2.

Infrastrukturne mjere 2.1. Broj cijevi i voznih traka 2.1.1. Glavni kriteriji za odlučivanje hoće li se graditi tunel s jednom ili dvije cijevi bit će očekivana gustoća prometa i sigurnost, vodeći računa o aspektima kao što je postotak teških teretnih vozila, nagib i duljina tunela. 2.1.2. U svakom slučaju, ako za tunele u fazi projektiranja 15-godišnje predviđanje pokazuje da će gustoća prometa premašivati 10 000 vozila dnevno po voznom traku, u vrijeme kad će ta vrijednost biti premašena predvidjet će se postojanje dvocijevnog tunela s jednosmjernim prometom. 2.1.3. S izuzetkom voznog traka za slučaj opasnosti, isti broj voznih traka izvest će se unutar i izvan tunela. Svaka promjena broja voznih traka mora biti na dostatnoj udaljenosti od otvora tunela; ta udaljenost mora biti barem ona koju za 10 sekundi prijeđe vozilo vozeći najvećom ograničenom brzinom. Kada to zemljopisne okolnosti ne dopuštaju, moraju se poduzeti dodatne i/ili pojačane mjere za poboljšanje sigurnosti. 2.2. Geometrija tunela 2.2.1. Posebna se pozornost mora posvetiti razmatranju sigurnosti pri projektiranju geometrije presjeka te vodoravnog i okomitog poravnavanja tunela i njegovih prilaznih cesta jer ti parametri znatno utječu na vjerojatnosti i težinu nesreća. 2.2.2. Uzdužni usponi veći od 5 % u novim tunelima nisu dopušteni, osim ako zemljopisno drukčije rješenje nije moguće. 2.2.3. U tunelima s usponom većim od 3 % na temelju analize rizika poduzimaju se dodatne i/ili pojačane mjere za poboljšanje sigurnosti. 2.2.4. Ako je širina sporog voznog traka manja od 3,5 m, a teretnim je vozilima dopuštena vožnja, na temelju analize rizika moraju se poduzeti dodatne i/ili pojačane mjere za poboljšanje sigurnosti. 2.3. Putovi za bijeg i izlazi u slučajevima opasnosti 2.3.1. U novim tunelima bez voznog traka za slučaj opasnosti predvidjet će se pješački put za slučaj opasnosti, povišeni ili nepovišeni, za korisnike tunela u slučaju kvara ili nesreće. Ta se odredba ne primjenjuje ako građevinske značajke tunela to ne dopuštaju ili dopuštaju uz nerazmjeran trošak, a tunel je jednosmjeran i opremljen stalnim nadzorom i sustavom za zatvaranje voznog traka. 2.3.2. U postojećim tunelima gdje ne postoji vozni trak za slučaj opasnosti ni pješački put za slučaj opasnosti, moraju se poduzeti dodatne i/ili pojačane mjere za postizanje sigurnosti. 2.3.3. Izlazi za slučaj opasnosti omogućuju korisnicima tunela napuštanje tunela bez svojih vozila i dolaženje do sigurnog mjesta u slučaju nesreće ili požara te pružaju također pješački pristup do tunela za hitne službe. Primjeri su takvih izlaza za slučaj opasnosti: — izravni izlazi do vanjske strane tunela, — poprečni prolazi između tunelskih cijevi, — izlazi do galerije za slučaj opasnosti, — skloništa s putom za bijeg odvojenim od tunelske cijevi. 2.3.4. Skloništa bez izlaza koji vode do putova za bijeg na otvoreno ne smiju se graditi. 2.3.5. Izlazi za slučaj opasnosti moraju se napraviti ako analiza odgovarajućih rizika, uključujući i vrijednosti koliko se daleko i kako se brzo dim širi u lokalnim uvjetima, pokaže da su provjetravanje i druge sigurnosne odredbe nedostatni za osiguranje sigurnosti korisnika ceste. 2.3.6. U svakom slučaju u novim tunelima izlazi za slučaj opasnosti moraju se napraviti ako je gustoća prometa veća od 2 000 vozila po voznom traku. 2.3.7. U postojećim tunelima duljim od 1 000 m s gustoćom prometa većom od 2 000 vozila po voznom traku, mora se procijeniti izvedivost i djelotvornost primjene novih izlaza za slučaj opasnosti. 2.3.8. Tamo gdje su predviđeni izlazi za slučaj opasnosti, razmak između dvaju izlaza za slučaj opasnosti ne smije biti veći od 500 m. 2.3.9. Odgovarajuća sredstva, kao što su vrata, upotrijebit će se za sprečavanje da dim i toplina dospiju do putova za bijeg iza izlaza za slučaj opasnosti, tako da korisnici tunela mogu sigurno izaći van i da hitne službe mogu pristupiti tunelu. 2.4. Pristup za hitne službe 2.4.1. U tunelima s dvije cijevi, gdje su cijevi na istoj ili približno istoj razini, moraju se barem na svakih 1 500 m predvidjeti poprečni spojevi prikladni za uporabu za hitne službe. 2.4.2. Gdjegod je u zemljopisnom smislu moguće, mora se omogućiti prolazak središnjom pričuvnom zonom (središnjim pojasem) izvan svakog otvora tunela s dvije ili više cijevi. Ta će mjera omogućiti hitnim službama dobivanje neposrednog pristupa svakoj cijevi. 2.5. Ugibališta 2.5.1. Za nove dvosmjerne tunele dulje od 1 500 m gdje je gustoća prometa veća od 2 000 vozila po voznom traku, ugibališta se moraju predvidjeti na razmacima ne većim od 1 000 m ako nije predviđen vozni trak za slučaj opasnosti. 2.5.2. U postojećim dvosmjernim tunelima duljim od 1 500 m s količinom prometa većom od 2 000 vozila po voznom traku, ali bez voznog traka za slučaj opasnosti, mora se procijeniti izvedivost i djelotvornost provedbe ugibališta. 2.5.3. Ako građevinske značajke tunela to ne dopuštaju ili dopuštaju samo uz nerazmjeran trošak, ugibališta se ne moraju predvidjeti ako je ukupna širina tunela koja je raspoloživa vozilima, isključujući povišene dijelove i vozne trake za normalan promet, jednaka širini barem jednog voznog traka za normalan promet. 2.5.4. Ugibališta moraju sadržavati postaju za slučaj opasnosti. 2.6. Odvod 2.6.1. Ako je dopušten prijevoz opasnih tvari, mora se izvesti odvod zapaljivih i otrovnih tekućina pomoću dobro projektiranih žljebova i uskih otvora ili drugih mjera unutar tunelskih presjeka. Dodatno, sustav odvoda mora se projektirati i održavati tako da se spriječi širenje vatre te zapaljivih i otrovnih tekućina unutar i između cijevi tunela. 2.6.2. Ako se u postojećim tunelima taj zahtjev ne može ispuniti ili se može ispuniti samo uz nerazmjeran trošak, to se na temelju analize odgovarajućih rizika mora uzeti u razmatranje pri odlučivanju može li se dopustiti prijevoz opasnih tvari. 2.7. Otpornost građevinskih ustroja na vatru Glavni ustroj svih tunela čije lokalno urušavanje može imati katastrofalne posljedice, npr. kod podvodnih tunela ili tunela koji mogu prouzročiti urušavanje važnih susjednih građevina, mora osiguravati dovoljnu razinu otpornosti na vatru. 2.8. Rasvjeta 2.8.1. Mora se predvidjeti normalna rasvjeta da bi se danju i noću osigurala primjerena vidljivost za vozače u području ulaza kao i u unutrašnjosti tunela. 2.8.2. Mora se predvidjeti nužna sigurnosna rasvjeta da bi se omogućila najmanja vidljivost za korisnike tunela u njihovim vozilima koji se evakuiraju iz tunela u slučaju prekida energetskog napajanja. 2.8.3. Evakuacijska rasvjeta, kao što su evakuacijska svjetla za označivanje, mora se postaviti na visini ne većoj od 1,5 m za upućivanje korisnika tunela koji u slučaju opasnosti pješke napuštaju tunel. 2.9. Prozračivanje 2.9.1. U projektiranju, izgradnji i pogonu sustava za prozračivanje mora se voditi računa o: — kontroli onečišćenja koja ispuštaju cestovna vozila u normalnom i vršnom toku prometa, — kontroli onečišćenja koja ispuštaju cestovna vozila u prometu zaustavljenom zbog nezgode ili nesreće, — kontroli topline i dima u slučaju požara. 2.9.2. Mehanički sustav za prozračivanje mora se postaviti u svim tunelima duljim od 1 000 m s gustoćom prometa većom od 2 000 vozila po voznom traku. 2.9.3. U tunelima s dvosmjernim i/ili zakrčenim jednosmjernim prometom uzdužno će se prozračivanje dopustiti samo ako analiza rizika prema članku 13. pokaže da je ono prihvatljivo i/ili ako su poduzete posebne mjere, kao što su primjereno upravljanje prometom, kraći razmaci između izlaza za slučaj opasnosti i usisavanje dima u pravilnim razmacima. 2.9.4. Poprečni ili polupoprečni sustavi za prozračivanje moraju se upotrijebiti u tunelima gdje je potreban mehanički sustav prozračivanja, a uzdužno prozračivanje nije dopušteno prema točki 2.9.3. Ti sustavi moraju imati mogućnost usisavanja dima u slučaju požara. 2.9.5. Za tunele s dvosmjernim prometom s gustoćom prometa većom od 2 000 vozila po voznom traku, dulje od 3 000 m te sa središtem za upravljanje i poprečnim i/ili polupoprečnim prozračivanjem, moraju se primijeniti ove najmanje mjere u pogledu prozračivanja: — moraju se postaviti prigušnice isisavanja zraka koje mogu raditi zasebno ili u skupinama, — uzdužna brzina zraka mora se stalno nadgledati i postupak upravljanja sustavom za prozračivanje (prigušnice, ventilatori itd.) mora se postaviti na odgovarajući način. 2.10. Postaje za slučaj opasnosti 2.10.1. Postaje za slučaj opasnosti namijenjene su pružanju različitih sredstava sigurnosne opreme, a posebno telefona za slučaj opasnosti i aparata za gašenje požara, ali nisu namijenjene zaštiti korisnika ceste od vatre. 2.10.2. Postaje za slučaj opasnosti mogu se sastojati od kabine na bočnom zidu ili, bolje, udubine u bočnom zidu. One moraju biti opremljene barem telefonom za slučaj opasnosti i s dva aparata za gašenje požara. 2.10.3. Postaje za slučaj opasnosti moraju biti predviđene blizu ulaza i unutar tunela na razmacima koji za nove tunele ne smiju biti veći od 150 m, a u postojećim ne smiju biti veći od 250 m. 2.11. Opskrba vodom Opskrba vodom mora se predvidjeti za sve tunele. Hidranti moraju biti postavljeni blizu ulaza i unutar tunela na razmacima koji ne smiju biti veći od 250 m. Ako opskrba vodom nije raspoloživa, obvezno se treba utvrditi da je dovoljna količina vode osigurana na drugi način. 2.12. Cestovni znakovi Utvrđeni znakovi moraju se upotrebljavati za sva sigurnosna sredstva postavljena za korisnike tunela. Znakovi i natpisne ploče za uporabu u tunelima dani su Prilogu III. 2.13. Središte za upravljanje 2.13.1. Središte za upravljanje mora se predvidjeti za sve tunele dulje od 3 000 m s gustoćom prometa većom od 2 000 vozila po voznom traku. 2.13.2. Nadzor nekoliko tunela može biti centraliziran u jednom središtu za upravljanje. 2.14. Sustavi za praćenje 2.14.1. Sustavi videonadzora i sustav koji može automatski otkriti prometne nezgode (kao što je zaustavljanje vozila) i/ili požare moraju biti postavljeni u svim tunelima sa središtem za upravljanje. 2.14.2. Sustavi za automatsko otkrivanje požara moraju biti postavljeni u svim tunelima koji nemaju središte za upravljanje u kojima je rad mehaničkog prozračivanja za odstranjivanje dima različit od automatskog rada prozračivanja za kontrolu onečišćenja. 2.15. Oprema za zatvaranje tunela 2.15.1. U svim tunelima duljim od 1 000 m prometna signalizacija mora se postaviti pred ulazima, tako da se u slučaju opasnosti tunel može zatvoriti. Za osiguranje izvršenja uputa, mogu se predvidjeti dodatna sredstva kao što su promjenljivi obavijesni znakovi i zapreke. 2.15.2. Unutar svih tunela duljih od 3 000 m sa središtem za upravljanje i s gustoćom prometa većom od 2 000 vozila po voznom traku, preporučuje se na razmacima ne većim od 1 000 m postavljanje opreme za zaustavljanje vozila u slučaju opasnosti. Ta će se oprema sastojati od prometnih signala i mogućih dodatnih sredstava, kao što su zvučnici, promjenljivi obavijesni znakovi i zapreke. 2.16. Komunikacijski sustavi 2.16.1. Radijska oprema za reemitiranje za uporabu hitne službe mora se postaviti u svim tunelima duljim od 1 000 m s gustoćom prometa većom od 2 000 vozila po voznom traku. 2.16.2. Gdje postoji središte za upravljanje, mora biti moguće prekinuti radijsko reemitiranje kanala, ako postoji, namijenjenih korisnicima tunela da bi se dale poruke u slučaju opasnosti. 2.16.3. Skloništa i drugi prostori, gdje korisnici tunela koji se evakuiraju moraju čekati prije mogućnosti izlaska iz tunela, moraju biti opremljeni zvučnicima za davanje obavijesti korisnicima. 2.17. Energetsko napajanje i električni krugovi 2.17.1. Svi tuneli moraju imati energetsko napajanje za slučaj opasnosti koje je u stanju osigurati da sigurnosna oprema prijeko potrebna za evakuaciju radi dok se ne evakuiraju svi korisnici iz tunela. 2.17.2. Električni, mjerni i upravljački krugovi moraju biti projektirani na takav način da lokalni kvar, kao što je onaj nastao zbog požara, ne utječe na krugove neoštećene tim kvarom. 2.18. Otpornost opreme na vatru Razina otpornosti na vatru za svu tunelsku opremu mora biti takva da uzima u obzir tehničke mogućnosti i cilj održavanja potrebnih sigurnosnih funkcija u slučaju požara. 2.19. Tablica koja prikazuje obavijesni sažetak najmanjih zahtjeva Niže prikazana tablica daje sažetak najmanjih zahtjeva koji su navedeni u prethodnim stavcima. Najmanji su zahtjevi oni navedeni u radnom tekstu ovog Priloga.