2014R1322 — HR — 14.10.2016 — 001.001

Ovaj je tekst namijenjen isključivo dokumentiranju i nema pravni učinak. Institucije Unije nisu odgovorne za njegov sadržaj. Vjerodostojne inačice relevantnih akata, uključujući njihove preambule, one su koje su objavljene u Službenom listu Europske unije i dostupne u EUR-Lexu. Tim službenim tekstovima može se izravno pristupiti putem poveznica sadržanih u ovom dokumentu.

►B DELEGIRANA UREDBA KOMISIJE (EU) br. 1322/2014 оd 19. rujna 2014. o dopuni i izmjeni Uredbe (EU) br. 167/2013 Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu konstrukcije vozila i općih zahtjeva za homologaciju traktora za poljoprivredu i šumarstvo (Tekst značajan za EGP) ( L 364 18.12.2014, 1)

Promijenio:









▼B

DELEGIRANA UREDBA KOMISIJE (EU) br. 1322/2014

оd 19. rujna 2014.

o dopuni i izmjeni Uredbe (EU) br. 167/2013 Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu konstrukcije vozila i općih zahtjeva za homologaciju traktora za poljoprivredu i šumarstvo

(Tekst značajan za EGP)







POGLAVLJE I.

PREDMET I DEFINICIJE

Članak 1.

Predmet

Ovom se Uredbom određuju detaljni tehnički zahtjevi i postupci ispitivanja s obzirom na konstrukciju, izradu i sastavljanje vozila za homologaciju traktora za poljoprivredu i šumarstvo i njihovih sustava, sastavnih dijelova i zasebnih tehničkih jedinica, detaljne aranžmane i zahtjeve u pogledu homologacijskih postupaka, virtualnog ispitivanja i sukladnosti proizvodnje, tehničke specifikacije u pogledu pristupa informacijama o popravku i održavanju vozila te standardi učinkovitosti i kriteriji za ocjenjivanje tehničkih službi u skladu s Uredbom (EU) br. 167/2013.

Članak 2.

Definicije

Primjenjuju se sljedeće definicije:

(1) „referentna točka sjedala (S)” znači točka sjecišta u središnjoj uzdužnoj ravnini sjedala ravnine tangencijalne na donji rub obloge naslona sjedala i vodoravne ravnine. Ta vodoravna ravnina siječe donju ravninu sjedala 150 mm ispred referentne točke sjedala (S) kako je određena u Dodatku 8. Prilogu XIV.

(2) „upravljačka naprava” znači svaka naprava čije izravno pokretanje omogućava promjenu stanja ili rada traktora ili neke s njim povezane opreme.

(3) „oklop” znači zaštitna naprava smještena neposredno ispred opasnog dijela koja, bilo sama ili s drugim dijelovima stroja, štiti sa svih strana od dodira s opasnim dijelom.

(4) „štitnik” znači zaštitna naprava koja, s pomoću ograde, rešetke ili slične naprave osigurava nužnu sigurnosnu udaljenost sprečavajući dodir s opasnim dijelom.

(5) „poklopac” znači zaštitna naprava smještena ispred opasnog dijela koja štiti od dodira s njim na pokrivenom dijelu.

(6) „čvrsto postavljen” znači da uklanjanje takvih naprava treba biti moguće samo uz pomoć alata.

(7) „vruća površina” znači svaka metalna površina koja, u uvjetima uobičajene upotrebe koje je utvrdio proizvođač, doseže temperaturu višu od 85 °C ili svaka plastična površina koja doseže temperaturu višu od 100 °C.







POGLAVLJE II.

KONSTRUKCIJA VOZILA I OPĆI ZAHTJEVI ZA HOMOLOGACIJU TIPA

Članak 3.

Opće obveze proizvođača u pogledu konstrukcije vozila

1. Proizvođači moraju opremiti traktore za poljoprivredu i šumarstvo sustavima, sastavnim dijelovima i zasebnim tehničkim jedinicama koji utječu na sigurnost na radu, a konstruirani su, izrađeni i sastavljeni tako da traktor u uobičajenim uvjetima upotrebe i održavan prema uputama proizvođača ispunjava detaljne tehničke zahtjeve i postupke ispitivanja iz članaka 4. do 32.

2. Proizvođači moraju homologacijskom tijelu s pomoću fizičkog pokaznog ispitivanja dokazati da traktori za poljoprivredu i šumarstvo stavljeni na tržište, registrirani ili stavljeni u upotrebu u Uniji ispunjavaju detaljne tehničke zahtjeve i postupke ispitivanja utvrđene u člancima 4. do 32.

3. Proizvođači osiguravaju da su rezervni dijelovi i oprema stavljeni na tržište ili u upotrebu u Uniji u skladu s detaljnim tehničkim zahtjevima i postupcima ispitivanja iz ove Uredbe. Homologirani traktor za poljoprivredu i šumarstvo s ugrađenim takvim rezervnim dijelom ili opremom mora ispunjavati iste ispitne zahtjeve i granične vrijednosti učinka kao i traktor s ugrađenim izvornim dijelom.

4. Proizvođači osiguravaju primjenu homologacijskih postupaka za provjeru sukladnosti proizvodnje s obzirom na detaljne zahtjeve za konstrukciju vozila utvrđene ovom Uredbom.

Članak 4.

Primjena pravilnika UNECE-a

Na homologaciju tipa traktora za poljoprivredu i šumarstvo primjenjuju se pravilnici UNECE-a i njihove izmjene navedeni u Prilogu I. ovoj Uredbi ovisno o uvjetima iz ove Uredbe.

Članak 5.

Priznavanje izvješća o ispitivanju izdanih na temelju Kodeksa OECD-a za potrebe EU homologacije tipa

U skladu s člankom 50. Uredbe (EU) br. 167/2013 izvješća o ispitivanju izdana na temelju Kodeksa OECD-a iz Priloga II. ovoj Uredbi za potrebe se EU homologacije tipa priznaju kao alternativa EU izvješću o ispitivanju izdanom na temelju priloga navedenih u tom Prilogu u skladu s člankom 50. Uredbe (EU) br. 167/2013.

Članak 6.

Aranžmani u pogledu homologacijskih postupaka, uključujući zahtjeve u vezi s virtualnim ispitivanjem

Aranžmani u pogledu homologacijskih postupaka iz članka 20. stavka 8. Uredbe (EU) br. 167/2013 i zahtjevi povezani s virtualnim ispitivanjem iz članka 27. stavka 6. te Uredbe utvrđeni su u Prilogu III. ovoj Uredbi.

Članak 7.

Aranžmani u pogledu sukladnosti proizvodnje

Aranžmani u pogledu sukladnosti proizvodnje iz članka 28. stavka 6. Uredbe (EU) br. 167/2013 utvrđene su u Prilogu VI. ovoj Uredbi.

Članak 8.

Zahtjevi u pogledu pristupa informacijama o popravku i održavanju

Zahtjevi u pogledu pristupa informacijama o popravku i održavanju iz članka 53. stavka 12. Uredbe (EU) br. 167/2013 utvrđeni su u Prilogu V. ovoj Uredbi.

Članak 9.

Zahtjevi koji se primjenjuju na zaštitne konstrukcije pri prevrtanju (dinamičko ispitivanje)

Postupci ispitivanja i zahtjevi koji se primjenjuju na zaštitne konstrukcije pri prevrtanju s obzirom na dinamičko ispitivanje za traktore kategorija T1, T4.2 i T4.3 iz članka 18. stavka 2. točke (a) Uredbe (EU) br. 167/2013 provode se i provjeravaju u skladu s Prilogom VI. ovoj Uredbi.

Članak 10.

Zahtjevi koji se primjenjuju na zaštitne konstrukcije pri prevrtanju (traktori gusjeničari)

Postupci ispitivanja i zahtjevi koji se primjenjuju na zaštitne konstrukcije pri prevrtanju s obzirom na traktore gusjeničare za traktore kategorija C1, C2, C4.2 i C4.3 iz članka 18. stavka 2. točke (a) Uredbe (EU) br. 167/2013 provode se i provjeravaju u skladu s Prilogom VII. ovoj Uredbi.

Članak 11.

Zahtjevi koji se primjenjuju na zaštitne konstrukcije pri prevrtanju (statičko ispitivanje)

Kao alternativu zahtjevima iz članka 9. i članka 10. proizvođači mogu odabrati sukladnost sa zahtjevima ovog članka ako se tip traktora nalazi u području primjene navedenom u Prilogu VIII. ovoj Uredbi. Postupci ispitivanja i zahtjevi koji se primjenjuju na zaštitne konstrukcije pri prevrtanju s obzirom na statičko ispitivanje za traktore kategorija T1/C1, T4.2/C4.2 i T4.3/C4.3 iz članka 18. stavka 2. točke (a) Uredbe (EU) br. 167/2013 provode se i provjeravaju u skladu s Prilogom VIII. ovoj Uredbi.

Članak 12.

Zahtjevi koji se primjenjuju na zaštitne konstrukcije pri prevrtanju (zaštitne konstrukcije pri prevrtanju ugrađene sprijeda na uskim traktorima)

Postupci ispitivanja i zahtjevi koji se primjenjuju na sprijeda ugrađene zaštitne konstrukcije pri prevrtanju s obzirom na uske traktore za traktore kategorija T2, T3 i T4.3 iz članka 18. stavka 2. točke (a) Uredbe (EU) br. 167/2013 provode se i provjeravaju u skladu s Prilogom IX. ovoj Uredbi.

Članak 13.

Zahtjevi koji se primjenjuju na zaštitne konstrukcije pri prevrtanju (zaštitne konstrukcije pri prevrtanju ugrađene odostraga na uskim traktorima)

Postupci ispitivanja i zahtjevi koji se primjenjuju na odostraga ugrađene zaštitne konstrukcije pri prevrtanju s obzirom na uske traktore za traktore kategorija T2/C2, T3/C3 i T4.3/C4.3 iz članka 18. stavka 2. točke (a) Uredbe (EU) br. 167/2013 provode se i provjeravaju u skladu s Prilogom X. ovoj Uredbi.

Članak 14.

Zahtjevi koji se primjenjuju na zaštitne konstrukcije od padajućih predmeta

Postupci ispitivanja i zahtjevi koji se primjenjuju na zaštitne konstrukcije od padajućih predmeta za traktore kategorija T i C iz članka 18. stavka 2. točke (b) Uredbe (EU) br. 167/2013 provode se i provjeravaju u skladu s Prilogom XI. ovoj Uredbi.

Članak 15.

Zahtjevi koji se primjenjuju na putnička sjedala

Postupci ispitivanja i zahtjevi koji se primjenjuju na putnička sjedala za traktore kategorija T i C iz članka 18. stavka 2. točke (c) Uredbe (EU) br. 167/2013 provode se i provjeravaju u skladu s Prilogom XII. ovoj Uredbi.

Članak 16.

Zahtjevi koji se primjenjuju na razinu buke kojoj je izložen vozač

Postupci ispitivanja i zahtjevi koji se primjenjuju na razinu buke kojoj je izložen vozač za traktore kategorija T i C iz članka 18. stavka 2. točke (d) Uredbe (EU) br. 167/2013 provode se i provjeravaju u skladu s Prilogom XIII. ovoj Uredbi.

Članak 17.

Zahtjevi koji se primjenjuju na vozačko sjedalo

Postupci ispitivanja i zahtjevi koji se primjenjuju na vozačko sjedalo za traktore kategorija T i C iz članka 18. stavka 2. točke (e) Uredbe (EU) br. 167/2013 provode se i provjeravaju u skladu s Prilogom XIV. ovoj Uredbi.

Članak 18.

Zahtjevi koji se primjenjuju na radni prostor i pristup vozačkom mjestu

Postupci ispitivanja i zahtjevi koji se primjenjuju na radni prostor i pristup vozačkom mjestu za traktore kategorija T i C iz članka 18. stavka 2. točke (f) Uredbe (EU) br. 167/2013 provode se i provjeravaju u skladu s Prilogom XV. ovoj Uredbi.

Članak 19.

Zahtjevi koji se primjenjuju na priključna vratila

Postupci ispitivanja i zahtjevi koji se primjenjuju na priključna vratila za traktore kategorija T i C iz članka 18. stavka 2. točke (g) Uredbe (EU) br. 167/2013 provode se i provjeravaju u skladu s Prilogom XVI. ovoj Uredbi.

Članak 20.

Zahtjevi koji se primjenjuju na zaštitu pogonskih sastavnih dijelova

Postupci ispitivanja i zahtjevi koji se primjenjuju na zaštitu pogonskih sastavnih dijelova za traktore kategorija T i C iz članka 18. stavka 2. točke (h) Uredbe (EU) br. 167/2013 provode se i provjeravaju u skladu s Prilogom XVII. ovoj Uredbi.

Članak 21.

Zahtjevi koji se primjenjuju na sidrišta sigurnosnog pojasa

Postupci ispitivanja i zahtjevi koji se primjenjuju na sidrišta sigurnosnog pojasa za traktore kategorija T i C iz članka 18. stavka 2. točke (i) Uredbe (EU) br. 167/2013 provode se i provjeravaju u skladu s Prilogom XVIII. ovoj Uredbi.

Članak 22.

Zahtjevi koji se primjenjuju na sigurnosne pojaseve

Postupci ispitivanja i zahtjevi koji se primjenjuju na sigurnosne pojaseve za traktore kategorija T i C iz članka 18. stavka 2. točke (j) Uredbe (EU) br. 167/2013 provode se i provjeravaju u skladu s Prilogom XIX. ovoj Uredbi.

Članak 23.

Zahtjevi koji se primjenjuju na zaštitne konstrukcije od prodirajućih predmeta

Postupci ispitivanja i zahtjevi koji se primjenjuju na zaštitne konstrukcije od prodirajućih predmeta za traktore kategorija T i C iz članka 18. stavka 2. točke (k) Uredbe (EU) br. 167/2013 provode se i provjeravaju u skladu s Prilogom XX. ovoj Uredbi.

Članak 24.

Zahtjevi koji se primjenjuju na ispušne sustave

Postupci ispitivanja i zahtjevi koji se primjenjuju na ispušne sustave za traktore kategorija T i C iz članka 18. stavka 2. točke (l) Uredbe (EU) br. 167/2013 provode se i provjeravaju u skladu s Prilogom XXI. ovoj Uredbi.

Članak 25.

Zahtjevi koji se primjenjuju na priručnik s uputama za upotrebu

Zahtjevi koji se primjenjuju na priručnik s uputama za upotrebu, uključujući aspekte povezane sa zaštitom od opasnih tvari te radom i održavanjem vozila, za vozila kategorija T, C, R i S iz članka 18. stavka 2. točaka (l), (n) i (q) Uredbe (EU) br. 167/2013 utvrđeni su u Prilogu XXII. ovoj Uredbi.

Članak 26.

Zahtjevi koji se primjenjuju na upravljačke naprave, uključujući sigurnost i pouzdanost upravljačkih sustava, naprava za isključivanje u nuždi i automatsko isključivanje

Postupci ispitivanja i zahtjevi koji se primjenjuju na upravljačke naprave, uključujući sigurnost i pouzdanost upravljačkih sustava, naprava za isključivanje u nuždi i automatsko isključivanje za traktore kategorija T i C iz članka 18. stavka 2. točke (o) Uredbe (EU) br. 167/2013 provode se i provjeravaju u skladu s Prilogom XXIII. ovoj Uredbi.

Članak 27.

Zahtjevi koji se primjenjuju na zaštitu od ostalih mehaničkih nesreća

Postupci ispitivanja i zahtjevi koji se primjenjuju na zaštitu od mehaničkih nesreća, uključujući zaštitu od hrapavih površina, oštrih rubova i kutova; pucanja cijevi koje prenose tekućine i nekontroliranog kretanja vozila, osim onih navedenih u člancima 9. do 14., 19. i 23. za vozila kategorija T, C, R i S iz članka 18. stavka 2. točke (p) Uredbe (EU) br. 167/2013 provode se i provjeravaju u skladu s Prilogom XXIV. ovoj Uredbi.

Članak 28.

Zahtjevi koji se primjenjuju na sigurnosne i zaštitne naprave

Postupci ispitivanja i zahtjevi koji se primjenjuju na sigurnosne i zaštitne naprave za vozila kategorija T, C, R i S iz članka 18. stavka 2. točke (r) Uredbe (EU) br. 167/2013 provode se i provjeravaju u skladu s Prilogom XXV. ovoj Uredbi.

Članak 29.

Zahtjevi koji se primjenjuju na informacije, upozorenja i oznake

Postupci ispitivanja i zahtjevi koji se primjenjuju na informacije, upozorenja i oznake, uključujući aspekte koji se odnose na signale upozorenja povezane s kočenjem te rad i održavanje vozila, za vozila kategorija T, C, R i S iz članka 18. stavka 2. točke (s) Uredbe (EU) br. 167/2013 provode se i provjeravaju u skladu s Prilogom XXVI. ovoj Uredbi.

Članak 30.

Zahtjevi koji se primjenjuju na materijale i proizvode

Postupci ispitivanja i zahtjevi koji se primjenjuju na materijale i proizvode za traktore kategorija T i C iz članka 18. stavka 2. točke (t) Uredbe (EU) br. 167/2013 provode se i provjeravaju u skladu s Prilogom XXVII. ovoj Uredbi.

Članak 31.

Zahtjevi koji se primjenjuju na akumulatore

Postupci ispitivanja i zahtjevi koji se primjenjuju na akumulatore za traktore kategorija T i C iz članka 18. stavka 2. točke (u) Uredbe (EU) br. 167/2013 provode se i provjeravaju u skladu s Prilogom XXVIII. ovoj Uredbi.

Članak 32.

Zahtjevi koji se primjenjuju na zaštitu od opasnih tvari

Postupci ispitivanja i zahtjevi koji se primjenjuju na zaštitu od opasnih tvari za traktore kategorija T i C iz članka 18. stavka 2. točke (l) Uredbe (EU) br. 167/2013 provode se i provjeravaju u skladu s Prilogom XXIX. ovoj Uredbi.







POGLAVLJE III.

ZAHTJEVI U POGLEDU TEHNIČKIH SLUŽBI

Članak 33.

Standardi učinkovitosti i ocjenjivanje tehničkih službi

Tehničke službe moraju postupati u skladu sa standardima učinkovitosti i postupkom za njihovo ocjenjivanje iz članka 61. Uredbe (EU) br. 167/2013 koji se provjeravaju u skladu s Prilogom XXX. ovoj Uredbi.

Članak 34.

Dozvola za samoispitivanje

Samoispitivanje koje provode unutarnje tehničke službe iz članka 60. stavka 1. Uredbe (EU) br. 167/2013 može se provoditi isključivo u slučajevima kada je to dopušteno Prilogom III. ovoj Uredbi.







POGLAVLJE IV.

NACIONALNA HOMOLOGACIJA TIPA TRAKTORA, SUSTAVA, SASTAVNIH DIJELOVA ILI ZASEBNIH TEHNIČKIH JEDINICA

Članak 35.

Nacionalna homologacija tipa traktora, sustava, sastavnih dijelova ili zasebnih tehničkih jedinica

Nacionalna tijela ne smiju odbiti dodjelu nacionalne homologacije tipa traktora, sustava, sastavnog dijela ili zasebne tehničke jedinice zbog razloga koji se odnose na zahtjeve u pogledu konstrukcije ako taj traktor, sustav, sastavni dio ili zasebna tehnička jedinica ispunjava zahtjeve ove Uredbe.







POGLAVLJE V.

ZAVRŠNE ODREDBE

Članak 36.

Izmjene Priloga I. Uredbi (EU) br. 167/2013

Prilog I. Uredbi (EU) br. 167/2013 mijenja se kako slijedi:

(1) u retku br. 39 unosi koji odgovaraju traktorima kategorija Ca i Cb zamjenjuju se s „X”;

(2) u retku br. 41 unosi koji odgovaraju traktorima kategorija T2a i T2b zamjenjuju se s „X”;

(3) u retku br. 43 unosi koji odgovaraju traktorima kategorija Ca i Cb zamjenjuju se s „X”;

(4) u retku br. 44 unosi koji odgovaraju traktorima kategorija Ca i Cb zamjenjuju se s „X”.

Članak 37.

Stupanje na snagu i primjena

Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.

Primjenjuje se od 1. siječnja 2016.

Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.









SAŽETAK







Broj priloga Naslov priloga Konstrukcija vozila i opći zahtjevi za homologaciju tipa I. Primjena pravilnika UNECE-a II. Priznavanje izvješća o ispitivanju izdanih na temelju Kodeksa OECD-a za potrebe EU homologacije tipa III. Aranžmani u pogledu postupaka homologacije tipa, uključujući zahtjeve povezane s virtualnim ispitivanjem IV. Aranžmani u pogledu sukladnosti proizvodnje V. Zahtjevi u pogledu dostupnosti informacija o popravku i održavanju VI. Zahtjevi koji se primjenjuju na zaštitne konstrukcije pri prevrtanju (dinamičko ispitivanje) VII. Zahtjevi koji se primjenjuju na zaštitne konstrukcije pri prevrtanju (traktori na gusjenicama) VIII Zahtjevi koji se primjenjuju na zaštitne konstrukcije pri prevrtanju (statičko ispitivanje) IX. Zahtjevi koji se primjenjuju na zaštitne konstrukcije pri prevrtanju (sprijeda ugrađene zaštitne konstrukcije pri prevrtanju na uskim traktorima) X. Zahtjevi koji se primjenjuju na zaštitne konstrukcije pri prevrtanju (straga ugrađene zaštitne konstrukcije pri prevrtanju na uskim traktorima) XI. Zahtjevi koji se primjenjuju na konstrukcije za zaštitu od padajućih predmeta XII. Zahtjevi koji se primjenjuju na putnička sjedala XIII. Zahtjevi koji se primjenjuju na razinu buke kojoj je izložen vozač XIV. Zahtjevi koji se primjenjuju na vozačko sjedalo XV. Zahtjevi koji se primjenjuju na radni prostor i pristup vozačkom sjedalu XVI. Zahtjevi koji se primjenjuju na priključna vratila XVII. Zahtjevi koji se primjenjuju na zaštitu sastavnih dijelova pogona XVIII. Zahtjevi koji se primjenjuju na sidrišta sigurnosnog pojasa XIX. Zahtjevi koji se primjenjuju na sigurnosne pojaseve XX. Zahtjevi koji se primjenjuju na zaštitu od prodirućih predmeta XXI. Zahtjevi koji se primjenjuju na ispušne sustave XXII. Zahtjevi koji se primjenjuju na priručnik s uputama za upotrebu XXIII. Zahtjevi koji se primjenjuju na upravljačke naprave, uključujući sigurnost i pouzdanost upravljačkih sustava, naprava za isključivanje u nuždi i automatsko isključivanje XXIV. Zahtjevi koji se primjenjuju na zaštitu od mehaničkih nesreća XXV. Zahtjevi koji se primjenjuju na štitnike i zaštitne naprave XXVI. Zahtjevi koji se primjenjuju na informacije, upozorenja i oznake XXVII. Zahtjevi koji se primjenjuju na materijale i proizvode XXVIII. Zahtjevi koji se primjenjuju na akumulatore XXIX. Zahtjevi koji se primjenjuju na zaštitu od opasnih tvari Zahtjevi u pogledu tehničkih službi XXX. Standardi učinkovitosti i ocjenjivanje tehničkih službi









PRILOG I.







Primjena pravilnika UNECE-a Pravilnik UNECE-a br. Predmet Niz izmjena Oznaka SL Primjenjivost 14 Sidrišta sigurnosnih pojaseva, sustavi sidrišta ISOFIX i sidrišta gornje sigurnosne uzice ISOFIX Dopuna 1. nizu izmjena 07. SL L 109, 28.4.2011., str. 1. T i C 16 Sigurnosni pojasevi, sustavi za držanje i sustavi za držanje djeteta Dopuna 1. nizu izmjena 06. SL L 233, 9.9.2011., str. 1. T i C 43 Sigurnosna stakla Dopuna 12. nizu izmjena 00. SL L 230, 31.8.2010., str. 119. T i C 60 Upravljačke naprave kojima upravlja vozač – označivanje upravljačkih naprava, pokaznih svjetiljaka i indikatora (mopedi/motocikli) SL L 95, 31.3.2004., str. 10. T i C 79 Oprema za upravljanje Dopuna 3. nizu izmjena 01. i Ispravak od 20. siječnja 2006. SL L 137, 27.5.2008., str. 25. T i C

Objašnjenje:

Uvrštenje sastavnog dijela na ovaj popis ne čini njegovu ugradnju obveznom. Međutim, za pojedine sastavne dijelove zahtjevi za obveznu ugradnju utvrđeni su u ostalim prilozima ovoj Uredbi.









PRILOG II.







Priznavanje izvješća o ispitivanju izdanih na temelju Kodeksa OECD-a za potrebe EU homologacije tipa Izvješće o ispitivanju na temelju Koda OECD-a br. Predmet Izdanje Primjenjivost Alternativa EU izvješću o ispitivanju na temelju 3 Službeno ispitivanje zaštitnih konstrukcija na traktorima za poljoprivredu i šumarstvo (dinamičko ispitivanje) Izdanje 2015. -Srpanj 2014.- T1, T4.2 i T4.3 Prilog VI. I Prilog XVIII. (ako su ispitana sidrišta sigurnosnog pojasa) 4 Službeno ispitivanje zaštitnih konstrukcija na traktorima za poljoprivredu i šumarstvo (statičko ispitivanje) Izdanje 2015. -Srpanj 2014.- T1/C1, T4.2/C4.2 i T4.3/C4.3 Prilog VIII. I Prilog XVIII. (ako su ispitana sidrišta sigurnosnog pojasa) 5 Službeno mjerenje buke na vozačkom mjestu (mjestima) na traktorima za poljoprivredu i šumarstvo Izdanje 2015. -Srpanj 2014.- T i C Prilog XIII. 6 Službeno ispitivanje sprijeda ugrađenih zaštitnih konstrukcija pri prevrtanju na uskim traktorima na kotačima za poljoprivredu i šumarstvo Izdanje 2015. -Srpanj 2014.- T2, T3 i T4.3 Prilog IX. I Prilog XVIII. (ako su ispitana sidrišta sigurnosnog pojasa) 7 Službeno ispitivanje straga ugrađenih zaštitnih konstrukcija pri prevrtanju na uskim traktorima na kotačima za poljoprivredu i šumarstvo Izdanje 2015. -Srpanj 2014.- T2/C2, T3/C3 i T4.3/C4.3 Prilog X. I Prilog XVIII. (ako su ispitana sidrišta sigurnosnog pojasa) 8 Službeno ispitivanje zaštitnih konstrukcija na traktorima na gusjenicama za poljoprivredu i šumarstvo Izdanje 2015. -Srpanj 2014.- C1, C2, C4.2 i C4.3 Prilog VII. I Prilog XVIII. (ako su ispitana sidrišta sigurnosnog pojasa) 10 Službeno ispitivanje zaštitnih konstrukcija od padajućih predmeta na traktorima za poljoprivredu i šumarstvo Izdanje 2015. -Srpanj 2014.- T i C Prilog XI. Dio C









PRILOG III.

Aranžmani u pogledu postupaka homologacije tipa, uključujući zahtjeve u vezi s virtualnim ispitivanjem

1. Postupak homologacije tipa

Pri primitku zahtjeva za homologaciju tipa vozila, homologacijsko tijelo:

1.1. provjerava odnose li se svi certifikati o EU homologaciji tipa i izvješća o ispitivanju izdani u skladu s Uredbom (EU) br. 167/2013 i delegiranim i provedbenim aktima donesenim u skladu s tom Uredbom koji se primjenjuju za homologaciju tipa vozila na određeni tip vozila i odgovaraju li propisanim zahtjevima;

1.2. na temelju dokumentacije provjerava jesu li specifikacije vozila i podaci iz opisnog dokumenta vozila navedeni u opisnoj dokumentaciji i certifikatima o EU homologaciji tipa u skladu s Uredbom (EU) br. 167/2013 i delegiranim i provedbenim aktima donesenim u skladu s tom Uredbom;

1.3. na izabranom uzorku vozila tipa za koji je zatražena homologacija provodi ili organizira provođenje pregleda dijelova ili sustava radi provjere je li vozilo (vozila) u skladu s odgovarajućim podacima navedenima u vjerodostojnoj opisnoj dokumentaciji s obzirom na Uredbu (EU) br. 167/2013 i delegirane i provedbene akte donesene u skladu s tom Uredbom;

1.4. provodi ili organizira provođenje odgovarajućih provjera ugradnje zasebnih tehničkih jedinica, prema potrebi.

1.5. provodi ili organizira provođenje potrebnih provjera prisutnosti predmeta predviđenih Prilogom I. Uredbi (EU) br. 167/2013;

2. Kombinacija tehničkih specifikacija

Broj vozila koja treba dostaviti mora biti dovoljan kako bi se omogućila odgovarajuća provjera različitih kombinacija za homologaciju, u skladu sa sljedećim kriterijima:

2.1. pogonska jedinica;

2.2. prijenosnik snage;

2.3. pogonske osovine (broj, položaj, međusobna povezanost);

2.4. upravljane osovine (broj i položaj);

2.5. sustav kočenja i kočene osovine (broj);

2.6. zaštitna konstrukcija pri prevrtanju;

2.7. zaštita od opasnih tvari.

3. Posebne odredbe

3. Ako za predmete obuhvaćene Uredbom (EU) br. 167/2013 i delegiranim i provedbenim aktima donesenima na temelju te Uredbe nisu dostupni homologacijski certifikati ili izvješća o ispitivanju, homologacijsko tijelo:

3.1. organizira provođenje potrebnih ispitivanja i provjera u skladu s Uredbom (EU) br. 167/2013 i delegiranim i provedbenim aktima donesenima na temelju te Uredbe;

3.2. provjerava je li vozilo u skladu s pojedinačnim podacima u opisnoj dokumentaciji vozila i zadovoljava li tehničke zahtjeve Uredbe (EU) br. 167/2013 i delegiranih i provedbenih akata donesenih u skladu s tom Uredbom;

3.3. provodi ili organizira provođenje odgovarajućih provjera ugradnje sastavnih dijelova i zasebnih tehničkih jedinica, prema potrebi.

4. Postupci za višestupanjsku EU homologaciju tipa

4.1. Općenito

4.1.1. Za uspješnu provedbu postupka višestupanjske EU homologacije potrebno je sudjelovanje svih zainteresiranih proizvođača. Zato prije dodjele homologacije prvog i sljedećeg stupnja homologacijska tijela provjeravaju postojanje odgovarajućih dogovora između relevantnih proizvođača za dostavu i razmjenu dokumenata i podataka tako da tip dovršenog vozila zadovoljava tehničke zahtjeve Uredbe (EU) br. 167/2013 i delegiranih i provedbenih akata donesenih u skladu s tom Uredbom. Takvi podaci isto tako sadržavaju pojedinosti iz dodijeljenih homologacija za sustave, sastavne dijelove i zasebne tehničke jedinice i dijelove vozila koji su ugrađeni u nedovršeno vozilo, ali još nisu homologirani.

4.1.2. EU homologacije tipa u skladu s točkom 4. dodjeljuju se na temelju trenutačnog stanja dovršenosti vozila i sadržavaju sve homologacije dodijeljene u ranijim stupnjevima.

4.1.3. Svaki proizvođač u višestupanjskom postupku EU homologacije odgovoran je za homologaciju i sukladnost proizvodnje svih sustava, sastavnih dijelova ili zasebnih tehničkih jedinica koje je proizveo ili ih je dodao u prethodnom stupnju izrade. On nije odgovoran za predmete koji su homologirani u prethodnim stupnjevima, osim u slučajevima kad preinačuje odgovarajuće dijelove u opsegu u kojem ranije dodijeljena homologacija postaje nevažećom.

4.2. Postupci.

Homologacijsko tijelo:

4.2.1. provjerava odnose li se svi certifikati o EU homologaciji tipa i izvješća o ispitivanju izdani u skladu s Uredbom (EU) br. 167/2013 i delegiranim i provedbenim aktima donesenim u skladu s tom Uredbom koji se primjenjuju za homologaciju tipa vozila na određeni tip vozila u njegovu stupnju dovršenosti i odgovaraju li propisanim zahtjevima;

4.2.2. utvrđuje jesu li svi potrebni podaci, vodeći računa o stupnju dovršenosti vozila, uvršteni u opisnu dokumentaciju;

4.2.3. na temelju dokumentacije provjerava jesu li specifikacije vozila i podaci iz opisnog dokumenta vozila navedeni u opisnoj dokumentaciji i certifikatima o EU homologaciji tipa u skladu s Uredbom (EU) br. 167/2013 ili delegiranim i provedbenim donesenim u skladu s tom Uredbom; a u slučaju dovršenog vozila kad neki podatak iz opisnog dokumenta nije naveden u opisnoj dokumentaciji, potvrđuje da je odgovarajući dio značajke usklađen s podacima iz opisne dokumentacije;

4.2.4. na izabranom uzorku vozila tipa za koji je zatražena homologacija provodi ili organizira provođenje pregleda dijelova ili sustava radi provjere je li vozilo (vozila) u skladu s odgovarajućim podacima navedenima u vjerodostojnoj opisnoj dokumentaciji s obzirom na Uredbu (EU) br. 167/2013 i delegirane i provedbene akte donesene u skladu s tom Uredbom;

4.2.5. provodi ili organizira provođenje odgovarajućih provjera ugradnje zasebnih tehničkih jedinica, prema potrebi.

4.3. Broj vozila koja treba pregledati za potrebe točke 4.2.4. mora biti dovoljan kako bi se omogućio pravilan nadzor različitih kombinacija koje je potrebno homologirati ovisno o stupnju dovršenosti vozila i kriterijima iz točke 2.

5. Uvjeti pod kojima se provodi virtualno ispitivanje i zahtjevi u pogledu virtualnog ispitivanja

5.1. Ciljevi i područje primjene

Točkom 5. utvrđuju se odgovarajuće odredbe u pogledu virtualnog ispitivanja u skladu s člankom 27. stavkom 6. Uredbe (EU) br. 167/2013. Ona se ne primjenjuje na drugi podstavak članka 27. stavka 3. navedene Uredbe.

5.2. Popis zahtjeva koji mogu biti podložni virtualnom ispitivanju

▼M1







Tablica 1. Popis zahtjeva koji mogu biti podložni virtualnom ispitivanju Upućivanje na delegirani akt Broj priloga Zahtjevi Ograničenja/napomene Uredba (EU) br. 1322/2014 IX. određivanje ponašanja pri bočnom prevrtanju uskog traktora sa zaštitnom konstrukcijom ugrađenom ispred vozačkog sjedala Dio B.4. Uredba (EU) br. 1322/2014 XV. Zahtjevi koji se primjenjuju na radni prostor i pristup vozačkom mjestu Samo zahtjevi koji se odnose na dimenzije i položaje Uredba (EU) 2015/208 VII. Zahtjevi u pogledu vidnog polja i brisača vjetrobranskog stakla Samo zahtjevi koji se odnose na dimenzije, položaj i vidljivost Uredba (EU) 2015/208 IX. Zahtjevi za retrovizore Samo zahtjevi koji se odnose na dimenzije, položaj i vidljivost Uredba (EU) 2015/208 XII. Zahtjevi u pogledu ugradnje uređaja za osvjetljavanje Samo zahtjevi koji se odnose na dimenzije, određivanje položaja i vidljivost iz točaka 5. i 6. (uz iznimku kolorimetrijskih i fotometrijskih zahtjeva) Uredba (EU) 2015/208 XIII. Zahtjevi u pogledu zaštite putnika u vozilu, uključujući unutarnju opremu, naslone za glavu, sigurnosne pojaseve i vrata vozila Dio 2. Samo zahtjevi koji se odnosi na dimenzije, uključujući detaljni oblik, i položaj Uredba (EU) 2015/208 XIV. Zahtjevi u pogledu vanjskog izgleda vozila i dodatne opreme Samo zahtjevi koji se odnosi na dimenzije, uključujući detaljni oblik, i položaj

▼B

6. Uvjeti u kojima se virtualno ispitivanje mora provesti

6.1. Shema virtualnog ispitivanja

Sljedeća shema koristi se kao osnovna struktura za opis i provedbu virtualnog ispitivanja:

6.1.1. svrha;

6.1.2. strukturni model;

6.1.3. rubni uvjeti;

6.1.4. pretpostavljena opterećenja;

6.1.5. izračun;

6.1.6. ocjena;

6.1.7. dokumentacija.

6.2. Temelji računalne simulacije i izračuna

6.2.1. Matematički model

Računalni model simulacije dostavlja proizvođač. On odražava složenost konstrukcije vozila, sustava i sastavnih dijelova koje treba ispitati s obzirom na zahtjeve. Iste se odredbe primjenjuju mutatis mutandis na ispitivanje sastavnih dijelova ili tehničkih jedinica neovisno o vozilu.

▼M1

6.2.2. Postupak za validaciju matematičkog modela

Matematički model validira se usporedbom sa stvarnim uvjetima ispitivanja. Fizičko se ispitivanje provodi radi usporedbe rezultata koji se dobiju pri upotrebi matematičkog modela s rezultatima fizičkog ispitivanja. Dokazuje se usporedivost rezultata ispitivanja. Radi toga proizvođači dostavljaju tehničkoj službi korelacijsko izvješće koje sadržava podatke o matematičkom modelu i korelaciji između rezultata dobivenih tim modelom i onih dobivenih fizičkim ispitivanjima u skladu sa shemom iz točke 6.1. Izvješće o validaciji, kojim se potvrđuje sukladnost matematičkog modela, sastavlja proizvođač ili tehnička služba i dostavlja homologacijskom tijelu. Svaka preinaka matematičkog modela ili programskog rješenja koja bi mogla obezvrijediti izvješće o validaciji daje se na uvid homologacijskom tijelu koje može zatražiti provođenje novog postupka validacije. Dijagram tijeka postupka validacije prikazan je na slici 1. točke 7.

▼B

6.2.3. Dokumentacija

Proizvođač stavlja na raspolaganje podatke i pomoćne alate koji su upotrijebljeni za simulaciju i izračun te ih na prikladan način dokumentira.

6.2.4. Alati i podrška

Na zahtjev tehničke službe proizvođač dostavlja i osigurava pristup potrebnim alatima uključujući odgovarajuće programsko rješenje.

6.2.5. Nadalje, proizvođač osigurava odgovarajuću podršku tehničkoj službi.

6.2.6. Osiguravanjem pristupa i podrške tehničkoj službi ne prestaje obveza tehničke službe s obzirom na osposobljenost njezina osoblja, plaćanja licencijskih prava i poštovanja povjerljivosti.

▼M1

6.2.7. Postupak homologacije kod virtualnog ispitivanja Sukladnost sa zahtjevima iz tablice 1. točke 5.2. može se dokazati postupcima virtualnog ispitivanja jedino ako se oni provode u skladu s matematičkim modelom validiranim u skladu sa zahtjevima iz točke 6.2.2. Primjenjivost i ograničenja tog modela usuglašavaju se s tehničkim službama i podliježu odobrenju homologacijskog tijela.

6.2.8. Izvješće o virtualnom ispitivanju Izvješće o rezultatima virtualnog ispitivanja dostavlja tehnička služba. Izvješće o ispitivanju treba biti usklađeno s korelacijskim izvješćem i izvješćem o validaciji te mora sadržavati najmanje sljedeće elemente: izradu virtualnog prototipa, ulazne vrijednosti za simulaciju i rezultate simulacije koji se odnose na tehničke zahtjeve.

▼B

7. Virtualno ispitivanje postupka validacije

Slika 1.

Dijagram tijeka virtualnog ispitivanja postupka validacije









PRILOG IV.

Aranžmani u pogledu sukladnosti proizvodnje

1. Definicije

Za potrebe ovog Priloga primjenjuju se sljedeće definicije:

1.1. „sustav upravljanja kvalitetom” znači sklop povezanih i uzajamno djelujućih elemenata koje organizacije upotrebljavaju radi usmjeravanja i kontrole načina na koji se provode politike u području kvalitete i ostvaruju ciljevi u pogledu kvalitete;

1.2. „revizija” znači postupak prikupljanja dokaza koji se upotrebljavaju za ocjenu uspješnosti primjene kriterija revizije, a trebala bi biti objektivna, nepristrana i neovisna te se provoditi u sustavnom i dokumentiranom postupku revizije;

1.3. „korektivno djelovanje” znači postupak rješavanja problema s daljnjim koracima poduzetima radi uklanjanja uzroka nesukladnosti ili nepoželjnog stanja i namijenjenima sprečavanju njihova ponavljanja;

2. Svrha

2.1. Cilj je postupka provjere sukladnosti proizvodnje osigurati da je svako proizvedeno vozilo, sustav, sastavni dio, zasebna tehnička jedinica, dio ili oprema u skladu sa zahtjevima u pogledu specifikacija, radnih značajki i označivanja homologiranog tipa.

2.2. Postupci neodvojivo uključuju ocjenu sustava upravljanja kvalitetom, u nastavku navedenu kao „prvo ocjenjivanje” te provjere i kontrole proizvodnje, u nastavku navedene kao „mjere za sukladnost proizvoda”.

3. Prvo ocjenjivanje

3.1. Prije dodjele homologacije tipa homologacijsko tijelo provjerava provodi li proizvođač zadovoljavajuće mjere i postupke za osiguranje učinkovite kontrole kako bi vozila, sustavi, sastavni dijelovi i zasebne tehničke jedinice u proizvodnji bili sukladni homologiranom tipu.

3.2. Na prvo ocjenjivanje primjenjuju se smjernice za nezavisno ocjenjivanje sustava upravljanja kvalitetom i/ili okolišem utvrđene u normi EN ISO 19011:2011.

3.3. Homologacijsko tijelo koje dodjeljuje homologaciju tipa provjerava zahtjev iz točke 3.1. Homologacijsko tijelo zadovoljno je prvim ocjenjivanjem i mjerama za sukladnost proizvoda iz odjeljka 4., uzimajući u obzir, prema potrebi, jednu od mjera opisanih u točkama od 3.3.1. do 3.3.3. ili kombinaciju dijela ili svih tih mjera, prema potrebi.

3.3.1. Prvo ocjenjivanje i/ili ovjeru mjera za sukladnost proizvoda provodi homologacijsko tijelo koje dodjeljuje homologaciju tipa ili imenovano tijelo koje djeluje u ime homologacijskog tijela.

3.3.1.1. Pri razmatranju opsega prvog ocjenjivanja koje treba provesti homologacijsko tijelo može uzeti u obzir raspoložive podatke koji se odnose na: 3.3.1.1.1. certifikaciju proizvođača opisanu u točki 3.3.3., koja nije obrađena ili priznata u skladu s tom točkom; 3.3.1.1.2. u slučaju homologacija sastavnih dijelova ili zasebnih tehničkih jedinica ocjenjivanje sustava upravljanja kvalitetom koje provodi proizvođač (proizvođači) vozila u prostorijama proizvođača sastavnog dijela ili zasebne tehničke jedinice, sukladno s jednim ili više propisa za područje industrije koji zadovoljavaju zahtjeve iz usklađene norme EN ISO 9001:2008.

3.3.2. Prvo ocjenjivanje i/ili provjeru mjera za sukladnost proizvoda može provesti i homologacijsko tijelo druge države članice ili imenovano tijelo koje za to odredi homologacijsko tijelo.

3.3.2.1. U tom slučaju homologacijsko tijelo druge države članice priprema izjavu o sukladnosti u kojoj navodi područja i proizvodne pogone relevantne za vozila, sustave, dijelove ili zasebne tehničke jedinice koje se homologira.

3.3.2.2. Nakon primanja zahtjeva za izdavanje izjave o sukladnosti od homologacijskog tijela države članice koja dodjeljuje homologaciju, homologacijsko tijelo druge države članice dostavlja prethodno navedenu izjavu o sukladnosti ili obavijest da ne može izdati takvu izjavu.

3.3.2.3. Izjava o sukladnosti sadržava najmanje sljedeće: 3.3.2.3.1. skupinu ili poduzeće (npr. XYZ automotive); 3.3.2.3.2. posebnu organizaciju (npr. europski odjel); 3.3.2.3.3. tvornice (lokacije) (npr. tvornica motora 1 (Ujedinjena Kraljevina) – tvornica vozila 2 (Njemačka)); 3.3.2.3.4. vozila/sastavne dijelove (npr. svi modeli kategorije T1); 3.3.2.3.5. područja ocjene (npr. sastavljanje motora, izrada nadogradnje, sastavljanje vozila); 3.3.2.3.6. pregledane dokumente (npr. priručnik i postupci kvalitete poduzeća); 3.3.2.3.7. datum ocjene (npr. ocjenjivanje provedeno od 18. do 30.5.2013.); 3.3.2.3.8. planirani nadzorni pregled (npr. listopad 2014.).

3.3.3. Homologacijsko tijelo isto tako može prihvatiti certifikaciju proizvođača prema usklađenoj normi EN ISO 9001:2008 ili jednakovrijednoj usklađenoj normi koja ispunjava zahtjeve u pogledu prvog ocjenjivanja iz točke 3.3. Proizvođač dostavlja detaljne podatke o certifikaciji i obvezuje se da će homologacijsko tijelo obavijestiti o svim izmjenama njezine valjanosti ili područja primjene.

3.4. Za homologaciju vozila ne treba ponavljati prva ocjenjivanja provedena radi dodjele homologacije za sustave, sastavne dijelove i zasebne tehničke jedinice, već ih treba dopuniti ocjenjivanjem koje se odnosi na mjesta i aktivnosti sastavljanja cijelog vozila koja nisu bila obuhvaćena prijašnjim ocjenjivanjima.

4. Mjere za sukladnost proizvoda

4.1. Svako vozilo, sustav, sastavni dio ili zasebna tehnička jedinica koja je homologirana u skladu s Uredbom (EU) br. 167/2013 i delegiranim i provedbenim aktima donesenima na temelju te Uredbe, pravilnikom UNECE-a u prilogu Revidiranom sporazumu iz 1958. ili u skladu s potpunim izvješćem o ispitivanju na temelju Kodeksa OECD-a iz Priloga II. ovoj Uredbi, mora biti proizvedena u skladu s homologiranim tipom tako da ispunjava zahtjeve ovog Priloga, Uredbe (EU) br. 167/2013, delegiranih i provedbenih akata donesenih na temelju te Uredbe, kao i odgovarajućeg Pravilnika UNECE-a (ili više njih) i Koda OECD-a (ili više njih).

4.2. Prije dodjele homologacije tipa u skladu s Uredbom (EU) br. 167/2013 i delegiranim i provedbenim aktima donesenima na temelju te Uredbe, pravilnikom UNECE-a u prilogu Revidiranom sporazumu iz 1958. ili Kodom OECD-a, homologacijsko tijelo države članice provjerava provode li se odgovarajuće mjere i planovi nadzora, koji se dogovaraju s proizvođačem za svaku homologaciju, za provođenje tih ispitivanja u određenim intervalima ili povezanih provjera radi provjere stalne sukladnosti s homologiranim tipom, uključujući, prema potrebi, ispitivanja navedena u Uredbi (EU) br. 167/2013, Pravilniku UNECE-a ili Kodu OECD-a.

4.3. Nositelj homologacije posebno: 4.3.1. osigurava postojanje i primjenu postupaka za djelotvornu kontrolu usklađenosti proizvoda (vozila, sustavi, sastavni dijelovi, zasebne tehničke jedinice, dijelovi ili oprema) s homologiranim tipom; 4.3.2. ima pristup ispitnoj ili drugoj odgovarajućoj opremi potrebnoj za provjeru usklađenosti sa svakim homologiranim tipom; 4.3.3. osigurava da se rezultat ispitivanja ili provjere evidentira i da priloženi dokumenti ostaju dostupni u razdoblju od deset godina, koje treba biti određeno u sporazumu s homologacijskim tijelom; 4.3.4. analizira rezultate svakog tipa ispitivanja i provjera u svrhu provjere i osiguravanja nepromjenjivosti značajka proizvoda, imajući u vidu promjene dopuštene u industrijskoj proizvodnji; 4.3.5. osigurava za svaki tip proizvoda provođenje najmanje provjera i ispitivanja propisanih Uredbom (EU) br. 167/2013 i delegiranim i provedbenim aktima donesenima na temelju te Uredbe, kao i onih utvrđenih u odgovarajućem Pravilniku UNECE-a ili Kodu OECD-a; 4.3.6. osigurava da svaka skupina uzoraka ili ispitivanih dijelova koji se pokažu neusklađenima s razmatranim tipom ispitivanja rezultira daljnjim uzorkovanjem i ispitivanjem ili provjerom. Poduzimaju se svi potrebni koraci za ponovno uspostavljanje proizvodnog postupka radi osiguravanja sukladnosti s homologiranim tipom. 4.3.7. za homologaciju vozila provjere iz točke 4.3.5. obuhvaćaju najmanje potvrđivanje ispravnosti proizvodne dokumentacije s obzirom na homologacijsku dokumentaciju i podatke koji su potrebni za potvrde o sukladnosti.

4.4. U slučaju homologacija tipa u fazama, miješanih ili višestupanjskih homologacija tipa homologacijsko tijelo koje dodjeljuje homologaciju tipa cijelog vozila može od bilo kojeg homologacijskog tijela koje je dodijelilo homologaciju tipa za odgovarajuće sustave, sastavne dijelove ili zasebne tehničke jedinice zatražiti posebne informacije o ispunjavanju zahtjeva za sukladnost proizvodnje utvrđenih ovim Prilogom.

4.5. Ako homologacijsko tijelo koje dodjeljuje homologaciju tipa cijelog vozila nije zadovoljno dostavljenim informacijama iz točke 4.4. te je o tome pisano obavijestilo predmetnog proizvođača i homologacijsko tijelo koje dodjeljuje homologaciju tipa za sustav, sastavni dio ili zasebnu tehničku jedinicu, ono zahtijeva dodatne revizije sukladnosti proizvodnje ili provjere na lokaciji proizvođača tih sustava, sastavnih dijelova ili zasebnih tehničkih jedinica, čiji se rezultati odmah dostavljaju predmetnom homologacijskom tijelu.

4.6. Ako se primjenjuju točke 4.4. i 4.5. te rezultati daljnje revizije i provjera nisu zadovoljavajući prema mišljenju homologacijskog tijela koje dodjeljuje homologaciju tipa cijelog vozila, proizvođač osigurava ponovno uspostavljanje sukladnosti proizvodnje u najkraćem mogućem roku korektivnim djelovanjem u skladu sa zahtjevima homologacijskog tijela koje dodjeljuje homologaciju tipa cijelog vozila i homologacijskog tijela koje dodjeljuje homologaciju tipa za sustav, sastavni dio ili zasebnu tehničku jedinicu.

5. Mjere za stalnu provjeru

5.1. Tijelo koje je dodijelilo homologaciju tipa u svakom trenutku može provjeriti sukladnost metoda kontrole proizvodnje koje se primjenjuju u svakom proizvodnom pogonu periodičkim revizijama. U tu svrhu proizvođač osigurava pristup lokacijama na kojima se odvijaju proizvodnja, inspekcija, ispitivanje, skladištenje i distribucija te dostavlja sve potrebne informacije o dokumentaciji i evidencijama sustava upravljanja kvalitetom.

5.1.1. Uobičajeni pristup za takve periodičke revizije omogućava nadzor stalne učinkovitosti postupaka utvrđenih odjeljcima 3. i 4. (prvo ocjenjivanje i mjere za sukladnost proizvoda) ovog Priloga.

5.1.1.1. Aktivnosti nadzora koje provode tehničke službe (imenovane ili priznate u skladu s odredbama iz točke 3.3.3.) prihvaćaju se kao ispunjavanje zahtjeva točke 5.1.1. s obzirom na postupke uspostavljene kod prvog ocjenjivanja.

5.1.1.2. Uobičajena učestalost tih provjera koje provodi homologacijsko tijelo (osim navedenih u točki 5.1.1.1.) takva je da osigura da se odgovarajuće kontrole sukladnosti proizvodnje primjenjuju u skladu s odjeljcima 3. i 4., u razdoblju koje ovisi o stupnju povjerenja koje postoji kod homologacijskog tijela.

5.2. Pri svakoj reviziji inspektoru su dostupne evidencije o ispitivanjima, provjerama i proizvodnji te osobito evidencije o ispitivanjima ili provjerama koji se zahtijevaju u točki 4.2.

5.3. Inspektor može odabrati nasumične uzorke za ispitivanje u laboratoriju proizvođača ili u prostorijama tehničke službe, pri čemu se provode samo fizička ispitivanja. Najmanji broj uzoraka može se odrediti prema rezultatima vlastite provjere proizvođača.

5.4. Kada se razina kontrole čini nezadovoljavajućom ili kada se smatra potrebnim provjeriti valjanost ispitivanja provedenih pri primjeni točke 5.2., inspektor bira uzorke koji se šalju tehničkoj službi na fizičko ispitivanje u skladu sa zahtjevima odjeljka 4. i Uredbe (EU) br. 167/2013, delegiranih i provedbenih akata donesenih na temelju te Uredbe, odgovarajućeg Pravilnika UNECE-a ili Koda OECD-a.

5.5. Kada su rezultati nadzora ili pregleda nezadovoljavajući, homologacijsko tijelo osigurava poduzimanje svih potrebnih koraka za ponovno uspostavljanje sukladnosti proizvodnje u najkraćem mogućem roku.

5.6. U slučajevima kada se Uredbom (EU) br. 167/2013 zahtijeva sukladnost s pravilnicima UNECE-a ili dozvoljava upotreba potpunih izvješća o ispitivanju izdanih na temelju normiranog Kodeksa OECD-a kao alternativa zahtjevima navedenim u delegiranim aktima donesenim u skladu s tom Uredbom, proizvođač može odabrati primjenu odredaba ovog Priloga kao alternativu zahtjevima za sukladnost proizvodnje iz odgovarajućih pravilnika UNECE-a ili Kodeksa OECD-a. Međutim, ako se primjenjuju točke 4.5. i 4.6., svi zasebni zahtjevi za sukladnost proizvodnje iz pravilnika UNECE-a ili Kodeksa OECD-a moraju se ispuniti u skladu sa zahtjevima homologacijskog tijela dok ono ne odluči da je ponovno uspostavljena sukladnost proizvodnje.









PRILOG V.

Zahtjevi u pogledu pristupa informacijama o popravku i održavanju

POPIS DODATAKA







Broj dodatka Naslov dodatka 1. Pristup informacijama o OBD sustavu te popravku i održavanju vozila 2. Informacije koje omogućuju razvoj generičkih dijagnostičkih alata

1. Definicija

Za potrebe ovog Priloga primjenjuje se sljedeća definicija: „pristup informacijama o OBD sustavu te popravku i održavanju vozila” znači dostupnost svih informacija o OBD sustavu te popravku i održavanju potrebnih za pregled, dijagnozu, servisiranje ili popravak vozila.

2. Sukladnost sa zahtjevima u pogledu pristupa informacijama o OBD sustavu vozila i informacijama o popravku i održavanju vozila u homologacijskom postupku

2.1. Proizvođač osigurava sukladnost s tehničkim zahtjevima iz ovog Priloga u pogledu pristupa informacijama o OBD sustavu te popravku i održavanju vozila.

2.2. Homologacijska tijela dodjeljuju homologaciju tipa samo nakon što od proizvođača dobiju potvrdu u o pristupu informacijama o OBD sustavu te popravku i održavanju vozila.

2.3. Potvrda o pristupu informacijama o OBD sustavu te popravku i održavanju vozila služi kao dokaz sukladnosti s poglavljem XV. Uredbe (EZ) br. 167/2013.

2.4. Potvrda o pristupu informacijama o OBD sustavu te popravku i održavanju vozila sastavlja se u skladu s obrascem iz članka 53. stavka 8. Uredbe (EU) br. 167/2013.

3. Naknade za pristup

Osim pristupa na vremenskoj osnovi na temelju članka 55. Uredbe (EU) br. 167/2013, proizvođači mogu nuditi pristup uz plaćanje naknade po transakciji, a ne na temelju trajanja odobrenog pristupa. Kad proizvođači nude sustav pristupa na vremenskoj osnovi i sustav plaćanja po transakciji, neovisni serviseri biraju jedan ili drugi sustav.

4. Rezervni dijelovi, dijagnostički alati i oprema za ispitivanje

4.1. U kontekstu članka 53. stavka 6. Uredbe (EU) br. 167/2013 proizvođač zainteresiranim stranama na svojoj mrežnoj stranici na temelju pojedinačnih dogovora pruža sljedeće informacije na koje se primjenjuje članak 55. Uredbe (EU) br. 167/2013 kao i podatke za kontakt: 4.1.1. odgovarajuće informacije koje omogućavaju razvoj zamjenskih sastavnih dijelova koji su ključni za ispravno djelovanje OBD sustava; 4.1.2. informacije koje omogućuju razvoj generičkih dijagnostičkih alata kako su navedeni u Dodatku 2.

4.2. Za potrebe točke 4.1.1. razvoj zamjenskih sastavnih dijelova ne smije biti ograničen ničim od sljedećeg: 4.2.1. nedostupnošću odgovarajućih podataka; 4.2.2. tehničkim zahtjevima koji se odnose na pokazivač neispravnosti ako su prekoračene granične vrijednosti OBD-a ili ako OBD sustav ne može ispuniti osnovne zahtjeve ove Uredbe s obzirom na nadzor; 4.2.3. posebnim preinakama u obradi informacija o OBD sustavu radi neovisne obrade vozila s pogonom na plin ili na benzin; 4.2.4. homologacijom tipa vozila s pogonom na plin koja imaju ograničen broj manjih nedostataka.

4.3. Za potrebe točke 4.1.2., kad proizvođači upotrebljavaju dijagnostičke i ispitne alate u skladu s normom ISO 22900-2:2009 Modularno komunikacijsko sučelje vozila (MVCI) i normom ISO 22901-2:2011 Otvorena razmjena dijagnostičkih podataka (ODX) u njihovim franšiznim mrežama, datoteke ODX dostupne su neovisnim operatorima na mrežnoj stranici proizvođača.

▼M1

4.4. Točka 4.1.2. primjenjuje se od 1. 7. 2021. Međutim, proizvođači vozila kategorija R i S koji se za dijagnostiku ili ponovno programiranje svojih vozila ne koriste dijagnostičkim alatima ni fizičkim nili bežičnim komunikacijama s ugrađenim elektroničkim upravljačkim jedinicama izuzeti su od obveza iz točke 4.1.2.

▼B

5. Višestupanjska homologacija tipa

5.1. U slučaju višestupanjske homologacije tipa prema definiciji iz članka 20. Uredbe (EU) br. 167/2013 krajnji je proizvođač odgovoran za osiguravanje pristupa informacijama o OBD sustavu te popravku i održavanju vozila u pogledu svojeg stupnja (stupnjeva) proizvodnje i poveznicu s prethodnim stupnjem (stupnjevima).

5.2. Nadalje, krajnji proizvođač neovisnim operatorima na svojoj mrežnoj stranici osigurava sljedeće informacije: 5.2.1. adresu mrežne stranice proizvođača (ili više njih) odgovornog za prethodni stupanj (stupnjeve); 5.2.2. naziv i adresu proizvođača odgovornih za prethodni stupanj (stupnjeve); 5.2.3. broj (brojeve) homologacije tipa prethodnog stupnja (stupnjeva); 5.2.4. broj motora.

5.3. Proizvođači koji su odgovorni za određeni stupanj ili određene stupnjeve homologacije tipa dužni su na svojim mrežnim stranicama osigurati pristup informacijama o OBD sustavu te popravku i održavanju vozila u pogledu stupnja (stupnjeva) homologacije tipa za koji su odgovorni i poveznicu s prethodnim stupnjem (stupnjevima).

5.4. Proizvođač odgovoran za određeni stupanj ili određene stupnjeve homologacije tipa stavlja na raspolaganje proizvođačima odgovornima za sljedeći stupanj sljedeće podatke: 5.4.1. potvrdu o sukladnosti koja se odnosi na stupanj (stupnjeve) za koji je odgovoran; 5.4.2. potvrdu o pristupu informacijama o OBD sustavu te popravku i održavanju vozila, uključujući njezine priloge; 5.4.3. broj homologacije tipa koji se odnosi na stupanj (stupnjeve) za koji je odgovoran; 5.4.4. dokumentaciju iz točaka 5.4.1., 5.4.2. i 5.4.3. koju je dostavio proizvođač (proizvođači) uključen u prethodni stupanj (stupnjeve).

5.5. Svaki proizvođač ovlašćuje proizvođača odgovornog za sljedeći stupanj da proslijedi dokumentaciju proizvođačima odgovornima za naknadne i konačne stupnjeve.

5.6. Nadalje, na ugovornoj osnovi proizvođač odgovoran za određeni stupanj ili određene stupnjeve homologacije tipa: 5.6.1. osigurava proizvođaču odgovornom za sljedeći stupanj pristup informacijama o OBD sustavu te popravku i održavanju vozila te informacijama o sučelju koje odgovaraju određenom stupnju (stupnjevima) za koji je odgovoran; 5.6.2. osigurava, na zahtjev proizvođača odgovornog za naknadni stupanj homologacije tipa, pristup informacijama o OBD sustavu te popravku i održavanju vozila te informacijama o sučelju koji odgovaraju određenom stupnju (stupnjevima) za koji je odgovoran.

5.7. Proizvođač, uključujući krajnjeg proizvođača, može naplaćivati naknadu u skladu s člankom 55. Uredbe (EU) br. 167/2013 samo za određeni stupanj (stupnjeve) za koji je odgovoran.

5.8. Proizvođač, uključujući krajnjeg proizvođača, ne naplaćuje naknadu za informacije o adresi mrežne stranice ili podatke za kontakt drugih proizvođača.

6. Mali proizvođači

6.1. Proizvođači osiguravaju pristup informacijama o popravku i održavanju na lako dostupan i brz način te na način koji nije diskriminirajući u usporedbi s odredbama ili pristupom za ovlaštene prodavatelje i servisere u skladu s člankom 53. stavkom 13. Uredbe (EU) br. 167/2013. ako je njihova godišnja proizvodnja na svjetskoj razini tipa vozila obuhvaćenog ovom Uredbom manja od: (a) za kategoriju T: 200 vozila; (b) za kategoriju C: 80 vozila; (c) za kategoriju R: 400 vozila; (d) za kategoriju S: 200 vozila. Za tip sustava, sastavnog dijela ili zasebne tehničke jedinice obuhvaćenih ovom Uredbom, u smislu ove odredbe odgovarajuća je brojka 250 primjeraka.

▼M1

6.2. Vozila, sustavi, sastavni dijelovi i zasebne tehničke jedinice obuhvaćeni točkom 6.1. moraju se navesti na proizvođačevoj internetskoj stranici s informacijama o popravku i održavanju.

▼B

6.3. Homologacijsko tijelo obavještava Komisiju o svim homologacijama tipa dodijeljenima malim proizvođačima.

7. Ispunjavanje obveza koje se odnose na pristup informacijama o OBD sustavu te popravku i održavanju vozila

7.1. Homologacijska tijela mogu u svakom trenutku, na vlastitu inicijativu ili na temelju pritužbe ili ocjene tehničke službe, provjeriti ispunjava li proizvođač obveze na temelju Uredbe (EZ) br. 167/2013, ove Uredbe kao i uvjete potvrde o pristupu informacijama o OBD sustavu te popravku i održavanju vozila.

7.2. Kad homologacijsko tijelo utvrdi da proizvođač ne ispunjava obveze koje se odnose na pristup informacijama o OBD sustavu te popravku i održavanju vozila, homologacijsko tijelo koje je dodijelilo odgovarajuću homologaciju tipa poduzima odgovarajuće mjere za poboljšanje stanja.

7.3. Takve mjere mogu uključivati povlačenje ili obustavu homologacije tipa, kazne ili druge mjere donesene u skladu s Uredbom (EZ) br. 167/2013.

7.4. Ako neovisni operator ili strukovno udruženje koje zastupa neovisne operatore podnese pritužbu homologacijskom tijelu, tijelo provodi reviziju radi provjere ispunjava li proizvođač obveze u pogledu pristupa informacijama o OBD sustavu te popravku i održavanju vozila.

7.5. Pri provođenju revizije homologacijsko tijelo može zatražiti od tehničke službe ili nekog drugog neovisnog stručnjaka da ocijeni jesu li te obveze ispunjene.

7.6. Ako informacije o OBD sustavu te popravku i održavanju vozila nisu na raspolaganju pri podnošenju zahtjeva za homologaciju tipa, proizvođač dostavlja te informacije u roku od šest mjeseci od datuma homologacije.

7.7. Kad se vozilo stavlja na tržište više od šest mjeseci nakon homologacije tipa, informacije se dostavljaju na dan stavljanja vozila na tržište.

7.8. Homologacijsko tijelo na temelju popunjene potvrde o informacijama o OBD sustavu te popravku i održavanju vozila može pretpostaviti da je proizvođač pokrenuo zadovoljavajuće mjere i postupke u pogledu pristupa informacijama o OBD sustavu te popravku i održavanju vozila, pod uvjetom da nije uložena pritužba i da proizvođač dostavi potvrdu u rokovima iz točke 7.7.

7.9. Ako se takva potvrda o sukladnosti ne dostavi u tom roku, homologacijsko tijelo poduzima odgovarajuće mjere radi osiguranja sukladnosti.

8. Zahtjevi u pogledu informacija za dodjeljivanje pristupa nesigurnosnim područjima neovisnim operatorima

8.1. Za pristup informacijama o OBD sustavu te popravku i održavanju vozila, osim onih koje se odnose na sigurnosna područja vozila, za registraciju neovisnog operatora za upotrebu proizvođačeve mrežne stranice zahtijevaju se samo podaci koji su potrebni za potvrđivanje načina plaćanja za informacije.

9. Zahtjevi u pogledu informacija za dodjeljivanje pristupa sigurnosnim područjima neovisnim operatorima

9.1. Za pristup bilo kojim informacijama o OBD sustavu te popravku i održavanju u pogledu pristupa sigurnosnim područjima vozila neovisni operator odobren je i ovlašten u tu svrhu na temelju dokumentacije koja pokazuje da vodi poslovanje zakonito i da nije bio osuđivan za odgovarajuće kriminalne radnje.

9.2. Neovisni operatori dobivaju pristup sigurnosnim obilježjima vozila koja upotrebljavaju ovlašteni trgovci i servisi pod zaštitom sigurnosne tehnologije s obzirom na razmjenu podataka kako bi se osigurala povjerljivost, cjelovitost i zaštita od reprodukcije.

9.3. Forum o pristupu informacijama o vozilu iz članka 56. Uredbe (EU) br. 167/2013 određuje najsuvremenije parametre za ispunjavanje tih zahtjeva.

9.4. Za informacije koji se odnose na pristup sigurnosnim područjima vozila, neovisni operator predočuje certifikat u skladu s normom ISO 20828:2006 kojom identificira sebe i organizaciju kojoj pripada. Proizvođač odgovara svojim certifikatom u skladu s normom ISO 20828:2006 kako bi neovisnom operatoru potvrdio da pristupa legitimnoj stranici predmetnog proizvođača. Obje strane vode dnevnik svih takvih transakcija u kojima navode vozila i preinake na njima na temelju ove odredbe.









Dodatak 1.

Pristup informacijama o OBD sustavu te popravku i održavanju vozila

1. Uvod

1.1. Ovim se Dodatkom utvrđuju tehnički zahtjevi za pristup informacijama o OBD sustavu te popravku i održavanju vozila.

2. Zahtjevi

2.1. Proizvođač dostavlja informacije o popravku i održavanju vozila upotrebljavajući samo otvorene tekstualne i grafičke formate ili formate koji se mogu pregledavati i ispisati samo s pomoću standardnih, besplatno dostupnih programskih rješenja koja se jednostavno instaliraju i koja rade na računalnim operativnim sustavima u uobičajenoj upotrebi.

2.1.1. Informacije o OBD sustavu te popravku i održavanju vozila dostupne na mrežnim stranicama u skladu su sa zajedničkim standardom iz članka 53. stavka 2. Uredbe (EU) br. 167/2013.

2.1.2. Kad je moguće, ključne riječi metapodataka u skladu su s normom ISO 15031-2:2010. Takve su informacije dostupne u svakom trenutku, osim za potrebe održavanja mrežne stranice.

2.1.3. Svi koji traže pravo umnožavanja ili ponovne objave informacija trebali bi pregovarati izravno s predmetnim proizvođačem.

2.1.4. Podaci za materijale za obuku isto su tako dostupni, ali putem drugih medija osim mrežnih stranica.

2.2. Informacije o svim dijelovima vozila kojima je vozilo opremljeno kako je određeno modelom i serijskim brojem ili identifikacijskom oznakom vozila (VIN) i svim drugim dodatnim kriterijima kao što su osovinski razmak, snaga motora, razina opreme ili dodatna oprema te koji se mogu zamijeniti zamjenskom dijelovima koje proizvođač nudi svojim ovlaštenim servisima ili trgovcima ili trećim osobama upućivanjem na broj dijela izvorne opreme, dostupne su u bazi podataka koja je lako dostupna neovisnim operatorima.

2.3. Ta baza podataka ili alternativni dostupni format sadržava identifikacijski broj vozila, brojeve dijelova originalne opreme, nazive dijelova originalne opreme, podatke o valjanosti (valjano od do), upute za ugradnju i, prema potrebi, bitne značajke.

2.4. Informacije u bazi podataka ili raspoložive u drugom dostupnom formatu redovno se ažuriraju. Preciznije, ažuriranje obuhvaća sve preinake koje se odnose na pojedinačna vozila nakon njihove proizvodnje ako su te informacije dostupne ovlaštenim trgovcima.

▼M1

2.5. Ponovno programiranje i dijagnostika upravljačkih jedinica radi umjeravanja nakon popravka ili učitavanja softvera u zamjensku elektroničku upravljačku jedinicu (ECU) ili ponovnog kodiranja ili ponovnog pokretanja zamjenskih dijelova ili sastavnih dijelova mora biti moguće uz upotrebu nevlasničke elektroničke opreme.

2.5.1. Ponovno programiranje i dijagnostika (komunikacijsko sučelje PC-VCI) obavlja se u skladu s normama ISO 22900-2, SAE J2534 ili TMC RP1210 od 1. 7. 2021.; Međutim, prvi se stavak na sljedeće proizvođače primjenjuje od 1. 7. 2023.: (a) proizvođače vozila kategorije R i S; (b) proizvođače vozila kategorije T i C čija je proizvodnja manja od ograničenja iz točke 6.1.; (c) proizvođače sustava, sastavnih dijelova ili zasebnih tehničkih jedinica čija je proizvodnja manja od ograničenja iz točke 6.1.

2.5.2. Moguće je upotrijebiti i sučelje poput etherneta, serijskog kabela ili LAN-a te alternativne medije poput CD-a, DVD-a ili memorijski uređaj bez pokretnih dijelova, ali pod uvjetom da nisu potrebni vlasnički komunikacijski softver (npr. upravljački programi ili drugi softverski dodaci (plug-in)) i vlasnička elektronička oprema. Kako bi se potvrdila kompatibilnost proizvođačeve specifične aplikacije i komunikacijskih sučelja vozila (VCI) usklađenih s normama ISO 22900-2, SAE J2534 ili TMC RP1210, proizvođač mora ponuditi provjeru valjanosti neovisno razvijenih VCI-jeva ili proizvođaču VCI-ja ponuditi podatke potrebne za samostalno provođenje takve provjere valjanosti, uz najam sve posebne opreme. Uvjeti iz članka 55. Uredbe (EU) br. 167/2013 primjenjuju se na naknade za takvu validaciju ili za podatke i opremu.

2.5.3. Od 1. 7. 2021. mora se osiguravati istovremeno postojanje softvera proizvođača vozila; Međutim, prvi se stavak na sljedeće proizvođače primjenjuje od 1. 7. 2023.: (a) proizvođače vozila kategorije R i S; (b) proizvođače vozila kategorije T i C čija je proizvodnja manja od ograničenja iz točke 6.1.; (c) proizvođače sustava, sastavnih dijelova ili zasebnih tehničkih jedinica čija je proizvodnja manja od ograničenja iz točke 6.1.

2.5.4. Radi osiguravanja komunikacije između vozila i dijagnostičkih alata, na fizičke dijagnostičke priključke između komunikacijskog sučelja vozila i vozila primjenjuju se sljedeće norme: SAE J1939-13, ISO 11783-2, ISO 15031-3 ili ISO 13400-4.

▼B

2.5.5. Ako proizvođač preporučuje kombinaciju tipa traktora s tipom vozila kategorije R ili S ili obratno, neovisnim operatorima mora osigurati informacije o OBD sustavu te popravku i održavanju vozila u pogledu međusobne povezanosti obaju vozila. Te informacije mogu biti osigurane na mrežnoj stranici koju je uspostavilo nekoliko proizvođača ili konzorcij proizvođača, pod uvjetom da je ta mrežna stranica sukladna odredbama ove Uredbe, kako je navedeno u uvodnoj izjavi 23. Uredbe (EU) br. 167/2013.

2.6. Na mrežnim stranicama proizvođača s informacijama o popravku navode se brojevi homologacije tipa prema modelu.

2.7. Proizvođači određuju razumne i razmjerne naknade za pristup po satu, dnevni, mjesečni, godišnji pristup ili jednokratni pristup svojim web-mjestima s informacijama o popravku i održavanju.









Dodatak 2.

Informacije koje omogućuju razvoj generičkih dijagnostičkih alata

1. Informacije potrebne za proizvodnju dijagnostičkih alata

Kako bi se olakšalo osiguravanje generičkih dijagnostičkih alata za servisere više marki, proizvođači vozila stavljaju na raspolaganje informacije iz točaka 1.1., 1.2. i 1.3. na svojim mrežnim stranicama o popravku. Te informacije uključuju sve funkcije dijagnostičkih alata i sve poveznice na informacije o popravku te upute za otklanjanje kvarova. Razumni troškovi mogu se zaračunati za pristup informacijama.

1.1. Informacije o komunikacijskim protokolima

Sljedeće informacije moraju biti razvrstane po marki, modelu i varijanti vozila ili po drugim upotrijebljenim definicijama poput identifikacijske oznake vozila (VIN) ili identifikacije vozila i sustava:

(a) svaki dodatni sustav informacijskih protokola koji je nužan za potpunu dijagnostiku uz norme propisane u točki 4.7.3. Priloga 9.B Pravilniku UNECE-a br. 49, uključujući opis postupaka za svako programsko rješenje ili opremu, identifikaciju parametara, prijenosne funkcije, zahtjeve za održavanje neprekinutosti rada (keep alive) ili uvjete za greške;

(b) detalji o načinu dobivanja i tumačenja svih kodova grešaka koji nisu u skladu s normama propisanima u točki 4.7.3. Priloga 9.B Pravilniku UNECE-a br. 49;

(c) popis svih parametara aktivnih podataka uključujući informacije o pristupu i mjerilu;

(d) popis svih raspoloživih funkcionalnih ispitivanja uključujući aktiviranje ili upravljanje uređaja i način njihova izvođenja;

(e) detalji o načinu dobivanja svih podataka o sastavnim dijelovima i njihovu statusu, vremenskim oznakama, kodovima neriješenih dijagnostičkih grešaka (DTC) i tzv. freeze-frame podacima (pohranjeni podaci pri prvoj pojavi greške);

(f) ponovno namještanje prilagodljivih parametara za obuku, kodiranje varijanti i zamjenskih sastavnih dijelova i želje kupca;

(g) identifikacija ECU-a i kodiranje varijanti;

(h) detalji o ponovnom namještanju u početni položaj servisnih svjetala;

(i) položaj dijagnostičkog priključka i detalji o priključku;

(j) identifikacijska oznaka motora.

1.2. Ispitivanje i dijagnoza sastavnih dijelova koje nadzire OBD sustav

Zahtijevaju se sljedeće informacije:

(a) opis ispitivanja kojima se potvrđuje njegovo funkcioniranje na sastavnom dijelu ili na ožičenju;

(b) postupak ispitivanja, uključujući ispitne parametre i podatke o sastavnim dijelovima;

(c) detalji o spajanju, uključujući najmanje i najveće ulazne i izlazne vrijednosti pri vožnji i pod opterećenjem;

(d) očekivane vrijednosti u određenim uvjetima vožnje, uključujući prazni hod;

(e) električne vrijednosti za sastavni dio u statičkom i dinamičkom stanju;

(f) kodna oznaka vrste greške za svaku od prethodnih situacija;

(g) sljedovi dijagnosticiranja vrsta grešaka, uključujući isključivanje hijerarhijskim stablima grešaka i vođenom dijagnostikom.

1.3. Podaci potrebni za izvršenje popravka

Zahtijevaju se sljedeće informacije:

(a) inicijalizacija ECU-a i sastavnog dijela (u slučaju ugradnje zamjenskih dijelova);

(b) inicijalizacija novih ili zamjenskih ECU-a, ovisno o slučaju, primjenom pass-through tehnika (ponovnog) programiranja.









PRILOG VI.

Zahtjevi koji se primjenjuju na zaštitne konstrukcije pri prevrtanju (dinamičko ispitivanje)

A. OPĆA ODREDBA

1. Zahtjevi Unije koji se primjenjuju na zaštitne konstrukcije pri prevrtanju (dinamičko ispitivanje) navedeni su u točki B.

B. ZAHTJEVI KOJI SE PRIMJENJUJU NA ZAŠTITNE KONSTRUKCIJE PRI PREVRTANJU (DINAMIČKO ISPITIVANJE) ( 1 )

1. Definicije

1.1. [Ne primjenjuje se]

1.2. Zaštitna konstrukcija pri prevrtanju (ROPS) Zaštitna konstrukcija pri prevrtanju (zaštitna kabina ili kavez), dalje u tekstu „zaštitna konstrukcija”, znači konstrukcija na traktoru kojoj je bitna svrha spriječiti ili smanjiti opasnost za vozača u slučaju prevrtanja traktora pri uobičajenoj upotrebi. Svojstvo zaštitne konstrukcije pri prevrtanju osiguravanje je sigurnosnog prostora koji je dovoljno velik da zaštiti vozača kada sjedi unutar obrisa zaštitne konstrukcije ili u prostoru koji je ograničen nizom pravaca od vanjskih rubova konstrukcije do bilo kojeg dijela traktora koji može doći u dodir s ravnim tlom i može poduprijeti traktor u tom položaju ako se traktor prevrne.

1.3. Razmak gusjenica 1.3.1. Uvodna definicija: središnja ravnina kotača Središnja ravnina kotača jest ravnina koja je jednako udaljena od dviju ravnina koje dodiruju vanjske rubove oboda naplataka. 1.3.2. Definicija razmaka kotača Vertikalna ravnina kroz os kotača siječe njegovu središnju ravninu po pravcu koji se u jednoj točki dodiruje s površinom oslanjanja. Ako su A i B dvije točke određene za kotače na istoj osovini traktora, razmak kotača jest udaljenost između točaka A i B. Razmak kotača tako se može odrediti za prednje i stražnje kotače. Kod udvojenih kotača razmak kotača udaljenost je između središnjih ravnina parova kotača. Kod traktora na gusjenicama razmak gusjenica udaljenost je između središnjih ravnina gusjenica. 1.3.3. Dodatna definicija: središnja ravnina traktora Uzmu li se u obzir krajnji položaji točaka A i B za stražnju osovinu traktora, dobije se najveća moguća vrijednost za razmak kotača. Vertikalna ravnina koja je okomita na dužinu AB u njezinoj središnjoj točki središnja je ravnina traktora.

1.4. Osovinski razmak Razmak između vertikalnih ravnina koje prolaze kroz dvije prethodno utvrđene dužine AB, jedne za prednje kotače i jedne za stražnje kotače.

1.5. Određivanje indeksne točke sjedala; Položaj i namještanje sjedala za ispitivanje 1.5.1. Indeksna točka sjedala (SIP) ( 2 ) Indeksna točka sjedala određuje se u skladu s normom ISO 5353:1995. 1.5.2. Položaj i namještanje sjedala za ispitivanje 1.5.2.1. Kada su nagib naslona sjedala i sjedna ploha podesivi, naslon sjedala i sjednu plohu treba namjestiti tako da je indeksna točka sjedala u najvišem krajnjem stražnjem položaju. 1.5.2.2. Kada je sjedalo opremljeno ovjesom, ovjes treba blokirati u središnjem položaju, osim ako je to protivno uputama koje je proizvođač sjedala jasno odredio. 1.5.2.3. Kada je položaj naslona sjedala podesiv samo po duljini i visini, uzdužna os koja prolazi kroz indeksnu točku sjedala mora biti usporedna s vertikalnom uzdužnom ravninom traktora koja prolazi kroz središte kola upravljača, uz najveće dopušteno odstupanje 100 mm od te ravnine.

1.6. Sigurnosni prostor 1.6.1. Referentna ravnina Sigurnosni prostor prikazan je na slikama 3.8. do 3.10. te u tablici 3.3. Prostor je određen s obzirom na referentnu ravninu i indeksnu točku sjedala. Referentna ravnina je vertikalna, uobičajeno uzdužna ravnina traktora koja prolazi kroz indeksnu točku sjedala i središte kola upravljača. Referentna ravnina uobičajeno se podudara sa središnjom uzdužnom ravninom traktora. Pretpostavlja se da se ta referentna ravnina tijekom opterećenja pomiče vodoravno sa sjedalom i kolom upravljača, ali da je okomita na traktor ili podnicu zaštitne konstrukcije pri prevrtanju. Sigurnosni prostor određuje se u skladu s točkama 1.6.2. i 1.6.3. 1.6.2. Određivanje sigurnosnog prostora za traktore s nezakretnim sjedalom Sigurnosni prostor za traktore s nezakretnim sjedalom određen je u točkama 1.6.2.1. do 1.6.2.10. i, kad je traktor na vodoravnoj površini sa sjedalom, ako je podesivo, namještenim u najviši krajnji stražnji položaj (2) i kolom upravljača, ako je podesivo, namještenim u središnji položaj za vozača u sjedećem položaju, ograničavaju ga sljedeće ravnine: 1.6.2.1. vodoravna ravnina A1 B1 B2 A2 postavljena (810 + av) mm iznad indeksne točke sjedala, pri čemu se dužina B1B2 nalazi (ah – 10) mm iza indeksne točke sjedala; 1.6.2.2. nagnuta ravnina G1 G2 I2 I1, koja je okomita na referentnu ravninu i uključuje točku 150 mm iza dužine B1B2 i krajnju stražnju točku naslona sjedala; 1.6.2.3. cilindrična površina A1 A2 I2 I1, koja je okomita na referentnu ravninu, ima polumjer 120 mm i dodiruje ravnine određene u točkama 1.6.2.1. i 1.6.2.2.; 1.6.2.4. cilindrična površina B1 C1 C2 B2, koja je okomita na referentnu ravninu, ima polumjer 900 mm, doseže 400 mm prema naprijed i po dužini B1B2 dodiruje ravninu određenu u točki 1.6.2.1.; 1.6.2.5. nagnuta ravnina C1 D1 D2 C2, koja je okomita na referentnu ravninu, spaja se s površinom određenom u točki 1.6.2.4. i prolazi 40 mm od prednjeg vanjskog ruba kola upravljača. Kada je kolo upravljača u gornjem položaju, ta se ravnina nastavlja od dužine B1B2 tangentno do površine određene u točki 1.6.2.4.; 1.6.2.6. vertikalna ravnina D1 E1 E2 D2 koja je okomita na referentnu ravninu i nalazi se 40 mm ispred vanjskog ruba kola upravljača; 1.6.2.7. vodoravna ravnina E1 F1 F2 E2 koja prolazi kroz točku (90 – av) mm ispod indeksne točke sjedala; 1.6.2.8. površina G1 F1 F2 G2, koja je po potrebi zakrivljena od donje granične ravnine određene u točki 1.6.2.2. do vodoravne ravnine određene u točki 1.6.2.7., okomita na referentnu ravninu i po cijeloj duljini dodiruje naslon sjedala; 1.6.2.9. vertikalne ravnine J1 E1 F1 G1 H1 i J2 E2 F2 G2 H2. Te vertikalne ravnine dosežu visinu od 300 mm iznad ravnine E1 F1 F2 E2; razmaci E1 E0 i E2 E0 iznose 250 mm; 1.6.2.10. dvije usporedne ravnine A1 B1 C1 D1 J1 H1 I1 i A2 B2 C2 D2 J2 H2 I2 koje su nagnute tako da se gornji rub ravnine na strani na koju djeluje opterećenje nalazi najmanje 100 mm od vertikalne referentne ravnine. 1.6.3. Određivanje sigurnosnog prostora za traktore sa zakretnim vozačkim mjestom Za traktore sa zakretnim vozačkim mjestom (zakretno sjedalo i kolo upravljača), sigurnosni prostor je obris dvaju sigurnosnih prostora koji su određeni s dva različita položaja kola upravljača i sjedala. 1.6.4. Dodatna sjedala 1.6.4.1. U slučaju traktora koje je moguće opremiti dodatnim sjedalima, tijekom ispitivanja uzima se u obzir obris koji uključuje indeksne točke sjedala za sve ponuđene mogućnosti. Zaštitna konstrukcija ne smije ulaziti u širi sigurnosni prostor u kojem su uzete u obzir te različite indeksne točke sjedala. 1.6.4.2. U slučaju kada se nakon provedenog ispitivanja ponudi novi mogući položaj sjedala, mora se utvrditi je li sigurnosni prostor oko nove indeksne točke sjedala u granicama prije određenoga obrisa. Ako nije, mora se obaviti novo ispitivanje. 1.6.4.3. Dodatno sjedalo ne uključuje sjedalo za osobu uz vozača i s kojeg se ne može upravljati traktorom. Indeksna se točka sjedala ne određuje jer je definicija sigurnosnog prostora povezana s vozačkim sjedalom.

1.7. Neopterećena masa Masa traktora bez utega i, u slučaju traktora s pneumatskim gumama, bez punjenja guma vodom. Traktor mora biti u voznom stanju, s punim spremnicima, krugovima i hladnjakom, sa zaštitnom konstrukcijom s oblogom i svom opremom za gusjenice ili dodatnim pogonskim sastavnim dijelovima za prednje kotače koji su potrebni za uobičajenu upotrebu. Vozač nije uključen.

1.8. Dopuštena odstupanja mjerenja Razmak ± 0,5 mm Sila ± 0,1 % (punog raspona osjetnika) Masa ± 0,2 % (punog raspona osjetnika) Tlak u gumama ± 5,0 % Kut ± 0,1°

1.9. Simboli



ah (mm) polovina vodoravnog namještanja sjedala av (mm) polovina namještanja sjedala po visini E (J) ulazna energija tijekom ispitivanja F (N) sila statičkog opterećenja H (mm) visina podizanja težišta utega njihala I (kg/m2) moment inercije oko stražnje osovine, isključujući kotače koji se upotrebljavaju za izračun energije pri stražnjem udaru L (mm) osovinski razmak za izračun energije pri stražnjem udaru M (kg) masa za izračun energije i sila gnječenja

2. Područje primjene

2.1. Ovaj se Prilog primjenjuje na traktore s najmanje dvjema osovinama opremljenima pneumatskim gumama s ili bez pričvršćenja za gusjenice te s neopterećenom masom traktora većom od 600 kg, ali općenito manjom od 6 000 kg.

2.2. Najmanji razmak kotača stražnje osovine općenito bi trebao biti veći od 1 150 mm. Prihvaća se da mogu postojati konstrukcije traktora, npr. kosilice za travu, uski traktori za vinograde, niski traktori koji se upotrebljavaju u građevinama ograničene visine ili u voćnjacima, traktori s velikom zračnošću od tla i posebni strojevi za šumarstvo, kao što su skideri i forverderi, na koje se ovaj Prilog ne primjenjuje.

3. Pravila i smjernice

3.1. Opće odredbe

3.1.1. Zaštitnu konstrukciju proizvodi proizvođač traktora ili neovisno poduzeće. U oba slučaja ispitivanje vrijedi samo za model traktora na kojem se ispitivanje provodi. Zaštitna konstrukcija mora se ponovno ispitati za svaki model traktora na koji treba biti ugrađena. Međutim, tehnička služba može potvrditi da ispitivanja čvrstoće vrijede i za modele traktora izvedene iz izvornog modela preinakama motora, prijenosa, upravljanja i prednjeg ovjesa (vidi točku 3.6. proširenja na druge modele traktora). S druge strane, za svaki se model traktora može ispitati više od jedne zaštitne konstrukcije.

3.1.2. Zaštitna konstrukcija namijenjena za dinamičko ispitivanje mora se dostaviti pričvršćena na uobičajeni način na model traktora za koji se ispituje. Dostavljeni traktor mora biti potpun i u voznom stanju.

3.1.3. U slučaju „tandem” traktora potrebno je upotrijebiti masu standardne verzije onog dijela na koji je ugrađena zaštitna konstrukcija.

3.1.4. Zaštitna konstrukcija smije biti konstruirana isključivo u svrhu zaštite vozača u slučaju prevrtanja traktora. Na tu konstrukciju može biti moguće postaviti zaštitu od vremenskih utjecaja za vozača, koja je više ili manje privremena. Vozač je obično uklanja po toplom vremenu. Međutim, postoje i zaštitne konstrukcije čija je obloga trajna, a prozračivanje po toplom vremenu osigurava se kroz prozore ili otvore s poklopcem. Budući da obloga može pojačati čvrstoću konstrukcije te se, ako je uklonjiva, može dogoditi da nije prisutna u vrijeme nesreće, svi dijelovi koje vozač na taj način može ukloniti moraju biti uklonjeni za potrebe ispitivanja. Vrata, krovni poklopac i prozori koji se mogu otvoriti moraju se za potrebe ispitivanja ukloniti ili učvrstiti u otvorenom položaju tako da ne povećavaju čvrstoću zaštitne konstrukcije. Potrebno je zabilježiti predstavljaju li, u tom položaju, opasnost za vozača u slučaju prevrtanja. U cijelom se nastavku ovih pravila upućivanja odnose samo na ispitivanje zaštitne konstrukcije. Smatra se da to uključuje oblogu koja nije privremena. Opis svake privremene obloge koja je dostavljena mora biti uključen u specifikacije. Prije ispitivanja uklanja se sav stakleni ili sličan lomljivi materijal. Traktor i sastavni dijelovi zaštitne konstrukcije koji mogu biti nepotrebno oštećeni tijekom ispitivanja, a ne utječu na čvrstoću zaštitne konstrukcije ili njezine dimenzije mogu se ukloniti prije ispitivanja ako to proizvođač želi. Tijekom ispitivanja ne smiju se obavljati nikakvi popravci i namještanja.

3.1.5. Svi sastavni dijelovi traktora koji povećavaju čvrstoću zaštitne konstrukcije, poput blatobrana koje je proizvođač ojačao, trebali bi biti opisani, a njihova mjerenja navedena u izvješću o ispitivanju.

3.2. Oprema i uvjeti ispitivanja

3.2.1. Konstrukciju udara uteg koji djeluje kao njihalo te se podvrgava ispitivanju gnječenjem sprijeda i ispitivanju gnječenjem straga.

3.2.2. Masa utega njihala (slika 3.1.) iznosi 2 000 kg. Dimenzije njegove udarne plohe su 680 × 680 mm ± 20. Uteg mora biti takav da je položaj njegova težišta nepromjenjiv (npr. željezne šipke u betonu). Uteg se vješa s okretišne točke oko 6 m iznad tla tako da se visinu njihala može prikladno i sigurno namještati.

3.2.3. Za traktore s manje od 50 % njihove mase na prednjim kotačima prvi se udar provodi na stražnjoj strani konstrukcije. Nakon toga slijedi ispitivanje gnječenjem ponovno na stražnjoj strani konstrukcije. Drugi se udar provodi na prednjoj strani, a treći na bočnoj strani. Konačno, provodi se drugo ispitivanje gnječenjem na prednjoj strani. Za traktore s 50 % ili više njihove mase na prednjim kotačima prvi se udar provodi na prednjoj strani, a drugi na bočnoj strani. Nakon toga slijede dva ispitivanja gnječenjem, prvi na prednjoj i drugi na stražnjoj strani.

3.2.4. U slučaju traktora sa zakretnim vozačkim mjestom (zakretno sjedalo i kolo upravljača) prvi se udar provodi uzdužno na težoj strani (s više od 50 % mase traktora). Nakon toga slijedi ispitivanje gnječenjem na istoj strani. Drugi se udar provodi na suprotnoj strani, a treći na bočnoj strani. Konačno, provodi se drugo ispitivanje gnječenjem na lakšoj strani.

3.2.5. Razmak zadnjih kotača namješta se tako da gume pri ispitivanju ni na koji način ne podupiru zaštitnu konstrukciju. Ova se odredba ne primjenjuje ako je takva potpora moguća kada su kotači u najširem alternativnom razmaku.

3.2.6. Bočna strana traktora koja se izlaže bočnom udaru mora biti ona strana koja će, prema mišljenju tehničke službe, rezultirati najvećom deformacijom. Stražnji udar provodi se na kutu koji je suprotan bočnom udaru, a prednji udar na kutu koji je bliži bočnom udaru. Stražnji se udar provodi s dvije trećine udaljenosti od središnje ravnine traktora do vertikalne ravnine koja dodiruje krajnji vanjski rub zaštitne konstrukcije. Međutim, ako zaobljenost zadnjeg dijela konstrukcije počinje na manje od dvije trećine udaljenosti od središta, udar se provodi na početku zakrivljenja, tj. na točki u kojoj ta zaobljenost dodiruje pravac koji je okomit na središnju ravninu traktora.

3.2.7. Ako se tijekom ispitivanja pomaknu ili slome bilo koje zatege, potpornji ili oslonci, ispitivanje se mora ponoviti.

3.3. Ispitivanja udarom

3.3.1. Stražnji udar (slike 3.2.a i 3.2.b)

3.3.1.1. Stražnji udar nije potreban za traktore s 50 % ili više njihove mase (kako je prethodno definirano) na prednjim kotačima.

3.3.1.2. Traktor se postavlja u odnosu na uteg njihala tako da uteg udari konstrukciju u trenutku kad se udarna ploha utega i lanci koji ga drže nalaze pod kutom od 20° u odnosu na vertikalu, osim ako konstrukcija u točki udara tijekom deformacije ne tvori veći kut u odnosu na vertikalu. U tom se slučaju udarna ploha utega namješta s pomoću dodatne naprave tako da je usporedna s konstrukcijom u točki udara u trenutku najveće deformacije, pri čemu lanci koji ga drže ostaju pod kutom od 20° u odnosu na vertikalu. Točka udara mora se nalaziti na onom dijelu konstrukcije za koji je najvjerojatnije da će prvi udariti tlo pri nesreći s prevrtanjem traktora unatrag, što je uobičajeno gornji rub. Visina vješanja utega njihala mora se namjestiti tako da se spriječi okretanje utega oko točke udara.

3.3.1.3. Traktor se pričvršćuje na tlo. Točke pričvršćenja zatega nalaze se približno 2 m iza stražnje osovine i 1,5 m ispred prednje osovine. Na svakoj se osovini nalaze dvije zatege, po jedna sa svake strane središnje ravnine traktora. Zatege su izrađene od čeličnog kabla promjera 12,5 do 15 mm te zatezne čvrstoće 1 100 – 1 260 MPa. Gume traktora moraju biti napuhane, a zatege zategnute tako da se dobije tlak u gumama i deformacija kako je prikazano u tablici 3.1. u nastavku. Nakon što su zatege zategnute, ispred stražnjih kotača postavlja se drvena greda 150 × 150 mm koja se mora čvrsto priljubiti uz njih.

3.3.1.4. Uteg njihala povuče se prema unatrag tako da je visina H njegova težišta iznad one koju ima u točki udara određena jednom od sljedećih formula prema izboru proizvođača: ili

3.3.1.5. Uteg njihala otpušta se da udari u konstrukciju. Mehanizam za brzo otpuštanje mora se postaviti tako da ne nagne težinu u odnosu na lance koji drže uteg u trenutku otpuštanja.



Tablica 3.1. Tlak u gumama Tlak u gumama kPa (1) Deformacija mm Traktori s pogonom na četiri kotača s istom veličinom prednjih i stražnjih kotača: prednje 100 25 stražnje 100 25 Traktori s pogonom na četiri kotača čiji su prednji kotači manji od stražnjih kotača: prednje 150 20 stražnje 100 25 Traktori s pogonom na dva kotača: prednje 200 15 stražnje 100 25 (*1) nije dopuštena upotreba vode u gumama

3.3.2. Prednji udar (slike 3.3.a i 3.3.b)

3.3.2.1. Prednji se udar provodi na isti način kao stražnji udar. Zatege su jednake, ali se drvena greda nalazi iza stražnjih kotača. Visina pada težišta utega njihala određena je sljedećom formulom:

3.3.2.2. Točka udara nalazi se na onom dijelu konstrukcije koji će prvi udariti tlo ako se traktor prevrne bočno u vožnji prema naprijed, što je uobičajeno vrh prednjeg kuta.

3.3.3. Bočni udar (slika 3.4.)

3.3.3.1. Traktor se postavlja u odnosu na uteg njihala tako da uteg udari konstrukciju u trenutku kad se udarna ploha utega i lanci koji ga drže vertikalni, osim ako konstrukcija u točki udara tijekom deformacije nije vertikalna. U tom se slučaju udarna ploha namješta tako da je približno usporedna s konstrukcijom u točki udara u trenutku najveće deformacije. To se namještanje obavlja s pomoću dodatne naprave, pri čemu lanci koji ga drže zadržavaju vertikalan položaj u trenutku udara. Točka udara mora se nalaziti na onom dijelu konstrukcije za koji je najvjerojatnije da će prvi udariti tlo kada se traktor prevrne na bok, što je uobičajeno gornji rub.

3.3.3.2. Osim ako neki drugi dio toga ruba prvi udari u tlo, točka udara mora se nalaziti na ravnini koja je okomita na središnju ravninu traktora i prolazi 60 mm ispred indeksne točke sjedala koje je uzdužno namješteno u središnji položaj. Visina vješanja utega njihala mora se namjestiti tako da se spriječi okretanje utega oko točke udara.

3.3.3.3. Za traktore sa zakretnim vozačkim mjestom točka udara mora se nalaziti u ravnini koja je okomita na središnju ravninu traktora i prolazi kroz središnju točku između dvaju indeksnih točaka sjedala.

3.3.3.4. Stražnji se kotač traktora na strani djelovanja udara pričvršćuje na tlo. Zategnutost zatega određuje se na isti način kao kod stražnjeg udara. Nakon zatezanja na tlo se postavlja greda dimenzija 150 x150 mm i čvrsto naslanja na stražnji kotač na strani koja je suprotna strani na koju će djelovati udar. Kod tog se kotača greda postavlja kao potporanj i pričvršćuje na podlogu tako da je čvrsto podupire kotač tijekom udara. Odabrana duljina potpornja mora biti takva da u položaju kad je oslonjen na kotač čini kut od 25 do 40° u odnosu na horizontalu. Nadalje, njegova duljina mora biti 20 do 25 puta veća od njegove debljine, a njegova širina dva do tri puta veća od njegove debljine.

3.3.3.5. Uteg njihala povuče se prema unatrag kao u prethodnim ispitivanjima tako da je visina H njegova težišta iznad one koju ima u točki udara određena sljedećom formulom:

3.3.3.6. Tijekom ispitivanja bočnim udarom bilježi se razlika između najveće trenutačne deformacije i trajne deformacije na visini (810 + av) mm iznad indeksne točke sjedala. To se može obaviti upotrebom mjernog uređaja kod kojeg je pomični prsten s kliznim dosjedom ugrađen na vodoravnu šipku. Jedan se kraj šipke pričvršćuje na gornji dio konstrukcije, a drugi kraj prolazi kroz otvor na vertikalnoj šipki pričvršćenoj na podvozje traktora. Prsten se postavlja nasuprot vertikalnoj šipki pričvršćenoj na podvozje traktora prije udara, a njegova će udaljenost od šipke nakon udara pokazati razliku između najveće trenutačne deformacije i trajne deformacije.

3.4. Ispitivanja gnječenjem

Pri ispitivanju gnječenjem straga može biti potrebno učvrstiti prednju stranu traktora. Pod osovine se postavljaju oslonci tako da se sila gnječenja ne prenosi na gume traktora. Upotrijebljena poprečna greda mora biti približno 250 mm široka i kardanskim zglobovima spojena na napravu za opterećivanje (slika 3.5.).

3.4.1. Gnječenje straga (slike 3.6.a i 3.6.b)

3.4.1.1. Greda za gnječenje postavlja se preko stražnjih krajnjih nosivih elemenata tako da se rezultanta sila gnječenja nalazi u vertikalnoj referentnoj ravnini traktora. Primjenjuje se sila gnječenja (F) koja iznosi: F = 20 M Ta sila mora nastaviti djelovati tijekom pet sekundi nakon prestanka svakog vizualno uočljivog pomicanja zaštitne konstrukcije.

3.4.1.2. Kada stražnji dio krova zaštitne konstrukcije ne može izdržati punu silu gnječenja (slike 3.7.a i 3.7.b), sila mora djelovati dok se krov ne deformira toliko da se podudara s ravninom koja povezuje gornji dio zaštitne konstrukcije s onim dijelom stražnje strane traktora koji može poduprijeti traktor kad se prevrne. Nakon toga mora prestati djelovanje sile i greda se mora premjestiti tako da bude iznad onog dijela zaštitne konstrukcije koji može poduprijeti traktor kada se potpuno prevrne. Nakon toga primjenjuje se sila gnječenja F.

3.4.2. Gnječenje sprijeda (slike 3.6.a i 3.6.b)

3.4.2.1. Greda za gnječenje postavlja se preko prednjih krajnjih nosivih elemenata tako da se rezultanta sila gnječenja nalazi u vertikalnoj referentnoj ravnini traktora. Primjenjuje se sila gnječenja (F) koja iznosi: F = 20 M Ta sila mora nastaviti djelovati tijekom pet sekundi nakon prestanka svakog vizualno uočljivog pomicanja zaštitne konstrukcije.

3.4.2.2. Kada prednji dio krova zaštitne konstrukcije ne može izdržati punu silu gnječenja (slike 3.7.a i 3.7.b), sila mora djelovati dok se krov ne deformira toliko da se podudara s ravninom koja povezuje gornji dio zaštitne konstrukcije s onim dijelom prednje strane traktora koji može poduprijeti traktor kad se prevrne. Nakon toga mora prestati djelovanje sile i greda se mora premjestiti tako da bude iznad onog dijela zaštitne konstrukcije koji može poduprijeti traktor kada se potpuno prevrne. Nakon toga primjenjuje se sila gnječenja F.

3.5. Uvjeti za prihvaćanje

3.5.1. Nakon svakog dijela ispitivanja konstrukcija i traktor moraju se vizualno pregledati zbog napuklina i pukotina. Kako bi konstrukcija prošla ispitivanje, moraju biti ispunjeni sljedeći uvjeti: 3.5.1.1. ne smije biti napuklina na nosivim dijelovima, elementima za pričvršćivanje ili dijelovima traktora koji povećavaju čvrstoću zaštitne konstrukcije (osim kako je navedeno u točki 3.5.1.3. u nastavku); 3.5.1.2. ne smije biti napuklina na zavarenim mjestima koja povećavaju čvrstoću zaštitne konstrukcije ili njezinim elementima za pričvršćivanje. Zavarivanje pritiskom ili taljenjem koje se upotrebljava za pričvršćivanje dijelova obloge obično se izuzima iz ovog uvjeta; 3.5.1.3. pukotine na konstrukcijama od lima nastale zbog apsorpcije energije prihvatljive su ako tehnička služba ocijeni da nisu znatno umanjile otpor deformaciji zaštitne konstrukcije. Zanemaruju se pukotine na sastavnim dijelovima od lima koje prouzroče rubovi utega njihala; 3.5.1.4. propisana se sila mora održavati tijekom oba ispitivanja gnječenjem; 3.5.1.5. razlika između najveće trenutačne deformacije i trajne deformacije mora biti manja od 250 mm (slika 3.11.); 3.5.1.6. tijekom svih ispitivanja nijedan dio zaštitne konstrukcije ne smije prodrijeti u sigurnosni prostor. Nijedan njezin dio ne smije udariti sjedalo tijekom ispitivanja. Osim toga, sigurnosni prostor ne smije biti izvan zaštite zaštitne konstrukcije. Pri tom se smatra da je sigurnosni prostor izvan zaštite zaštitne konstrukcije ako bi bilo koji njezin dio dodirnuo ravno tlo kada se traktor prevrne u smjeru iz kojega djeluje ispitno opterećenje. Za donošenje ocjene o tome gume i namještanje razmaka kotača moraju biti najmanjih dimenzija prema specifikaciji proizvođača. 3.5.1.7. kod zglobnih traktora, za središnje se ravnine dvaju dijelova traktora smatra da su poravnate.

3.5.2. Nakon posljednjeg ispitivanja gnječenjem mora se zapisati trajna deformacija zaštitne konstrukcije. U tu se svrhu prije početka ispitivanja zapisuje položaj glavnih elemenata u odnosu na indeksnu točku sjedala. Nakon toga zapisuje se svako pomicanje elemenata koji su udareni tijekom ispitivanja i svaka promjena visine prednjih i stražnjih elemenata krova zaštitne konstrukcije.

3.6. Proširenja na druge modele traktora

3.6.1. [Ne primjenjuje se]

3.6.2. Tehničko proširenje Kada se dogode tehničke preinake na traktoru, zaštitnoj konstrukciji ili načinu pričvršćenja zaštitne konstrukcije na traktor, tehnička služba koja je obavila prvotno ispitivanje može izdati „izvješće o tehničkom proširenju” u sljedećim slučajevima: 3.6.2.1. Proširenje rezultata ispitivanja zaštitne konstrukcije na druge modele traktora Ispitivanja udarom i gnječenjem nije potrebno provoditi na svakom modelu traktora pod uvjetom da zaštitna konstrukcija i traktor ispunjavaju uvjete iz točaka 3.6.2.1.1. do 3.6.2.1.5. navedenih u nastavku: 3.6.2.1.1. konstrukcija mora biti istovjetna onoj koja je bila ispitana; 3.6.2.1.2. zahtijevana energija ne smije za više od 5 % prelaziti izračunanu energiju za prvotno ispitivanje. Ograničenje od 5 % primjenjuje se i na proširenja u slučaju zamjene gusjenica kotačima na istom traktoru; 3.6.2.1.3. način pričvršćenja i sastavni dijelovi traktora na koje se konstrukcija pričvršćuje moraju biti istovjetni; 3.6.2.1.4. svi sastavni dijelovi kao što su blatobrani i poklopac motora koji mogu služiti za nošenje zaštitne konstrukcije moraju biti istovjetni; 3.6.2.1.5. položaj i kritične mjere sjedala u zaštitnoj konstrukciji te relativni položaj zaštitne konstrukcije na traktoru moraju biti takvi da sigurnosni prostor ostane unutar zaštite deformirane konstrukcije tijekom svih ispitivanja (to se mora provjeriti na temelju iste reference za sigurnosni prostor kao u prvotnom izvješću o ispitivanju, tj. referentne točke sjedala (SRP) ili indeksne točke sjedala (SIP)). 3.6.2.2. Proširenje rezultata ispitivanja zaštitne konstrukcije na preinačene modele zaštitne konstrukcije Taj se postupak mora slijediti kada nisu ispunjeni uvjeti iz točke 3.6.2.1., dok se ne smije upotrijebiti kada je način pričvršćenja zaštitne konstrukcije na traktor preinačen (npr. gumeni podmetači zamijenjeni mehaničkim ogibljenjem): 3.6.2.2.1. preinake koje ne utječu na rezultate prvotnog ispitivanja (npr. pričvršćenje zavarivanjem ploče za ugradnju neke opreme na mjesto na zaštitnoj konstrukciji koje nije kritično), dodavanje sjedala s drukčijim položajem indeksne točke sjedala u zaštitnoj konstrukciji (pod uvjetom da se provjeri je li novi sigurnosni prostor (prostori) ostao unutar zaštite zaštitne konstrukcije deformirane tijekom svih ispitivanja); 3.6.2.2.2. preinake koje bi mogle utjecati na rezultate prvotnog ispitivanja ne dovodeći u pitanje prihvatljivost zaštitne konstrukcije (npr. preinaka nosivih elemenata, preinaka načina pričvršćivanja zaštitne konstrukcije na traktor). Može se provesti validacijsko ispitivanje, a rezultate ispitivanja navesti u izvješću o proširenju. Ograničenja za tu vrstu proširenja su sljedeća: 3.6.2.2.2.1. najviše pet proširenja može se prihvatiti bez validacijskog ispitivanja; 3.6.2.2.2.2. rezultati validacijskog ispitivanja prihvaćaju se za proširenja ako su ispunjeni svi uvjeti za prihvaćanje iz ovog Priloga i ako deformacija izmjerena nakon svakog ispitivanja udarom ne odstupa od deformacije izmjerene nakon svakog ispitivanja udarom koja je navedena u prvotnom izvješću o ispitivanju za više od ± 7 %; 3.6.2.2.2.3. više od jedne preinake zaštitne konstrukcije može se uključiti u jedno izvješće o proširenju ako one predstavljaju više izvedbi iste zaštitne konstrukcije, ali se samo jedno validacijsko ispitivanje može prihvatiti u jednom izvješću o proširenju. Izvedbe koje nisu ispitane moraju biti opisane u posebnom dijelu izvješća o proširenju. 3.6.2.2.3. Povećanje referentne mase koju je odredio proizvođač za zaštitnu konstrukciju koja je već bila ispitana. Ako proizvođač želi zadržati isti broj homologacije, izvješće o proširenju može se izdati nakon što se provede validacijsko ispitivanje (u tom slučaju ne primjenjuje se ograničenje od ± 7 % određeno u točki 3.6.2.2.2.2.).

3.7. [Ne primjenjuje se]

3.8. Ponašanje zaštitne konstrukcije na niskim temperaturama 3.8.1. Kada se za zaštitnu konstrukciju navede da je otporna na krhkost pri niskim temperaturama, proizvođač treba navesti pojedinosti koje se moraju uključiti u izvješće. 3.8.2. Sljedeći zahtjevi i postupci namijenjeni su za osiguranje čvrstoće i otpornosti na krti lom pri niskim temperaturama. Preporučuje se da sljedeći najmanji zahtjevi za materijale budu uzeti u obzir kod ocjene prikladnosti zaštitne konstrukcije za rad pri niskim temperaturama u onim zemljama koje zahtijevaju takvu dodatnu zaštitu tijekom upotrebe.



Tablica 3.2. Najmanje energije udara ispitivanjem po Charpyju uzorkom s V zarezom Veličina uzorka Energija pri Energija pri – 30 °C – 20 °C mm J J () 10 × 10 () 11 27,5 10 × 9 10 25 10 × 8 9,5 24 10 × 7,5 () 9,5 24 10 × 7 9 22,5 10 × 6,7 8,5 21 10 × 6 8 20 10 × 5 () 7,5 19 10 × 4 7 17,5 10 × 3,5 6 15 10 × 3 6 15 10 × 2,5 () 5,5 14 (1) Pokazuje preporučljivu veličinu. Veličina uzorka ne smije biti veća od najveće preporučljive veličine koju omogućava materijal. (2) Zahtijevana energija pri – 20 °C jest 2,5 puta vrijednost navedena za – 30 °C. Drugi faktori utječu na udarnu čvrstoću, tj. smjer valjanja, čvrstoća, usmjerenost zrna i zavarivanje. Pri odabiru i upotrebi čelika potrebno je uzeti u obzir te čimbenike. 3.8.2.1. Vijci i matice koji su upotrijebljeni za pričvršćenje zaštitne konstrukcije na traktor i za spajanje nosećih dijelova zaštitne konstrukcije trebaju imati dokazana odgovarajuća svojstva žilavosti pri niskim temperaturama. 3.8.2.2. Sve elektrode za zavarivanje koje su upotrijebljene za proizvodnju nosećih elemenata zaštitne konstrukcije i veznih elemenata traktora moraju biti spojive s materijalom zaštitne konstrukcije kako je prikazano u točki 3.8.2.3. u nastavku 3.8.2.3. Čelični materijali za nosive elemente zaštitne konstrukcije moraju biti materijali dokazane žilavosti koji ispunjavaju najmanje zahtjeve s obzirom na energiju udara određenu ispitivanjem po Charpyju uzorkom s V zarezom kako je prikazano u tablici 3.2. Vrsta i kvaliteta čelika moraju se odrediti u skladu s normom ISO 630:1995, izmjena 1:2003. Smatra se da čelična valjana traka debljine manje od 2,5 mm i sa sadržajem ugljika manjim od 0,2 % zadovoljava taj zahtjev. Noseći elementi zaštitne konstrukcije koji su izrađeni iz nečeličnih materijala moraju imati istovrijednu otpornost na udar pri niskim temperaturama. 3.8.2.4. Pri ispitivanju zahtjeva s obzirom na energiju udara po Charpyju s V zarezom veličina uzorka ne smije biti manja od najveće od veličina navedenih u tablici 3.2. za ispitivani materijal. 3.8.2.5. Ispitivanja po Charpyju s V zarezom moraju se provoditi u skladu s postupkom iz ASTM A 370-1979, osim za veličine uzorka koje trebaju odgovarati dimenzijama navedenima u Tablici 3.2. 3.8.2.6. Druga mogućnost za taj postupak jest upotreba umirenog ili poluumirenog čelika za koji se mora odrediti odgovarajuća specifikacija. Vrsta i kvaliteta čelika moraju se odrediti u skladu s normom ISO 630:1995, izmjena 1:2003. 3.8.2.7. Uzorci moraju biti uzdužni i moraju se uzeti iz ravnih limova, cijevi ili nosivih elemenata prije oblikovanja ili zavarivanja za upotrebu u zaštitnoj konstrukciji. Uzorci iz cijevi ili nosivih elemenata moraju se uzeti iz sredine najvećeg bočnog dijela i ne smiju imati zavarenih mjesta.

3.9. [Ne primjenjuje se]

Slika 3.1.

Uteg njihala i njegovi ovjesni lanci ili čelična užad

Dimenzije u mm

Slika 3.2.

Postupak stražnjeg udara

Slika 3.2.a

Zaštitna kabina

Slika 3.2.b

Okvir stražnjeg zaštitnog luka

Slika 3.3.

Postupak prednjeg udara

Slika 3.3.a

Zaštitna kabina

Slika 3.3.b

Okvir stražnjeg zaštitnog luka

Slika 3.4.

Postupak bočnog udara

Slika 3.5.

Primjer rasporeda za ispitivanje gnječenjem

Slika 3.6.

Položaj grede za ispitivanja gnječenjem sprijeda i straga

Slika 3.6.a

Zaštitna kabina

Slika 3.6.b

Okvir stražnjeg zaštitnog luka

Slika 3.7.

Položaj grede za ispitivanje gnječenjem sprijeda kada se ne može izdržati puna sila gnječenja sprijeda

Slika 3.7.a

Zaštitna kabina

Slika 3.7.b

Okvir stražnjeg zaštitnog luka







Tablica 3.3. Dimenzije sigurnosnog prostora Dimenzije mm Napomene A1 A0 100 najmanje B1 B0 100 najmanje F1 F0 250 najmanje F2 F0 250 najmanje G1 G0 250 najmanje G2 G0 250 najmanje H1 H0 250 najmanje H2 H0 250 najmanje J1 J0 250 najmanje J2 J0 250 najmanje E1 E0 250 najmanje E2 E0 250 najmanje D0 E0 300 najmanje J0 E0 300 najmanje A1 A0 500 najmanje B1 B2 500 najmanje C1 C2 500 najmanje D1 D2 500 najmanje I1 I2 500 najmanje F0 G0 — I0 G0 — ovisno o C0 D0 — traktoru E0 F0 —

Slika 3.8.

Sigurnosni prostor

Napomena:

za dimenzije vidjeti prethodnu tablicu 3.3.;

1 – Indeksna točka sjedala

Slika 3.9.

Sigurnosni prostor







Slika 3.9.a Bočni pogled Slika 3.9.b Pogled straga ili sprijeda poprečnog presjeka u referentnoj ravnini

1 – Indeksna točka sjedala

2 – Sila

3 – Vertikalna referentna ravnina

Slika 3.10.

Sigurnosni prostor za traktor sa zakretnim sjedalom i kolom upravljača

Slika 3.10.a

Zaštitna kabina

Slika 3.10.b

Okvir stražnjeg zaštitnog luka

Slika 3.11.

Primjer naprave za mjerenje elastične deformacije

1 – Trajna deformacija

2 – Elastična deformacija

3 – Ukupna deformacija (trajna plus elastična)

Objašnjenja uz Prilog VI.









PRILOG VII.

Zahtjevi koji se primjenjuju na zaštitne konstrukcije pri prevrtanju (traktori na gusjenicama)

A. OPĆA ODREDBA

1. Zahtjevi Unije koji se primjenjuju na zaštitne konstrukcije pri prevrtanju (traktori na gusjenicama) navedeni su u točki B.

B. ZAHTJEVI KOJI SE PRIMJENJUJU NA ZAŠTITNE KONSTRUKCIJE PRI PREVRTANJU (TRAKTORI NA GUSJENICAMA)(1)

1. Definicije

1.1 [Ne primjenjuje se]

1.2. Zaštitna konstrukcija pri prevrtanju (ROPS) Zaštitna konstrukcija pri prevrtanju (zaštitna kabina ili kavez), dalje u tekstu „zaštitna konstrukcija”, znači konstrukcija na traktoru kojoj je bitna svrha spriječiti ili smanjiti opasnost za vozača u slučaju prevrtanja traktora pri uobičajenoj upotrebi. Svojstvo zaštitne konstrukcije pri prevrtanju osiguravanje je sigurnosnog prostora koji je dovoljno velik da zaštiti vozača kada sjedi unutar obrisa zaštitne konstrukcije ili u prostoru koji je ograničen nizom pravaca od vanjskih rubova konstrukcije do bilo kojeg dijela traktora koji može doći u dodir s ravnim tlom i može poduprijeti traktor u tom položaju ako se traktor prevrne.

1.3. Razmak gusjenica 1.3.1. Uvodna definicija: središnja ravnina gusjenica Središnja ravnina gusjenica ravnina je koja je jednako udaljena od dviju ravnina koje dodiruju njihove vanjske rubove. 1.3.2. Definicija razmaka gusjenica Razmak gusjenica udaljenost je između središnjih ravnina gusjenica. 1.3.3. Dodatna definicija: središnja ravnina traktora Vertikalna ravnina koja je okomita na osovinu u njezinoj središnjoj točki središnja je ravnina traktora.

1.4. Zaštitna konstrukcija Sustav nosivih elemenata koji su raspoređeni tako da ispune osnovnu namjenu smanjenja vjerojatnosti da će vozač biti zgnječen ako se njegov traktor prevrne. Nosivi elementi uključuju svaki podokvir, nosač, postolje, utor, vijak, ovjes ili prilagodljivi amortizer koji se upotrebljava za pričvršćivanje sustava na okvir