9., 10., 12., 15., 16., 17. i 37. te Direktive.

Ova se Direktiva također primjenjuje na koncesije koje su dodijelili javni naručitelji, navedeni u Direktivi 2014/23/EU Europskog parlamenta i Vijeća ( *2 ), osim ako su takve koncesije isključene u skladu s člancima 10., 11., 12., 17. i 25. te Direktive.

Ugovori u smislu ove Direktive uključuju javne ugovore, okvirne sporazume, koncesije radova i usluga, i dinamičke sustave nabave.

Države članice poduzimaju mjere neophodne kako bi osigurale da se, u pogledu ugovora obuhvaćenih područjem primjene Direktive 2014/24/EU ili Direktive 2014/23/EU, odluke javnih naručitelja mogu učinkovito razmatrati i, osobito, u najkraćem roku u skladu s uvjetima utvrđenima u člancima od 2. do 2.f ove Direktive, iz razloga što su takve odluke dovele do povrede prava Zajednice u području javne nabave ili povrede nacionalnih pravila koja prenose to pravo.

2. U članku 2.a stavak 2. mijenja se kako slijedi:

(a) prvi podstavak zamjenjuje se sljedećim:

„Ugovor se nakon donošenja odluke o dodjeli ugovora iz područja primjene Direktive 2014/24/EU ili Direktive 2014/23/EU ne može sklopiti prije isteka roka od najmanje 10 kalendarskih dana računajući od dana poslije datuma kad je odluka o dodjeli ugovora poslana zainteresiranim ponuditeljima i natjecateljima, ako se koristi telefaks ili elektronička sredstva priopćavanja, ili ako se koriste druga sredstva komunikacije, prije isteka roka od najmanje 15 kalendarskih dana računajući od dana poslije datuma kada je odluka o dodjeli ugovora poslana zainteresiranim ponuditeljima i natjecateljima, ili najmanje 10 kalendarskih dana računajući od dana poslije datuma primitka odluke o dodjeli ugovora.”;

(b) u četvrtom podstavku, prva alineja zamjenjuje se sljedećim:

„— sažetak bitnih razloga kako je utvrđeno u članku 55. stavku 2. Direktive 2014/24/EU, podložno članku 55. stavku 3. te Direktive, ili u članku 40. stavku 1. drugom podstavku Direktive 2014/23/EU, podložno odredbama članka 40. stavka 2. te Direktive i”.

3. Članak 2.b mijenja se kako slijedi:

(a) prvom stavku:

i. točka (a) zamjenjuje se sljedećim:

„(a) ako Direktiva 2014/24/EU ili, gdje je relevantno, Direktiva 2014/23/EU ne zahtijeva prethodnu objavu obavijesti o ugovoru u Službenom listu Europske unije;”;

ii. točka (c) zamjenjuje se sljedećim:

„(c) u slučaju ugovora na temelju okvirnog sporazuma kako je predviđeno u članku 33. Direktive 2014/24/EU i u slučaju posebnog ugovora na temelju dinamičkog sustava nabave, kako je predviđeno u članku 34. te Direktive.”;

(b) u drugom stavku, prva i druga alineja zamjenjuju se sljedećim:

„— je došlo do kršenja članka 33. stavka 4. točke (c) ili članka 34. stavka 6. Direktive 2014/24/EU, i

— je procijenjena vrijednost jednaka ili prelazi pragove navedene u članku 4. Direktive 2014/23/EU.”

4. U članku 2.c, riječi „Direktive 2004/18/EZ” zamjenjuju se riječima „Direktive 2014/24/EU ili Direktive 2014/23/EU”;

5. Članak 2.d mijenja se kako slijedi:

(a) u stavku 1.:

i. točka (a) zamjenjuje se sljedećim:

„(a) ako je javni naručitelj dodijelio ugovor bez prethodne objave obavijesti o ugovoru u Službenom listu Europske unije, kad to nije dopušteno u skladu s Direktivom 2014/24/EU ili Direktivom 2014/23/EU”;

ii. u točki (b) „Direktive 2004/18/EZ” zamjenjuju se riječima „Direktive 2014/24/EU ili Direktive 2014/23/EU”;

(b) u stavku 4., prva alineja zamjenjuje se sljedećim:

„— javni naručitelj smatra da je dodjela ugovora bez prethodne objave obavijesti o ugovoru u Službenom listu Europske unije dopuštena u skladu s Direktivom 2014/24/EU ili Direktivom 2014/23/EU”;

(c) u stavku 5., prva alineja zamjenjuje se sljedećim:

„— javni naručitelj smatra da je sklapanje ugovora u skladu s člankom 33. stavkom 4. točkom (c) ili s člankom 34. stavkom 6. Direktive 2014/24/EU,”

6. U članku 2.f stavku 1. točka (a) zamjenjuje se sljedećim:

„(a) prije