2015R1998 — HR — 29.02.2016 — 001.001

Ovaj je dokument samo dokumentacijska pomoć za čiji sadržaj institucije ne preuzimaju odgovornost

►B PROVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) 2015/1998 оd 5. studenoga 2015. o utvrđivanju detaljnih mjera za provedbu zajedničkih osnovnih standarda iz područja zaštite zračnog prometa (Tekst značajan za EGP) ( L 299 14.11.2015, 1)









▼B

PROVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) 2015/1998

оd 5. studenoga 2015.

o utvrđivanju detaljnih mjera za provedbu zajedničkih osnovnih standarda iz područja zaštite zračnog prometa

(Tekst značajan za EGP)







EUROPSKA KOMISIJA, uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, uzimajući u obzir Uredbu (EZ) br. 300/2008 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. ožujka 2008. o zajedničkim pravilima u području zaštite civilnog zračnog prometa i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 2320/2002 ( 1 ), a posebno njezin članak 4. stavak 3., budući da: (1) U skladu s člankom 4. stavkom 3. Uredbe (EZ) br. 300/2008 Komisija treba donijeti detaljne mjere za provedbu zajedničkih osnovnih standarda iz članka 4. stavka 1. i općih mjera kojima se dopunjuju zajednički osnovni standardi iz članka 4. stavka 2. te Uredbe. (2) Ako te mjere sadrže sigurnosno osjetljive informacije, s njima treba postupati u skladu s Odlukom Komisije (EU, Euratom) 2015/444 ( 2 ), kako je predviđeno u članku 18. točki (a) Uredbe (EZ) br. 300/2008. Te mjere stoga treba donijeti zasebno, Provedbenom odlukom Komisije upućenom državama članicama, a tu se Odluku ne smije objavljivati. (3) Uredba Komisije (EU) br. 185/2010 ( 3 ), kojom se utvrđuju mjere iz članka 4. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 300/2008, izmijenjena je 20 puta od kada je stupila na snagu. Radi jasnoće i pravne sigurnosti, trebalo bi je stoga staviti izvan snage i zamijeniti novim aktom, u kojem je uključen pročišćeni tekst prvobitnog akta i svih njegovih izmjena. Novi bi akt također trebao biti jasniji i ažuriran prema potrebi, u svjetlu stečenih praktičnih iskustava i relevantnih promjena zbog tehničkog razvoja. (4) Ove mjere treba redovito preispitivati kako bi se osiguralo da su u skladu s razvojem prijetnje. (5) Mjere predviđene ovom Uredbom u skladu su s mišljenjem Odbora za zaštitu civilnog zračnog prometa, na temelju članka 19. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 300/2008, budući da: DONIJELA JE OVU UREDBU:







Članak 1.

Detaljne mjere za provedbu zajedničkih osnovnih standarda za zaštitu civilnog zračnog prometa od djelâ nezakonitog ometanja kojima se ugrožava sigurnost civilnog zrakoplovstva iz članka 4. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 300/2008 i opće mjere kojima se dopunjuju ti zajednički osnovni standardi iz članka 4. stavka 2. te Uredbe navedene su u Prilogu.

Članak 2.

Uredba (EU) br. 185/2010 stavlja se izvan snage. Upućivanja na Uredbu stavljenu izvan snage smatraju se upućivanjima na ovu Uredbu.

Članak 3.

Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.

Primjenjuje se od 1. veljače 2016.

Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.









PRILOG

1. ZAŠTITA ZRAČNE LUKE

1.0. OPĆE ODREDBE

1.0.1. Ako nije drukčije navedeno, nadležno tijelo, operator zračne luke, zračni prijevoznik ili subjekt odgovoran u skladu s nacionalnim programom zaštite civilnog zračnog prometa iz članka 10. Uredbe (EZ) br. 300/2008 osigurava provedbu mjera navedenih u ovom poglavlju.

1.0.2. Za potrebe ovog poglavlja, zrakoplov, autobus, vozilo za prijevoz prtljage ili druga prijevozna sredstva, ili pješački put ili koridor između zrakoplova i terminala, smatraju se dijelom zračne luke. Za potrebe ovog poglavlja, „zaštićena prtljaga” znači pregledana predana prtljaga u odlasku koja je fizički zaštićena, kako bi se spriječilo unošenje bilo kakvih predmeta.

1.0.3. Ne dovodeći u pitanje mjerila za odstupanja, kako su navedena u dijelu K Priloga Uredbi Komisije (EZ) br. 272/2009 ( 4 ), nadležno tijelo može dopustiti posebne zaštitne postupke ili izuzeća u vezi sa zaštitom i sigurnošću štićenog područja u zračnim lukama u one dane u kojima nema više od osam planiranih odlaznih letova, pod uvjetom da u bilo koje određeno vrijeme na samo jednom zrakoplovu treba obaviti utovar, istovar, ukrcaj ili iskrcaj, bilo unutar kritične zone zaštitno ograničenog područja ili u zračnoj luci koja ne spada u područje primjene točke 1.1.3.

1.0.4. Za potrebe ovog Priloga „predmeti koje sa sobom nose osobe koje nisu putnici” odnosi se na stvari namijenjene za osobnu upotrebu osobe koja ih nosi.

1.0.5. Upućivanja na treće zemlje u ovom poglavlju i tamo gdje je to primjenjivo u Provedbenoj odluci Komisije C(2015) 8005 završna verzija ( 5 ) uključuju druge države i područja na koja se, u skladu s člankom 355. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, ne primjenjuje glava VI. dijela trećeg tog Ugovora.

1.1. ZAHTJEVI PRI PLANIRANJU ZRAČNE LUKE

1.1.1. Granice

1.1.1.1. Granice između nadziranog područja, štićenog područja, zaštitno ograničenih područja, kritičnih zona i, kada je primjereno, demarkiranih zona moraju biti jasno raspoznatljive u svakoj zračnoj luci kako bi se osiguralo poduzimanje primjerenih mjera zaštite u svakom od tih područja.

1.1.1.2. Granica između nadziranog područja i štićenog područja mora biti fizička prepreka koja je jasno vidljiva općoj javnosti i koja osobi onemogućava neovlašteni pristup.

1.1.2. Zaštitno ograničena područja

1.1.2.1. Zaštitno ograničena područja uključuju najmanje sljedeće: (a) dio zračne luke u koji imaju pristup pregledani odlazeći putnici; i (b) dio zračne luke kroz koji može prolaziti ili u kojem se može držati pregledana odlazeća predana prtljaga, osim ako je riječ o zaštićenoj prtljazi; i (c) dio zračne luke namijenjen za parkiranje zrakoplova radi ukrcaja ili utovara.

1.1.2.2. Dio zračne luke smatra se zaštitno ograničenim područjem najmanje tijekom obavljanja aktivnosti iz točke 1.1.2.1. Kada se uspostavi zaštitno ograničeno područje, neposredno prije uspostavljanja takvog područja obavlja se zaštitni pregled dijelova koji su mogli biti kontaminirani kako bi se odgovarajuće osiguralo da na tom području nema zabranjenih predmeta. Smatra se da je ova odredba ispunjena za zrakoplove koji se podvrgavaju zaštitnom pregledu zrakoplova.

1.1.2.3. Kada god su neovlaštene osobe mogle imati pristup u zaštitno ograničeno područje, obavlja se zaštitni pregled dijelova koji su mogli biti kontaminirani čim je to moguće kako bi se odgovarajuće osiguralo da na tom području nema zabranjenih predmeta. Smatra se da je ova odredba ispunjena za zrakoplove koji se podvrgavaju zaštitnom pregledu zrakoplova.

1.1.3. Kritične zone zaštitno ograničenih područja

1.1.3.1. Kritične zone se uspostavljaju u zračnim lukama u kojima više od 40 osoba ima identifikacijsku iskaznicu zračne luke kojom se omogućuje pristup u zaštitno ograničena područja.

1.1.3.2. Kritične zone uključuju najmanje sljedeće: (a) sve dijelove zračne luke u koji imaju pristup pregledani odlazeći putnici; i (b) sve dijelove zračne luke kroz koji može prolaziti ili u kojem se može držati pregledana odlazeća predana prtljaga, osim ako je riječ o zaštićenoj prtljazi. Dio zračne luke smatra se kritičnom zonom najmanje tijekom obavljanja aktivnosti iz podtočke (a) ili (b).

1.1.3.3. Kada se uspostavi kritična zona, neposredno prije uspostavljanja takve zone obavlja se zaštitni pregled dijelova koji su mogli biti kontaminirani kako bi se odgovarajuće osiguralo da na tom dijelu nema zabranjenih predmeta. Smatra se da je ova odredba ispunjena za zrakoplove koji se podvrgavaju zaštitnom pregledu zrakoplova.

1.1.3.4. Kada god su nepregledane osobe ili putnici i članovi posade koji dolaze iz trećih zemalja osim onih koje su navedene u Dodatku 4-B mogle imati pristup u kritične zone, obavlja se zaštitni pregled dijelova koji su mogli biti kontaminirani, čim je to moguće, kako bi se odgovarajuće osiguralo da u njima nema zabranjenih predmeta. Smatra se da je stavak 1. ispunjen za zrakoplove koji prođu zaštitni pregled zrakoplova. Stavak 1. ne primjenjuje se kada su pristup u kritične zone imale osobe obuhvaćene točkom 1.3.2 i točkom 4.1.1.7. Kad je riječ o putnicima i članovima posade koji dolaze iz trećih zemalja osim onih navedenih u Dodatku 4-B, stavak 1. primjenjuje se samo na one kritične dijelove koji se koriste za pregledanu predanu prtljagu i/ili pregledane odlazeće putnike koji ne odlaze istim zrakoplovom kao i ti putnici odnosno članovi posade.

1.2. KONTROLA PRISTUPA

1.2.1. Pristup u štićeno područje

1.2.1.1. Pristup u štićeno područje može se odobriti samo ako osobe i vozila imaju utemeljen razlog da budu tamo. Smatra se da osobe koje obilaze zračnu luku uz pratnju ovlaštenih osoba imaju opravdan razlog.

1.2.1.2. Da bi se osobi dopustio pristup u štićeno područje, ona mora kod sebe imati ovlaštenje.

1.2.1.3. Da bi se vozilu dopustio pristup u štićeno područje, na njemu se mora nalaziti identifikacijska iskaznica za vozilo.

1.2.1.4. Osobe koje se nalaze u štićenom području moraju na zahtjev, u svrhu kontrole, pokazati svoje ovlaštenje.

1.2.2. Pristup u zaštitno ograničeno područje

1.2.2.1. Pristup u zaštitno ograničeno područje može se odobriti samo ako osobe i vozila imaju utemeljen razlog da budu tamo. Smatra se da osobe koje obilaze zračnu luku uz pratnju ovlaštenih osoba imaju opravdan razlog.

1.2.2.2. Da bi se osobi dopustio pristup u zaštitno ograničeno područje, ona mora pokazati jedno od sljedećih ovlaštenja: (a) valjanu kartu za ulazak u zrakoplov ili jednakovrijednu ispravu; ili (b) valjanu identifikacijsku iskaznicu posade; ili (c) valjanu identifikacijsku iskaznicu zračne luke; ili (d) valjanu identifikacijsku iskaznicu nacionalnog nadležnog tijela; ili (e) valjanu identifikacijsku iskaznicu nadležnog tijela za sukladnost koju priznaje nadležno nacionalno tijelo. Također, pristup se može odobriti nakon pozitivne identifikacije u kojoj se primjenjuje provjera biometrijskih podataka.

1.2.2.3. Da bi se vozilu dopustio pristup u zaštitno ograničena područja, na njemu se mora nalaziti valjana identifikacijska iskaznica za vozilo.

1.2.2.4. Karta za ulazak u zrakoplov ili jednakovrijedna isprava iz točke 1.2.2.2 podtočke (a) provjerava se prije nego što se osobi dopusti pristup u zaštitno ograničena područja kako bi se primjereno provjerila njezina valjanost. Iskaznice iz točke 1.2.2.2 podtočaka (b) do (e) provjeravaju se prije nego što se osobi dopusti pristup u zaštitno ograničena područja kako bi se primjereno provjerila njihova valjanost i pripadnost imatelju. Ako se primjenjuje biometrijska identifikacija, provjerom se mora osigurati da osoba koja traži pristup u zaštitno ograničena područja ima jedno od ovlaštenja navedenih u točki 1.2.2.2. i da to ovlaštenje vrijedi i nije poništeno.

1.2.2.5. Kako bi se spriječio neovlašten pristup u zaštitno ograničena područja, pristupne točke nadziru: (a) elektronički sustav koji ograničava pristup na jednu po jednu osobu; ili (b) ovlaštene osobe koje provode kontrolu pristupa. Nadležno tijelo može utvrditi u svom nacionalnom programu zaštite zračnog prometa da se ograničenje na jednu po jednu osobu iz podtočke (a) ne primjenjuje na točkama pristupa koje se koriste isključivo za službenike za provedbu zakona.

1.2.2.6. Prije nego što se vozilu dopusti pristup u zaštitno ograničena područja provjerava se identifikacijska iskaznica za vozilo kako bi se primjereno provjerila njezina valjanost i pripadnost vozilu.

1.2.2.7. Pristup u zaštitno ograničena područja podliježe također dodatnim odredbama utvrđenima u Provedbenoj odluci Komisije C(2015) 8005.

1.2.3. Zahtjevi za identifikacijske iskaznice zračne luke i identifikacijske iskaznice posade iz Unije

1.2.3.1. Identifikacijska iskaznica posade za člana posade zaposlenog kod zračnog prijevoznika iz Unije i identifikacijska iskaznica zračne luke mogu se izdati samo osobi koja ima operativnu potrebu i koja je uspješno prošla provjeru podobnosti u skladu s točkom 11.1.3.

1.2.3.2. Identifikacijska iskaznica posade i identifikacijska iskaznica zračne luke izdaju se najduže za razdoblje od pet godina.

1.2.3.3. Identifikacijska iskaznica osobe za koju provjera podobnosti nije zadovoljavajuća, odmah se povlači.

1.2.3.4. Identifikacijska iskaznica se nosi na vidljivom mjestu, barem kada god se njezin imatelj nalazi u zaštitno ograničenim područjima. Osoba odgovorna za provedbu točke 1.5.1 podtočke (c) provjerava i, ako je primjereno, prijavljuje osobu koja u zaštitno ograničenim područjima, osim područja na kojima se nalaze putnici, ne nosi svoju iskaznicu na vidljivom mjestu.

1.2.3.5. Identifikacijska se iskaznica bez odlaganja vraća subjektu koji ju je izdao: (a) na zahtjev subjekta koji ju je izdao; ili (b) pri prestanku radnog odnosa; ili (c) pri promjeni poslodavca; ili (d) pri promjeni potrebe pristupa u područja za koja je odobrenje bilo izdano; ili (e) po isteku valjanosti iskaznice; ili (f) u slučaju povlačenja iskaznice.

1.2.3.6. Izdavatelja iskaznice se odmah obavješćuje o gubitku, krađi ili propustu vraćanja identifikacijske iskaznice.

1.2.3.7. Elektronička se iskaznica nakon vraćanja, isteka, povlačenja ili obavijesti o gubitku, krađi ili propustu vraćanja odmah stavlja izvan snage.

1.2.3.8. Identifikacijske iskaznice zračne luke i identifikacijske iskaznice posade iz Unije podliježu i dodatnim odredbama utvrđenima u Provedbenoj odluci Komisije C(2015) 8005.

1.2.4. Dodatni zahtjevi za identifikacijske iskaznice posade iz Unije

1.2.4.1. Na identifikacijskoj iskaznici člana posade zaposlenog kod zračnog prijevoznika iz Unije mora se nalaziti: (a) ime i fotografija imatelja; i (b) naziv zračnog prijevoznika; i (c) riječ „posada” na engleskom; i (d) datum isteka valjanosti.

1.2.5. Dodatni zahtjevi za identifikacijske iskaznice zračne luke

1.2.5.1. Na identifikacijskoj iskaznici zračne luke mora se nalaziti: (a) ime i fotografija imatelja; i (b) naziv poslodavca imatelja, osim ako je elektronički programirana; i (c) naziv izdavatelja ili zračne luke; i (d) područja za koja imatelj ima ovlaštenje za pristup; i (e) datum isteka valjanosti, osim ako je elektronički programirana. Nazivi i područja pristupa mogu se zamijeniti jednakovrijednom identifikacijom.

1.2.5.2. Kako bi se spriječila zlouporaba identifikacijskih iskaznica zračne luke, uspostavlja se sustav kojim se primjereno osigurava otkrivanje pokušaja upotrebe iskaznica koje su bile izgubljene, ukradene ili nisu bile vraćene. Nakon otkrivanja, poduzimaju se odgovarajuće mjere.

1.2.6. Zahtjevi za identifikacijske iskaznice za vozila

1.2.6.1. Identifikacijska iskaznica za vozilo može se izdati samo ako se utvrdi operativna potreba.

1.2.6.2. Identifikacijska iskaznica za vozilo mora biti specifična za određeno vozilo i sadržavati: (a) područja za koja vozilo ima ovlaštenje za pristup; i (b) datum isteka valjanosti. Na elektroničkim identifikacijskim iskaznicama za vozilo ne moraju biti prikazana područja za koja vozilo ima ovlaštenje za pristup niti datum isteka valjanosti, pod uvjetom da se ti podaci mogu elektronički očitati i provjeriti prije odobravanja pristupa u zaštitno ograničena područja.

1.2.6.3. Elektronička identifikacijska iskaznica za vozilo mora biti pričvršćena na vozilo na način kojim se osigurava njezina neprenosivost.

1.2.6.4. Identifikacijska iskaznica za vozilo mora se nalaziti na vidljivom mjestu kada god se vozilo nalazi u štićenom području.

1.2.6.5. Identifikacijska iskaznica za vozilo se bez odlaganja vraća subjektu koji ju je izdao: (a) na zahtjev subjekta koji ju je izdao; ili (b) kada se vozilo više ne upotrebljava za pristup štićenom području; ili (c) po isteku valjanosti identifikacijske iskaznice, osim u slučaju kada se njezina valjanost automatski poništava.

1.2.6.6. Izdavatelja se odmah obavješćuje o gubitku, krađi ili propustu vraćanja identifikacijske iskaznice za vozilo.

1.2.6.7. Nakon vraćanja, isteka, povlačenja ili obavijesti o gubitku, krađi ili propustu vraćanja elektronička identifikacijska iskaznica za vozilo odmah se blokira.

1.2.6.8. Kako bi se spriječila zlouporaba identifikacijskih iskaznica za vozila, uspostavlja se sustav kojim se primjereno osigurava otkrivanje pokušaja upotrebe identifikacijskih iskaznica za vozila koje su bile izgubljene, ukradene ili nisu bile vraćene. Nakon otkrivanja, poduzimaju se odgovarajuće mjere.

1.2.6.9. Vozila koja se upotrebljavaju samo u štićenom području i nemaju odobrenje za vožnju na javnim cestama mogu biti izuzeta od primjene točaka 1.2.6.2. do 1.2.6.8. pod uvjetom da nose jasne vanjske oznake kojima su označena kao operativna vozila u službi u toj zračnoj luci.

1.2.7. Pristup uz pratnju

1.2.7.1. Članovi posade, osim onih koji imaju valjanu identifikacijsku iskaznicu zračne luke, moraju imati stalnu pratnju kada se nalaze u zaštitno ograničenim područjima, osim u: (a) područjima u kojima se mogu nalaziti putnici; i (b) područjima u neposrednoj blizini zrakoplova kojim su došli ili kojim će otići; i (c) područjima namijenjenima za posade i (d) putu između terminala ili točke pristupa i zrakoplova kojim su članovi posade stigli ili zrakoplova kojim će otići.

1.2.7.2. Izuzetno se osoba može izuzeti od zahtjeva iz točke 1.2.5.1. i obveza provjere podobnosti, pod uvjetom da ima stalnu pratnju kada se nalazi u zaštitno ograničenim područjima. Osoba može biti izuzeta od obveze pratnje ako pokaže ovlaštenje i ima valjanu identifikacijsku iskaznicu zračne luke.

1.2.7.3. Pratnja mora: (a) imati valjanu identifikacijsku iskaznicu iz točke 1.2.2.2. podtočaka (c), (d) ili (e); i (b) biti ovlaštena za praćenje u zaštitno ograničenim područjima; i (c) imati praćenu osobu ili osobe stalno u izravnom vidokrugu; i (d) primjereno osigurati da praćena osoba ili osobe ne počine nikakav proboj zaštitnih mjera.

1.2.7.4. Vozilo se može izuzeti od zahtjeva iz točke 1.2.6., pod uvjetom da ima stalnu pratnju kada se nalazi u štićenom području.

1.2.7.5. Kad putnik ne putuje na temelju ugovora o zračnom prijevozu koji ga obvezuje na predaju ukrcajne propusnice (boarding pass) ili jednakovrijedne isprave, član posade koji prati tog putnika može biti izuzet od zahtjevâ iz točke 1.2.7.3. podtočke (a).

1.2.8. Ostala izuzeća

Ostala izuzeća podliježu odredbama utvrđenima u Provedbenoj odluci Komisije C(2015) 8005.

1.3. ZAŠTITNI PREGLED OSOBA KOJE NISU PUTNICI I PREDMETA KOJE ONI NOSE SA SOBOM

1.3.1. Zaštitni pregled osoba koje nisu putnici i predmeta koje oni nose sa sobom

1.3.1.1. Osobe koje nisu putnici pregledavaju se na jedan od sljedećih načina: (a) ručnom pretragom; (b) s pomoću metal-detektorskih vrata (MDV); (c) s pomoću pasa za otkrivanje eksploziva; (d) opremom za otkrivanje tragova eksploziva (ETD); (e) zaštitnim skenerima koji ne koriste ionizirajuće zračenje; (f) opremom za ETD u kombinaciji s ručnim detektorom metala (HHMD).

1.3.1.2. Za zaštitni pregled osoba koje nisu putnici primjenjuju se točke 4.1.1.3. do 4.1.1.6. i točke 4.1.1.10. do 4.1.1.11.

1.3.1.3. Psi za otkrivanje eksploziva i oprema za ETD mogu se koristiti samo kao dopunski način pregleda osoba koje nisu putnici ili nepredvidljivim izmjenjivanjem s ručnim pretragama, metal-detektorskim vratima ili zaštitnim skenerima.

1.3.1.4. Predmeti koje nose osobe koje nisu putnici pregledavaju se na jedan od sljedećih načina: (a) ručnom pretragom; (b) rendgenskom opremom; (c) sustavima za otkrivanje eksploziva (EDS); (d) s pomoću pasa za otkrivanje eksploziva; (e) opremom za otkrivanje tragova eksploziva (ETD).

1.3.1.5. Za zaštitni pregled predmeta koje sa sobom nose osobe koje nisu putnici primjenjuju se točke 4.1.2.4. do 4.1.2.7. i točka 4.1.2.11.

1.3.1.6. Psi za otkrivanje eksploziva i oprema za ETD mogu se koristiti samo kao dopunski način pregleda osoba koje nisu putnici ili nepredvidljivim izmjenjivanjem s ručnim pretragama, pregledima rendgenskom opremom ili sustavima za otkrivanje eksploziva.

1.3.1.7. Kada se osobe koje nisu putnici i predmeti koje oni nose sa sobom moraju trajno nasumično zaštitno pregledavati, učestalost tih pregleda određuje nadležno tijelo na temelju procjene rizika.

1.3.1.8. Zaštitni pregled osoba koje nisu putnici i predmeta koje oni nose sa sobom podliježe također dodatnim odredbama utvrđenima u Provedbenoj odluci Komisije C(2015) 8005.

1.3.2. Izuzeća i posebni postupci zaštitnog pregleda

1.3.2.1. Nadležno tijelo može, iz objektivnih razloga, dopustiti izuzeće od zaštitnog pregleda za osobe koje nisu putnici ili za njih predvidjeti posebne postupke pregleda, pod uvjetom da ih prati osoba ovlaštena za praćenje u skladu s točkom 1.2.7.3.

1.3.2.2. Zaštitno pregledane osobe koje nisu putnici, koje privremeno iziđu iz kritične zone, mogu se pri povratku izuzeti od zaštitnog pregleda pod uvjetom da su bile pod stalnim nadzorom ovlaštenih osoba, dostatnim za osiguravanje da u te kritične zone ne unesu zabranjene predmete.

1.3.2.3. Izuzeća i posebni postupci zaštitnog pregleda podliježu također dodatnim odredbama utvrđenima u Provedbenoj odluci Komisije C(2015) 8005.

1.4. PREGLED VOZILA

1.4.1. Vozila koja ulaze u kritične zone

1.4.1.1. Sva se vozila prije ulaza u kritične zone pregledavaju. U razdoblju od pregleda do ulaza u kritične zone vozila moraju biti zaštićena od nezakonitog diranja.

1.4.1.2. Vozač i drugi putnici ne smiju tijekom pregleda biti u vozilu. Svoje osobne predmete moraju uzeti iz vozila i odnijeti ih sa sobom na zaštitni pregled.

1.4.1.3. Moraju postojati utvrđene metodologije kojima se osigurava nasumičnost izbora područja za pregled.

1.4.1.4. Vozila koja ulaze u kritične zone podliježu također dodatnim odredbama utvrđenima u Provedbenoj odluci Komisije C(2015) 8005.

1.4.2. Vozila koja ulaze u zaštitno ograničena područja, osim kritičnih zona

1.4.2.1. Vozač i drugi putnici ne smiju tijekom pregleda biti u vozilu. Svoje osobne predmete moraju uzeti iz vozila i odnijeti ih sa sobom na zaštitni pregled.

1.4.2.2. Moraju postojati utvrđene metodologije kojima se osigurava nasumičnost izbora vozila i područja za pregled.

1.4.2.3. Vozila koja ulaze u zaštitno ograničena područja, osim kritičnih zona, podliježu također dodatnim odredbama utvrđenima u Provedbenoj odluci Komisije C(2015) 8005.

1.4.3. Metode pregleda

1.4.3.1. Ručni se pregled sastoji od temeljite ručne provjere odabranih područja, uključujući sadržaj, kako bi se primjereno osiguralo da u njima nema zabranjenih predmeta.

1.4.3.2. Sljedeće se metode mogu koristiti samo kao dopunski načini pregleda: (a) s pomoću pasa za otkrivanje eksploziva; i (b) s pomoću opreme za otkrivanje tragova eksploziva (ETD).

1.4.3.3. Metode pregleda podliježu i dodatnim odredbama utvrđenima u Provedbenoj odluci Komisije C(2015) 8005.

1.4.4. Izuzeća i posebni postupci pregleda

1.4.4.1. Nadležno tijelo može, iz objektivnih razloga, dopustiti izuzeće vozila od pregleda ili za njih predvidjeti posebne postupke pregleda, pod uvjetom da ih prati osoba ovlaštena za praćenje u skladu s točkom 1.2.7.3.

1.4.4.2. Izuzeća i posebni postupci pregleda podliježu također dodatnim odredbama utvrđenima u Provedbenoj odluci Komisije C(2015) 8005.

1.5. NADZOR, PATROLE I DRUGE FIZIČKE KONTROLE

1.5.1. Nadzor ili patrole poduzimaju se radi praćenja: (a) granica između nadziranog područja zračne luke, štićenog područja, zaštitno ograničenih područja, kritičnih zona i, kada je primjereno, demarkiranih zona; i (b) područja terminala i područja neposredne okolice terminala koja su dostupna javnosti, uključujući parkirališta i ceste; i (c) pokazivanja i valjanosti identifikacijskih iskaznica osoba u zaštitno ograničenim područjima osim u onim područjima u kojima se nalaze putnici; i (d) pokazivanja i valjanosti identifikacijskih iskaznica za vozila kada se nalaze na štićenom području; i (e) predane prtljage, tereta i pošte, zaliha za opskrbu tijekom leta te kompanijske pošte i materijala u kritičnim zonama koji čekaju na utovar.

1.5.2. Učestalost i načini izvođenja nadzora i patrola temelje se na procjeni rizika i odobrava ih odgovarajuće nadležno tijelo. Pri tome se uzima u obzir: (a) veličina zračne luke, uključujući broj i prirodu operacija; i (b) raspored zračne luke, posebno međusobni odnos između područja u zračnoj luci; i (c) mogućnosti i ograničenja načina izvođenja nadzora i patrola. Dijelovi procjene rizika koji se odnose na učestalost i načine izvođenja nadzora i patrola, na zahtjev se stavljaju na raspolaganje u pisanom obliku za potrebe praćenja sukladnosti.

1.5.3. Nadzori i patrole se ne izvode po predvidivom rasporedu. Valjanost identifikacijskih iskaznica provjerava se nasumično.

1.5.4. Moraju postojati mjere koje odvraćaju osobe od proboja zaštitnih kontrolnih točaka i koje u slučaju takvog proboja omogućuju brzo rješavanje i otklanjanje narušavanja i njegovih posljedica.

1.6. ZABRANJENI PREDMETI

1.6.1. Osobe koje nisu putnici ne smiju u zaštitno ograničena područja unositi predmete navedene u Dodatku 1-A.

1.6.2. Iznimka od točke 1.6.1. može se dopustiti pod uvjetom da se radi o osobi ovlaštenoj za unošenje zabranjenih predmeta u zaštitno ograničena područja kako bi mogla obavljati poslove bitne za rad zračne luke ili zrakoplova ili za izvođenje zadaća tijekom leta.

1.6.3. Kako bi se omogućila identifikacija osobe koja je ovlaštena unijeti jedan ili više predmeta navedenih u Dodatku 1-A i predmeta koje ta određena osoba unosi: (a) osoba mora imati dozvolu i mora je nositi sa sobom. Dozvola mora biti navedena na identifikacijskoj ispravi kojom se osobi dopušta pristup u zaštitno ograničena područja, ili mora biti navedena u posebnoj potvrdi u pisanom obliku. U dozvoli mora biti naveden predmet/predmeti koji se smiju nositi, bilo da se radi o vrsti ili točno određenom predmetu. Ako je dozvola navedena na identifikacijskoj ispravi, to mora biti prepoznatljivo službenim osobama; ili (b) na kontrolnoj točki mora biti uspostavljen sustav kojim se određuje koje su osobe ovlaštene unositi koji predmet/predmete, bilo da se radi o vrsti ili točno određenom predmetu.

1.6.4. Identifikacija osobe i predmeta koje nosi mora se provesti prije nego što se osobi dopusti unošenje dotičnih predmeta u zaštitno ograničeno područje ili u zrakoplov, ili po zahtjevu osoblja koje je zaduženo za nadzor i ophodnje u skladu s točkom 1.5.1. podtočkom (c).

1.6.5. Predmete koji su navedeni u Dodatku 1-A može se pohraniti u zaštitno ograničenim područjima, pod uvjetom da ih se čuva u sigurnim uvjetima. Predmete navedene u podtočkama (c), (d) i (e) iz Dodatka 4-C može se pohraniti u zaštitno ograničenim područjima, pod uvjetom da nisu dostupni putnicima.

DODATAK 1-A

OSOBE KOJE NISU PUTNICI

POPIS ZABRANJENIH PREDMETA

(a) pištolji, vatreno oružje i drugi predmeti koji izbacuju projektile – predmeti koji mogu, ili se čini da mogu, biti upotrijebljeni kako bi uzrokovali ozbiljnu ozljedu izbacivanjem projektila, uključujući: — vatreno oružje svih vrsta, kao što su pištolji, revolveri, puške, sačmarice, — igračke u obliku oružja, replike i imitacije vatrenog oružja, koje bi se zabunom mogle smatrati pravim oružjem, — sastavne dijelove vatrenog oružja, osim optičkih nišana, — oružje s komprimiranim zrakom ili CO2, kao što su pištolji, zračni pištolji i puške te oružje koje ispaljuje kuglice, — signalne i startne pištolje, — lukove, samostrele i strijele, — podvodne puške s harpunom ili ostima, — praćke svih vrsta;

(b) naprave za omamljivanje – naprave koje su namijenjene posebno za omamljivanje ili imobilizaciju, uključujući: — šokere, kao što su elektrošokeri, taseri i električne palice, — naprave za omamljivanje i ubijanje životinja, — kemikalije, plinove i raspršivače za osljepljivanje i onesposobljavanje, kao što su raspršivači koji sadržavaju nadražujuće kemikalije poput suzavca, kapsaicina odnosno ekstrakta paprika, raspršivači kiseline i raspršivači za odbijanje životinja;

(c) eksplozivi i zapaljive tvari i naprave – eksplozivi i zapaljive tvari i naprave koji se mogu, ili izgledaju kao da se mogu upotrijebiti za nanošenje ozbiljne ozljede ili za ugrožavanje sigurnosti zrakoplova, uključujući: — streljivo — detonatorske kapsle, — detonatore i štapine, — replike ili imitacije eksplozivnih naprava, — mine, ručne bombe i druge eksplozivne vojne naprave, — rakete za vatromet, petarde i druge pirotehničke predmete, — kanistre i patrone za proizvodnju dima, — dinamit, barut i plastične eksplozive.

(d) bilo koji drugi predmet koji se može upotrijebiti za nanošenje ozbiljne ozljede, a koji se obično ne koristi u zaštitno ograničenim područjima, npr. oprema za borilačke vještine, mačevi, sablje itd.

2. DEMARKIRANE ZONE U ZRAČNIM LUKAMA

Nema odredaba u ovoj Uredbi.

3. ZAŠTITA ZRAKOPLOVA

3.0. OPĆE ODREDBE

3.0.1. Ako nije drukčije navedeno, provedbu mjera navedenih u ovom poglavlju osigurava zračni prijevoznik za svoje zrakoplove.

3.0.2. Treće zemlje za koje se priznaje da primjenjuju standarde zaštite jednakovrijedne zajedničkim osnovnim standardima što se tiče zaštite zrakoplova navedene su u Dodatku 3-B.

3.0.3. Zrakoplov se ne mora podvrgnuti zaštitnoj provjeri zrakoplova. On se podvrgava zaštitnom pregledu zrakoplova u skladu s točkom 3.1.

3.0.4. Operator zračne luke na zahtjev obavješćuje zračnog prijevoznika o tome nalazi li se njegov zrakoplov u kritičnoj zoni ili ne. Kada to nije jasno, pretpostavlja se da se zrakoplov nalazi u dijelu koji nije kritična zona.

3.0.5. Kada se radi promjene sigurnosnog statusa neko područje više ne smatra kritičnom zonom, zračna luka o tome obavješćuje one prijevoznike kojih se to tiče.

3.0.6. Upućivanja na treće zemlje u ovom poglavlju i tamo gdje je to primjenjivo u Provedbenoj odluci Komisije C(2015) 8005 uključuju druge države i područja na koja se, u skladu s člankom 355. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, ne primjenjuje glava VI. dijela trećeg tog Ugovora.

3.1. ZAŠTITNI PREGLED ZRAKOPLOVA

3.1.1. Kada se obavlja zaštitni pregled zrakoplova

3.1.1.1. Zrakoplov se podvrgava zaštitnom pregledu uvijek kada postoji razlog za sumnju da su u njega mogle imati pristup neovlaštene osobe.

3.1.1.2. Zaštitni pregled zrakoplova sastoji se od pregleda određenih područja zrakoplova utvrđenih u Provedbenoj odluci Komisije C(2015) 8005.

3.1.1.3. Zrakoplov koji dolazi u kritičnu zonu iz treće zemlje koja nije navedena u Dodatku 3-B podvrgava se zaštitnom pregledu zrakoplova svaki put nakon iskrcaja putnika iz područja koje se pregledava i/ili istovara prtljažnog prostora.

3.1.1.4. Zrakoplov koji dolazi iz države članice u kojoj je bio u tranzitu nakon dolaska iz treće zemlje koja nije navedena u Dodatku 3-B smatra se zrakoplovom koji dolazi iz treće zemlje.

3.1.1.5. Uz to, u Provedbenoj odluci Komisije C(2015) 8005. navedene su dodatne odredbe u kojima se navodi kada još treba provesti zaštitni pregled zrakoplova.

3.1.2. Kako se provodi zaštitni pregled zrakoplova

Provedbenom odlukom Komisije C(2015) 8005. propisano je kako se provodi zaštitni pregled zrakoplova.

3.1.3. Informacije o zaštitnom pregledu zrakoplova

O zaštitnom pregledu zrakoplova u odlaznom letu bilježe se sljedeće informacije i pohranjuju na mjestu koje nije u zrakoplovu tijekom trajanja leta ili 24 sata, ovisno što je duže:

(a) broj leta; i

(b) ishodište prethodnog leta.

Ako je zaštitni pregled zrakoplova obavljen, informacije također uključuju:

(c) datum i vrijeme obavljanja zaštitnog pregleda zrakoplova; i

(d) ime i potpis osobe odgovorne za provođenje zaštitnog pregleda zrakoplova.

3.2. ZAŠTITA ZRAKOPLOVA

3.2.1. Zaštita zrakoplova – općenito

3.2.1.1. Bez obzira na to gdje je zrakoplov u zračnoj luci parkiran, svaka njegova vanjska vrata moraju biti zaštićena od neovlaštenog pristupa, tako da se: (a) osigura da se osobe koje pokušaju neovlašteno pristupiti spriječe bez odlaganja; ili (b) zatvore njegova vanjska vrata. Ako se zrakoplov nalazi u kritičnoj zoni, smatra se da su vanjska vrata, kojima se ne može pristupiti s tla, zatvorena ako su pomagala za pristup odmaknuta i smještena dovoljno daleko od zrakoplova kako bi se pristup primjereno spriječio osobama; ili (c) upotrebljavaju elektronički uređaji kojima se trenutačno otkriva neovlašteni pristup; ili (d) na svim vratima koja izravno vode do mosta za ukrcaj putnika, pored otvorenih vrata zrakoplova, raspolaže sustavom elektroničke identifikacije i pristupa pomoću iskaznice zračne luke koji omogućava pristup samo osobama koje su osposobljene u skladu s točkom 11.2.3.7. Te su osobe dužne spriječiti neovlašten pristup dok se služe vratima.

3.2.1.2. Točka 3.2.1.1 ne primjenjuje se na zrakoplov parkiran u hangaru koji je zaključan ili na drugi način zaštićen od neovlaštenog pristupa.

3.2.2. Dodatna zaštita zrakoplova sa zatvorenim vanjskim vratima u dijelu koji nije kritična zona

3.2.2.1. Kada su vanjska vrata zatvorena i zrakoplov se nalazi u dijelu koji nije kritična zona, svaka vanjska vrata moraju također: (a) imati odmaknuta pomagala za pristup; ili (b) biti zapečaćena; ili (c) biti zaključana; ili (d) biti pod nadzorom. Podtočka (a) ne odnosi se na vrata kojima osobe mogu pristupiti s tla.

3.2.2.2. Kada su pomagala za pristup odmaknuta od vrata kojima osobe ne mogu pristupiti s tla, tase pomagala moraju smjestiti dovoljno daleko od zrakoplova kako bi se pristup primjereno spriječio.

3.2.2.3. Kada su vanjska vrata zaključana, mogu ih otključati samo osobe koje za to imaju operativnu potrebu.

3.2.2.4. Kada su vanjska vrata pod nadzorom, nadzorom se osigurava trenutačno otkrivanje neovlaštenog pristupa zrakoplovu.

3.2.2.5. Zaštita zrakoplova sa zatvorenim vanjskim vratima u području koje nije kritična zona podliježe također dodatnim odredbama utvrđenima u Provedbenoj odluci Komisije C(2015) 8005.

DODATAK 3-A

ZAŠTITNI PREGLED ZRAKOPLOVA

Detaljne odredbe za zaštitni pregled zrakoplova utvrđene su u Provedbenoj odluci Komisije C(2015) 8005.

▼M1

DODATAK 3-B

ZAŠTITA ZRAKOPLOVA

TREĆE ZEMLJE, KAO I DRUGE ZEMLJE I PODRUČJA NA KOJA SE U SKLADU S ČLANKOM 355. UGOVORA O FUNKCIONIRANJU EUROPSKE UNIJE NE PRIMJENJUJE GLAVA VI. DIJELA TREĆEG TOG UGOVORA I ZA KOJE SE PRIZNAJE DA PRIMJENJUJU STANDARDE ZAŠTITE JEDNAKOVRIJEDNE ZAJEDNIČKIM OSNOVNIM STANDARDIMA CIVILNOG ZRAČNOG PROMETA

U pogledu sigurnosti zrakoplova, za sljedeće treće zemlje, kao i druge zemlje i područja na koja se u skladu s člankom 355. Ugovora o funkcioniranju Europske unije ne primjenjuje glava VI. dijela trećeg tog Ugovora, priznaje se da primjenjuju standarde zaštite jednakovrijedne zajedničkim osnovnim standardima civilnog zračnog prometa:

Kanada

Farski otoci, konkretno zračna luka Vagar

Grenland, konkretno zračna luka Kangerlussuaq

Guernsey

Otok Man

Jersey

Crna Gora

Sjedinjene Američke Države

Komisija odmah obavješćuje mjerodavna tijela država članica ako dobije informacije koje ukazuju na to da standardi zaštite sa znatnim utjecajem na cjelokupnu razinu zaštite zračnog prometa u Uniji koje primjenjuje treća zemlja ili druga predmetna zemlja ili područje više nisu jednakovrijedni zajedničkim osnovnim standardima Unije.

Mjerodavna tijela država članica bez odgode se obavješćuju ako Komisija dobije informacije o radnjama, uključujući kompenzacijske mjere, kojima se potvrđuje da je ponovno uspostavljena jednakovrijednost odgovarajućih standarda zaštite koje primjenjuje treća zemlja ili druga predmetna zemlja ili područje.

▼B

4. PUTNICI I RUČNA PRTLJAGA

4.0. OPĆE ODREDBE

4.0.1. Ako nije drukčije navedeno, nadležno tijelo, operator zračne luke, zračni prijevoznik ili subjekt odgovoran u skladu s nacionalnim programom zaštite civilnog zračnog prometa iz članka 10. Uredbe (EZ) br. 300/2008 osigurava provedbu mjera navedenih u ovom poglavlju.

4.0.2. Treće zemlje za koje se priznaje da primjenjuju standarde zaštite jednakovrijedne zajedničkim osnovnim standardima što se tiče putnika i ručne prtljage navedene su u Dodatku 4-B.

4.0.3. Putnici i njihova ručna prtljaga koji dolaze iz države članice u kojoj je zrakoplov bio u tranzitu nakon dolaska iz treće zemlje koja nije navedena u Dodatku 4-B smatraju se putnicima i ručnom prtljagom koji dolaze iz treće zemlje, osim u slučaju kada postoji potvrda da su ti putnici i njihova ručna prtljaga bili pregledani u toj državi članici.

4.0.4. Za potrebe ovog Priloga: (a) „tekućine, raspršivači i gelovi” (LAG) uključuju paste, losione, mješavine tekućih/krutih tvari i sadržaje u spremnicima pod pritiskom, kao što su zubna pasta, gel za kosu, pića, juhe, sirupi, parfemi, pjene za brijanje i druge tvari slične konzistencije; (b) „namjenska zapečaćena vrećica” (STEB) je vreća sukladna preporučenim smjernicama za zaštitnu kontrolu Međunarodne organizacije za civilno zrakoplovstvo; (c) „oprema za otkrivanje tekućih eksploziva (LEDS)” oprema je koja je u stanju otkriti opasne tvari i zadovoljava zahtjeve iz točke 12.7. Priloga Provedbenoj odluci Komisije C(2015) 8005.

4.0.5. Upućivanja na treće zemlje u ovom poglavlju i tamo gdje je to primjenjivo u Provedbenoj odluci Komisije C(2015) 8005 uključuju druge države i područja na koja se, u skladu s člankom 355. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, ne primjenjuje glava VI. dijela trećeg tog Ugovora.

4.1. ZAŠTITNI PREGLED PUTNIKA I RUČNE PRTLJAGE

4.1.1. Zaštitni pregled putnika

4.1.1.1. Prije zaštitnog pregleda, putnici moraju skinuti kapute i jakne koji se pregledavaju kao ručna prtljaga. Osoba koja obavlja zaštitni pregled može zatražiti da putnik skine još odjevnih predmeta prema potrebi.

4.1.1.2. Putnici se pregledavaju na najmanje jedan od sljedećih načina: (a) ručnom pretragom; (b) s pomoću metal-detektorskih vrata (MDV); (c) s pomoću pasa za otkrivanje eksploziva; (d) opremom za otkrivanje tragova eksploziva (ETD); (e) zaštitnim skenerima koji ne koriste ionizirajuće zračenje; (f) opremom za ETD u kombinaciji s ručnim detektorom metala. Kada osoba koja obavlja pregled ne može utvrditi nosi li putnik zabranjene predmete ili ne, putniku se ne dopušta pristup u zaštitno ograničeno područje ili ga se podvrgava ponovnom pregledu dok osoba koja obavlja pregled ne bude zadovoljna rezultatom.

4.1.1.3. Kada se obavlja ručni pregled, on se izvodi tako da se njime primjereno osigurava da osoba ne nosi zabranjene predmete.

4.1.1.4. Kada se oglasi alarm metal-detektorskih vrata, mora se utvrditi uzrok alarma.

4.1.1.5. Ručni detektor metala (HHMD) može se koristiti samo kao dopunski način pregleda. Njime se ne mogu nadomjestiti zahtjevi za ručnim pregledom.

4.1.1.6. Kada se dozvoli unošenje žive životinje u kabinu zrakoplova, ona se pregledava ili kao putnik ili kao ručna prtljaga.

4.1.1.7. Nadležno tijelo može odrediti kategorije putnika koji, iz objektivnih razloga, podliježu posebnim postupcima pregleda ili se mogu izuzeti od pregleda. O tako utvrđenim kategorijama mora se obavijestiti Komisija.

4.1.1.8. Pregled putnika mora također biti u skladu s dodatnim odredbama utvrđenima u Provedbenoj odluci Komisije C(2015) 8005.

4.1.1.9. Psi za otkrivanje eksploziva i oprema za ETD mogu se koristiti samo kao dopunska sredstva pregleda.

4.1.1.10. Kada se za pregled putnika upotrebljava zaštitni skener čije slike pregledava čovjek, kako je definirano u drugom odjeljku točke 12.11.1., moraju se zadovoljiti barem svi sljedeći uvjeti: (a) sigurnosni skener ne smije pohranjivati, zadržavati, kopirati ili reproducirati slike. Međutim, svaka slika dobivena pregledom može biti zadržana koliko je potrebno da je osoba koja obavlja pregled analizira, i briše se čim se putnika propusti dalje. Svaki neovlašteni pristup i korištenje slika zabranjen je i mora se spriječiti; (b) Osoba koja obavlja pregled mora biti na odvojenom mjestu tako da ne može vidjeti putnika koji se pregledava. (c) svi tehnički uređaji koji mogu pohranjivati, kopirati, fotokopirati ili na drugi način snimati slike ne smiju se unositi na to odvojeno mjesto gdje se slika analizira; (d) slika ne smije biti povezana s bilo kojom vrstom podataka osobe koja se pregledava i njegov/njezin identitet mora ostati tajan; (e) putnik može izabrati spol osobe koja analizira sliku njegovog/njezina tijela; (f) slika mora biti djelomično zamućena ili zatamnjena kako bi se spriječilo prepoznavanje putnikovog lica. Podtočke (a) i (d) također se primjenjuju na sigurnosne skenere s automatskim otkrivanjem opasnog predmeta. Putnici imaju pravo na odbijanje pregleda zaštitnim skenerom. U tom slučaju putnika se pregledava drugom metodom uključujući najmanje ručnu pretragu u skladu s Dodatkom 4-A Provedbenoj odluci Komisije C(2015) 8005. Kada se oglasi alarm na zaštitnom skeneru, mora se utvrditi uzrok alarma. Prije pregleda zaštitnim skenerom putnika se mora informirati o tehnologiji koja se koristi, uvjetima povezanima s njezinom uporabom i pravu da odbije pregled zaštitnim skenerom.

4.1.1.11. Oprema za otkrivanje tragova eksploziva (ETD) u kombinaciji s ručnim detektorom metala (HHMD) može se koristiti samo u slučajevima kada osoba koja obavlja zaštitni pregled smatra da je ručna pretraga određenog dijela tijela osobe neučinkovita i/ili nepoželjna.

4.1.2. Pregled ručne prtljage

4.1.2.1. Prije zaštitnog pregleda, iz ručne prtljage moraju se izvaditi prijenosna računala i drugi veći električni uređaji i njih se pregledava posebno, osim ako će se ručna prtljaga pregledati sustavima za otkrivanje eksploziva (EDS) koji zadovoljavaju standard C2 ili viši.

4.1.2.2. Pri ulasku u zaštitno ograničeno područje (SRA) u svakoj zračnoj luci odgovarajuća služba mora barem pregledati tekućine, raspršivače i gelove (LAG) koji su nabavljeni u zračnoj luci ili u zrakoplovu i zatvoreni u namjenske zapečaćene vrećice (STEB) u kojima je izložen zadovoljavajući dokaz da su kupljeni u štićenom području zračne luke ili u zrakoplovu, kao i tekućine, raspršivače i gelove koji će se koristiti tijekom leta zbog medicinskih razloga ili posebnih prehrambenih potreba, uključujući hranu za bebe. Prije zaštitnog pregleda, tekućine, raspršivači i gelovi moraju se izvaditi iz ručne prtljage i njih se pregledava posebno, osim u slučaju kada se opremom koja se koristi za pregled ručne prtljage može pregledati više zatvorenih spremnika tekućina, raspršivača i gelova unutar prtljage. Kada se LAG-ovi vade iz ručne prtljage, putnik mora pokazati: (a) sve LAG-ove u pojedinačnim spremnicima čija zapremina nije veća od 100 mililitara ili jednakovrijedno, u jednoj prozirnoj plastičnoj vrećici zapremine do jedne litre koja se može ponovno zatvoriti, pri čemu ta plastična vrećica nije prepunjena i potpuno je zatvorena; i (b) sve druge LAG-ove, uključujući STEB-ove koji sadrže LAG-ove. Odgovarajuća tijela, zračni prijevoznici i zračne luke moraju putnicima pružati odgovarajuće informacije koje se odnose na pregled LAG-ova u zračnoj luci.

4.1.2.3. Ručna se prtljaga pregledava na najmanje jedan od sljedećih načina: (a) ručnom pretragom; (b) rendgenskom opremom; (c) sustavima za otkrivanje eksploziva (EDS); (d) s pomoću pasa za otkrivanje eksploziva u kombinaciji s podtočkom (a); (e) opremom za otkrivaje tragova eksploziva (ETD). Kada osoba koja obavlja zaštitni pregled ne može utvrditi sadrži li ručna prtljaga bilo kakve zabranjene predmete ili ne, ona se odbija ili se podvrgava ponovnom zaštitnom pregledu dok osoba koja obavlja zaštitni pregled ne bude zadovoljna rezultatom.

4.1.2.4. Ručna pretraga ručne prtljage sastoji se od ručne provjere prtljage, uključujući njezin sadržaj, kako bi se primjereno osiguralo da ona ne sadrži zabranjene predmete.

4.1.2.5. Kada se koristi rendgenska oprema ili EDS, svaku sliku mora pogledati osoba koja obavlja zaštitni pregled ili analizirati oprema za automatsko potvrđivanje da predmet ne predstavlja prijetnju (ACS).

4.1.2.6. Kada se koristi rendgenska oprema ili EDS, treba biti utvrđen razlog oglašavanja svih alarma na zadovoljstvo osobe koja obavlja zaštitni pregled kako bi se primjereno osiguralo da se u zaštitno ograničeno područje ili u zrakoplov ne unesu bilo kakvi zabranjeni predmeti.

4.1.2.7. Kada se koristi rendgenska oprema ili EDS, svaki predmet čija gustoća smanjuje mogućnost osobe koja obavlja zaštitni pregled da analizira sadržaj ručne prtljage mora se izvaditi iz prtljage. Prtljaga se pregledava ponovno, a izvađeni predmet se pregledava posebno kao ručna prtljaga.

4.1.2.8. Svaki komad prtljage za koji se utvrdi da sadrži veći električni uređaj pregledava se ponovno nakon što se uređaj iz njega izvadi, a električni uređaj pregledava se posebno, osim ako je ručna prtljaga pregledana sustavom za otkrivanje eksploziva (EDS) koji zadovoljava standard C2 ili viši.

4.1.2.9. Psi za otkrivanje eksploziva i oprema za otkrivanje tragova eksploziva (ETD) mogu se koristiti samo kao dopunski način pregleda.

4.1.2.10. Nadležno tijelo može odrediti kategorije ručne prtljage koje, iz objektivnih razloga, podliježu posebnim postupcima pregleda ili se mogu izuzeti od zaštitnog pregleda. O tako utvrđenim kategorijama mora se obavijestiti Komisija.

4.1.2.11. Osobe koje pregledavaju ručnu prtljagu rendgenskom opremom ili sustavima za otkrivanje eksploziva (EDS) u pravilu ne provode više od 20 minuta u neprekidnom pregledavanju slika. Nakon svakog od tih razdoblja, osoba koja obavlja zaštitni pregled ne pregledava slike barem 10 minuta. Taj se zahtjev primjenjuje samo kada postoji neprekinut protok slika koje treba pregledati. Postavlja se nadzornik odgovoran za osobe koje obavljaju zaštitni pregled ručne prtljage kako bi se osigurao optimalni sastav tima, kvaliteta rada, osposobljavanje, podrška i ocjenjivanje.

4.1.2.12. Pregled ručne prtljage mora također biti u skladu s dodatnim odredbama utvrđenima u Provedbenoj odluci Komisije C(2015) 8005.

4.1.3. Zaštitni pregled tekućina, raspršivača i gelova (LAG-ova)

4.1.3.1. LAG-ovi koje putnici nose sa sobom mogu se izuzeti od pregleda opremom za otkrivanje tekućih eksploziva (LEDS) pri ulasku u zaštitno ograničeno područje u sljedećim slučajevima: (a) ako se LAG-ovi nalaze u pojedinačnim spremnicima čija zapremina nije veća od 100 mililitara ili jednakovrijedno, u jednoj prozirnoj plastičnoj vrećici zapremine do jedne litre koja se može ponovno zatvoriti, pri čemu ta plastična vrećica nije prepunjena i potpuno je zatvorena; (b) ako je LAG zatvoren u namjensku zapečaćenu vrećicu (STEB) nakon kupovine u štićenom području predmetne zračne luke; (c) ako LAG u STEB-u potječe iz druge zračne luke u EU-u ili zrakoplova zračnog prijevoznika iz EU-a i ponovno je zapečaćen u namjensku zapečaćenu vrećicu u zaštitno ograničenom području zračne luke; (d) ako je LAG pregledan u predmetnoj zračnoj luci LEDS opremom u štićenom području i nakon toga zapečaćen u namjensku zapečaćenu vrećicu. Izuzeća iz točaka (c) i (d) prestaju važiti 31. prosinca 2015.

4.1.3.2. Namjenska zapečaćena vrećica iz podtočaka (b) i (d) točke 4.1.3.1.: (a) mora biti jasno prepoznatljiva kao namjenska zapečaćena vrećica te zračne luke; i (b) mora sadržavati vidljiv dokaz da je kupljena ili ponovno zapečaćena u toj zračnoj luci unutar prethodna tri sata; i (c) podliježe također dodatnim odredbama utvrđenima u Provedbenoj odluci Komisije C(2015) 8005.

4.1.3.3. Pregled LAG-ova mora također biti u skladu s dodatnim odredbama utvrđenima u Provedbenoj odluci Komisije C(2015) 8005.

4.2. ZAŠTITA PUTNIKA I RUČNE PRTLJAGE

Zaštita putnika i ručne prtljage mora također biti u skladu s dodatnim odredbama utvrđenima u Provedbenoj odluci Komisije C(2015) 8005.

4.3. POTENCIJALNO OPASNI PUTNICI

4.3.1. Nadležno tijelo mora unaprijed u pisanom obliku obavijestiti zračnog prijevoznika o tome da u njegov zrakoplov planira ukrcati potencijalno opasnog putnika.

4.3.2. Ta obavijest mora uključivati sljedeće podatke: (a) identitet i spol osobe; i (b) razlog za prijevoz; i (c) ime i funkciju pratitelja, ako je osigurana pratnja; i (d) procjenu rizika koju je obavilo nadležno tijelo, uključujući razloge za praćenje ili nepraćenje; i (e) dogovor o sjedalu koje se utvrđuje unaprijed, ako je potrebno; i (f) prirodu raspoloživih putnih dokumenata. Zračni prijevoznik stavlja navedene informacije na raspolaganje zapovjedniku zrakoplova prije ukrcaja putnika u zrakoplov.

4.3.3. Nadležno tijelo mora osigurati da osobe kojima je zakonito oduzeta sloboda uvijek imaju pratnju.

4.4. ZABRANJENI PREDMETI

4.4.1. Putnici ne smiju u zaštitno ograničeno područje ili u zrakoplov unositi predmete navedene u Dodatku 4-C.

4.4.2. Izuzeće od točke 4.4.1 može se odobriti pod uvjetom: (a) da je nadležno tijelo dalo pristanak da se predmet može unijeti; i (b) da je zračni prijevoznik obaviješten o putniku i predmetu koji on nosi, prije ukrcaja putnika u zrakoplov; i (c) da su ispunjena važeća sigurnosna pravila. Ti se predmeti potom smještaju u zrakoplov u štićenim uvjetima.

4.4.3. Zračni prijevoznik osigurava da se putnici prije obavljanja prijave za let (check-in) obavijeste o zabranjenim predmetima koji su navedeni u Dodatku 4-C.

DODATAK 4-A

ZAHTJEVI ZA RUČNI PREGLED

Detaljni zahtjevi za ručni pregled utvrđeni su u Provedbenoj odluci Komisije C(2015) 8005.

▼M1

DODATAK 4-B

PUTNICI I RUČNA PRTLJAGA

TREĆE ZEMLJE, KAO I DRUGE ZEMLJE I PODRUČJA NA KOJA SE U SKLADU S ČLANKOM 355. UGOVORA O FUNKCIONIRANJU EUROPSKE UNIJE NE PRIMJENJUJE GLAVA VI. DIJELA TREĆEG TOG UGOVORA I ZA KOJE SE PRIZNAJE DA PRIMJENJUJU STANDARDE ZAŠTITE JEDNAKOVRIJEDNE ZAJEDNIČKIM OSNOVNIM STANDARDIMA CIVILNOG ZRAČNOG PROMETA

U pogledu putnika i ručne prtljage, za sljedeće treće zemlje, kao i druge zemlje i područja na koja se u skladu s člankom 355. Ugovora o funkcioniranju Europske unije ne primjenjuje glava VI. dijela trećeg tog Ugovora, priznaje se da primjenjuju standarde zaštite jednakovrijedne zajedničkim osnovnim standardima civilnog zračnog prometa:

Kanada

Farski otoci, konkretno zračna luka Vagar

Grenland, konkretno zračna luka Kangerlussuaq

Guernsey

Otok Man

Jersey

Crna Gora

Sjedinjene Američke Države

Komisija bez odgode obavješćuje mjerodavna tijela država članica ako dobije informacije koje ukazuju na to da standardi zaštite sa znatnim utjecajem na cjelokupnu razinu zaštite zračnog prometa u Uniji koje primjenjuje treća zemlja ili druga predmetna zemlja ili područje više nisu jednakovrijedni zajedničkim osnovnim standardima Unije.

Mjerodavna tijela država članica bez odgode se obavješćuju ako Komisija dobije informacije o radnjama, uključujući kompenzacijske mjere, kojima se potvrđuje da je ponovno uspostavljena jednakovrijednost odgovarajućih standarda zaštite koje primjenjuje treća zemlja ili druga predmetna zemlja ili područje.

▼B

DODATAK 4-C

PUTNICI I RUČNA PRTLJAGA

POPIS ZABRANJENIH PREDMETA

Ne dovodeći u pitanje važeća pravila sigurnosti, putnicima se ne dopušta unošenje sljedećih predmeta u zaštitno ograničena područja i u zrakoplov:

(a) pištolji, vatreno oružje i drugi predmeti koji izbacuju projektile – predmeti koji mogu, ili se čini da mogu, biti upotrijebljeni kako bi uzrokovali ozbiljnu ozljedu izbacivanjem projektila, uključujući: — vatreno oružje svih vrsta, kao što su pištolji, revolveri, puške, sačmarice, — igračke u obliku oružja, replike i imitacije vatrenog oružja, koje bi se zabunom mogle smatrati pravim oružjem, — sastavne dijelove vatrenog oružja, osim optičkih nišana, — oružje s komprimiranim zrakom ili CO2, kao što su pištolji, zračni pištolji i puške te oružje koje ispaljuje kuglice, — signalne i startne pištolje, — lukove, samostrele i strijele, — podvodne puške s harpunom ili ostima, — praćke raznih vrsta;

(b) naprave za omamljivanje – naprave koje su namijenjene posebno za omamljivanje ili imobilizaciju, uključujući: — šokere, kao što su elektro-šokeri, taseri i električne palice, — naprave za omamljivanje i ubijanje životinja, — kemikalije, plinove i raspršivače za osljepljivanje i onesposobljavanje, kao što su raspršivači koji sadržavaju nadražujuće kemikalije poput suzavca, kapsaicina odnosno ekstrakta paprika, raspršivači kiseline i raspršivači za odbijanje životinja;

(c) predmeti s oštrim vrhom ili oštrim rubom – predmeti s oštrim vrhom ili oštrim rubom koji se mogu upotrijebiti za nanošenje ozbiljnih ozljeda, uključujući: — predmete namijenjene za sječenje, kao što su sjekire, sjekirice i mesarske sjekire, — cepine i šiljke za led, — britve, — skalpele, — noževe s oštricama dužim od 6 cm, — škare s oštricama dužim od 6 cm mjereno od spojnog mjesta, — opremu za borilačke vještine s oštrim vrhom ili oštrim rubom, — mačeve i sablje;

(d) obrtnički alati – alate koji se mogu upotrijebiti za nanošenje ozbiljnih ozljeda ili za ugrožavanje sigurnosti zrakoplova, uključujući: — pajsere, — bušilice i svrdla za bušenje, uključujući bežične prijenosne električne bušilice, — alate s oštricom ili drškom dužom od 6 cm koji se mogu upotrijebiti kao oružje, kao što su odvijači i dlijeta, — pile, uključujući bežične prijenosne motorne pile, — letlampe, — pištolje za vijke i pištolje za čavle;

(e) tupi predmeti – predmeti koji se mogu upotrijebiti za nanošenje ozbiljne ozljede kada se njima udari, uključujući: — palice za bejzbol ili softbol, — štapove i palice, kao što su batoni, pendreci i palice, — opremu za borilačke vještine;

(f) eksplozivi i zapaljive tvari i naprave – eksplozivi i zapaljive tvari i naprave koji se mogu, ili izgledaju kao da se mogu upotrijebiti za nanošenje ozbiljne ozljede ili za ugrožavanje sigurnosti zrakoplova, uključujući: — streljivo, — detonatorske kapsle, — detonatore i štapine, — replike ili imitacije eksplozivnih naprava, — mine, ručne bombe i druge eksplozivne vojne naprave, — rakete za vatromet, petarde i druge pirotehničke predmete, — kanistre i patrone za proizvodnju dima, — dinamit, barut i plastične eksplozive.

5. PREDANA PRTLJAGA

5.0. OPĆE ODREDBE

5.0.1. Ako nije drukčije navedeno, nadležno tijelo, operator zračne luke, zračni prijevoznik ili subjekt odgovoran u skladu s nacionalnim programom zaštite civilnog zračnog prometa iz članka 10. Uredbe (EZ) br. 300/2008 osigurava provedbu mjera navedenih u ovom poglavlju.

5.0.2. Treće zemlje za koje se priznaje da primjenjuju standarde zaštite jednakovrijedne zajedničkim osnovnim standardima što se tiče predane prtljage, navedene su u Dodatku 5-A.

5.0.3. Predana prtljaga koja dolazi iz države članice, u kojoj je zrakoplov bio u tranzitu nakon dolaska iz treće zemlje koja nije navedena u Dodatku 5-A, smatra se predanom prtljagom koja dolazi iz treće zemlje, osim u slučaju kada postoji potvrda da je ta predana prtljaga bila pregledana u toj državi članici.

5.0.4. Za potrebe ovog poglavlja, „zaštićena prtljaga” znači pregledana predana prtljaga u odlasku koja je fizički zaštićena, kako bi se spriječilo unošenje bilo kakvih predmeta.

5.0.5. Upućivanja na treće zemlje u ovom poglavlju i tamo gdje je to primjenjivo u Provedbenoj odluci Komisije C(2015) 8005 uključuju druge države i područja na koja se, u skladu s člankom 355. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, ne primjenjuje glava VI. dijela trećeg tog Ugovora.

5.1. ZAŠTITNI PREGLED PREDANE PRTLJAGE

5.1.1. Za zaštitni pregled predane prtljage koriste se sljedeće metode, bilo pojedinačno ili u kombinaciji: (a) ručna pretraga; ili (b) rendgenska oprema; ili (c) sustavi za otkrivanje eksploziva (EDS); ili (d) oprema za otkrivanje tragova eksploziva (ETD); ili (e) psi za otkrivanje eksploziva. Kada osoba koja obavlja zaštitni pregled ne može utvrditi sadrži li predana prtljaga zabranjene predmete ili ne, ona se odbija ili se podvrgava ponovnom pregledu dok osoba koja obavlja pregled ne bude zadovoljna rezultatom.

5.1.2. Ručni pregled sastoji se od temeljite ručne provjere prtljage, uključujući njezin sadržaj, kako bi se primjereno osiguralo da ona ne sadrži zabranjene predmete.

5.1.3. Kada se koristi rendgenska oprema ili EDS, svaki predmet čija gustoća smanjuje mogućnost osobe koja obavlja zaštitni pregled da analizira sadržaj prtljage, rezultira podvrgavanjem prtljage drugim načinima pregleda.

5.1.4. Pregled pomoću opreme za otkrivanje tragova eksploziva (ETD) sastoji se od analize uzoraka uzetih iz unutaršnjosti i s vanjskog dijela prtljage, kao i iz njezinog sadržaja. Sadržaj se može također ručno pregledati.

5.1.5. Nadležno tijelo može odrediti kategorije predane prtljage koje iz objektivnih razloga podliježu posebnim postupcima zaštitnog pregleda ili se mogu izuzeti od zaštitnog pregleda. O tako utvrđenim kategorijama mora se obavijestiti Komisija.

5.1.6. Pregled predane prtljage mora također biti u skladu s dodatnim odredbama utvrđenima u Provedbenoj odluci Komisije C(2015) 8005.

5.1.7. Osobe koje pregledavaju predanu prtljagu rendgenskom opremom ili sustavima za otkrivanje eksploziva (EDS) u pravilu ne provode više od 20 minuta u neprekidnom pregledavanju slika. Nakon svakog od tih razdoblja, osoba koja obavlja zaštitni pregled neće pregledavati slike barem 10 minuta. Ovaj se zahtjev primjenjuje samo kada postoji neprekinut protok slika koje treba pregledati. Postavlja se nadzornik odgovoran za osobe koje obavljaju zaštitni pregled ručne prtljage kako bi se osigurao optimalni sastav tima, kvaliteta rada, osposobljavanje, podrška i ocjenjivanje.

5.2. ZAŠTITA PREDANE PRTLJAGE

5.2.1. Putnicima se ne dopušta pristup zaštitno pregledanoj predanoj prtljazi, osim ako se radi o njihovoj vlastitoj prtljazi i ako su pod nadzorom, kako bi se osiguralo da se: (a) u predanu prtljagu ne unesu nikakvi zabranjeni predmeti koji su navedeni u Dodatku 5-B; ili (b) nikakvi zabranjeni predmeti koji su navedeni u Dodatku 4-C ne izvade iz predane prtljage i unesu u zaštitno ograničeno područje ili u zrakoplov.

5.2.2. Predana prtljaga koja nije bila zaštićena od neovlaštenog diranja, pregledava se ponovno.

5.2.3. Zaštita predane prtljage mora također biti u skladu s dodatnim odredbama utvrđenima u Provedbenoj odluci Komisije C(2015) 8005.

5.3. UPARIVANJE PREDANE PRTLJAGE

5.3.1. Identifikacija predane prtljage

5.3.1.1. Zračni prijevoznik tijekom postupka ukrcavanja osigurava da putnik predoči valjanu kartu za ukrcaj u zrakoplov (boarding pass) ili jednakovrijedan dokument koji odgovara predanoj prtljazi koja je prijavljena za let.

5.3.1.2. Zračni prijevoznik mora imati uspostavljen postupak za identificiranje predane prtljage putnika koji se nisu ukrcali ili koji su napustili zrakoplov prije odlaska.

5.3.1.3. Ako se putnik ne nalazi u zrakoplovu, predana prtljaga koja odgovara njegovoj karti za ukrcaj u zrakoplov ili jednakovrijednom dokumentu, smatra se prtljagom bez pratnje.

5.3.1.4. Zračni prijevoznik mora osigurati da se svaki komad nepraćene predane prtljage može jasno identificirati kao odobren za prijevoz zrakoplovom.

5.3.2. Čimbenici na koje putnik ne može utjecati

5.3.2.1. Razlog radi kojeg je prtljaga postala nepraćenom prtljagom evidentira se prije njezinog utovara u zrakoplov, osim ako se obave zaštitne kontrole iz točke 5.3.3.

5.3.2.2. Dodatne detaljne odredbe o čimbenicima na koje putnik ne može utjecati utvrđene su u Provedbenoj odluci Komisije C(2015) 8005.

5.3.3. Primjerene zaštitne kontrole za nepraćenu predanu prtljagu

5.3.3.1. Nepraćena predana prtljaga koja nije obuhvaćena točkom 5.3.2. pregledava se jednom od metoda utvrđenih u točki 5.1.1. pri čemu se, ako je primjereno, primjenjuju dodatni zahtjevi utvrđeni u Provedbenoj odluci Komisije C(2015) 8005.

5.3.3.2. Predana prtljaga koja je postala nepraćenom predanom prtljagom zbog razloga osim onih navedenih u točki 5.3.2.2. vadi se iz zrakoplova i ponovno pregledava prije nego što se ponovno utovari.

5.3.3.3. Dodatne detaljne odredbe o primjerenim zaštitnim kontrolama za nepraćenu predanu prtljagu utvrđene su u Provedbenoj odluci Komisije C(2015) 8005.

5.4. ZABRANJENI PREDMETI

5.4.1. Putnici ne smiju u svojoj predanoj prtljazi nositi predmete navedene u Dodatku 5-B.

5.4.2. Izuzeće od točke 5.4.1. može se odobriti pod uvjetom: (a) da nadležno tijelo ima nacionalna pravila kojima se dopušta nošenje tog predmeta; i (b) da su ispunjena važeća sigurnosna pravila.

5.4.3. Putnici moraju biti obaviješteni o zabranjenim predmetima koji su navedeni u Dodatku 5-B prije obavljanja prijave za let (check-in).

▼M1

DODATAK 5-A

PREDANA PRTLJAGA

TREĆE ZEMLJE, KAO I DRUGE ZEMLJE I PODRUČJA NA KOJA SE U SKLADU S ČLANKOM 355. UGOVORA O FUNKCIONIRANJU EUROPSKE UNIJE NE PRIMJENJUJE GLAVA VI. DIJELA TREĆEG TOG UGOVORA I ZA KOJE SE PRIZNAJE DA PRIMJENJUJU STANDARDE ZAŠTITE JEDNAKOVRIJEDNE ZAJEDNIČKIM OSNOVNIM STANDARDIMA CIVILNOG ZRAČNOG PROMETA

U pogledu predane prtljage, za sljedeće treće zemlje, kao i druge zemlje i područja na koja se u skladu s člankom 355. Ugovora o funkcioniranju Europske unije ne primjenjuje glava VI. dijela trećeg tog Ugovora, priznaje se da primjenjuju standarde zaštite jednakovrijedne zajedničkim osnovnim standardima civilnog zračnog prometa:

Kanada

Farski otoci, konkretno zračna luka Vagar

Grenland, konkretno zračna luka Kangerlussuaq

Guernsey

Otok Man

Jersey

Crna Gora

Sjedinjene Američke Države

Komisija bez odgode obavješćuje mjerodavna tijela država članica ako dobije informacije koje ukazuju na to da standardi zaštite sa znatnim utjecajem na cjelokupnu razinu zaštite zračnog prometa u Uniji koje primjenjuje treća zemlja ili druga predmetna zemlja ili područje više nisu jednakovrijedni zajedničkim osnovnim standardima Unije.

Mjerodavna tijela država članica bez odgode se obavješćuju ako Komisija dobije informacije o radnjama, uključujući kompenzacijske mjere, kojima se potvrđuje da je ponovno uspostavljena jednakovrijednost odgovarajućih standarda zaštite koje primjenjuje treća zemlja ili druga predmetna zemlja ili područje.

▼B

DODATAK 5-B

PREDANA PRTLJAGA

POPIS ZABRANJENIH PREDMETA

Putnici u svojoj predanoj prtljazi ne smiju nositi:

eksplozivi i zapaljive tvari i naprave

–

eksplozivi i zapaljive tvari i naprave koji se mogu, ili izgledaju kao da se mogu upotrijebiti za nanošenje ozbiljne ozljede ili za ugrožavanje sigurnosti zrakoplova, uključujući:

— streljivo,

— detonatorske kapsle,

— detonatore i štapine,

— mine, ručne bombe i druge eksplozivne vojne naprave,

— rakete za vatromet, petarde i druge pirotehničke predmete,

— kanistre i patrone za proizvodnju dima,

— dinamit, barut i plastične eksplozive.

6. TERET I POŠTA

6.0. OPĆE ODREDBE

6.0.1. Nadležno tijelo, operator zračne luke, zračni prijevoznik ili subjekt definiran u ovom poglavlju osigurava provedbu mjera navedenih u ovom poglavlju.

6.0.2. Sastavljene eksplozivne i zapaljive naprave koje se ne prenose u skladu s važećim sigurnosnim pravilima smatraju se zabranjenim predmetima u pošiljkama tereta i pošte.

6.0.3. Upućivanja na treće zemlje u ovom poglavlju i tamo gdje je to primjenjivo u Provedbenoj odluci Komisije C(2015) 8005 uključuju druge države i područja na koja se, u skladu s člankom 355. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, ne primjenjuje glava VI. dijela trećeg tog Ugovora.

6.1. ZAŠTITNE KONTROLE – OPĆE ODREDBE

6.1.1. Prije utovara u zrakoplov, sav teret i poštu pregledava regulirani agent, osim: (a) ako je potrebne zaštitne kontrole pošiljke već obavio regulirani agent, a pošiljka je bila zaštićena od neovlaštenog manipuliranja od trenutka primjene tih zaštitnih kontrola do utovara; ili (b) ako je potrebne zaštitne kontrole pošiljke obavio poznati pošiljatelj, a pošiljka je bila zaštićena od neovlaštenog manipuliranja od trenutka primjene tih zaštitnih kontrola do utovara; ili (c) ako je potrebne zaštitne kontrole pošiljke obavio provjereni pošiljatelj, a pošiljka je bila zaštićena od neovlaštenog manipuliranja od trenutka primjene tih zaštitnih kontrola do utovara te ako se ne prevozi putničkim zrakoplovom; ili (d) ako je pošiljka izuzeta od pregleda te je bila zaštićena od neovlaštenog manipuliranja od trenutka kada je postala zračni teret koji se može identificirati ili zračna pošta koja se može identificirati, do utovara.

6.1.2. Ako postoji bilo koji razlog za sumnju da je došlo do neovlaštenog manipuliranja pošiljkom koja je prošla kroz zaštitne kontrole ili da pošiljka nije bila zaštićena od neovlaštenog manipuliranja od trenutka primjene tih kontrola, tu pošiljku prije utovara u zrakoplov mora pregledati regulirani agent. Pošiljke za koje se čini da ih se značajno neovlašteno diralo ili koje su na drugi način sumnjive tretiraju se kao teret ili pošta visokog rizika (HRCM) u skladu s točkom 6.7.

6.1.3. Osoba koja smije bez pratnje pristupiti zračnom teretu ili zračnoj pošti koji se mogu identificirati i na kojima su bile primijenjene potrebne zaštitne kontrole, morala je uspješno proći provjeru podobnosti ili provjeru prije zapošljavanja u skladu s točkom 11.1.

6.2. ZAŠTITNI PREGLED

6.2.1. Zaštitni pregled

6.2.1.1. Pri zaštitnom pregledu tereta ili pošte: (a) upotrebljavaju se sredstva ili metode kojima će se najvjerojatnije otkriti zabranjeni predmeti, uvažavajući pri tom prirodu same pošiljke; i (b) upotrijebljena sredstva ili metode moraju biti takvoga standarda koji je dostatan za primjereno osiguravanje da u pošiljci nisu skriveni nikakvi zabranjeni predmeti.

6.2.1.2. Kada osoba koja obavlja zaštitni pregled ne može biti u potpunosti sigurna da u pošiljci nisu skriveni nikakvi zabranjeni predmeti, pošiljka se odbija ili se podvrgava ponovnom pregledu dok osoba koja obavlja pregled ne bude zadovoljna rezultatom.

6.2.1.3. Pregled tereta i pošte mora također biti u skladu s dodatnim odredbama utvrđenima u Provedbenoj odluci Komisije C(2015) 8005.

6.2.1.4. Osobe koje pregledavaju teret rendgenskom opremom ili sustavima za otkrivanje eksploziva (EDS) u pravilu ne provode više od 20 minuta u neprekidnom pregledavanju slika. Nakon svakog od tih razdoblja, osoba koja obavlja zaštitni pregled neće pregledavati slike barem 10 minuta. Ovaj se zahtjev primjenjuje samo kada postoji neprekinut protok slika koje treba pregledati.

6.2.1.5. Teret i pošta pregledavaju se na najmanje jedan od sljedećih načina u skladu s Dodatkom 6-J: (a) ručnom pretragom; (b) rendgenskom opremom; (c) sustavima za otkrivanje eksploziva; (d) s pomoću pasa za otkrivanje eksploziva (EDD); (e) opremom za ETD; (f) vizualnom provjerom; (g) detektorima metala (MDE). Kada osoba koja obavlja zaštitni pregled ne može utvrditi sadržavaju li teret ili pošta zabranjene predmete, teret odnosno pošta se odbijaju ili se podvrgavaju ponovnom zaštitnom pregledu dok osoba koja obavlja zaštitni pregled ne bude zadovoljna rezultatom.

6.2.1.6. Ako ih odobri nadležno tijelo i o tome obavijesti Komisiju, ostale odgovarajuće sigurnosne kontrole mogu se primijeniti samo kada zbog prirode pošiljke nije moguće primijeniti druge načine ili metode navedene u točki 6.2.1.5.

6.2.2. Izuzeća od zaštitnog pregleda

Odredbe za izuzeća od zaštitnog pregleda utvrđene su u Provedbenoj odluci Komisije C(2015) 8005.

6.3. REGULIRANI AGENTI

6.3.1. Odobravanje reguliranih agenata

6.3.1.1. Regulirane agente odobrava nadležno tijelo. Odobrenje za reguliranog agenta specifično je za lokaciju. Bilo koji subjekt koji primjenjuje zaštitne kontrole iz točke 6.3.2. odobrava se kao regulirani agent. To uključuje treće strane koje pružaju usluge logistike i koje su odgovorne za integrirane usluge vođenja skladišta i prijevoza te zračne prijevoznike i otpremnike. Regulirani agent može sklopiti podugovor za jedno ili više od sljedećeg: (a) bilo koju od zaštitnih kontrola iz točke 6.3.2. s drugim reguliranim agentom; (b) bilo koju od zaštitnih kontrola iz točke 6.3.2. s drugim subjektom, kada se kontrole provode na vlastitoj lokaciji reguliranog agenta ili u zračnoj luci, i obuhvaćene su programom zaštite reguliranog agenta ili zračne luke; (c) za bilo koju od zaštitnih kontrola iz točke 6.3.2. s drugim subjektom, kada se kontrole provode na nekoj drugoj lokaciji osim zračne luke ili vlastite lokacije reguliranog agenta, i ako je nadležno tijelo taj subjekt certificiralo ili odobrilo i stavilo na popis za pružanje tih usluga; (d) zaštitu i prijevoz pošiljaka, s prijevoznikom koji ispunjava zahtjeve iz točke 6.6.

6.3.1.2. Za odobravanje reguliranih agenata primjenjuje se sljedeći postupak: (a) podnositelj zahtjeva traži odobrenje od nadležnog tijela države članice u kojoj se nalaze lokacije uključene u zahtjev. Podnositelj zahtjeva dostavlja dotičnom nadležnom tijelu program zaštite. U programu se opisuju metode i postupci kojih se agent mora pridržavati kako bi ispunio zahtjeve Uredbe (EZ) br. 300/2008 i njezinih provedbenih akata. U programu se također opisuje kako sam agent nadzire sukladnost s tim metodama i postupcima. Program zaštite zračnog prijevoznika u kojem se opisuju metode i postupci koje zračni prijevoznik mora slijediti kako bi ispunio zahtjeve Uredbe (EZ) br. 300/2008 i njezinih provedbenih akata, smatra se ispunjavanjem zahtjeva za program zaštite reguliranog agenta. Podnositelj zahtjeva mora dostaviti i „Izjavu o obvezama – regulirani agent” iz Dodatka 6-A. Tu izjavu potpisuje pravni zastupnik podnositelja zahtjeva ili osoba odgovorna za zaštitu. Potpisanu izjavu zadržava dotično nadležno tijelo; (b) nadležno tijelo, ili ocjenjivač zaštite zračnog prometa EU-a koji djeluje u njegovo ime, ocjenjuje program zaštite i zatim na licu mjesta vrednuje navedene lokacije kako bi ocijenio ispunjava li podnositelj zahtjeva zahtjeve Uredbe (EZ) br. 300/2008 i njezinih provedbenih akata. Osim za zahtjeve navedene u točki 6.2., ispitivanje lokacije podnositelja zahtjeva od strane relevantnih carinskih tijela u skladu s člankom 14.n Uredbe Komisije (EEZ) br. 2454/93 ( 6 ) smatra se vrednovanjem na licu mjesta ako je provedeno ne više od tri godine prije dana kada podnositelj zahtjeva traži odobrenje za reguliranog agenta. Certifikat AEO i odgovarajuću procjenu carinskih tijela podnositelj zahtjeva stavlja na raspolaganje za daljnji pregled. (c) ako je nadležno tijelo zadovoljno s podacima danim na temelju točaka (a) i (b), ono mora osigurati da se potrebni podaci o agentu unesu u „Bazu podataka Unije o sigurnosti lanca opskrbe” najkasnije sljedeći radni dan. Pri unosu u bazu podataka, nadležno tijelo svakoj odobrenoj lokaciji dodjeljuje jedinstvenu alfanumeričku oznaku u standardnom formatu. Ako nadležno tijelo nije zadovoljno s podacima dobivenim na temelju točaka (a) i (b), ono o razlozima odmah obavješćuje subjekt koji je tražio odobrenje za reguliranog agenta; (d) regulirani agent ne smatra se odobrenim dok podaci o njemu nisu navedeni u „Bazi podataka Unije o sigurnosti lanca opskrbe”.

6.3.1.3. Regulirani agent imenuje najmanje jednu osobu na svakoj lokaciji koja je odgovorna za provedbu dostavljenog programa zaštite. Ta je osoba morala uspješno proći provjeru podobnosti u skladu s točkom 11.1.

6.3.1.4. Regulirani agent se ponovno vrednuje u redovitim vremenskim razmacima koji nisu duži od 5 godina. To uključuje vrednovanje na licu mjesta kako bi se ocijenilo ispunjava li regulirani agent još uvijek zahtjeve Uredbe (EZ) br. 300/2008 i njezinih provedbenih akata. Inspekcija koju u prostorijama reguliranog agenta provodi nadležno tijelo u skladu s nacionalnim programom kontrole kvalitete može se smatrati vrednovanjem na licu mjesta, pod uvjetom da obuhvaća sve zahtjeve potrebne za odobrenje. Osim za zahtjeve navedene u točki 6.2., ispitivanje lokacije reguliranog agenta koje obavljaju nadležna carinska tijela u skladu s člankom 14.n Uredbe (EEZ) br. 2454/93 smatra se vrednovanjem na licu mjesta.

6.3.1.5. Ako nadležno tijelo utvrdi da regulirani agent više ne ispunjava zahtjeve Uredbe (EZ) br. 300/2008 i njezinih provedbenih akata, ono opoziva status reguliranog agenta za navedenu lokaciju ili lokacije. Ako subjekt više nije nositelj certifikata AEO iz točke (b) ili (c) članka 14.a stavka 1. Uredbe (EEZ) br. 2454/93 ili ako taj certifikat AEO više nije pravovaljan zbog nesukladnosti s člankom 14.k te Uredbe, nadležno tijelo mora poduzeti odgovarajuće mjere kako bi se uvjerilo da regulirani agent udovoljava zahtjevima Uredbe (EZ) br. 300/2008. Subjekt je dužan obavijestiti nadležno tijelo o svim promjenama koje se tiču njegova certifikata AEO u smislu točke (b) ili (c) članka 14.a stavka 1. Uredbe (EEZ) br. 2454/93. Odmah nakon opoziva, a u svakom slučaju u roku od 24 sata, nadležno tijelo mora osigurati da se promjena statusa bivšeg reguliranog agenta unese u „Bazu podataka Unije o sigurnosti lanca opskrbe”.

6.3.1.6. Ne dovodeći u pitanje pravo svake države članice da primjenjuje mjere više razine zaštite u skladu s člankom 6. Uredbe (EZ) br. 300/2008, regulirani agent koji je odobren u skladu s točkom 6.3. ovog Priloga priznaje se u svim državama članicama.

6.3.1.7. Zahtjevi iz točke 6.3.1., osim točke 6.3.1.2. podtočke (d), ne primjenjuju se kada se kao regulirani agent odobrava samo nadležno tijelo.

6.3.1.8. Nadležno tijelo mora carinskim tijelima staviti na raspolaganje sve podatke koji se odnose na status reguliranog agenta koji bi mogli biti relevantni za posjedovanje certifikata AEO kako je navedeno u točki (b) ili (c) članka 14.a stavka 1. Uredbe (EEZ) br. 2454/93. To uključuje informacije koje se odnose na nova odobrenja za regulirane agente, opoziv statusa reguliranog agenta, obnavljanje i inspekcije, rasporede vrednovanja i rezultate tih procjena. Treba uspostaviti modalitete za razmjenu ovih informacija između nadležnog tijela i nacionalnih carinskih tijela.

6.3.2. Zaštitne kontrole koje primjenjuje regulirani agent

6.3.2.1. Pri prihvaćanju svih pošiljaka, regulirani agent mora utvrditi je li subjekt od kojeg su pošiljke primljene regulirani agent, poznati pošiljatelj, provjereni pošiljatelj ili ništa od toga.

6.3.2.2. Osoba koja isporučuje pošiljke reguliranom agentu ili zračnom prijevozniku mora predočiti identifikacijsku iskaznicu, putovnicu, vozačku dozvolu ili drugi dokument na kojem se nalazi njegova fotografija i koji je izdalo ili priznalo nacionalno nadležno tijelo. Ta iskaznica ili dokument služi za utvrđivanje identiteta osobe koja isporučuje pošiljke.

6.3.2.3. Regulirani agent mora osigurati da se pošiljke koje nisu prošle sve potrebne zaštitne kontrole: (a) pregledaju u skladu s točkom 6.2.; ili (b) zaprime na skladištenje pod isključivom nadležnošću reguliranog agenta, ne budu označene kao pošiljka za ukrcaj u zrakoplov prije nego što se odaberu, i odaberu samostalno bez ikakve intervencije pošiljatelja ili bilo koje fizičke ili pravne osobe osim onih koje je regulirani agent imenovao i osposobio za tu svrhu. Podtočka (b) može se primijeniti samo ako pošiljatelj ne može znati da će se pošiljka prevesti zrakom.

6.3.2.4. Nakon primjene zaštitnih kontrola iz točaka 6.3.2.1. do 6.3.2.3. ove Uredbe i točke 6.3. Provedbene odluke Komisije C(2015) 8005, regulirani agent osigurava: (a) da je pristup bez pratnje tim pošiljkama ograničen na ovlaštene osobe; i (b) zaštitu tih pošiljaka od neovlaštenog manipuliranja dok se ne predaju drugom reguliranom agentu ili zračnom prijevozniku. Smatra se da su pošiljke tereta i pošte koje se nalaze u kritičnoj zoni zaštitno ograničenog područja zaštićene od neovlaštenog manipuliranja. Pošiljke tereta i pošte koje se ne nalaze u kritičnoj zoni zaštitno ograničenog područja moraju biti smještene u dijelovima prostorija reguliranog agenta s u kojima se primjenjuje kontrola pristupa, a ako nisu smještene u tim dijelovima, — moraju biti fizički zaštićene kako bi se spriječilo unošenje zabranjenog predmeta; ili — ne smiju biti ostavljene bez nadzora te je pristup dopušten samo osobama koje sudjeluju u zaštiti i rukovanju teretom.

6.3.2.5. Nakon primjene zaštitnih kontrola iz točaka 6.3.2.1. do 6.3.2.4., regulirani agent osigurava da je svakoj pošiljci predanoj zračnom prijevozniku ili drugom reguliranom agentu priložena primjerena dokumentacija, bilo u obliku zrakoplovnog teretnog lista ili u posebnoj izjavi, u elektroničkom ili u pisanom obliku.

6.3.2.6. Dokumentacija iz točke 6.3.2.5. mora biti na raspolaganju nadležnom tijelu za inspekciju u bilo kojem trenutku prije nego što se pošiljka utovari u zrakoplov i nakon toga za vrijeme trajanja leta ili 24 sata, ovisno što je duže. Ta dokumentacija mora sadržavati sve sljedeće podatke: (a) jedinstvenu alfanumeričku oznaku reguliranog agenta koju je dobio od nadležnog tijela; (b) jedinstvenu oznaku pošiljke, kao što je broj (internog ili glavnog) zrakoplovnog teretnog lista; (c) sadržaj pošiljke, osim za pošiljke iz točaka 6.2.1. (d) i (e) Provedbene odluke Komisije C (2015) 8005; (d) sigurnosni status pošiljke, za koji se navodi: — „SPX”, što znači sigurno za putnički, isključivo teretni i isključivo poštanski zrakoplov, ili — „SCO”, što znači sigurno samo za isključivo teretni i isključivo poštanski zrakoplov, ili — „SHR”, što znači sigurno za putnički, isključivo teretni i isključivo poštanski zrakoplov u skladu sa zahtjevima koji se odnose na visokorizični teret; (e) razlog na temelju kojeg je izdan sigurnosni status, za koji se navodi: — „KC”, što znači primljeno od poznatog pošiljatelja, ili — „AC”, što znači primljeno od provjerenog pošiljatelja, ili — „RA”, što znači odabrano od reguliranog agenta, ili — sredstva ili metoda pregleda koji je proveden, ili — razlog za izuzeće pošiljke od pregleda; (f) ime osobe koja je izdala sigurnosni status, ili jednakovrijednu identifikaciju, te datum i vrijeme izdavanja; (g) jedinstvenu oznaku koju je od nadležnog tijela dobio bilo koji regulirani agent koji je prihvatio sigurnosni status pošiljke izdan od strane drugog reguliranog agenta. Regulirani agent koji predaje pošiljku drugom reguliranom agentu ili zračnom prijevozniku može također odlučiti predati samo podatke koji se traže u skladu s podtočkama (a) do (e) i (g) te zadržati podatke koji se traže u skladu s podtočkom (f) tijekom trajanja leta/letova ili na 24 sata, ovisno o tome što je duže.

6.3.2.7. U slučaju objedinjenih (konsolidiranih) pošiljki, zahtjevi iz točaka 6.3.2.5. i 6.3.2.6. smatraju se ispunjenima ako: (a) regulirani agent koji obavlja objedinjavanje zadržava informacije koje se zahtijevaju točkom 6.3.2.6. podtočkama (a) do (g) za svaku pojedinu pošiljku tijekom trajanja leta ili 24 sata, ovisno što je duže; i (b) prateća dokumentacija uz objedinjenu pošiljku uključuje alfanumerički identifikator reguliranog agenta koji je obavio objedinjavanje, jedinstveni identifikator objedinjene pošiljke i njezin sigurnosni status. Podtočka (a) ne zahtijeva se za objedinjene pošiljke koje su uvijek podložne zaštitnom pregledu ili izuzete od zaštitnog pregleda u skladu s točkom 6.2.1. podtočkama (d) i (e) Provedbene odluke Komisije C (2015) 8005 ako regulirani agent izdaje jedinstvenu oznaku objedinjene pošiljke, označava sigurnosni status uz navođenje jednog razloga zašto je izdan taj sigurnosni status.

6.3.2.8. Pri prihvaćanju pošiljaka na kojima prethodno nisu bile primijenjene sve potrebne zaštitne kontrole, regulirani agent može također odlučiti da ne primijeni zaštitne kontrole iz točke 6.3.2, nego da preda pošiljke drugom reguliranom agentu koji će osigurati primjenu tih zaštitnih kontrola.

6.3.2.9. Regulirani agent osigurava da je sve osoblje koje primjenjuje zaštitne kontrole zaposleno i osposobljeno u skladu sa zahtjevima iz poglavlja 11. te da je sve osoblje koje ima pristup teretu koji se može identificirati ili zračnoj pošti koja se može identificirati na koje su bile primijenjene zaštitne kontrole zaposleno i prošlo osposobljavanje za svjesnost o zaštiti u skladu sa zahtjevima iz poglavlja 11. Zaštitne kontrole koje provodi regulirani agent podliježu i dodatnim odredbama utvrđenima u Provedbenoj odluci Komisije C(2015) 8005.

6.4. POZNATI POŠILJATELJI

6.4.1. Odobravanje poznatih pošiljatelja

6.4.1.1. Poznate pošiljatelje odobrava nadležno tijelo. Odobrenje za poznatog pošiljatelja specifično je za lokaciju.

6.4.1.2. Za odobravanje poznatih pošiljatelja primjenjuje se sljedeći postupak: (a) podnositelj zahtjeva traži odobrenje od nadležnog tijela države članice u kojoj se nalazi njegova lokacija. Podnositelju zahtjeva dostavljaju se „Smjernice za poznate pošiljatelje” kako je navedeno u Dodatku 6-B i „Kontrolna lista za vrednovanje poznatih pošiljatelja” kako je navedeno u Dodatku 6-C. (b) nadležno tijelo, ili ocjenjivač zaštite zračnog prometa EU-a koji djeluje u njegovo ime, mora vrednovati navedene lokacije na licu mjesta kako bi se ocijenilo ispunjava li podnositelj zahtjeva uvjete iz Uredbe (EZ) br. 300/2008 i njezinih provedbenih akata. Kako bi se ocijenilo ispunjava li podnositelj zahtjeva ove zahtjeve, nadležno tijelo ili ocjenjivač zaštite zračnog prometa EU-a koji djeluje u njegovo ime mora koristiti „Kontrolnu listu za vrednovanje poznatih pošiljatelja” iz Dodatka 6-C. Ta kontrolna lista uključuje izjavu o obvezama koju mora potpisati pravni zastupnik podnositelja zahtjeva ili osoba koja je na toj lokaciji odgovorna za zaštitu. Nakon popunjavanja kontrolne liste za vrednovanje, s podacima sadržanim u njoj, postupa se kao s povjerljivim podacima. Potpisanu izjavu zadržava dotično nadležno tijelo ili je zadržava ocjenjivač zaštite zračnog prometa EU-a te je na zahtjev stavlja na raspolaganje dotičnom nadležnom tijelu; (c) ispitivanje lokacije podnositelja zahtjeva od strane relevantnih carinskih tijela u skladu s člankom 14.n Uredbe Komisije (EEZ) br. 2454/93 smatra se vrednovanjem na licu mjesta ako je provedeno ne više od 3 godine prije dana kada podnositelj zahtjeva traži odobrenje za poznatog pošiljatelja. U tim slučajevima, podnositelj zahtjeva mora upisati potrebne podatke u Dio 1. „Kontrolne liste za vrednovanje poznatih pošiljatelja” kako je navedeno u Dodatku 6-C i poslati je nadležnom tijelu zajedno s izjavom o obvezama koju potpisuje pravni zastupnik podnositelja zahtjeva ili osoba koja je na toj lokaciji odgovorna za zaštitu. Certifikat AEO i odgovarajuću procjenu carinskih tijela podnositelj zahtjeva stavlja na raspolaganje za daljnji pregled. Potpisanu izjavu zadržava dotično nadležno tijelo ili je zadržava ocjenjivač zaštite zračnog prometa EU-a te je na zahtjev stavlja na raspolaganje dotičnom nadležnom tijelu; (d) ako je nadležno tijelo zadovoljno s podacima danim na temelju podtočaka (a) i (b) ili (a) i (c), ovisno što je primjenjivo, ono mora osigurati da se potrebni podaci o pošiljatelju unesu u „Bazu podataka Unije o sigurnosti lanca opskrbe” najkasnije sljedeći radni dan. Pri unosu u bazu podataka, nadležno tijelo svakoj odobrenoj lokaciji dodjeljuje jedinstvenu alfanumeričku oznaku u standardnom formatu. Ako nadležno tijelo nije zadovoljno s podacima danim na temelju podtočaka (a) i (b) ili (a) i (c), ovisno što je primjenjivo, ono o razlozima odmah obavješćuje subjekt koji je tražio odobrenje za poznatog pošiljatelja; (e) poznati pošiljatelj ne smatra se odobrenim dok podaci o njemu nisu navedeni u „Bazi podataka Unije o sigurnosti lanca opskrbe”.

6.4.1.3. Poznati pošiljatelj na svakoj lokaciji imenuje najmanje jednu osobu koja je odgovorna za primjenu i nadzor provedbe zaštitnih kontrola na toj lokaciji. Ta je osoba morala uspješno proći provjeru podobnosti u skladu s točkom 11.1.

6.4.1.4. Poznati pošiljatelj se ponovno vrednuje u redovitim vremenskim razmacima koji nisu duži od 5 godina. To uključuje vrednovanje na licu mjesta kako bi se ocijenilo ispunjava li poznati pošiljatelj još uvijek zahtjeve Uredbe (EZ) br. 300/2008 i njezinih provedbenih akata. Inspekcija koju u prostorijama poznatog pošiljatelja provodi nadležno tijelo u skladu s nacionalnim programom kontrole kvalitete može se smatrati vrednovanjem na licu mjesta, pod uvjetom da obuhvaća sva područja navedena u kontrolnoj listi iz Dodatka 6-C. Ispitivanje lokacije poznatog pošiljatelja koje obavljaju nadležna carinska tijela u skladu s člankom 14.n Uredbe (EEZ) br. 2454/93 smatra se vrednovanjem na licu mjesta.

6.4.1.5. Ako nadležno tijelo utvrdi da poznati pošiljatelj više ne ispunjava zahtjeve Uredbe (EZ) br. 300/2008 i njezinih provedbenih akata, ono opoziva status poznatog pošiljatelja za navedenu lokaciju ili lokacije. Ako subjekt više nije nositelj certifikata AEO iz točke (b) ili (c) članka 14.a stavka 1. Uredbe (EEZ) br. 2454/93 ili ako taj certifikat AEO više nije pravovaljan zbog nesukladnosti s člankom 14.k te Uredbe, nadležno tijelo mora poduzeti odgovarajuće mjere kako bi se uvjerilo da poznati pošiljatelj udovoljava zahtjevima Uredbe (EZ) br. 300/2008. Subjekt je dužan obavijestiti nadležno tijelo o svim promjenama koje se tiču njegova certifikata AEO u smislu točke (b) ili (c) članka 14.a stavka 1. Uredbe (EEZ) br. 2454/93. Odmah nakon opoziva, a u svakom slučaju u roku od 24 sata, nadležno tijelo mora osigurati da se promjena statusa pošiljatelja unese u „Bazu podataka Unije o sigurnosti lanca opskrbe”.

6.4.1.6. Ne dovodeći u pitanje pravo svake države članice da primjenjuje mjere više razine zaštite u skladu s člankom 6. Uredbe (EZ) br. 300/2008, poznati pošiljatelj koji je odobren u skladu s točkom 6.4 ovog Priloga priznaje se u svim državama članicama. Poznati pošiljatelji odobreni u skladu s točkom 6.4.1.2 podtočkom (d) podliježu također dodatnim odredbama utvrđenima u točki 6.4. Provedbene odluke Komisije C(2015) 8005.

6.4.1.7. Nadležno tijelo mora carinskim tijelima staviti na raspolaganje sve podatke koji se odnose na status poznatog pošiljatelja koji bi mogli biti relevantni za posjedovanje certifikata AEO kako je navedeno u točki (b) ili (c) članka 14.a stavka 1. Uredbe (EEZ) br. 2454/93. To uključuje informacije koje se odnose na nova odobrenja za poznate pošiljatelje, opoziv statusa poznatog pošiljatelja, obnavljanje i inspekcije, rasporede vrednovanja i rezultate tih procjena. Treba uspostaviti modalitete za razmjenu ovih informacija između nadležnog tijela i nacionalnih carinskih tijela.

6.4.2. Zaštitne kontrole koje izvodi poznati pošiljatelj

6.4.2.1. Poznati pošiljatelj osigurava: (a) razinu zaštite na lokaciji ili u prostorijama, koja je dostatna za zaštitu zračnog tereta koji se može identificirati i zračne pošte koja se može identificirati, od neovlaštenog manipuliranja; i (b) da je sve osoblje koje primjenjuje zaštitne kontrole zaposleno i osposobljeno u skladu sa zahtjevima iz poglavlja 11. te da je sve osoblje koje ima pristup teretu koji se može identificirati ili zračnoj pošti koja se može identificirati na koje su bile primijenjene zaštitne kontrole zaposleno i prošlo osposobljavanje za svjesnost o zaštiti u skladu sa zahtjevima iz poglavlja 11.; i (c) zaštitu od neovlaštenog manipuliranja ili diranja zračnog tereta koji se može identificirati i zračne pošte koja se može identificirati, tijekom pripreme, pakiranja, skladištenja, otpreme i/ili prijevoza. Ako iz bilo kojeg razloga na pošiljku nisu bile primijenjene zaštitne kontrole ili ako pošiljku ne šalje poznati pošiljatelj u svoje ime, poznati pošiljatelj to mora jasno naznačiti reguliranom agentu kako bi se mogla primijeniti točka 6.3.2.3.

6.4.2.2. Poznati pošiljatelj se slaže da se pošiljke na koje nisu bile primijenjene primjerene zaštitne kontrole pregledaju u skladu s točkom 6.2.1.

6.5. PROVJERENI POŠILJATELJI

6.5.1. Provjerene pošiljatelje odobrava regulirani agent.

6.5.2. Za imenovanje provjerenog pošiljatelja primjenjuje se sljedeći postupak: (a) provjereni pošiljatelj dostavlja subjektu „Upute za zaštitu zračnog prometa za provjerene pošiljatelje” i „Izjavu o obvezama – provjereni pošiljatelj” iz Dodatka 6-D. Te upute i izjavu regulirani agent dobiva od nadležnog tijela države članice u kojoj se nalazi njegova lokacija; (b) subjekt reguliranom agentu dostavlja potpisanu „Izjavu o obvezama – provjereni pošiljatelj” sadržanu u Dodatku 6-D, osim ako subjekt ima certifikat AEO iz točke (b) ili (c) članka 14.a stavka 1. Uredbe Komisije (EEZ) br. 2454/93. Subjekt također imenuje najmanje jednu osobu koja je odgovorna za zaštitu u njegovim prostorijama i obavješćuje reguliranog agenta o imenu te osobe i o njezinim podacima za kontakt. Kada je primjereno, potpisanu izjavu zadržava regulirani agent te je na zahtjev stavlja na raspolaganje odgovarajućem nadležnom tijelu. Kada se na temelju certifikata AEO izostavi zahtjev za ispunjavanje Izjave o obvezama, provjereni pošiljatelj mora odmah obavijestiti reguliranog agenta ako više nije imatelj takvog certifikata; (c) regulirani agent obavlja vrednovanje utvrđivanjem sljedećih podataka o potencijalno provjerenom pošiljatelju: — podaci o poduzeću, uključujući bona fide poslovnu adresu, i — priroda poslovanja ili djelovanja, i — podaci za kontakt, uključujući podatke za kontakt osobe ili osoba odgovornih za zaštitu, i — porezni broj za PDV ili matični broj poduzeća, i — u slučaju izuzeća na temelju točke 6.5.2. podtočke (b), broj certifikata AEO; (d) ako je regulirani agent zadovoljan informacijama danim na temelju podtočaka (b) i (c), tada može imenovati subjekt provjerenim pošiljateljem.

6.5.3. Regulirani agent održava bazu podataka s informacijama iz točke 6.5.2 podtočke (c). Ta baza podataka mora biti na raspolaganju za inspekciju nadležnom tijelu.

6.5.4. Ako na računu provjerenog pošiljatelja tijekom razdoblja od 2 godine nema nikakvih aktivnosti u smislu zračnog prijevoza tereta ili pošte, status provjerenog pošiljatelja prestaje.

6.5.5. Ako nadležno tijelo ili regulirani agent utvrdi da se provjereni pošiljatelj više ne pridržava uputa koje su sadržane u Dodatku 6-D, regulirani agent odmah opoziva status provjerenog pošiljatelja.

6.5.6. Ako iz bilo kojeg razloga na pošiljku nisu bile primijenjene zaštitne kontrole navedene u „Uputama za zaštitu zračnog prometa za provjerene pošiljatelje”, ili ako pošiljku ne šalje provjereni pošiljatelj u svoje ime, provjereni pošiljatelj to mora jasno naznačiti reguliranom agentu, kako bi se mogla primijeniti točka 6.3.2.3.

6.6. ZAŠTITA TERETA I POŠTE

6.6.1. Zaštita tereta i pošte tijekom prijevoza

6.6.1.1. Kako bi se osiguralo da pošiljke na koje su bile primijenjene potrebne zaštitne kontrole budu zaštićene od neovlaštenog manipuliranja tijekom prijevoza: (a) pošiljke mora zapakirati ili zapečatiti regulirani agent, poznati pošiljatelj ili provjereni pošiljatelj, kako bi svaki pokušaj manipuliranja bio očigledan; ako to nije moguće, moraju se poduzeti druge mjere zaštite koje jamče nepovredivost pošiljke; i (b) tovarni prostor u vozilu u kojem se prevoze pošiljke mora biti zaključan ili zapečaćen, ili ako se radi o vozilima sa stranicama od cerade on mora biti osiguran kablovima TIR kako bi svaki pokušaj manipuliranja bio očigledan, ili se tovarni prostor vozila s niskim dnom drži pod nadzorom; i (c) prijevoznik koji je sklopio sporazum o prijevozu s reguliranim agentom, poznatim pošiljateljem ili provjerenim pošiljateljem, osim ako je on sam odobren za reguliranog agenta, treba potvrditi izjavu prijevoznika koja je sadržana u Dodatku 6-E. Potpisanu izjavu zadržava regulirani agent, poznati pošiljatelj ili provjereni pošiljatelj u čije se ime prevozi. Na zahtjev se primjerak potpisane izjave također stavlja na raspolaganje reguliranom agentu ili zračnom prijevozniku koji prima pošiljku ili odgovarajućem nadležnom tijelu. Dopušteno je da, umjesto podtočke (c), prijevoznik reguliranom agentu, poznatom pošiljatelju ili provjerenom pošiljatelju za kojeg obavlja prijevoz predoči dokaz da ga je certificiralo ili odobrilo nadležno tijelo. Taj dokaz uključuje zahtjeve sadržane u Dodatku 6-E, a kopije zadržava dotični regulirani agent, poznati pošiljatelj ili provjereni pošiljatelj. Na zahtjev se primjerak također stavlja na raspolaganje reguliranom agentu ili zračnom prijevozniku koji prima pošiljku ili drugom nadležnom tijelu.

6.6.1.2. Točka 6.6.1.1. podtočke (b) i (c) ne primjenjuju se tijekom prijevoza u štićenom području.

6.6.2. Zaštita tereta i pošte za utovar na zrakoplov u zračnim lukama

6.6.2.1. Smatra se da su pošiljke tereta i pošte, koje se nalaze u kritičnoj zoni, zaštićene od neovlaštenog manipuliranja.

6.6.2.2. Pošiljke tereta i pošte koje se ne nalaze u kritičnoj zoni zaštitno ograničenog područja moraju biti smještene u dijelovima prostorija reguliranog agenta u koje je pristup kontroliran, a ako nisu smještene u tim dijelovima smatra se da su zaštićene od neovlaštenog manipuliranja pod uvjetom da su: (a) fizički zaštićene tako da je spriječeno unošenje zabranjenog predmeta; ili (b) nisu ostavljene bez nadzora te je pristup ograničen osobama koje sudjeluju u zaštiti i utovaru tereta i pošte u zrakoplov.

6.7. TERET ILI POŠTA VISOKOG RIZIKA (HRCM)

Odredbe koje se odnose na teret i poštu visokog rizika utvrđene su u Provedbenoj odluci Komisije C (2015) 8005.

6.8. SIGURNOSNI POSTUPCI ZA TERET I POŠTU KOJI SE PREVOZE U UNIJU IZ TREĆIH ZEMALJA

6.8.1. Označavanje zračnih prijevoznika

6.8.1.1. Jedno od sljedećih tijela, ovisno o slučaju, označava svakog zračnog prijevoznika koji prevozi teret ili poštu iz zračne luke u trećoj zemlji koja nije navedena u Dodatku 6-Fi ili Dodatku 6-Fii radi transfera, tranzita ili istovara prema bilo kojoj od zračnih luka koja spada u područje primjene Uredbe (EZ) br. 300/2008 kao „zračnog prijevoznika tereta ili pošte koji obavlja prijevoz u Uniju iz zračne luke treće zemlje” (ACC3): (a) nadležno tijelo države članice koja je tom zračnom prijevozniku izdala svjedodžbu zračnog prijevoznika; (b) nadležno tijelo države članice navedeno u Prilogu Uredbi Komisije (EZ) br. 748/2009 ( 7 ), za zračne prijevoznike koji nemaju svjedodžbu zračnog prijevoznika izdanu od strane države članice; (c) nadležno tijelo države članice u kojoj zračni prijevoznik ima glavnu bazu za operacije u Uniji, ili bilo koje drugo odgovarajuće tijelo Unije sporazumno s tim nadležnim tijelom, za zračne prijevoznike koji nemaju svjedodžbu zračnog prijevoznika izdanu od strane države članice i koji nisu navedeni u Prilogu Uredbi (EZ) br. 748/2009.

6.8.1.2. Označavanje zračnog prijevoznika kao ACC3 za njegove aktivnosti prijevoza tereta i pošte iz zračne luke za koju je potrebna oznaka ACC3 (dalje u tekstu „relevantne aktivnosti prijevoza tereta”) temelji se na: (a) imenovanju osobe koja u ime zračnog prijevoznika ima sveukupnu odgovornost za provedbu mjera koje se odnose na sigurnost tereta i pošte u relevantnim aktivnostima prijevoza tereta; i (b) izvješću o vrednovanju zaštite zračnog prometa EU-a u kojem se potvrđuje provedba mjera sigurnosti.

6.8.1.3. Nadležno tijelo dodjeljuje označenom ACC3-u jedinstvenu alfanumeričku oznaku u standardnom formatu, i ona služi za identifikaciju zračnog prijevoznika i zračne luke u trećoj zemlji iz koje taj zračni prijevoznik prevozi teret ili poštu u Uniju.

6.8.1.4. Oznaka je valjana najviše pet godina od dana kada je nadležno tijelo unijelo podatke o tom ACC3-u u Bazu podataka Unije o sigurnosti lanca opskrbe.

6.8.1.5. ACC3 koji je naveden u Bazi podataka Unije o sigurnosti lanca opskrbe priznat je u svim državama članicama za sve aktivnosti prema Uniji iz zračne luke u trećoj zemlji.

6.8.2. Vrednovanje zaštite zračnog prometa EU-a za ACC3

6.8.2.1. Vrednovanje zaštite zračnog prometa EU-a za relevantne aktivnosti prijevoza tereta zračnog prijevoznika sastoji se od: (a) ispitivanja programa zaštite zračnog prijevoznika čime se osigurava da je program zaštite tog zračnog prijevoznika relevantan i potpun u skladu sa svim točkama iz Dodatka 6-G; i (b) vrednovanje provedbe mjera sigurnosti zračnog prometa u relevantnim aktivnostima prijevoza tereta. Ta se provjera provodi pomoću kontrolne liste iz Dodatka 6-C3.

6.8.2.2. Za vrednovanje zaštite zračnog prometa EU-a, provjera provedbe mjera sigurnosti mora biti na licu mjesta, na jednom od sljedećeg: 1. U zračnoj luci iz koje zračni prijevoznik obavlja relevantne aktivnosti prijevoza tereta i to prije nego što se za tu zračnu luku može dodijeliti oznaka ACC3. Ako se vrednovanjem zaštite zračnog prometa EU-a utvrdi neprovođenje jednog ili više ciljeva koji su navedeni na kontrolnoj listi u Dodatku 6-C3, nadležno tijelo ne dodjeljuje zračnom prijevozniku oznaku ACC3 za relevantne aktivnosti prijevoza tereta dok se ne pruži dokaz da je zračni prijevoznik proveo mjere kojima se ispravlja utvrđeni nedostatak. 2. U reprezentativnom broju zračnih luka u kojima zračni prijevoznik obavlja relevantne aktivnosti prijevoza tereta prije nego što se dodijeli oznaka ACC3 za sve zračne luke u kojima taj zračni prijevoznik obavlja relevantne aktivnosti prijevoza tereta. Primjenjuju se sljedeći uvjeti: (a) ovu mogućnost sam traži zračni prijevoznik koji obavlja više relevantnih aktivnosti prijevoza tereta; i (b) nadležno tijelo je potvrdilo da zračni prijevoznik primjenjuje interni program kojim se jamči kvalitetna zaštita, a taj program mora biti ekvivalentan vrednovanju zaštite zračnog prometa EU-a; i (c) reprezentativni broj mora biti najmanje 3 ili 5 %, ovisno o tome koja je vrijednost viša, i sve zračne luke smještene u području visokog rizika; i (d) nadležno je tijelo pristalo na plan kojim se osigurava vrednovanja zaštite zračnog prometa EU-a u svakoj godini u kojoj se oznake ACC3 dodjeljuju za dodatne zračne luke za koje se ta oznaka traži ili dok sve zračne luke ne budu vrednovane. Broj tih vrednovanja u svakoj godini mora biti barem jednak broju onih koji se zahtijevaju podtočkom (c). U planu se moraju navesti razlozi izbora dodatnih zračnih luka; i (e) sve oznake ACC3 moraju prestati važiti istog dana; i (f) ako se jednim od planiranih vrednovanja zaštite zračnog prometa EU-a utvrdi neprovođenje jednog ili više ciljeva koji su navedeni na kontrolnoj listi u Dodatku 6-C3, nadležno tijelo koje dodjeljuje oznake zahtijeva dokaz da su provedene mjere kojima se ispravlja utvrđeni nedostatak u toj zračnoj luci te, ovisno o težini nedostatka, zahtijeva: — vrednovanje zaštite zračnog prometa EU-a u svim zračnim lukama za koje je potrebna oznaka ACC3 u skladu s točkom 6.8.2.2.1. u roku koje određuje nadležno tijelo, ili — dvostruki broj vrednovanja zaštite zračnog prometa EU-a od onog iz podtočke (d) u svakoj od preostalih godina u kojima vrijede oznake ACC3.

6.8.2.3. Nadležno tijelo može prihvatiti izvješće o vrednovanju zaštite zračnog prometa EU-a subjekta iz treće zemlje za oznaku ACC3 u slučajevima kad taj subjekt obavlja cjelokupni prijevoz tereta, uključujući utovar u zrakoplov, u ime ACC3 te ako izvješće o vrednovanju zaštite zračnog prometa EU-a obuhvaća sve te aktivnosti.

6.8.2.4. Kada se vrednovanja zaštite zračnog prometa EU-a ne mogu obaviti zbog objektivnih razloga za koje nije odgovoran zračni prijevoznik, nadležno tijelo može odobriti zračnom prijevozniku oznaku ACC3 za ograničeno razdoblje koje završava najkasnije 30. lipnja 2016. U slučajevima kada se takva oznaka odobrava na period koji je duži od šest mjeseci, nadležno tijelo mora provjeriti da zračni prijevoznik primjenjuje interni program kojim se jamči kvalitetna zaštita, a taj program mora biti ekvivalentan vrednovanju zaštite zračnog prometa EU-a.

6.8.2.5. Vrednovanje zaštite zračnog prometa EU-a mora se zabilježiti u izvješću o vrednovanju koji se sastoji najmanje od izjave o obvezama iz Dodatka 6-H1, kontrolne liste iz Dodatka 6-C3 i izjave ocjenjivača zaštite zračnog prometa EU-a kako je utvrđeno u Dodatku 11-A. Ocjenjivač zaštite zračnog prometa EU-a podnosi izvješće o vrednovanju nadležnom tijelu te šalje kopiju vrednovanom zračnom prijevozniku.

6.8.3. Zaštitne kontrole tereta i pošte koji dolaze iz treće zemlje

6.8.3.1. ACC3 mora osigurati da je pregledan sav teret i pošta koji se prevoze kroz zračne luke u Uniji, bilo da je riječ o transferu, tranzitu ili istovaru, osim ako je: (a) potrebne zaštitne kontrole pošiljke obavio regulirani agent odobren za zaštitu zračnog prometa EU-a i ako je pošiljka bila zaštićena od neovlaštenog manipuliranja od trenutka primjene tih zaštitnih kontrola do utovara; ili (b) potrebne zaštitne kontrole pošiljke obavio poznati pošiljatelj odobren za zaštitu zračnog prometa EU-a i ako je pošiljka bila zaštićena od neovlaštenog manipuliranja od trenutka primjene tih zaštitnih kontrola do utovara; ili (c) potrebne zaštitne kontrole pošiljke obavio provjereni pošiljatelj pod nadležnošću ACC3 ili regulirani agent odobren za zaštitu zračnog prometa EU-a, a pošiljka je bila zaštićena od neovlaštenog manipuliranja od trenutka primjene tih zaštitnih kontrola do utovara te se ne prevozi putničkim zrakoplovom; ili (d) pošiljka izuzeta od pregleda te je bila zaštićena od neovlaštenog manipuliranja u skladu s točkom 6.1.1. podtočkom (d) od trenutka kada je postala zračni teret koji se može identificirati ili zračna pošta koja se može identificirati, do utovara.

6.8.3.2. Teret i pošta koji se prevoze u Uniju moraju biti podvrgnuti zaštitnim pregledima primjenom sredstava ili metoda koji su navedeni u točki 6.2.1. do razine