01996R2271 — HR — 07.08.2018 — 003.001

Ovaj je tekst namijenjen isključivo dokumentiranju i nema pravni učinak. Institucije Unije nisu odgovorne za njegov sadržaj. Vjerodostojne inačice relevantnih akata, uključujući njihove preambule, one su koje su objavljene u Službenom listu Europske unije i dostupne u EUR-Lexu. Tim službenim tekstovima može se izravno pristupiti putem poveznica sadržanih u ovom dokumentu.

Koju je izmijenila:

▼B

UREDBA VIJEĆA (EZ) br. 2271/96

od 22. studenoga 1996.

o zaštiti od učinaka izvanteritorijalne primjene zakonodavstva koje donese treća zemlja i djelovanja koja se temelje na tom zakonodavstvu ili iz njega proizlaze

Članak 1.

Ovom se Uredbom predviđa zaštita od izvanteritorijalne primjene zakona iz Priloga ovoj Uredbi, drugih propisa i djelovanja koja se na njima temelje ili iz njih proizlaze te sprečava posljedice njihove izvanteritorijalne primjene, ako ta primjena utječe na interese osoba iz članka 11. koje se bave međunarodnom trgovinom i/ili kretanjem kapitala i srodnim komercijalnim djelatnostima između Zajednice i trećih zemalja.

▼M2

Komisija se ovlašćuje donositi delegirane akte u skladu s člankom 11.akako bi prilogu ove Uredbe dodala dodavanje zakona, propise ili druge zakonodavne instrumenate trećih zemalja koji imaju izvanteritorijalnu primjenu i imaju štetne učinke na interese Unije i interese fizičkih i pravnih osoba koje ostvaraju prava sukladno Ugovoru o funkcioniranju Europske unije u Prilogu ovoj Uredbi i za brisanje zakona, uredbi i drugih zakonodavnih instrumenata kada oni više nemaju takve učinke.

▼B

Članak 2.

Ako su zakonima određenim u Prilogu ili djelovanjima koja se na njima temelje ili iz njih proizlaze izravno ili neizravno ugroženi gospodarski i/ili financijski interesi neke osobe iz članka 11., ta osoba o tome obavješćuje Komisiju u roku od 30 dana od datuma na koji je to saznala; ako su ugroženi interesi pravne osobe, ta se obveza primjenjuje na direktore, članove uprave i ostale osobe koje imaju rukovodeće ovlasti ( 1 ).

Na zahtjev Komisije, ta osoba dostavlja sve informacije koje su bitne u smislu ove Uredbe u skladu sa zahtjevom Komisije u roku od 30 dana od zahtjeva.

Sve informacije dostavljaju se Komisiji izravno ili preko nadležnih tijela država članica. Ako se informacije dostave izravno Komisiji, Komisija odmah obavješćuje nadležna tijela države članice u kojoj osoba koja je dostavila informaciju ima boravište ili sjedište.

Članak 3.

Sve informacije koje su dostavljene u skladu s člankom 2. koriste se samo u one svrhe u koje su dostavljene.

Na informacije koje su povjerljive prirode ili se daju na povjerljivoj osnovi primjenjuje se obveza čuvanja profesionalne tajne. Komisija ih ne otkriva bez izričite dozvole osobe koja ih je dostavila.

Otkrivanje ovih informacija dopušteno je u slučaju kada je Komisija dužna ili ovlaštena to učiniti, posebno u vezi sa sudskim postupkom. Ovo otkrivanje mora uzeti u obzir legitimne interese dotične osobe u pogledu čuvanja poslovnih tajni te osobe.

Ovim člankom ne isključuje se otkrivanje općih informacija od strane Komisije. Takvo otkrivanje nije dopušteno ako nije spojivo s prvobitnom svrhom tih informacija.

U slučaju povrede tajnosti, osoba koja je prvobitno dostavila informaciju ima pravo da joj se odobri da se informacija briše, zanemari ili ispravi, ovisno o slučaju.

Članak 4.

Presude suda ili odluke upravnih tijela izvan Zajednice kojima se izravno ili neizravno primjenjuju kao valjani zakoni iz Priloga ili djelovanja koja se na njima temelje ili iz njih proizlaze, ne priznaju se niti su izvršive.

Članak 5.

Niti jedna osoba iz članka 11. ne smije sama ili preko podružnice ili posrednika aktivno ili svjesnim propustom ispunjavati zahtjeve ili zabrane, uključujući zahtjeve stranih sudova, koji se temelje na zakonima ili proizlaze izravno ili neizravno iz zakona koji su navedeni u Prilogu ili iz djelovanja koja se na njima temelje ili iz njih proizlaze.

Osobe se mogu ovlastiti u skladu s postupkom iz članaka 7. i 8. da ispune zahtjeve ili zabrane u cijelosti ili djelomično ukoliko bi neispunjenje ozbiljno štetilo njihovim interesima ili interesima Zajednice. Kriteriji za primjenu ove odredbe utvrđuju se u skladu s postupkom iz članka 8. Kada postoje dovoljni dokazi da bi neispunjenje uzrokovalo ozbiljnu štetu fizičkoj ili pravnoj osobi, Komisija žurno odboru iz članka 8. podnosi nacrt odgovarajućih mjera koje se trebaju poduzeti prema Uredbi.

Članak 6.

Svaka osoba iz članka 11. koja se bavi aktivnošću iz članka 1. ima pravo na naknadu štete, uključujući naknadu pravnih troškova, koja je toj osobi nanesena primjenom zakona navedenim u Prilogu ili djelovanjima koja se na njima temelje ili iz njih proizlaze.

Ova naknada štete može se dobiti od fizičke ili pravne osobe ili bilo kojeg subjekta koji uzrokuje štetu ili od osobe koja djeluje u njegovo ime ili kao posrednik.

Briselska konvencija od 27. rujna 1968. o sudskoj nadležnosti i izvršenju presuda u građanskim i trgovačkim stvarima primjenjuje se na postupke pokrenute i presude donesene u skladu s ovim člankom. Naknada štete može se ostvariti na temelju odredbi iz odjeljka 2. do 6. glave II. Konvencije te u skladu s člankom 57. stavkom 3. Konvencije kroz sudski postupak pokrenut pred sudovima bilo koje države članice gdje ta osoba, subjekt, osoba koja djeluje u njezino ime ili kao posrednik drži imovinu.

Ne dovodeći u pitanje raspoloživa pravna sredstva i u skladu s važećim pravom, naknada štete može se provesti u obliku zapljene i prodaje imovine u posjedu tih osoba, subjekata, osoba koje djeluju u njihovo ime ili kao posrednici u Zajednici, uključujući udjele ili dionice koje imaju u pravnoj osobi osnovanoj u Zajednici.

Članak 7.

Za provedbu ove Uredbe Komisija:

▼M2 —————

▼B

▼M2

Članak 8.

1. Za potrebe provedbe članka 7. točke (b) Komisiji pomaže Odbor za zakonodavstvo izvan državnog teritorija. Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz stavka 2. ovog članka. Navedeni odbor je odbor u smislu Uredbe (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća ( 2 ).

2. Kod upućivanja na ovaj stavak primjenjuje se članak 5. Uredbe (EU) br. 182/2011.

▼B

Članak 9.

Svaka država članica određuje sankcije koje se nameću u slučaju kršenja odgovarajućih odredbi ove Uredbe. Sankcije moraju biti djelotvorne, razmjerne i imati učinak odvraćanja.

Članak 10.

Komisija i države članice međusobno se obavješćuju o mjerama koje poduzimaju na temelju ove Uredbe i o svim drugim relevantnim informacijama koje se odnose na ovu Uredbu.

Članak 11.

Ova se Uredba primjenjuje na:

▼M2

Članak 11.a

1. Ovlast za donošenje delegiranih akata dodjeljuje se Komisiji podložno uvjetima utvrđenima u ovom članku.

2. Ovlast za donošenje delegiranih akata iz članka 1. dodjeljuje se Komisiji na razdoblje od pet godina počevši od 20. veljače 2014. Komisija izrađuje izvješće o delegiranju ovlasti najkasnije devet mjeseci prije kraja razdoblja od pet godina. Delegiranje ovlasti automatski se produljuje za razdoblja jednakog trajanja, osim ako se Europski parlament ili Vijeće tom produljenju usprotive najkasnije tri mjeseca prije kraja svakog razdoblja.

3. Europski parlament ili Vijeće u svakom trenutku mogu opozvati delegiranje ovlasti iz članka 1. Odlukom o opozivu prekida se delegiranje ovlasti koje je u njoj navedeno. Opoziv proizvodi učinke dan nakon objave spomenute odluke u Službenom listu Europske unije ili na kasniji dan naveden u spomenutoj odluci. On ne utječe na valjanost delegiranih akata koji su već na snazi.

4. Čim donese delegirani akt, Komisija ga istodobno priopćuje Europskom parlamentu i Vijeću.

5. Delegirani akt donesen na temelju članka 1. stupa na snagu samo ako Europski parlament ili Vijeće u roku od dva mjeseca od priopćenja tog akta Europskom parlamentu i Vijeću na njega ne ulože nikakav prigovor ili ako su prije isteka tog roka i Europski parlament i Vijeće obavijestili Komisiju da neće uložiti prigovore. Taj se rok produljuje za četiri mjeseca na inicijativu Europskog parlamenta ili Vijeća.

▼B

Članak 12.

Ova Uredba stupa na snagu na dan objave u Službenom listu Europskih zajednica.

Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.

▼M3

PRILOG

ZAKONI I OSTALI PROPISI

Napomena: glavne odredbe zakona i ostalih propisa u ovom Prilogu sažete su samo u informativne svrhe. Njihov puni i precizan sadržaj nalazi se u relevantnim zakonima i ostalim propisima.

DRŽAVA: SJEDINJENE AMERIČKE DRŽAVE

ZAKONI

1. „National Defense Authorization Act for Fiscal Year 1993”, glava XVII. „Cuban Democracy Act 1992”, odjeljci 1704. I 1706.

Propisuje:

zahtjevi su niže navedeni u glavi I. „Cuban Liberty and Democratic Solidarity Act of 1996”.

Moguća šteta po interese EU-a:

obveze su navedene u „Cuban Liberty and Democratic Solidarity Act of 1996”.

2. „Cuban Liberty and Democratic Solidarity Act of 1996”.

Glava I.

Propisuje:

poštovanje ekonomskog i financijskog embarga SAD-a u odnosu na Kubu na način da se, među ostalim, u SAD ni izravno ni neizravno preko trećih zemalja ne izvoze roba ni usluge kubanskog podrijetla kao ni one koje uključuju materijale ili robu koja potječe iz Kube, da se ne posluje s robom koja se nalazi ili se nalazila na Kubi i koja se prevozi ili se prevozila iz ili preko Kube, da se u SAD ponovno ne izvozi šećer kubanskog podrijetla bez obavijesti nadležnom nacionalnom tijelu o izvozniku niti da se u SAD uvoze šećerni proizvodi bez uvjerenja da nije riječ o kubanskim proizvodima, da se zamrzava kubanska imovina i da se ne obavljaju financijski poslovi s Kubom.

Moguća šteta po interese EU-a:

zabrana utovara ili istovara tereta za plovila na bilo kojoj lokaciji u SAD-u ili ulaska u luke SAD-a; odbijanje uvoza bilo koje robe ili usluga s podrijetlom iz Kube te uvoza u Kubu robe ili usluga s podrijetlom iz SAD-a, blokiranje financijskog poslovanja s Kubom.

Glava III. i glava IV.

Propisuju:

prestanak nezakonitog trgovanja („trafficking”) imovinom koja je prethodno bila u vlasništvu osoba iz SAD-a (uključujući Kubance koji su dobili državljanstvo SAD-a), a koju je izvlastio kubanski režim. (Takvi poslovi uključuju: uporabu, prodaju, prijenos, upravljanje, gospodarenje i ostale aktivnosti u korist određene osobe).

Moguća šteta po interese EU-a:

pravni postupci u SAD-u, na temelju obveze koja već nastaje, protiv državljana ili poduzeća iz EU-a koji sudjeluju u takvim poslovima, a čija posljedica mogu biti presude/odluke o plaćanju (višestrukih) naknada stranama iz SAD-a. Zabrana ulaska u SAD osobama koje sudjeluju u takvim poslovima, uključujući i njihove supružnike, maloljetnu djecu i zastupnike.

3. „Iran Sanctions Act of 1996”

Propisuje:

4. „Iran Freedom and Counter-Proliferation Act of 2012”

Propisuje:

5. „National Defense Authorization Act for Fiscal Year 2012”

Propisuje:

Moguća šteta po interese EU-a:

građanske i kaznene sankcije; zabrane i ograničenja u pogledu otvaranja i održavanja korespondentnih računa u SAD-u.

6. „Iran Threat Reduction and Syria Human Rights Act of 2012”

Propisuje:

DRUGI PROPISI

„Iranian Transactions and Sanctions Regulations”

Propisuje:

Moguća šteta po interese EU-a:

►C1 1. 31 CFR ◄ (Code of Federal Regulations) Ch. V (7-1-95 edition) Part 515 — Cuban Assets Control Regulations, subpart B (Prohibitions), E (Licenses, Authorizations and Statements of Licensing Policy) and G (Penalties)