01979A1113(01) — HR — 17.05.2005 — 001.002

Ovaj je tekst namijenjen isključivo dokumentiranju i nema pravni učinak. Institucije Unije nisu odgovorne za njegov sadržaj. Vjerodostojne inačice relevantnih akata, uključujući njihove preambule, one su koje su objavljene u Službenom listu Europske unije i dostupne u EUR-Lexu. Tim službenim tekstovima može se izravno pristupiti putem poveznica sadržanih u ovom dokumentu.

Koji je izmijenila:









▼B

KONVENCIJA

o dalekosežnom prekograničnom onečišćenju zraka







STRANKE OVE KONVENCIJE, ODLUČNE promicati dobre odnose i suradnju u području zaštite okoliša, SVJESNE značaja aktivnosti Gospodarske komisije za Europu pri Ujedinjenim narodima za učvršćivanje tih odnosa i suradnje, ponajprije u području onečišćenja zraka, uključujući i dalekosežni prijenos onečišćujućih tvari u zraku, PREPOZNAJUĆI doprinos Gospodarske komisije za Europu multilateralnoj provedbi relevantnih odredbi Završnog akta Konferencije o europskoj sigurnosti i suradnji, SVJESNE poglavlja o okolišu Završnog akta Konferencije o europskoj sigurnosti i suradnji te u njemu sadržanog poziva na suradnju s ciljem nadzora onečišćenja zraka i njegovih učinaka, uključujući i dalekosežni prijenos onečišćujućih tvari u zraku, kao i poziva na međunarodnu suradnju s ciljem razvijanja opsežnog programa za praćenje i procjenu dalekosežnog prijenosa onečišćujućih tvari u zraku, ponajprije sumporovog dioksida, a zatim, eventualno, i drugih onečišćujućih tvari, RAZMATRAJUĆI relevantne odredbe Deklaracije Konferencije Ujedinjenih naroda o čovjekovom okolišu, ponajprije načelo 21., koje iznosi zajedničko uvjerenje da države, sukladno Povelji Ujedinjenih naroda i načelima međunarodnog prava, imaju neotuđivo pravo iskorištavati vlastita bogatstva slijedeći vlastitu politiku okoliša te dužnost osigurati da aktivnosti unutar njihove jurisdikcije ili pod njihovim nadzorom ne štete okolišu drugih država ili područjima izvan granica državne jurisdikcije, SVJESNE da onečišćenje zraka, uključujući i ono prekogranično, može imati dugoročne i kratkoročne nepovoljne učinke, ZABRINUTE da bi predviđeno povećanje razine emisija onečišćujućih tvari u zraku u regiji moglo pojačati te nepovoljne učinke, SVJESNE potrebe proučavanja posljedica dalekosežnog prijenosa onečišćujućih tvari u zraku te potrebu pronalaženja rješenja uočenih problema, POTVRĐUJUĆI da su voljne učvrstiti aktivnu međunarodnu suradnju kako bi razvile primjerene državne politike te, na temelju razmjene informacija, savjetovanja, istraživanja i praćenja, uskladile državne aktivnosti s ciljem sprečavanja onečišćenja zraka, uključujući i dalekosežno prekogranično onečišćenje zraka, SPORAZUMJELE SU SE:







Definicije

Članak 1.

Za potrebe ove Konvencije:

(a) „onečišćenje zraka” znači čovjekov neposredan ili posredan unos tvari ili energije u zrak, čiji štetni učinci ugrožavaju čovjekovo zdravlje, štete živim resursima, ekosustavima i materijalnim dobrima te sprečavaju ili ometaju iskorištavanje pogodnosti okoliša te ostale zakonske načine korištenja okoliša, a izraz „onečišćujuće tvari u zraku” koristi se u istom smislu;

(b) „dalekosežno prekogranično onečišćenje zraka” znači onečišćenje zraka čiji se fizički izvor potpuno ili djelomično nalazi na području pod državnom jurisdikcijom jedne države, a koje ima nepovoljne učinke na područje pod jurisdikcijom druge države na takvoj udaljenosti da u pravilu nije moguće razlikovati udio pojedinačnih izvora emisije ili skupina izvora.







Temeljna načela

Članak 2.

Ugovorne stranke odlučne su, uzimajući u obzir uz to vezane činjenice i probleme, zaštititi čovjeka i njegov okoliš od onečišćenja zraka i nastojat će ograničiti te, koliko god to bude moguće, postupno smanjiti i spriječiti onečišćenje zraka, uključujući i dalekosežno prekogranično onečišćenje zraka.

Članak 3.

Ugovorne stranke, u okvirima ove Konvencije i na temelju razmjene informacija, savjetovanja, istraživanja i praćenja, bez nepotrebnog odgađanja razvijaju politiku i strategije za sprečavanje otpuštanja onečišćujućih tvari u zraku, uzimajući pritom u obzir već uložene napore na državnoj i međunarodnoj razini.

Članak 4.

Ugovorne stranke razmjenjuju informacije i preispituju politiku, znanstvenu djelatnost i tehničke mjere namijenjene što učinkovitijem sprečavanju otpuštanja onečišćujućih tvari u zraku koje mogu imati nepovoljne učinke, čime pomažu smanjiti onečišćenje zraka, uključujući i dalekosežno prekogranično onečišćenje zraka.

Članak 5.

Na zahtjev i u ranoj fazi održavaju se savjetovanja između ugovornih stranaka koje su pogođene dalekosežnim prekograničnim onečišćenjem zraka ili su izložene značajnom riziku od takvog onečišćenja zraka s jedne strane te, s druge strane, ugovornih stranaka unutar čijeg državnog područja i pod čijom nadležnošću potječe znatan udio dalekosežnog prekograničnog onečišćenja zraka, ili bi mogao potjecati kao posljedica radnji koje se na njihovom prostoru izvršavaju ili se njihovo izvršavanje razmatra.







Upravljanje kakvoćom zraka

Članak 6.

Kako bi spriječila onečišćenje zraka, ponajprije ono koje potječe od novih ili obnovljenih postrojenja, svaka ugovorna stranka, uzimajući u obzir članke od 2. do 5., istraživanja u tijeku, razmjenu informacija, praćenja i njihove rezultate, troškove i učinkovitost lokalnih i drugih rješenja, obvezuje se razvijati najbolju politiku i strategije, uključujući i sustave upravljanja kakvoćom zraka, te, u okviru toga, kontrolne mjere u skladu s uravnoteženim razvojem, koristeći ponajprije najbolju dostupnu gospodarski održivu tehnologiju i tehnologiju koja stvara male količine ili ne stvara nikakve otpadne tvari.







Istraživanje i razvoj

Članak 7.

Ugovorne stranke, sukladno svojim potrebama, pokreću provođenje istraživanja i/ili razvoj te surađuju na provođenju istraživanja i/ili razvoju:

(a) postojećih i predloženih tehnologija za smanjenje emisija spojeva sumpora te drugih velikih onečišćujućih tvari u zraku, što uključuje i tehničku i gospodarsku održivost te posljedice za okoliš;

(b) instrumentacije i drugih tehnika praćenja i mjerenja stupnja emisije te koncentracije onečišćujućih tvari u zraku u okolišu;

(c) unaprijeđenih modela za bolje razumijevanje dalekosežnog prijenosa prekograničnih onečišćujućih tvari u zraku;

(d) učinaka spojeva sumpora i ostalih velikih onečišćujućih tvari u zraku na čovjekovo zdravlje i okoliš, uključujući poljoprivredu, šumarstvo, materijale, vodene i druge prirodne ekosustave te vidljivost, kako bi se mogla uspostaviti znanstvena osnova za određenje odnosa količine i učinaka, što bi pridonijelo zaštiti okoliša;

(e) gospodarskih, društvenih i ekoloških procjena alternativnih mjera za ostvarenje ekoloških ciljeva, uključujući smanjenje dalekosežnog prekograničnog onečišćenja zraka;

(f) programa obrazovanja i osposobljavanja vezanih za ekološke aspekte onečišćenja spojevima sumpora i drugim velikim onečišćujućim tvarima u zraku.







Razmjena informacija

Članak 8.

Ugovorne stranke, dvostrano i unutar okvira izvršnog tijela iz članka 10., u zajedničkom interesu razmjenjuju dostupne informacije o:

(a) podacima o emisijama dogovorenih onečišćujućih tvari u zraku u dogovorenim vremenskim razdobljima, ponajprije sumporovog dioksida, sa zemljišnih jedinica dogovorene veličine ili o strujanju dogovorenih onečišćujućih tvari u zraku, ponajprije sumporovog dioksida, preko državnih granica, na dogovorenim udaljenostima i u dogovorenim vremenskim razdobljima;

(b) bitnim promjenama državne politike i općeg industrijskog razvoja te njihovim mogućim učincima koji bi mogli bitno izmijeniti dalekosežno prekogranično onečišćenje zraka;

(c) tehnologijama nadzora za smanjenje onečišćenja zraka, bitnim za dalekosežno prekogranično onečišćenje zraka;

(d) predviđenim troškovima nadzora emisije spojeva sumpora i drugih velikih onečišćujućih tvari u zraku u državnim razmjerima;

(e) meteorološkim i fizikalno-kemijskim podacima o procesima tijekom prijenosa;

(f) fizikalno-kemijskim i biološkim podacima o učincima dalekosežnog prekograničnog onečišćenja zraka te razmjerima štete ( 1 ) koja se na osnovi spomenutih podataka može pripisati dalekosežnom prekograničnom onečišćenju zraka;

(g) nacionalnim, podregionalnim i regionalnim politikama i strategijama nadzora spojeva sumpora i ostalih velikih onečišćujućih tvari u zraku.







Provedba i daljnji razvoj programa suradnje na praćenju i procjeni dalekosežnog prijenosa onečišćujućih tvari u zraku u Europi

Članak 9.

Ugovorne stranke naglašavaju potrebu provođenja postojećeg „programa suradnje na praćenju i procjeni dalekosežnog prijenosa onečišćujućih tvari u zraku u Europi” (dalje u tekstu: EMEP) i, u smislu daljnjeg razvoja tog programa, suglasne su isticati:

(a) kako je poželjno da se ugovorne stranke uključe i u potpunosti provode EMEP, čija se početna faza temelji na praćenju sumporovog dioksida i srodnih tvari;

(b) kako je, kad god je moguće, potrebno koristiti usporedive ili standardizirane postupke praćenja;

(c) kako je poželjno program praćenja temeljiti na okvirima državnih i međunarodnih programa. Osnivanje stanica za praćenje i prikupljanje podataka pod državnom su nadležnošću države u kojoj se stanice za praćenje nalaze;

(d) kako je poželjno uspostaviti okvir programa suradnje na praćenju okoliša, koji bi se temeljio na postojećim i budućim državnim, podregionalnim, regionalnim i drugim međunarodnim programima, te ih uzimao u obzir;

(e) kako je potrebno razmjenjivati podatke o emisijama dogovorenih onečišćujućih tvari u zraku u dogovorenim vremenskim razdobljima, ponajprije sumporovog dioksida, sa zemljišnih jedinica dogovorene veličine ili o strujanju dogovorenih onečišćujućih tvari u zraku, ponajprije sumporovog dioksida, preko državnih granica, na dogovorenim udaljenostima i u dogovorenim vremenskim razdobljima. Metoda, koja podrazumijeva i model, ustanovljavanja strujanja te metoda, koja podrazumijeva i model, ustanovljavanja prijenosa onečišćujućih tvari u zraku na osnovi emisija po zemljišnoj mrežnoj jedinici, moraju biti dostupni i povremeno revidirani kako bi se poboljšali spomenute metode i modeli;

(f) kako su voljne nastaviti razmjenjivati i povremeno nadopunjavati državne podatke o sveukupnim emisijama dogovorenih onečišćujućih tvari u zraku, ponajprije sumporovog dioksida;

(g) kako je potrebno osigurati meteorološke i fizikalno-kemijske podatke o procesima tijekom prijenosa;

(h) kako je potrebno pratiti kemijske spojeve u drugim medijima, primjerice u vodi, tlu i vegetaciji, te usavršiti sličan program praćenja za bilježenje njihovih učinaka na zdravlje i okoliš;

(i) kako je poželjno proširiti državne EMEP mreže kako bi se osposobile za kontrolu i nadzor.







Izvršno tijelo

Članak 10.

1. Predstavnici ugovornih stranaka, u okviru viših savjetnika vlada Gospodarske komisije za Europu za pitanja okoliša, čine izvršno tijelo ove Konvencije i u tom se svojstvu sastaju barem jednom godišnje.

2. Izvršno tijelo:

(a) razmatra provedbu ove Konvencije;

(b) kad je primjereno, ustanovljuje radne skupine koje se bave pitanjima provedbe i razvoja ove Konvencije te u tu svrhu pripremaju odgovarajuće studije i drugu dokumentaciju, a svoje preporuke dostavljaju izvršnom tijelu na razmatranje;

(c) ispunjava i sve druge dužnosti koje se pokažu potrebnima na temelju odredbi ove Konvencije.

3. Izvršno tijelo koristi se upravljačkim tijelom EMEP-a, kako bi postalo sastavni dio primjene ove Konvencije, posebno kad je riječ o prikupljanju podataka i znanstvenoj suradnji.

4. Izvršno se tijelo u obavljanju svojih dužnosti može, kad to ocijeni primjerenim, koristiti i informacijama prikupljenim od drugih relevantnih međunarodnih organizacija.







Tajništvo

Članak 11.

Izvršni tajnik Gospodarske komisije za Europu za izvršno tijelo obavlja sljedeće tajničke dužnosti:

(a) saziva i priprema sastanke izvršnog tijela;

(b) ugovornim strankama prosljeđuje izvješća i druge informacije primljene sukladno odredbama ove Konvencije;

(c) obavlja dužnosti koje mu povjeri izvršno tijelo.







Izmjene Konvencije

Članak 12.

1. Svaka ugovorna stranka može predlagati izmjene ove Konvencije.

2. Tekst predloženih izmjena u pisanom obliku mora biti dostavljen izvršnom tajniku Gospodarske komisije za Europu, koji ga prosljeđuje svim ugovornim strankama. Izvršno tijelo o predloženim izmjenama raspravlja na svom sljedećem godišnjem sastanku, ako je izvršni tajnik Gospodarske komisije za Europu te prijedloge proslijedio ugovornim strankama najmanje 90 dana unaprijed.

3. Izmjene ove Konvencije usvajaju se konsenzusom predstavnika ugovornih stranaka, a za sve ugovorne stranke koje ih prihvate stupaju na snagu devedesetog dana od datuma kad dvije trećine ugovornih stranaka kod depozitara položi isprave o prihvaćanju. Nakon toga, za svaku drugu ugovornu stranku izmjene stupaju na snagu devedesetog dana od datuma kad ta ugovorna stranka položi svoju ispravu o prihvaćanju tih izmjena.







Rješavanje sporova

Članak 13.

Ako se između dvije ili više ugovornih stranaka ove Konvencije pojavi spor vezan za tumačenje ili primjenu ove Konvencije, stranke moraju pokušati pronaći rješenje pregovorima ili bilo kojim drugim načinom rješavanja sporova, prihvatljivim strankama u sporu.







Potpisivanje

Članak 14.

1. Ova je Konvencija dostupna za potpisivanje u uredu Ujedinjenih naroda u Ženevi, od 13. do 16. studenoga 1979., povodom sastanka na visokoj razini u okviru Gospodarske komisije za Europu o zaštiti okoliša, a mogu je potpisati države članice Gospodarske komisije za Europu te države koje pri Gospodarskoj komisiji za Europu imaju savjetodavni status, sukladno stavku 8. Rezolucije br. 36 (IV) Gospodarskog i socijalnog vijeća od 28. ožujka 1947., te organizacije za regionalno gospodarsko povezivanje koje su osnovale suverene države, članice Gospodarske komisije za Europu, a koje su nadležne za ugovaranje, zaključivanje i provedbu međunarodnih sporazuma vezanih uz pitanja koja pokriva ova Konvencija.

2. Takve organizacije za regionalno gospodarsko povezivanje, u okviru svojih ovlasti i u vlastito ime, koriste prava i ispunjavaju obveze koje ova Konvencija nameće njihovim državama članicama. U takvim slučajevima, države članice tih organizacija ne mogu pojedinačno koristiti spomenuta prava.







Ratifikacija, prihvaćanje, odobrenje i pristup

Članak 15.

1. Ova Konvencija podliježe ratifikaciji, prihvaćanju ili odobrenju.

2. Ova je Konvencija otvorena za pristup državama i organizacijama iz članka 14. stavka 1. od 17. studenoga 1979.

3. Isprave o ratifikaciji, prihvaćanju, odobrenju ili pristupu polažu se kod Glavnog tajnika Ujedinjenih naroda koji obavlja dužnost depozitara.







Stupanje na snagu

Članak 16.

1. Ova Konvencija stupa na snagu devedesetog dana od datuma polaganja dvadeset četvrte isprave o ratifikaciji, prihvaćanju, odobrenju ili pristupanju.

2. Za svaku ugovornu stranku koja ratificira, prihvati ili odobri ovu Konvenciju ili joj pristupi nakon polaganja dvadeset četvrte isprave o ratifikaciji, prihvaćanju, odobrenju ili pristupanju, Konvencija stupa na snagu devedesetog dana od datuma kad ta ugovorna stranka položi ispravu o ratifikaciji, prihvaćanju, odobrenju ili pristupanju.







Povlačenje

Članak 17.

Svaka ugovorna stranka može se iz ove Konvencije povući pisanom obavijesti upućenom depozitaru u bilo kojem trenutku nakon pet godina od datuma kad je Konvencija za tu ugovornu stranku stupila na snagu. Povlačenje stupa na snagu devedesetog dana od datuma kad depozitar zaprimi obavijest.







Vjerodostojni tekstovi

Članak 18.

Izvornik ove Konvencije, sastavljen na engleskom, francuskom i ruskom jeziku, s tim da je svaki tekst jednako vjerodostojan, pohranjen je kod Glavnog tajnika Ujedinjenih naroda.

▼M4

PROTOKOL O SUZBIJANJU ZAKISELJAVANJA, EUTROFIKACIJE I PRIZEMNOG OZONA UZ KONVENCIJU O DALEKOSEŽNOM PREKOGRANIČNOM ONEČIŠĆENJU ZRAKA IZ 1979. GODINE







STRANKE, ODLUČNE u provedbi Konvencije o dalekosežnom prekograničnom onečišćenju zraka, SVJESNE KAKO se dušikovi oksidi, sumpor, hlapivi organski spojevi i reducirani spojevi dušika vežu uz nepovoljne učinke na ljudsko zdravlje i okoliš, ZABRINUTE ZBOG kritičnog opterećenja zakiseljavanja, opterećenja hranjivim dušikom i kritičnih razina ozona za ljudsko zdravlje i vegetaciju koji su i dalje prekoračeni u mnogim područjima regije Gospodarske komisije Ujedinjenih naroda za Europu, TAKOĐER ZABRINUTE ZBOG atmosferskog prijenosa emitiranih dušikovih oksida, sumpora i hlapivih organskih spojeva, kao i sekundarnih onečišćujućih tvari poput ozona i reakcijskih proizvoda amonijaka, na velike udaljenosti i njihovih mogućih prekograničnih učinaka, SHVAĆAJUĆI KAKO emisije iz stranaka unutar regije Gospodarske komisije Ujedinjenih naroda za Europu pridonose onečišćenju zraka na hemisfernoj i globalnoj razini, te shvaćajući potencijal prijenosa među kontinentima i potrebu za daljnjim proučavanjem toga potencijala, TAKOĐER SHVAĆAJUĆI KAKO Kanada i Sjedinjene Američke Države dvostrano pregovaraju o smanjenju emisija dušikovih oksida i hlapivih organskih spojeva radi rješavanja prekograničnog učinka ozona, SHVAĆAJUĆI uz to da će Kanada poduzeti daljnje smanjenje emisija sumpora do 2010. godine provedbom Strategije kiselih kiša za područje Kanade nakon 2000. te da su se Sjedinjene Države obvezale na provedbu programa smanjenja dušikovih oksida na istočnom dijelu Sjedinjenih Država i na smanjenje emisija potrebno za udovoljenje nacionalnih standarda kakvoće vanjskoga zraka za čestice, ODLUČNE u namjeri primjene pristupa mnogostrukog učinka na mnogostruke onečišćujuće tvari kako bi spriječile ili na najmanju mjeru svele prekoračivanje kritičnih opterećenja i razina, UZIMAJUĆI u obzir emisije iz određenih postojećih djelatnosti i uređaja, uzročnika trenutačnih razina onečišćenja zraka i o razvoju budućih djelatnosti i uređaja, SVJESNE postojanja tehnika i upravljačke prakse koje doprinose smanjenju emisija tih tvari, ODLUČNE u namjeri poduzimanja mjera kojima bi se predvidjele, spriječile ili svele na najmanju mjeru emisije tih tvari, uzimajući u obzir primjenu „pristupa opreza” definiranog u načelu 15. Deklaracije o okolišu i razvoju iz Rija, POTVRĐUJUĆI KAKO države imaju suvereno pravo, sukladno Povelji Ujedinjenih naroda i načelima međunarodnog prava, na iskorištavanje vlastitih prirodnih dobara sukladno vlastitim razvojnim politikama i politikama zaštite okoliša te su odgovorne da djelatnosti koje se obavljaju unutar njihove nadležnosti odnosno nadzora ne uzrokuju štetu u okolišu drugih država ili područja izvan granica domaće nadležnosti, SVJESNE POTREBE za isplativim regionalnim pristupom u rješavanju problema onečišćenja zraka, koji bi uzimao u obzir varijacije učinaka i troškova uklanjanja između zemalja, PRIMJEĆUJUĆI važan doprinos privatnih i nevladinih sektora širenju znanja o učincima vezanima uz ove tvari i raspoloživim tehnikama njihova uklanjanja te njihovu ulogu u smanjivanju emisija u atmosferu, IMAJUĆI NA UMU KAKO mjere koje se poduzimaju u svrhu smanjenja emisija sumpora, dušikovih oksida, amonijaka i hlapivih organskih spojeva ne bi trebale predstavljati sredstvo proizvoljne ili neopravdane diskriminacije niti prikrivenoga ograničavanja međunarodne konkurencije i trgovine, UZIMAJUĆI u razmatranje najbolje postojeće znanstvene i tehničke spoznaje i podatke o emisijama, atmosferskim procesima i učincima ovih tvari na okoliš i ljudsko zdravlje, kao i o troškovima njihova uklanjanja te priznajući potrebu produbljivanja znanja i nastavljanja znanstvene i tehničke suradnje s ciljem boljeg razumijevanja tih problema, PRIMJEĆUJUĆI KAKO Protokol o nadzoru emisija dušikovih oksida ili njihovih prekograničnih strujanja, usvojen u Sofiji 31. listopada 1988., i Protokol o nadzoru emisija hlapivih organskih spojeva ili njihovih prekograničnih strujanja, usvojen u Ženevi 18. studenoga 1991., već sadrže obvezu nadzora emisija dušikovih oksida i hlapivih organskih spojeva te kako tehnički dodaci obaju ovih protokola već sadrže tehničke smjernice za smanjenje tih emisija, TAKOĐER PRIMJEĆUJUĆI KAKO u Protokolu o daljnjem smanjivanju emisije sumpora, usvojenom u Oslu 14. lipnja 1994., već postoji obveza smanjivanja emisija sumpora, s ciljem doprinosa suzbijanju kiselog taloženja smanjivanjem kritičnog prekoračenja taloženja sumpora koje proizlazi iz kritičnog opterećenja kiselosti zbog utjecaja oksidiranih sumporovih spojeva u ukupnom kiselom taloženju u 1990., PRIMJEĆUJUĆI UZ TO KAKO je ovaj Protokol prvi sporazum ove konvencije koji se posebno bavi smanjivanjem dušikovih spojeva, IMAJUĆI NA UMU ČINJENICU KAKO smanjenje emisija ovih tvari može dodatno koristiti za kontrolu drugih onečišćujućih tvari, osobito uključujući prekogranične sekundarne čestice aerosola, koje pridonose učincima na zdravlje ljudi vezane uz izloženost čestica u zraku, TAKOĐER imajući na umu potrebu izbjegavanja, koliko je to moguće, poduzimanja mjera usmjerenih na ostvarivanje ciljeva ovog Protokola, a koje bi pogoršale zdravlje i probleme vezane uz okoliš, PRIMJEĆUJUĆI KAKO bi mjere poduzete u cilju smanjenja emisija dušikovih oksida i amonijaka trebale obuhvaćati razmatranje punog biogeokemijskog ciklusa dušika i, koliko je to moguće, ne povećavati emisije reaktivnog dušika uključujući dušikov oksid koji bi mogao pogoršati druge probleme vezane uz dušik, SVJESNE KAKO metan i ugljikov monoksid emitirani kao posljedica ljudske djelatnosti pridonose, u prisutnosti dušičnih oksida i hlapivih organskih spojeva, stvaranju troposferskog ozona, i TAKOĐER SVJESNE obveza koje su stranke preuzele unutar Okvirne konvencije Ujedinjenih naroda o promjeni klime, SPORAZUMJELE SU SE KAKO SLIJEDI:







Članak 1.

Definicije

Za svrhe ovog Protokola,

1. „Konvencija” znači Konvencija o dalekosežnom prekograničnom onečišćenju zraka, usvojenu u Ženevi 13. studenoga 1979.,

2. „EMEP” znači Program suradnje na praćenju i procjeni dalekosežnog prijenosa onečišćujućih tvari zraka u Europi,

3. „Izvršno tijelo” znači Izvršno tijelo Konvencije, sastavljeno sukladno članku 10., stavku 1. Konvencije,

4. „Komisija” znači Gospodarska komisija Ujedinjenih naroda za Europu,

5. „Stranke” znači, ako kontekst ne zahtijeva drukčije, stranke ovog Protokola,

6. „Zemljopisni obuhvat EMEP-a” znači područje određeno člankom 1. stavkom 4., Protokola uz Konvenciju o dalekosežnom prekograničnom onečišćenju zraka iz 1979., o dugoročnom financiranju Programa suradnje na praćenju i procjeni dalekosežnog prijenosa onečišćujućih zraka u Europi (EMEP-a), usvojenog u Ženevi 28. rujna 1984.,

7. „Emisija” znači ispuštanje tvari iz točkastoga ili difuznog izvora u atmosferu,

8. „Dušikovi oksidi” znače dušikov oksid i dušikov dioksid, izraženi kao dušikov dioksid (NO2),

9. „Reducirani spojevi dušika” znače amonijak i njegovi reakcijski proizvodi,

10. „Sumpor” znači sve sumporne spojeve, izražene kao sumporov dioksid (SO2),

11. „Hlapivi organski spojevi”, ili „HOS-evi”, znači, ako nije drukčije utvrđeno, sve organske spojeve antropogenog karaktera, osim metana, koji pri sunčevoj svjetlosti mogu u reakcijama s dušikovim oksidima stvarati fotokemijske oksidante,

12. „Kritično opterećenje” znači količinsku procjenu izloženosti jednoj ili više onečišćujućih tvari ispod kojega se, prema dosadašnjim spoznajama, ne pojavljuju značajni štetni učinci na određene osjetljive sastavnice okoliša,

13. „Kritične razine” znači koncentracije onečišćujućih tvari u atmosferi iznad kojih, prema dosadašnjim spoznajama, može doći do izravnih nepovoljnih učinaka na receptore, kao što su ljudi, biljke, ekosustavi ili materijali,

14. „Područje upravljanja emisijama onečišćujućih tvari”, ili „PEMA”, znači područje određeno u dodatku III., prema uvjetima iz članka 3. stavka 9.,

15. „Stacionarni izvor” znači svaku čvrstu zgradu, građevinu, objekt, uređaj ili opremu koja izravno ili neizravno u atmosferu emitira ili može emitirati sumpor, dušikove okside, hlapive organske spojeve ili amonijak,

16. „Novi stacionarni izvor” znači svaki stacionarni izvor čija je izgradnja odnosno bitna izmjena započeta nakon isteka godine dana od datuma stupanja na snagu ovoga Protokola. Nadležna državna tijela odlučit će je li izmjena bitna ili ne, vodeći računa o čimbenicima poput koristi koju predmetna izmjena predstavlja za okoliš.

Članak 2.

Cilj

Cilj ovog Protokola je nadzor i smanjenje emisija sumpora, dušikovih oksida, amonijaka i hlapivih organskih spojeva, uzrokovanih antropogenim djelovanjem i koje mogu izazvati nepovoljne učinke na ljudsko zdravlje, prirodne ekosustave, materijale i usjeve, zbog zakiseljavanja, eutrofikacije ili prizemnog ozona kao posljedica dalekosežnog prekograničnog atmosferskog prijenosa, kao i osiguranje da se, koliko to bude moguće, dugoročno i stupnjevitim pristupom, vodeći računa o napretku znanosti, atmosfersko taloženje odnosno koncentracije ne prekorače:

(a) za stranke unutar zemljopisnog obuhvata EMEP-a i Kanadu, kritična opterećenja kiselosti, kako se navodi u dodatku I.,

(b) za stranke unutar zemljopisnog obuhvata EMEP-a, kritična opterećenja hranjivim dušikom, kako se navodi u dodatku I., i

(c) za ozon: i. za stranke unutar zemljopisnog obuhvata EMEP-a, kritične razine ozona, kako se navodi u dodatku I., ii. za Kanadu, kanadski standard za ozon i iii. za Sjedinjene Američke Države, Nacionalni standard kakvoće vanjskoga zraka za ozon.

Članak 3.

Temeljne obveze

1. Svaka će stranka kojoj je najveća vrijednost emisije određena bilo kojom tablicom u dodatku II. smanjiti i održavati na smanjenim razinama svoje godišnje emisije u skladu s dotičnim najvećim vrijednostima i vremenskim rokovima koje navodi taj dodatak. Svaka će stranka barem nadzirati svoje godišnje emisije onečišćujućih spojeva u skladu s obvezama iz dodatka II.

2. Svaka će stranka primjenjivati granične vrijednosti određene u dodacima IV., V. i VI. na svaki novi stacionarni izvor unutar kategorije stacionarnih izvora navedenih u rečenim dodacima, ne kasnije od vremenskog roka predviđenog u dodatku VII. Stranka može, kao drugu mogućnost, primjenjivati različite strategije smanjenja emisija kojima se postižu jednake ukupne razine emisija za sve kategorije izvora zajedno.

3. Svaka će stranka primjenjivati granične vrijednosti određene u dodacima IV., V. i VI. na sve postojeće stacionarne izvore unutar kategorije stacionarnih izvora navedenih u rečenim dodacima, u mjeri u kojoj je to tehnički i gospodarski izvedivo i vodeći računa o troškovima i prednostima, ne kasnije od vremenskog roka predviđenog u dodatku VII. Stranka može, kao drugu mogućnost, primjenjivati različite strategije smanjenja emisija kojima se postižu jednake ukupne razine emisija za sve kategorije izvora zajedno ili, za stranke izvan zemljopisnog obuhvata EMEP-a, strategije koje su potrebne za postizanje nacionalnih ili regionalnih ciljeva u uklanjanju zakiseljavanja i udovoljavanju nacionalnim standardima kakvoće zraka.

4. Granične vrijednosti za nova i postojeća ložišta i procesne grijače toplinske snage preko 50 MWth i nova teška vozila stranke će procijeniti na zasjedanju Izvršnog tijela, s ciljem izmjene i dopune dodataka IV., V. i VIII., ne kasnije od isteka dvije godine od datuma stupanja ovog Protokola na snagu.

5. Svaka će stranka primjenjivati granične vrijednosti za goriva i nove pokretne izvore određene dodatkom VIII., ne kasnije od vremenskih rokova određenih u dodatku VII.

6. Svaka stranka treba primjenjivati najbolje raspoložive tehnike na pokretne izvore i na svaki novi ili postojeći stacionarni izvor, uzimajući u obzir smjernice I. do V., usvojene na sedamnaestom zasjedanju Izvršnog tijela (Odluka 1999/1) i svim njihovim izmjenama.

7. Svaka će stranka poduzeti odgovarajuće mjere temeljene, između ostalog, na znanstvenim i gospodarskim mjerilima kako bi smanjila emisije hlapivih organskih spojeva vezane uz uporabu proizvoda koji nisu obuhvaćeni dodatkom VI. ili VIII. Stranke će, ne kasnije od drugog zasjedanja Izvršnog tijela nakon stupanja ovog Protokola na snagu, razmotriti granične vrijednosti za udio hlapivih organskih spojeva u proizvodima koji nisu obuhvaćeni dodatkom VI. ili VIII. i vremenske rokove primjene graničnih vrijednosti, s ciljem usvajanja dodatka o proizvodima, zajedno s mjerilima odabira takvih proizvoda.

8. Svaka će stranka, slijedom stavka 10.:

(a) primjenjivati barem mjere uklanjanja amonijaka određene u dodatku IX. i

(b) primjenjivati, gdje to smatra prikladnim, najbolje raspoložive tehnike za sprječavanje i smanjivanje emisije amonijaka, kako se navodi u smjernici V., usvojenoj na sedamnaestom zasjedanju Izvršnog tijela (Odluka 1999/1) i u svim njihovim izmjenama i dopunama.

9. Stavak 10. primjenjivat će se na svaku stranku:

(a) čija je ukupna kopnena površina veća od 2 milijuna četvornih kilometara,

(b) čije godišnje emisije sumpora, dušikovih oksida, amonijaka i/ili hlapivih organskih spojeva koje pridonose zakiseljavanju, eutrofikaciji ili stvaranju ozona u područjima u nadležnosti jedne ili više drugih stranaka, potječu prvenstveno iz područja u njezinoj nadležnosti koje se nalazi na popisu PEMA-a u dodatku III. i koja je u tom smislu predočila dokumentaciju u skladu s podstavkom (c),

(c) koja je, po potpisivanju, ratifikaciji, prihvatu, odobrenju odnosno pristupu ovom Protokolu, podnijela opis zemljopisnog obuhvata jednog ili više PEMA-a za jednu ili više onečišćujućih tvari, uz popratnu dokumentaciju, za uključenje u dodatak III., i

(d) koja je, po potpisivanju, ratifikaciji, prihvatu, odobrenju odnosno pristupu ovom Protokolu, navela svoju namjeru postupanja u skladu s ovim stavkom.

10. Od stranke na koju se odnosi ovaj stavak očekuje se:

(a) ako se nalazi unutar zemljopisnog obuhvata EMEP-a, pridržavanje odredbi ovog članka i dodatka II. samo unutar odgovarajućeg PEMA-a za svaku onečišćujuću tvar za koje je PEMA unutar njezine nadležnosti uključeno u dodatak III.; ili

(b) ako se ne nalazi unutar zemljopisnoga obuhvata EMEP-a, pridržavanje odredbi stavaka 1., 2., 3., 5., 6. i 7. i dodatka II., samo unutar odgovarajućeg PEMA-a za svaku onečišćujuću tvar (dušikovi oksidi, sumpor i/ili hlapivi organski spojevi) za koje je PEMA unutar njezine nadležnosti uključeno u dodatak III., a ne očekuje se njezino pridržavanje odredbi stavka 8. ni u kojem dijelu područja njezine nadležnosti.

11. Kanada i Sjedinjene Američke Države će, po ratifikaciji, prihvatu, odobrenju odnosno pristupu ovom Protokolu, Izvršnom tijelu dostaviti svoje pojedinačne (odgovarajuće) obveze smanjenja emisija s obzirom na sumpor, dušikove okside i hlapive organske spojeve radi njihovog automatskog uključenja u dodatak III.

12. Stranke će, slijedom ishoda prvog razmatranja prema članku 10. stavku 2. i ne kasnije od godine dana po okončanju rečene ocjene, započeti s pregovorima o daljnjim obvezama smanjenja emisija.

Članak 4.

Razmjena informacija i tehnologije

1. Stranke će, sukladno svojim zakonima, propisima i praksi i u skladu s njezinim obvezama prema ovom Protokolu, stvarati povoljne uvjete kako bi omogućile razmjenu informacija, tehnologija i tehnika namijenjenih smanjenju emisija sumpora, dušikovih oksida, amonijaka i hlapivih organskih spojeva, između ostalog, kroz promicanje:

(1) razvoja i dopunjavanja baza podataka o najboljim raspoloživim tehnikama, uključujući one za povećanje energetske učinkovitosti, plamenika s malim emisijama i dobre prakse zaštite okoliša u poljoprivredi,

(2) razmjene informacija i iskustava u razvoju manje štetnih prometnih sustava,

(3) izravnih industrijskih doticaja i suradnje, uključujući zajednička ulaganja,

(4) pružanja tehničke pomoći.

2. U promicanju djelatnosti iz stavka 1., svaka će stranka stvoriti povoljne uvjete kako bi omogućila doticaje i suradnju među odgovarajućim organizacijama i pojedincima u privatnom i javnom sektoru, koji mogu osigurati tehnologiju, usluge planiranja i upravljanja, opremu ili sredstva.

Članak 5.

Svijest javnosti

1. Svaka će stranka, sukladno svojim zakonima, propisima i praksi, promicati pružanje informacija svekolikoj javnosti, uključujući informacije o:

(a) godišnjim nacionalnim emisijama sumpora, dušikovih oksida, amonijaka i hlapivih organskih spojeva i napredak prema postizanju nacionalnih gornjim vrijednostima emisija ili drugim obvezama iz članka 3.,

(b) taloženju i koncentracijama odgovarajućih onečišćujućih tvari i, gdje je to primjenjivo, taloženje i koncentracije u odnosu na kritična opterećenja i razine iz članka 2.,

(c) razinama troposferskog ozona, i

(d) strategijama i mjerama koje se primjenjuju ili će se primjenjivati za smanjivanje problema onečišćenja zraka kojima se bavi ovaj protokol, a koji su navedeni u članku 6.

2. Uz to, svaka stranka može omogućiti javnu dostupnost informacija u pogledu smanjivanja emisija, uključujući informacije o:

(a) manje štetnim gorivima, obnovljivoj energiji i energetskoj efikasnosti, uključujući njihovu uporabu u prometu,

(b) hlapivim organskim spojevima u proizvodima, uključujući označivanje,

(c) mogućnostima gospodarenja otpadom koji sadrži hlapive organske spojeve, koje stvara stanovništvo,

(d) dobroj poljoprivrednoj praksi usmjerenoj na smanjenje emisija amonijaka,

(e) učincima na zdravlje i okoliš vezanima uz onečišćujuće tvari na koje se odnosi ovaj protokol, i

(f) koracima koje pojedinci i industrije mogu poduzeti kako bi pomogli smanjenju emisija onečišćujućih tvari na koja se odnosi ovaj Protokol.

Članak 6.

Strategije, politike, programi, mjere i informacije

1. Svaka će stranka, prema potrebi i na temelju čvrstih znanstvenih i gospodarskih mjerila, kako bi omogućila provedbu svojih obveza prema članku 3.:

(a) usvojiti prateće strategije, politike i mjere bez prekomjernog odgađanja, po stupanju ovog Protokola na snagu za dotičnu stranku,

(b) primjenjivati mjere kojima će nadzirati i smanjivati emisije sumpora, dušikovih oksida, amonijaka i hlapivih organskih spojeva,

(c) primjenjivati mjere kojima će poticati porast energetske efikasnosti i uporabu obnovljive energije,

(d) primjenjivati mjere kojima će smanjivati uporabu onečišćujućih goriva,

(e) razvijati i uvoditi manje štetne prometne sustave i promicati upravljačke prometne sustave koji će utjecati na smanjenje ukupnih emisija iz cestovnog prometa,

(f) primjenjivati mjere kojima će poticati razvoj i uvođenje nisko-onečišćujućih procesa i proizvoda, vodeći računa o smjernicama I. do V., usvojenima na sedamnaestom zasjedanju Izvršnog tijela (Odluka 1999/1) i svih njihovih izmjena,

(g) poticati provedbu programa upravljanja, uključujući dobrovoljne programe, s ciljem smanjenja emisija i uporabu ekonomskih instrumenata, vodeći računa o smjernici VI., usvojenoj na sedamnaestom zasjedanju Izvršnog tijela (Odluka 1999/1) i svih njezinih izmjena,

(h) provoditi i razrađivati politiku i mjere u skladu s vlastitim nacionalnim okolnostima, kao što je postupno smanjenje ili ukidanje tržišnih nedostataka, fiskalnih poticaja, poreznih ili carinskih olakšica i subvencija u svim sektorima u kojima dolazi do emisije sumpora, dušikovih oksida, amonijaka i hlapivih organskih spojeva, a koji se odvijaju suprotno cilju ovog Protokola, te primjenjivati tržišne instrumente i

(i) primjenjivati mjere, gdje je to isplativo, smanjenja emisija iz otpadnih proizvoda koji sadrže hlapive organske tvari.

2. Svaka će stranka prikupljati i održavati informacije o sljedećem:

(a) stvarnim razinama emisija sumpora, dušikovih spojeva i hlapivih organskih spojeva, kao i koncentracija navedenih spojeva i ozona u zraku i njihovog taloženja, vodeći računa, za one stranke unutar zemljopisnog obuhvata EMEP-a, o planu rada EMEP-a, i

(b) učincima koncentracija sumpora, dušičnih spojeva, hlapivih organskih spojeva i ozona u zraku i njihovog taloženja na ljudsko zdravlje, kopnene i vodene ekosustave i materijale.

3. Svaka stranka može poduzeti mjere strože od onih koje zahtijeva ovaj Protokol.

Članak 7.

Izvješćivanje

1. Sukladno svojim zakonima i propisima u skladu s obvezama prema ovom Protokolu:

(a) Svaka će stranka, putem izvršnog tajnika Komisije, izvješćivati Izvršno tijelo, u vremenskim razmacima koje odrede stranke na zasjedanju Izvršnoga tijela, o mjerama koje je poduzela glede provedbe ovog Protokola. Osim toga: i. kada stranka u odnosu na članak 3. stavke 2. i 3., primjenjuje različite strategije smanjenja emisija, ona mora dokumentirati primijenjene strategije i svoje pridržavanje uvjeta iz tog stavka, ii. kada stranka utvrdi tehničku ili gospodarsku neizvedivost određene granične vrijednosti iz članka 3. stavka 3., uzimajući u obzir troškove i prednosti, dotična će stranka o tome izvijestiti i dati obrazloženje.

(b) Svaka stranka koja se nalazi unutar zemljopisnoga obuhvata EMEP-a će, putem izvršnog tajnika Komisije, prosljeđivati EMEP-u, u vremenskim razmacima koje će odrediti Upravljačko tijelo EMEP-a, a odobriti stranke na zasjedanju Izvršnoga tijela, sljedeće informacije: i. razine emisija sumpora, dušikovih oksida, amonijaka i hlapivih organskih spojeva, koristeći se najmanje metodologijama i vremenskom i prostornom raščlambom utvrđenima od strane Upravljačkog tijela EMEP-a, ii. razine emisija svake tvari i referentne godine (1990.), koristeći se istim metodologijama i vremenskom i prostornom raščlambom, iii. podatke o očekivanim emisijama i tekućim planovima smanjenja, i iv. gdje smatra prikladnim, sve izvanredne okolnosti koje opravdavaju emisije koje su privremeno više od najvećih vrijednosti za jedno ili više onečišćujućih tvari.

(c) Stranke koje se nalaze u područjima izvan zemljopisnoga obuhvata EMEP-a prosljeđivat će Izvršnom tijelu slične informacije kao u podstavku (b), ako se to od njih zatraži.

2. Informacije o kojima će se izvješćivati sukladno stavku 1.(a) moraju biti u skladu s odlukom o obliku i sadržaju koju će usvojiti stranke na zasjedanju Izvršnoga tijela. Uvjeti ove odluke će se prema potrebi razmotriti, kako bi se utvrdile eventualne dodatne sastavnice glede oblika odnosno sadržaja informacija koje treba uključiti u izvješća.

3. Pravodobno prije svakoga godišnjeg zasjedanja Izvršnog tijela EMEP će dostaviti sljedeće informacije:

(a) koncentracije sumpora i dušikovih oksida u zraku i njihovo taloženje kao i, gdje je to dostupno, koncentracije hlapivih organskih spojeva i ozona u zraku i

(b) proračun sadržaja sumpora i oksidiranog kao i reduciranog dušika i odgovarajuće informacije o dalekosežnom prijenosu ozona i njegovih prethodnika.

Stranke koje se nalaze u područjima izvan zemljopisnoga obuhvata EMEP-a dostavljat će slične informacije ako Izvršno tijelo to od njih zatraži.

4. Izvršno tijelo će, u skladu s člankom 10. stavkom 2.(b) Konvencije, organizirati pripremu informacija o učincima taloženja sumpora i dušikovih spojeva i koncentracija ozona.

5. Stranke će, u redovitim razmacima, na zasjedanjima Izvršnog tijela organizirati pripremu dopunjenih informacija o izračunatoj i međunarodno najdjelotvornijoj raspodjeli smanjenja emisija za države unutar zemljopisnog obuhvata EMEP-a, uz pomoć modela cjelovite procjene, uključujući modele atmosferskog prijenosa, s ciljem dodatnog smanjenja, za potrebe članka 3. stavka 1., razlike između stvarnog taloženja sumpora i dušičnih spojeva i vrijednosti kritičnih opterećenja, kao i razlike između stvarnih koncentracija ozona i kritičnih razina ozona određenih u dodatku I., ili pak alternativne metode procjene koje odobre stranke na zasjedanju Izvršnog tijela.

Članak 8.

Istraživanje, razvoj i praćenje

Stranke će poticati istraživanje, razvoj, praćenje stanja i suradnju u svezi s:

(a) međunarodnim usklađivanjem metoda izračunavanja i procjene nepovoljnih učinaka vezanih uz tvari kojima se bavi ovaj Protokol, koje bi se rabile u određivanju kritičnih opterećenja i kritičnih razina i, gdje je to prikladno, razradom postupaka takvog usklađivanja,

(b) usavršavanjem baza podataka o emisijama, osobito onih o amonijaku i hlapivim organskim spojevima,

(c) usavršavanjem tehnika praćenja stanja i sustava i modeliranja prijenosa, koncentracija i taloženja sumpora, dušikovih spojeva i hlapivih organskih spojeva, kao i stvaranja ozona i sekundarnih čestica,

(d) usavršavanjem znanstvenog razumijevanja o dugoročnoj sudbini emisija i njihovom učinku na hemisferne pozadinske koncentracije sumpora, dušika, hlapivih organskih spojeva, ozona i čestica, s naglaskom, posebno, na kemiju slobodne troposfere i potencijal međukontinentalnog strujanja onečišćujućih tvari,

(e) daljnjom razradom opće strategije smanjenja nepovoljnih učinaka zakiseljavanja, eutrofikacije i fotokemijskog onečišćenja, uključujući sinergističke i kombinirane učinke;

(f) strategijama za daljnje smanjenje emisija sumpora, dušikovih oksida, amonijaka i hlapivih organskih spojeva na temelju kritičnih opterećenja i kritičnih razina kao i na tehničkom razvoju, te usavršavanje modela cjelovite procjene za izračunavanje međunarodno najdjelotvornije raspodjele smanjenja emisija, vodeći računa o potrebi izbjegavanja prekomjernih troškova za bilo koju stranku. Poseban naglasak treba biti na emisijama iz poljoprivrede i prometa,

(g) utvrđivanjem vremenskih trendova i znanstvenog shvaćanja širih učinaka sumpora, dušika i hlapivih organskih spojeva i fotokemijskog onečišćenja na ljudsko zdravlje, uključujući njihov doprinos koncentracijama čestica, na okoliš, osobito zakiseljavanje i eutrofikaciju te na materijale, osobito povijesne i kulturne spomenike, uzimajući u obzir odnos između sumpornih oksida, dušikovih oksida, amonijaka, hlapivih organskih spojeva i troposferskog ozona,

(h) tehnologijama smanjivanja emisija i tehnologijama i tehnikama poboljšanja energetske učinkovitosti, očuvanja energije i uporabe obnovljive energije,

(i) djelotvornošću tehnika za uklanjanje amonijaka na seoskim gospodarstvima i njihovim učinkom na lokalno i regionalno taloženje,

(j) upravljanjem zahtjevima u prometu i razvojem i promicanjem manje štetnih vrsta prijevoza,

(k) količinskim izražavanjem i, gdje je to moguće, gospodarskim vrednovanjem dobrobiti za okoliš i ljudsko zdravlje nastalih smanjenjem emisija sumpora, dušikovih oksida, amonijaka i hlapivih organskih spojeva, i

(l) razvojem instrumenata pomoću kojih će metode i rezultati ovoga rada postati široko primjenjivi i dostupni.

Članak 9.

Poštivanje

Poštivanje obveza koje su stranke preuzele u okviru ovog Protokola redovito će se razmatrati. Provedbeni odbor, uspostavljen odlukom 1997/2 Izvršnog tijela na njegovom petnaestom zasjedanju, provodit će takvo razmatranje i izvješćivati na sastancima stranaka unutar Izvršnog tijela, sukladno uvjetima iz dodatka navedenoj odluci, uključujući sve njezine izmjene i dopune.

Članak 10.

Razmatranje od strane stranaka na zasjedanjima izvršnoga tijela

1. Stranke će, na zasjedanjima Izvršnog tijela, sukladno stavku 2.(a) članka 10. Konvencije, razmatrati informacije što su ih dostavile stranke, EMEP i pomoćna tijela Izvršnog tijela, podatke o utjecaju koncentracija i taloženja sumpora i dušikovih spojeva i fotokemijskog onečišćenja te izvješća Provedbenog odbora iz članka 9.

2.

(a) Stranke će, na zasjedanjima Izvršnog tijela, razmatrati obveze koje proizlaze iz ovog Protokola, uključujući: i. njihove obveze vezane uz izračunate i međunarodno najdjelotvornije raspodjele smanjenja emisija iz članka 7. stavka 5. gore i ii. prikladnost obveza i napredak postignut na putu prema ostvarenju ciljeva ovog Protokola.

(b) Takva razmatranja uzimat će u obzir najbolje dostupne znanstvene informacije o učincima zakiseljavanja, eutrofikacije i fotokemijskog onečišćenja, uključujući procjene svih bitnih zdravstvenih učinaka, kritičnih razina i opterećenja, razvoja i usavršavanja modela cjelovite procjene, tehnološki razvoj, promjenjive gospodarske uvjete, napredak napravljen na bazama podataka o emisijama i tehnikama smanjivanja, s osobitim osvrtom na amonijak i hlapive organske spojeve, te ispunjenje obveza koje se tiču razina emisija.

(c) Postupke, metode i vremenski raspored takvih razmatranja odredit će stranke na zasjedanju Izvršnoga tijela. Prvo takvo razmatranje počet će ne kasnije od godine dana po stupanju na snagu ovog Protokola.

Članak 11.

Rješavanje sporova

1. U slučaju spora između bilo koje dvije ili više stranaka u vezi s tumačenjem odnosno primjenom ovog Protokola, stranke o kojima je riječ zatražit će rješenje spora putem pregovora ili na bilo koji drugi miroljubivi način po svom izboru. Stranke u sporu o istom će obavijestiti Izvršno tijelo.

2. Prilikom ratifikacije, prihvata, odobrenja ili pristupa ovom Protokolu, ili u bilo kojem trenutku nakon toga, stranka koja nije organizacija regionalne gospodarske integracije može izjaviti u pisanoj ispravi podnesenoj depozitaru da u pogledu bilo kojeg spora u vezi s tumačenjem ili primjenom Protokola, priznaje kao obvezno ipso facto i bez posebnog dogovora, u odnosu na svaku stranku koja je prihvatila istu obvezu, jedno od ili oba sljedeća sredstva za rješavanje sporova:

(a) podnošenje spora Međunarodnom sudu,

(b) arbitražu sukladno postupcima što će ih usvojiti stranke na zasjedanju Izvršnog tijela, što je prije moguće, u dodatku o arbitraži.

Stranka koja predstavlja organizaciju regionalne gospodarske integracije može podnijeti izjavu u istu svrhu, a u vezi s arbitražom sukladno postupcima o kojima se govori u prethodnom podstavku (b).

3. Izjava dana na temelju stavka 2. ostaje na snazi sve do isteka, sukladno vlastitim odredbama, ili tri mjeseca nakon što pisana obavijest o njenom opozivu bude predana depozitaru.

4. Nova izjava, obavijest o opozivu ili pak istek izjave neće ni na koji način utjecati na tekući postupak Međunarodnoga suda odnosno arbitražnog suda, osim ako stranke u sporu ne odluče drukčije.

5. Osim u slučaju da su stranke u sporu prihvatile isti način rješavanja spora iz stavka 2., ako dvanaest mjeseci po obavijesti jedne stranke drugoj o postojanju spora među njima, rečene stranke nisu bile u stanju riješiti spor putem sredstava navedenih u stavku 1., spor će, na zahtjev bilo koje od strana u sporu, biti podnesen na mirenje.

6. Sukladno stavku 5. bit će osnovan odbor za mirenje. Odbor će biti sastavljen od jednakog broja članova što ih je imenovala svaka od zainteresiranih stranaka, ili, tamo gdje stranke u mirenju dijele iste interese, od strane skupine koja te interese i sama dijeli, te predsjedavajućega kojeg će zajedno odabrati na navedeni način imenovani članovi. Odbor će donijeti preporuku, koju će stranke u sporu razmotriti u dobroj vjeri.

Članak 12.

Dodaci

Dodaci ovom Protokolu čine sastavni dio Protokola.

Članak 13.

Izmjene i dopune i prilagodbe

1. Svaka stranka može predložiti izmjene i dopune ovog Protokola. Svaka stranka Konvencije može predložiti prilagodbu dodatka II. Protokola dodavanjem mu imena, zajedno s razinama emisija, najvećim vrijednostima emisija i postotkom smanjenja emisija.

2. Predložene izmjene i dopune i prilagodbe u pisanom obliku se podnose izvršnom tajniku Komisije, koji će iste priopćiti svim strankama. Stranke će raspraviti tako predložene izmjene i dopune i prilagodbe na idućem zasjedanju Izvršnog tijela, pod uvjetom da je izvršni tajnik strankama priopćio prijedloge najmanje devedeset dana unaprijed.

3. Izmjene i dopune ovog Protokola uključujući izmjene i dopune dodataka II. do IX. usvojit će se konsenzusom stranaka prisutnih na zasjedanju Izvršnog tijela, a za stranke koje su ih prihvatile stupit će na snagu devedesetog dana nakon datuma kada je dvije trećine stranaka položilo kod depozitara svoje isprave o prihvatu navedenih izmjena i dopuna. Izmjene i dopune će za bilo koju drugu stranku stupiti na snagu devedesetoga dana nakon datuma kada je stranka položila kod depozitara svoju ispravu o prihvatu navedenih izmjena i dopuna.

4. Izmjene i dopune dodataka ovom Protokolu, osim dodataka navedenih u stavku 3., usvojit će se konsenzusom stranaka nazočnih na zasjedanju Izvršnoga tijela. Po isteku devedeset dana nakon datuma kada ih izvršni tajnik Komisije priopći strankama, sve izmjene i dopune takvih dodataka stupit će na snagu za one stranke koje nisu depozitaru podnijele obavijesti sukladno odredbama stavka 5., pod uvjetom da najmanje šesnaest stranaka nije podnijelo takvu obavijest.

5. Ako neka stranka nije u mogućnosti odobriti izmjenu i dopunu dodatka, osim dodatka navedenog u stavku 3., o tome će u pisanom obliku izvijestiti depozitara u roku od devedeset dana nakon datuma obavijesti o usvajanju navedene izmjene i dopune. Depozitar će bez odgađanja izvijestiti sve stranke o svakoj takvoj zaprimljenoj obavijesti. Svaka stranka može u bilo koje vrijeme zamijeniti svoju prethodnu obavijest prihvaćanjem te, po polaganju isprave o prihvatu kod depozitara, izmjena i dopuna takvoga dodatka stupa na snagu za tu stranku.

6. Prilagodbe dodatka II. usvojit će se konsenzusom stranaka nazočnih na zasjedanju Izvršnog tijela i stupiti na snagu za sve stranke ovog Protokola devedesetog dana koji slijedi nakon datuma kada izvršni tajnik Komisije u pisanom obliku dotične stranke obavijesti o usvajanju prilagodbe.

Članak 14.

Potpisivanje

1. Ovaj će Protokol biti otvoren za potpisivanje u Gothenburgu (Švedska) od 30. studenoga do 1. prosinca 1999., a potom u sjedištu Ujedinjenih naroda u New Yorku do 30. svibnja 2000., državama članicama Komisije, kao i državama sa savjetodavnim statusom pri Komisiji, sukladno stavku 8. Rezolucije broj 36. (IV) Gospodarskog i socijalnog vijeća od 28. ožujka 1947., te od strane organizacija regionalnih gospodarskih integracija što ih čine suverene države članice Komisije ovlaštene za pregovaranje, sklapanje i primjenu međunarodnih ugovora po pitanjima obuhvaćenima Protokolom, pod uvjetom da su države i organizacije o kojima je riječ stranke Konvencije i navedene su u dodatku II.

2. U pitanjima unutar njihovih ovlasti, takve će organizacije regionalnih gospodarskih integracija sa svoje strane izvršavati prava i ispunjavati obveze što ih ovaj Protokol dodjeljuje njihovim državama članicama. U takvim slučajevima države članice navedenih organizacija neće moći pojedinačno izvršavati rečena prava.

Članak 15.

Ratifikacija, prihvat, odobrenje i pristup

1. Ovaj Protokol podliježe ratifikaciji, prihvatu ili odobrenju od strane potpisnica.

2. Ovaj će Protokol biti otvoren za pristup od 31. svibnja 2000. državama i organizacijama koje udovoljavaju uvjetima iz članka 14. stavka 1.

3. Isprave o ratifikaciji, prihvatu, odobrenju ili pristupu polažu se kod depozitara.

Članak 16.

Depozitar

Glavni tajnik Ujedinjenih naroda obavlja dužnost depozitara.

Članak 17.

Stupanje na snagu

1. Ovaj Protokol stupa na snagu devedesetog dana od datuma polaganja kod depozitara šesnaeste isprave o ratifikaciji, prihvatu, odobrenju ili pristupu.

2. Za svaku državu i organizaciju koja udovoljava zahtjevima iz članka 14. stavka 1. koja ratificira, prihvati ili odobri ovaj Protokol, ili istom pristupa nakon polaganja šesnaeste isprave o ratifikaciji, prihvatu, odobrenju ili pristupu, Protokol stupa na snagu devedesetog dana od datuma kada takva stranka položi svoju ispravu o ratifikaciji, prihvatu, odobrenju ili pristupu.

Članak 18.

Povlačenje

U svakom trenutku po proteku pet godina od datuma kada je ovaj Protokol stupio na snagu za neku stranku, ta se stranka može iz njega povući pisanom obaviješću depozitaru. Svako takvo povlačenje stupa na snagu nakon isteka devedesetog dana od datuma na koji je depozitar zaprimio obavijest o povlačenju, ili onog kasnijeg datuma koji se može navesti u obavijesti o povlačenju.

Članak 19.

Vjerodostojni tekstovi

Izvornik ovog Protokola, čiji su engleski, francuski i ruski tekst jednako vjerodostojni, položit će se kod glavnog tajnika Ujedinjenih naroda.

DODATAK I.

KRITIČNA OPTEREĆENJA I RAZINE

I. KRITIČNA OPTEREĆENJA KISELOSTI

A. Za stranke unutar zemljopisnog obuhvata EMEP-a

1. Kritična opterećenja kiselosti, iz članka 1., za ekosustave, utvrđuju se u skladu s Priručnikom o metodologijama i mjerilima za kartiranje kritičnih razina/opterećenja i zemljopisnih područja u kojima su oni prekoračeni u okviru Konvencije. To je najveća količina kiselih taloga koje dugoročno bez oštećenja može podnijeti neki ekosustav. Kod određivanja kritičnih opterećenja kiselosti za dušik uzimaju u obzir procesi uklanjanja dušika unutar ekosustava (npr. „hvatanje” dušika biljkama). To nije slučaj s kritičnim opterećenjima kiselosti sumpora. Objedinjeno kritično opterećenje kiselosti sumpora i dušika uzima u obzir dušik samo kada je taloženje dušika veće od procesa uklanjanja dušika unutar ekosustava. Sva kritična opterećenja o kojima izvješćuju stranke sažeta su za potrebe modela cjelovite procjene koji služi kao smjernica za određivanje gornjih vrijednosti emisija u dodatku II.

B. Za stranke u Sjevernoj Americi

2. Za istočnu Kanadu, kritično opterećenje sumporom i dušikom u šumskim ekosustavima utvrđeno je znanstvenim metodologijama i mjerilima (Kanadska procjena kiselih kiša iz 1997.) koji su slični onima u Priručniku o metodologijama i mjerilima za kartiranje kritičnih razina/opterećenja i zemljopisnih područja u kojima su oni prekoračeni u okviru Konvencije. U istočnoj Kanadi vrijednost kritičnih opterećenja kiselosti određena člankom 1., odnosi se na sulfate u oborinama, izražene u kg/ha/god. Pokrajina Alberta u zapadnoj Kanadi, gdje su razine taloženja trenutačno ispod granica koje bi mogle utjecati na okoliš, usvojila je generičke sustave klasifikacije kritičnih opterećenja koji se koriste u Europi za određivanje potencijalne kiselosti tla. Potencijalna se kiselost određuje oduzimanjem ukupnog (mokrog i suhog) taloženja bazičnih kationa od taloženja sumpora i dušika. Uz kritična opterećenja potencijalne kiselosti, u Alberti su uspostavljena ciljna opterećenja i praćenje opterećenja za nadgledanje emisija zakiseljavanja.

3. Za Sjedinjene Američke Države, učinak zakiseljavanja određuje se procjenom osjetljivosti ekosustava, ukupne opterećenosti zakiseljujućim tvarima unutar ekosustava i nesigurnosti povezanih s procesom uklanjanja dušika u ekosustavu.

4. Ova opterećenja i učinci rabe se u modelima cjelovite procjene i služe kao smjernica za određivanje najvećih vrijednosti i/ili smanjenja emisija za Kanadu i Sjedinjene Američke Države u dodatku II.

II. KRITIČNA OPTEREĆENJA HRANJIVOG DUŠIKA

Za stranke unutar zemljopisnog obuhvata EMEP-a

5. Kritična opterećenja ekosustava hranjivim dušikom (eutrofikacija), iz članka 1., utvrđuju se u skladu s Priručnikom o metodologijama i mjerilima za kartiranje kritičnih razina/opterećenja i zemljopisnih područja u kojima su oni prekoračeni u okviru Konvencije. To je najveća količina taloženja dušika koji utječe na eutrofikaciju koje dugoročno bez oštećenja može podnijeti neki ekosustav. Sva kritična opterećenja o kojima izvješćuju stranke sažeta su za potrebe modela cjelovite procjene koji služi kao smjernica za određivanje najvećih vrijednosti emisija u dodatku II.

III. KRITIČNE RAZINE OZONA

A. Za stranke unutar zemljopisnog obuhvata EMEP-a

6. Kritične razine ozona, iz članka 1., utvrđuju se radi zaštite biljaka u skladu s Priručnikom o metodologijama i mjerilima za kartiranje kritičnih razina/opterećenja i zemljopisnih područja u kojima su oni prekoračeni u okviru Konvencije. One se izražavaju kao ukupna izloženost preko granične koncentracije ozona, koja iznosi 40 ppb (dijelova na bilijun obujma). Ovaj indeks izloženosti označuje se AOT40 (akumulirana izloženost preko granične vrijednosti 40 ppb). AOT40 se izračunava kao zbroj razlika između satne koncentracije (u ppb) i 40 ppb za svaki sat u kojem koncentracija prekoračuje 40 ppb.

7. Za određivanje ugroženih područja u kojima je prijeđena kritična razina ozona korištena je dugoročna kritična razina ozona za usjeve, s indeksom AOT40 od 3 000 ppb/h za razdoblje svibanj-srpanj (tipično razdoblje uzgoja) i vrijeme dnevnog svjetla. Cilj modela cjelovite procjene, koji u ovom Protokolu služi kao smjernica za određivanje najvećih vrijednosti emisija u dodatku II., bilo je specifično smanjenje vrijednosti koje prelaze kritične vrijednosti. Smatra se kako dugoročna kritična razina ozona za usjeve štiti i druge biljke, kao što je drveće i prirodna vegetacija. Znanstvenici rade na razvoju raznovrsnijeg tumačenja prelaženja kritičnih razina ozona za vegetaciju.

8. Kritična razina ozona za ljudsko zdravlje izražena je u Smjernici o kakvoći zraka Svjetske zdravstvene organizacije (WHO), gdje je razina ozona 120 μg/m3 kao 8-satni prosjek. U suradnji s Regionalnim uredom WHO-a za Europu (WHO/EURO), kritična razina izražena kao AOT60 (akumulirana izloženost preko granične vrijednosti 60 ppb, tj. 120 μg/m3), izračunata za jednogodišnje razdoblje, usvojena je kao zamjena za WHO-vu Smjernicu o kakvoći zraka, za potrebe modela cjelovite procjene. Ovime su određena ugrožena područja u kojima je prekoračena kritična razina. Cilj modela cjelovite procjene, koji u ovom Protokolu služi kao smjernica za određivanje najvećih vrijednosti emisija u dodatku II., bilo je specifično smanjenje vrijednosti koje prelaze kritične.

B. Za stranke u Sjevernoj Americi

9. Za Kanadu se kritične razine ozona utvrđuju radi zaštite ljudskog zdravlja i okoliša i rabe za uspostavu kanadskog standarda za ozon. Najveće vrijednosti emisija u dodatku II. određene su prema razini potrebnoj za postizanje kanadskog standarda za ozon.

10. Za Sjedinjene Američke Države su kritične razine ozona utvrđene radi zaštite javnog zdravlja i zaštite javne dobrobiti od svih poznatih ili očekivanih nepovoljnih učinaka, a rabe se za uspostavu nacionalnog standarda kakvoće vanjskog zraka. Model cjelovite procjene i standard kakvoće zraka služe kao smjernice za određivanje najvećih vrijednosti i/ili smanjenja emisija za Sjedinjene Američke Države u dodatku II.

DODATAK II.

GORNJE GRANICE EMISIJA

Gornje granice emisija navedene u sljedećim tablicama odnose se na odredbe članka 3. stavka 1. i 10. ovog Protokola. Razine emisija iz 1980. i 1990. i postotak smanjenja emisija navedeni su samo kao informacije.







Tablica 1. Gornje granice emisija za sumpor (tisuće tona SO2 godišnje) Stranka Razine emisija Gornje granice emisija za 2010. Postotak smanjenja emisija za 2010. (bazna godina 1990.) 1980. 1990. Armenija 141 73 73 0 % Austrija 400 91 39 -57 % Bjelorusija 740 637 480 -25 % Belgija 828 372 106 -72 % Bugarska 2 050 2 008 856 -57 % Kanada nacionalno () 4 643 3 236 PEMA (SOMA) 3 135 1 873 Hrvatska 150 180 70 -61 % Češka Republika 2 257 1 876 283 -85 % Danska 450 182 55 -70 % Finska 584 260 116 -55 % Francuska 3 208 1 269 400 -68 % Njemačka 7 514 5 313 550 -90 % Grčka 400 509 546 7 % Mađarska 1 633 1 010 550 -46 % Irska 222 178 42 -76 % Italija 3 757 1 651 500 -70 % Latvija — 119 107 -10 % Lihtenštajn 0,39 0,15 0,11 -27 % Litva 311 222 145 -35 % Luksemburg 24 15 4 -73 % Nizozemska 490 202 50 -75 % Norveška 137 53 22 -58 % Poljska 4 100 3 210 1 397 -56 % Portugal 266 362 170 -53 % Republika Moldova 308 265 135 -49 % Rumunjska 1 055 1 311 918 -30 % Ruska Federacija () 7 161 4 460 PEMA 1 062 1 133 635 -44 % Slovačka 780 543 110 -80 % Slovenija 235 194 27 -86 % Španjolska () 2 959 2 182 774 -65 % Švedska 491 119 67 -44 % Švicarska 116 43 26 -40 % Ukrajina 3 849 2 782 1 457 -48 % Ujedinjeno Kraljevstvo 4 863 3 731 625 -83 % Sjedinjene Američke Države () Europska Zajednica 26 456 16 436 4 059 -75 % (1) Nakon ratifikacije, prihvata, odobrenja, ili pristupa ovom Protokolu Kanada će dostaviti najveću vrijednost emisije sumpora, bilo na nacionalnoj razini ili za PEMA i nastojat će navesti gornju graničnu vrijednost za 2010. godinu. PEMA za sumpor bit će SOMA (Sulphur Oxides Management Area – područje upravljanja sumpornim oksidima) određen prema dodatku III Protokola o daljnjem smanjenju emisija sumpora, usvojenog u Oslu 14. lipnja 1994., kao SOMA za jugoistočnu Kanadu. To je područje od 1 milijuna km2 koje obuhvaća cjelokupni teritorij pokrajina Prince Edward Island, Nova Scotia i New Brunswick, cjelokupni teritorij pokrajine Quebec južno od ravne linije koja spaja Havre i St.Pierre na sjevernoj obali zaljeva Saint Lawrence i točku na kojoj granica između pokrajina Quebec i Ontario presijeca obalu zaljeva James te cjelokupni teritorij pokrajine Ontario južno od ravne linije koja spaja točku na kojoj granica između pokrajina Quebec i Ontario presijeca obalu zaljeva James i rijeku Nipigon u blizini sjeverne obale jezera Superior. (2) Brojčani iznosi odnose se na europski dio unutar područja EMEP-a. (3) Nakon ratifikacije, prihvata, odobrenja, ili pristupa ovom Protokolu, Sjedinjene Američke Države će za uključenje u ovaj dodatak dostaviti: (a) specifične mjere smanjenja emisija sumpora primjenjive na pokretne i stacionarne izvore, koje se primjenjuju ili na nacionalnoj razini ili za PEMA ako je ova zemlja dostavila PEMA za sumpor za uključenje u dodatak III.; (b) vrijednost ukupnih procijenjenih razina emisija sumpora za 1990., ili na nacionalnoj razini ili za PEMA; (c) indikativnu vrijednost za ukupne razine emisija sumpora za 2010., ili na nacionalnoj razini ili za PEMA; i (d) uz to vezane procjene postotnog smanjenja emisija sumpora. Točka (b) uključit će se u tablicu, dok će se točke (a), (c) i (d) uključiti u objašnjenje ispod tablice.







Tablica 2. Gornje granice emisija za dušikove okside (tisuće tona NO2 godišnje) Stranka Razine emisija 1990. Gornje granice emisija za 2010. Postotak smanjenja emisija za 2010. (bazna godina 1990.) Armenija 46 46 0 % Austrija 194 107 -45 % Bjelorusija 285 255 -11 % Belgija 339 181 -47 % Bugarska 361 266 -26 % Kanada () 2 104 Hrvatska 87 87 0 % Češka Republika 742 286 -61 % Danska 282 127 -55 % Finska 300 170 -43 % Francuska 1 882 860 -54 % Njemačka 2 693 1 081 -60 % Grčka 343 344 0 % Mađarska 238 198 -17 % Irska 115 65 -43 % Italija 1 938 1 000 -48 % Latvija 93 84 -10 % Lihtenštajn 0,63 0,37 -41 % Litva 158 110 -30 % Luksemburg 23 11 -52 % Nizozemska 580 266 -54 % Norveška 218 156 -28 % Poljska 1 280 879 -31 % Portugal 348 260 -25 % Republika Moldova 100 90 -10 % Rumunjska 546 437 -20 % Ruska Federacija () 3 600 PEMA 360 265 -26 % Slovačka 225 130 -42 % Slovenija 62 45 -27 % Španjolska () 1 113 847 -24 % Švedska 338 148 -56 % Švicarska 166 79 -52 % Ukrajina 1 888 1 222 -35 % Ujedinjeno Kraljevstvo 2 673 1 181 -56 % Sjedinjene Američke Države () Europska Zajednica 13 161 6 671 -49 % (1) Nakon ratifikacije, prihvata, odobrenja, ili pristupa ovom Protokolu, Kanada će dostaviti razine emisija za 1990. i gornje granice emisija dušikovih oksida za 2010., bilo na nacionalnoj razini ili za PEMA za dušične okside, ako ga je dostavila. (2) Brojčani iznosi odnose se na europski dio unutar područja EMEP-a. (3) Nakon ratifikacije, prihvata, odobrenja, ili pristupa ovom Protokolu, Sjedinjene Američke Države će za uključenje u ovaj dodatak dostaviti: (a) specifične mjere smanjenja emisija dušikovih oksida primjenjive na pokretne i stacionarne izvore, koje se primjenjuju ili na nacionalnoj razini ili za PEMA ako je dostavila PEMA za dušikove okside za uključenje u dodatak III.; (b) vrijednost ukupnih procijenjenih razina emisija dušikovih oksida za 1990., ili na nacionalnoj razini ili za PEMA; (c) indikativnu vrijednost za ukupne razine emisija dušikovih oksida za 2010., ili na nacionalnoj razini ili za PEMA; i (d) uz to vezane procjene postotnog smanjenja emisija dušikovih oksida. Točka (b) uključit će se u tablicu, dok će se točke (a), (c) i (d) uključiti u objašnjenje ispod tablice.







Tablica 3. Gornje granice emisija za amonijak (tisuće tona NH3 godišnje) Stranka Razine emisija 1990. Gornje granice emisija za 2010. Postotak smanjenja emisija za 2010. (bazna godina 1990.) Armenija 25 25 0 % Austrija 81 66 -19 % Bjelorusija 219 158 -28 % Belgija 107 74 -31 % Bugarska 144 108 -25 % Hrvatska 37 30 -19 % Češka Republika 156 101 -35 % Danska 122 69 -43 % Finska 35 31 -11 % Francuska 814 780 -4 % Njemačka 764 550 -28 % Grčka 80 73 -9 % Mađarska 124 90 -27 % Irska 126 116 -8 % Italija 466 419 -10 % Latvija 44 44 0 % Lihtenštajn 0,15 0,15 0 % Litva 84 84 0 % Luksemburg 7 7 0 % Nizozemska 226 128 -43 % Norveška 23 23 0 % Poljska 508 468 -8 % Portugal 98 108 10 % Republika Moldova 49 42 -14 % Rumunjska 300 210 -30 % Ruska Federacija () 1 191 PEMA 61 49 -20 % Slovačka 62 39 -37 % Slovenija 24 20 -17 % Španjolska () 351 353 1 % Švedska 61 57 -7 % Švicarska 72 63 -13 % Ukrajina 729 592 -19 % Ujedinjeno Kraljevstvo 333 297 -11 % Europska Zajednica 3 671 3 129 -15 % (1) Brojčani iznosi odnose se na europski dio unutar područja EMEP-a.







Tablica 4. Gornje granice emisija za hlapive organske spojeve (tisuće tona HOS-eva godišnje) Stranka Razine emisija 1990. Gornje granice emisija za 2010. Postotak smanjenja emisija za 2010. (bazna godina 1990.) Armenija 81 81 0 % Austrija 351 159 -55 % Bjelorusija 533 309 -42 % Belgija 324 144 -56 % Bugarska 217 185 -15 % Kanada () 2 880 Hrvatska 105 90 -14 % Češka Republika 435 220 -49 % Danska 178 85 -52 % Finska 209 130 -38 % Francuska 2 957 1 100 -63 % Njemačka 3 195 995 -69 % Grčka 373 261 -30 % Mađarska 205 137 -33 % Irska 197 55 -72 % Italija 2 213 1 159 -48 % Latvija 152 136 -11 % Lihtenštajn 1,56 0,86 -45 % Litva 103 92 -11 % Luksemburg 20 9 -55 % Nizozemska 502 191 -62 % Norveška 310 195 -37 % Poljska 831 800 -4 % Portugal 640 202 -68 % Republika Moldova 157 100 -36 % Rumunjska 616 523 -15 % Ruska Federacija () 3 566 PEMA 203 165 -19 % Slovačka 149 140 -6 % Slovenija 42 40 -5 % Španjolska () 1 094 669 -39 % Švedska 526 241 -54 % Švicarska 292 144 -51 % Ukrajina 1 369 797 -42 % Ujedinjeno Kraljevstvo 2 555 1 200 -53 % Sjedinjene Američke Države () Europska Zajednica 15 353 6 600 -57 % (1) Nakon ratifikacije, prihvata, odobrenja, ili pristupa ovom Protokolu, Kanada će dostaviti razine emisija za 1990. i gornje granice emisija hlapivih organskih spojeva za 2010., bilo na nacionalnoj razini ili za PEMA za hlapive organske spojeve, ako ga je dostavila. (2) Brojčani iznosi odnose se na europski dio unutar područja EMEP-a. (3) Nakon ratifikacije, prihvata, odobrenja, ili pristupa ovom Protokolu, Sjedinjene Američke Države će za uključenje u ovaj dodatak dostaviti: (a) specifične mjere smanjenja emisija hlapivih organskih spojeva primjenjive na pokretne i stacionarne izvore, koje se primjenjuju ili na nacionalnoj razini ili za PEMA ako je dostavila PEMA za hlapive organske spojeve za uključenje u dodatak III.; (b) vrijednost ukupnih procijenjenih razina emisija hlapivih organskih spojeva za 1990., ili na nacionalnoj razini ili za PEMA; (c) indikativnu vrijednost za ukupne razine emisija hlapivih organskih spojeva za 2010., ili na nacionalnoj razini ili za PEMA; i (d) uz to vezane procjene postotnog smanjenja emisija hlapivih organskih spojeva. Točka (b) uključit će se u tablicu, dok će se točke (a), (c) i (d) uključiti u objašnjenje ispod tablice.

DODATAK III.

ODREĐENO PODRUČJE UPRAVLJANJA EMISIJAMA ONEČIŠĆUJUĆIH TVARI (PEMA)

Za potrebe ovog Protokola navode se sljedeća PEMA:

PEMA Ruske Federacije

To je područje Murmanskog okruga, Republike Karelije, Lenjingradskog okruga (uključivo sa Sankt Petersburgom), Pskovskog okruga, Novgorodskog okruga i Kalinjingradskog okruga. Granica PEMA-a podudara se s državnim i administrativnim granicama ovih sastavnih cjelina Ruske Federacije.

DODATAK IV.

GRANIČNE VRIJEDNOSTI EMISIJA SUMPORA IZ STACIONARNIH IZVORA

1. Odlomak A odnosi se na stranke osim Kanade i Sjedinjenih Američkih Država, odlomak B odnosi se na Kanadu, a odlomak C na Sjedinjene Američke Države.

A. Stranke osim Kanade i Sjedinjenih Američkih Država 2. Za potrebe odlomka A, osim tablice 2. i stavka 11. i 12., granična vrijednost znači količinu plinovite tvari sadržane u otpadnim plinovima uređaja koja se ne smije prekoračiti. Ako nije drugačije navedeno, izračunava se kao masa onečišćujuće tvari u odnosu na količinu otpadnog plina (izraženo u mg/m3), s pretpostavkom normalnih uvjeta temperature i tlaka za suhi plin (volumen na temperaturi od 273,15 K i tlaku od 101,3 kPa). Što se tiče udjela kisika u otpadnom plinu, za svaku kategoriju izvora primjenjive su vrijednosti iz donje tablice. Razrjeđivanje radi snižavanja koncentracija onečišćujućih tvari u otpadnim plinovima nije dopušteno. Uključivanje, isključivanje i održavanje opreme je izuzeto. 3. Emisije će se pratiti u svim slučajevima. ( 2 ) Provjeravat će se pridržavanje graničnih vrijednosti. Metode provjere mogu obuhvaćati stalna ili povremena mjerenja, odobrenje tipa, ili bilo kakvu drugu tehnički prihvatljivu metodu. 4. Uzorkovanje i analize onečišćujućih tvari, kao i referentne mjerne metode za baždarenje svakog mjernog sustava, provodit će se prema normama koje je odredio Europski odbor za normizaciju (CEN) ili Međunarodna organizacija za normizaciju (ISO). U tijeku izrade CEN ili ISO norma primjenjivat će se nacionalne norme. 5. Kada emisije SO2 prijeđu 75 kg/h, treba provoditi kontinuirano mjerenja emisija. 6. Kod kontinuiranog mjerenja na novom postrojenju, ako izračunate srednje dnevne vrijednosti ne prelaze graničnu vrijednost te ako niti jedna satna vrijednost ne prelazi graničnu vrijednost za 100 %, postignuta je sukladnost sa standardima za emisije. 7. Kod kontinuiranih mjerenja na postojećem postrojenju, ako (a) nijedna srednja mjesečna vrijednost ne prelazi granične vrijednosti i (b) ako 97 % svih 48-satnih srednjih vrijednosti ne prelazi 110 % granične vrijednosti, postignuta je sukladnost sa standardima za emisije. 8. Kod povremenih mjerenja, najmanji je uvjet da srednja vrijednost odgovarajućeg broja mjerenja u reprezentativnim uvjetima ne prelazi vrijednost standarda za emisije i tada je postignuta sukladnost sa standardima emisije. 9. Kotlovi i procesni grijači toplinske snage preko 50 MWth:



Tablica 1. Granične vrijednosti emisija sox iz ložišta () Toplinska snaga (MWth) Granična vrijednost (mg SO2/Nm3) () Učinkovitost zamjene krutih goriva Kruta i tekuća goriva, nova postrojenja 50–100 850 90 % () 100–300 850 – 200 () (linearno smanjivanje) 92 % () > 300 200 () 95 % () Kruta goriva, postojeća postrojenja 50–100 2 000 100–500 2 000 –400 (linearno smanjivanje) > 500 400 50–150 40 % 150–500 40–90 % (linearno povećavanje) > 500 90 % Tekuća goriva, postojeća postrojenja 50–300 1 700 300–500 1 700 –400 (linearno smanjivanje) > 500 400 Plinovita goriva općenito, nova i postojeća postrojenja 35 Ukapljeni plin, nova i postojeća postrojenja 5 Niskokalorični plinovi (npr. isplinjavanje rafinerijskih ostataka ili izgaranje plinova iz koksare) novi 400 postojeći 800 Plinovi iz visokih peći novi 200 postojeći 800 Novo postrojenje za izgaranje u rafinerijama (prosjek svih novih uređaja za izgaranje) > 50 (ukupni kapacitet rafinerije) 600 Postojeće postrojenje za izgaranje u rafinerijama (prosjek svih postojećih uređaja za izgaranje) 1 000 ( 1 ) Osobito, granične vrijednosti nisu primjenjive na: — postrojenje u kojem se proizvodi izgaranja rabe izravno za grijanje, sušenje ili kakav drugi oblik obrade predmeta ili materijala, npr. peći za dogrijavanje, peći za toplinsku obradu; — postrojenje za naknadno izgaranje (prečistači), tj. svaki tehnički uređaj namijenjen pročišćavanju otpadnih plinova putem izgaranja, koji nije zasebno postrojenje za izgaranje; — uređaj za obnavljanje katalizatora katalitičkog krekiranja; — uređaj za pretvaranje vodikovog sulfida u sumpor; — kemijski reaktori (reaktori za korištenje u kemijskoj industriji); — koksne peći; — rekuperatori; — spalionice otpada; i — postrojenje na dieselski, benzinski ili plinski motorni pogon ili pokretano plinskim turbinama, bez obzira na korišteno gorivo; (2) Referentni udio O2 je 6 % za kruta goriva i 3 % za ostala goriva. (3) 400 s teškim loživim uljem S < 0,25 %. (4) Ako postrojenje dostigne 300 mg/Nm3 SO2, može se izuzeti od primjene učinkovitog uklanjanja. 10. Plinsko ulje:



Tablica 2. Granične vrijednosti sadržaja sumpora u plinskom ulju () Sadržaj sumpora (maseni postotak) Plinsko ulje < 0,2 nakon 1. srpnja 2000. < 0,1 nakon 1. siječnja 2008. (1) „Plinsko ulje” označava svaku naftnu prerađevinu u okviru HS 2710, ili svaku naftnu prerađevinu koja zahvaljujući svojim destilacijskim ograničenjima pripada u kategoriju srednjih destilata, namijenjenih uporabi kao gorivo i čiji se obujam u omjeru najmanje 85 %, uključujući gubitke u destilaciji, destilira na 350 °C. Ova definicija ne obuhvaća goriva koja se koriste u cestovnim i necestovnim vozilima i poljoprivrednim vučnim vozilima. Plinsko ulje namijenjeno morskim plovilima obuhvaćeno je ovom definicijom ako odgovara gornjem opisu ili njegova viskoznost ili gustoća ulaze u okvire vrijednosti za viskozitet odnosno gustoću definiranih za morske destilate u tablici I. norme ISO 8217 (1996.). 11. Postrojenje Clausovog tipa (Claus postrojenje): za postrojenje koje proizvodi više od 50 Mg sumpora dnevno: (a) uklanjanje sumpora 99,5 % za novo postrojenje, (b) uklanjanje sumpora 97 % za postojeće postrojenje. 12. Proizvodnja titan-dioksida: u novim i postojećim postrojenjima, ispuštanje nastalo uslijed postupka varenja i kalcinacije u proizvodnji titan-dioksida smanjit će se do vrijednosti ne veće od 10 kg ekvivalenata SO2 po Mg proizvedenog titan-dioksida.

B. Kanada 13. Granične vrijednosti za nadzor emisija sumpor-dioksida iz novih stacionarnih izvora u sljedećoj kategoriji stacionarnih izvora odredit će se na temelju raspoloživih informacija o tehnologiji nadzora i razinama, uključujući granične vrijednosti koje se primjenjuju u drugim zemljama i sljedeći dokument: Canada Gazette, I. dio. Uprava okoliša. Emisije iz proizvodnje toplinske energije – Nacionalne smjernice za nove stacionarne izvore. 15. svibnja 1993., str. 1633. – 1638.

C. Sjedinjene Američke Države 14. Granične vrijednosti za nadzor emisija sumpor-dioksida iz novih stacionarnih izvora u sljedećim kategorijama stacionarnih izvora navode se sljedećim dokumentima: (1) Jedinice za proizvodnju pare za električna postrojenja – 40. Zbornik saveznih propisa (40 Code of Federal Regulations – C.F.R.), odjeljak 60, pododjeljci D i Da; (2) Jedinice za proizvodnju pare za industrijske, trgovačke i institucionalne potrebe – 40 C.F.R., odjeljak 60, pododjeljci Db i Dc; (3) Postrojenja za sumpornu kiselinu – 40 C.F.R., odjeljak 60, pododjeljak H; (4) Naftne rafinerije – 40 C.F.R., odjeljak 60, pododjeljak J; (5) Postrojenja za topljenje bakrene rude – 40 C.F.R., odjeljak 60, pododjeljak P; (6) Postrojenja za topljenje cinkove rude – 40 C.F.R., odjeljak 60, pododjeljak Q; (7) Postrojenja za topljenje olovne rude – 40 C.F.R., odjeljak 60, pododjeljak R; (8) Stacionarne plinske turbine – 40 C.F.R., odjeljak 60, pododjeljak GG; (9) Prerada zemnog plina na kopnu - 40 C.F.R., odjeljak 60, pododjeljak LLL; (10) Komore za izgaranje komunalnog otpada – 40 C.F.R., odjeljak 60, pododjeljci Ea i Eb; (11) Spalionice bolničkog/medicinskog/zaraznog otpada – 40 C.F.R., odjeljak 60, pododjeljak Ec.

DODATAK V.

GRANIČNE VRIJEDNOSTI EMISIJA DUŠIKOVIH OKSIDA IZ STACIONARNIH IZVORA

1. Odlomak A primjenjuje se na stranke osim Kanade i Sjedinjenih Američkih Država, odlomak B odnosi se na Kanadu, a odlomak C na Sjedinjene Američke Države.

A. Stranke osim Kanade i Sjedinjenih Američkih Država 2. Za potrebe odlomka A, granična vrijednost znači količinu plinovite tvari sadržane u otpadnim plinovima iz postrojenja koja ne smije biti prekoračena. Ako se ne navodi drugačije, ona se izračunava kao masa onečišćujuće tvari po volumenu otpadnog plina (izraženo u mg/m3), s pretpostavkom normalnih uvjeta temperature i tlaka za suhi plin (volumen kod temperature od 273,15 K i tlaka 101,3 kPa). Ovisno o udjelu kisika u otpadnom plinu, za svaku kategoriju izvora primjenjuju su vrijednosti iz donje tablice. Razrjeđivanje radi snižavanja koncentracija onečišćujućih tvari u otpadnim plinovima nije dopušteno. Granične vrijednosti općenito se odnose na NO i NO2, pod zajedničkim nazivom NOx, izraženo kao NO2. Uključivanje, isključivanje i održavanje opreme je izuzeto. 3. Emisije će se pratiti u svim slučajevima. ( 3 ) Provjeravat će se pridržavanje graničnih vrijednosti. Metode provjere mogu obuhvaćati kontinuirana ili povremena mjerenja, odobrenje tipa, ili bilo koju drugu tehnički prihvatljivu metodu. 4. Uzorkovanje i analize onečišćujućih tvari, kao i referentne mjerne metode za baždarenje svakog mjernog sustava, provodit će se prema normama koje je odredio Europski odbor za normizaciju (CEN) ili Međunarodna organizacija za normizaciju (ISO). U tijeku izrade CEN ili ISO norma primjenjivat će se nacionalne norme. 5. Kada emisije NOx prijeđu 75 kg/h, treba provoditi kontinuirano mjerenja emisija. 6. Kod kontinuiranih mjerenja, s izuzetkom postojećih uređaja za izgaranje iz tablice 1., ako izračunate srednje dnevne vrijednosti ne prelaze graničnu vrijednost te ako niti jedna satna vrijednost ne prelazi graničnu vrijednost za 100 %, postignuta je sukladnost s emisijskim normama. 7. Kod kontinuiranih mjerenja za postojeće uređaje za izgaranje iz tablice 1., ako (a) nijedna srednja mjesečna vrijednost ne prelazi granične vrijednosti i (b) ako 95 % svih 48-satnih srednjih vrijednosti ne prelazi graničnu vrijednost za 110 %, postignuta je sukladnost sa standardima za emisije. 8. Kod povremenih mjerenja, najmanji je uvjet da srednja vrijednost odgovarajućeg broja mjerenja u reprezentativnim uvjetima ne prelazi vrijednost standarda za emisije i tada je postignuta sukladnost sa emisijskim standardima. 9. Ložišta i procesni grijači toplinske snage preko 50 MWth:



Tablica 1. Granične vrijednosti emisija NOx iz ložišta () Granična vrijednost (mg/Nm3) () Kruta goriva, nova postrojenja: — kotlovi 50–100 MWth 400 — kotlovi 100–300 MWth 300 — kotlovi>300 MWth 200 Kruta goriva, postojeća postrojenja: — kruta goriva općenito 650 — kruta goriva s manje od 10 % hlapivih spojeva 1 300 Tekuća goriva, nova postrojenja: — kotlovi 50–100 MWth 400 — kotlovi 100–300 MWth 300 — kotlovi>300 MWth 200 Tekuća goriva, postojeća postrojenja 450 Plinovita goriva, nova postrojenja: Gorivo: zemni plin — kotlovi 50–300 MWth 150 — kotlovi>300 MWth 100 Gorivo: svi ostali plinovi 200 Plinovita goriva, postojeća postrojenja 350 ( 1 ) Osobito, granične vrijednosti nisu primjenjive na: — postrojenje u kojem se proizvodi izgaranja rabe izravno za grijanje, sušenje ili kakav drugi oblik obrade predmeta ili materijala, npr. peći za dogrijavanje, peći za toplinsku obradu; — postrojenje za naknadno izgaranje (prečistači), tj. svaki tehnički uređaj namijenjen pročišćavanju otpadnih plinova putem izgaranja, koji nije zasebno postrojenje za izgaranje; — uređaj za obnavljanje katalizatora katalitičkog krekiranja; — uređaj za pretvaranje vodikovog sulfida u sumpor; — kemijski reaktori (reaktori za korištenje u kemijskoj industriji); — koksne peći; — rekuperatori; — spalionice otpada; i — postrojenje na dieselski, benzinski ili plinski motorni pogon ili pokretano plinskim turbinama, bez obzira na korišteno gorivo; (2) Ove se vrijednosti ne primjenjuju na ložišta koji rade manje od 500 sati godišnje. Referentni udio O2 je 6 % za kruta goriva i 3 % za ostala goriva. 10. Kopnene turbine za izgaranje, toplinske snage preko 50 MWth: na pojedinačne turbine primjenjuju se granične vrijednosti NOx izražene u mg/Nm3 (s 15 %-tnim udjelom O2). Granične vrijednosti iz tablice 2. primjenjuju se samo kod opterećenja preko 70 %.



Tablica 2. Granične vrijednosti za emisije NOX iz kopnenih turbina za izgaranje > 50 MWth (dovođenje topline u uvjetima ISO-a) Granična vrijednost (mg/Nm3) Nova postrojenja, zemni plin () 50 () Nova postrojenja, tekuća goriva () 120 Postojeća postrojenja, sva goriva () — zemni plin 150 — tekućina 200 (1) Zemni plin je prirodni metan s najviše 20 % volumnog udjela inertnih i drugih sastavnih dijelova. ( 2 ) 75 mg/Nm 3 ako se radi o: — plinskoj turbini korištenoj u kombiniranom toplinsko-strujnom sustavu; — plinskoj turbini koja pokreće kompresor u javnoj plinskoj mreži. (3) Ova granična vrijednost odnosi se samo na turbine za izgaranje koje pokreću laki i srednji destilati. (4) Ova granična vrijednost odnosi se samo na turbine za izgaranje koje rade manje od 150 sati godišnje. 11. Proizvodnja cementa



Tablica 3. Granične vrijednosti emisija NOX iz proizvodnje cementa () Granična vrijednost (mg/Nm3) Nova postrojenja (10 % O2) — suhe peći 500 — ostale peći 800 Postojeća postrojenja (10 % O2) 1 200 (1) Postrojenja za proizvodnju cementnog klinkera u rotacijskim pećima kapaciteta > 500 Mg dnevno, ili > 50 Mg dnevno u ostalim pećima. 12. Stacionarni motori:



Tablica 4. Granične vrijednosti za emisije NOx iz novih stacionarnih motora: Kapacitet, tehnika, specifikacija goriva Granična vrijednost (mg/Nm3) () Motori s paljenjem na iskru (= Otto motori), 4-taktni, > 1 MWth — motori sa slabim izgaranjem 250 — svi ostali motori 500 Motori s kompresijskim paljenjem (= Diesel motori), > 5 MWth — gorivo: zemni plin (motori s mlaznim paljenjem) 500 — gorivo: teško loživo ulje 600 — gorivo: diesel ulje ili plinsko ulje 500 (1) Ove se vrijednosti ne primjenjuju na motore koji rade manje od 500 sati godišnje. Referentni udio O2 je 5 %. 13. Proizvodnja i prerada metala:



Tablica 5. Granične vrijednosti za emisije NOx iz primarne proizvodnje željeza i čelika () Kapacitet, tehnika, specifikacija goriva Granična vrijednost (mg/Nm3) Nova i postojeća postrojenja za sinteriranje 400 (1) Proizvodnja i prerada metala: postrojenja za pečenje ili sinteriranje metalne rude, postrojenja za proizvodnju sirovog željeza ili čelika (primarna ili sekundarna fuzija), uključujući neprekidno lijevanje s kapacitetom preko 2,5 Mg/h, postrojenja za preradu obojenih metala (valjaonice > 20 Mg/h sirovog čelika). 14. Proizvodnja dušične kiseline:



Tablica 6. Granične vrijednosti emisija NOx kod proizvodnje dušične kiseline, osim jedinica za koncentriranje kiselina Kapacitet, tehnika, specifikacija goriva Granična vrijednost (mg/Nm3) — nova postrojenja 350 — postojeća postrojenja 450

B. Kanada 15. Granične vrijednosti za nadzor emisija dušikovih oksida (NOx) iz novih stacionarnih izvora u sljedećim kategorijama stacionarnih izvora odredit će se na temelju raspoloživih informacija o nadzornoj tehnologiji i razinama, uključujući granične vrijednosti koje se primjenjuju u drugim zemljama, kao i sljedećih dokumenata: (a) Kanadsko vijeće ministara okoliša (CCME), Nacionalne smjernice za emisije iz stacionarnih turbina za izgaranje, prosinac 1992. PN1072, (b) Canada Gazette, I. dio. Uprava okoliša. Emisije iz proizvodnje toplinske energije – Nacionalne smjernice za nove stacionarne izvore, 15. svibnja 1993., str. 1633.-1638., i (c) CME, Nacionalne smjernice za emisije iz cementnih peći, ožujak 1998. PN1284.

C. Sjedinjene Američke Države 16. Granične vrijednosti za nadzor emisija NOx iz novih stacionarnih izvora u sljedećim kategorijama stacionarnih izvora navode se sljedećim dokumentima: (a) Postrojenja na ugljen – 40. Zbornik saveznih propisa (40 Code of Federal Regulations – C.F.R.), odjeljak 76, (b) Jedinice za proizvodnju pare za električna postrojenja – 40 C.F.R., odjeljak 60, pododjeljci D i Da, (c) Jedinice za proizvodnju pare za industrijske, trgovačke i institucionalne potrebe – 40 C.F.R., odjeljak 60, pododjeljci Db, (d) Postrojenja za dušičnu kiselinu – 40 C.F.R., odjeljak 60, pododjeljak G, (e) Stacionarne plinske turbine – 40 C.F.R., odjeljak 60, pododjeljak GG, (f) Komore za izgaranje komunalnog otpada – 40 C.F.R., odjeljak 60, pododjeljci Ea i Eb, (g) Spalionice bolničkog/medicinskog/infektivnog otpada – 40 C.F.R., odjeljak 60, pododjeljak Ec.

DODATAK VI.

GRANIČNE VRIJEDNOSTI EMISIJA HLAPIVIH ORGANSKIH SPOJEVA IZ STACIONARNIH IZVORA

1. Odlomak A primjenjuje se na stranke osim Kanade i Sjedinjenih Američkih Država, odlomak B odnosi se na Kanadu, a odlomak C na Sjedinjene Američke Države.

A. Stranke osim Kanade i Sjedinjenih Američkih Država 2. Ovaj odlomak dodatka VI. obuhvaća stacionarne izvore emisija nemetanskih hlapivih organskih spojeva (NMHOS) navedenih u člancima 8. do 21. Nisu obuhvaćena postrojenja ni dijelovi postrojenja namijenjeni istraživanju, razvoju i ispitivanje/testiranje novih proizvoda i procesa. Granične vrijednosti potrošnje navedene su u nastavku, u tablicama za pojedine sektore. One se općenito odnose na potrošnju otapala ili emisijski maseni protok. Kada jedan izvršitelj obavlja nekoliko aktivnosti pod istim podpoglavljem u istom postrojenju na istoj lokaciji, potrošnja otapala ili maseni protok emisije takvih aktivnosti zbrajaju se. Ako nije navedena donja vrijednost praga, granična se vrijednost odnosi na sva postrojenja na koja se odnosi. 3. Za potrebe dijela A ovog dodatka: (a) „skladištenje i distribucija benzina” znači utovar kamiona, željezničkih vagona, teglenica i brodova namijenjenih morskoj plovidbi, u skladištima i otpremnim postajama rafinerija mineralnih ulja, što ne uključuje točenje goriva na benzinskim postajama obuhvaćeno odgovarajućim dokumentima za pokretne izvore, (b) „nanošenje ljepila (adheziva)” znači bilo koji proces nanošenja ljepila (adheziva) na neku površinu, s izuzetkom prijanjajućih premaza i slojeva koji se koriste u tiskanju i proizvodnji drvenih i plastičnih laminata, (c) „proizvodnja drvenih i plastičnih laminata” znači bilo koji proces međusobnog prianjanja drveta i/ili plastike u slojevima, (d) „procesi premazivanja” znače nanošenje metalnih i plastičnih premaza na: putničke automobile, kamionske kabine, kamione, autobuse ili drvene površine i obuhvaća sve procese u kojima se jednokratno ili višekratno nanose slojevi premaza na: i. nova vozila, iz kategorije M1 te kategorije N1 ako se premazuju u istom postrojenju kao i vozila kategorije M1, ii. kamionske kabine za smještaj vozača, kao i cjeloviti smještajni prostor za tehničku opremu vozila kategorija N2 i N3, iii. kamione u kategorijama vozila N1, N2 i N3, ali ne i kamionske kabine, iv. autobuse u kategoriji vozila M2 i M3, i v. ostale metalne i plastične površine, uključujući zrakoplove, brodove, vlakove itd., drvene površine, tekstil, tkanine, film i papirne površine. Ova kategorija izvora ne odnosi se na premazivanje metalnih podloga metodom elektroforeze ili kemijskog raspršivanja. Ako je proces premazivanja postupak u kojem se na isti predmet nanosi tisak, taj postupak se smatra dijelom aktivnosti procesa premazivanja. Ipak, nisu uključeni procesi tiskanja koji se odvijaju kao zasebna aktivnost. Prema toj definiciji: — vozila kategorije M1 ona su koja se rabe za prijevoz putnika i koja imaju do osam sjedala, uz vozačevo sjedalo, — vozila kategorije M2 ona su koja se rabe za prijevoz putnika i koja imaju preko osam sjedala uz vozačevo sjedalo, težine najviše 5 Mg, — vozila kategorije M3 ona su koja se rabe za prijevoz putnika i koja imaju preko osam sjedala uz vozačevo sjedalo, težine veće od 5 Mg, — vozila kategorije N1 ona su koja se rabe za prijevoz robe, težine najviše 3,5 Mg, — vozila kategorije N2 ona su koja se rabe za prijevoz robe, težine od 3,5 do 12 Mg, — vozila kategorije N3 ona su koja se rabe za prijevoz robe, težine veće od 12 Mg. (e) „premazivanje zavojnica” znači svaki proces u kojem se zavojnice čelika, nehrđajućeg čelika, obloženog čelika, bakrenih legura ili aluminijskih traka neprekidno premazuju opnastim ili slojevitim premazom, (f) „kemijsko čišćenje” znači svaki industrijski ili komercijalni proces u kojem se HOS-evi rabe u postrojenju za čišćenje odjevnih predmeta, namještaja i sličnih potrošnih roba, s izuzetkom ručnog uklanjanja mrlja u tekstilnoj i industriji odjeće, (g) „proizvodnja premaza, lakova, boja i ljepila” znači proizvodnju pripravaka za premazivanje, lakova, boja i ljepila, kao i poluproizvoda ako se proizvode u istom postrojenju miješanjem pigmenata, guma i prijanjajućih materijala s organskim otapalima ili drugim prijenosnicima. Ova kategorija uključuje i raspršivanje, predraspršivanje, dobivanje određene gustoće ili boje i pakovanje konačnih proizvoda u spremnike, (h) „tiskanje” znači svaki proces dobivanja teksta i/ili slika u kojem se, putem prijenosnika slike, tinta prenosi na neku površinu, a odnosi se na sljedeće procese: i. fleksografija: proces tiskanja u kojem se koristi gumeni ili fotopolimerni elastični prijenosnik slike na kojem se tinta za otiskivanje nalazi iznad područja koja ostaju prazna, pomoću tinta koje se suše isparavanjem, ii. toplinski podešeni otisak: proces tiskanja u kojem prijenosnik slike stavlja područje namijenjeno tiskanju i područje koje ostaje prazno u istu ravninu, pri čemu se materijal na koji će se tiskati u stroj ubacuje putem papirnog valjka, a ne u pojedinačnim listovima. Područje koje ostaje prazno obrađeno je tako da privlači vodu i time odbija tintu. Područje namijenjeno otiskivanju obrađeno je tako da prima i prenosi tintu na površinu namijenjenu tiskanju. Isparavanje se odvija u peći pomoću vrućeg zraka kojim se zagrijava materijal s otiskom, iii. rotogravura u izdavaštvu: rotogravura koja se koristi u tiskanju papira za časopise, brošure, kataloge ili slične proizvode, pomoću tinta na bazi toluena, iv. rotogravura: proces tiskanja pomoću cilindričnog prijenosnika slike u kojem je područje namijenjeno tiskanju ispod područja koje ostaje prazno, pomoću tekućih tinti koje se suše isparavanjem. Udubljenja se ispunjavaju tintom a suvišak se čisti s područja koje ostaje prazno prije nego površina namijenjena tiskanju dotakne cilindar i pokupi tintu iz udubljenja, v. tiskanje rotacijskim zaslonom: proces tiskanja u kojem se tinta prenosi na površinu protiskivanjem kroz šupljikavi prijenosnik slike, pri čemu je područje namijenjeno otiskivanju otvoreno a područje koje ostaje prazno odvojeno je posebnim slojem, pomoću tekućih tinti koje se suše samo isparavanjem. Materijal na koji će se tiskati u stroj ubacuje se putem papirnog valjka, a ne u pojedinačnim listovima, vi. proizvodnja laminata vezana uz proces tiskanja: prianjanje dvaju ili više savitljivih materijala u slojevima i vii. lakiranje: proces kojim se lak ili prianjajući premaz nanosi na savitljivi materijal u svrhu naknadnog zatvaranja ambalažnog materijala, (i) „proizvodnja farmaceutskih proizvoda” znači kemijsku sintezu, fermentaciju, ekstrakciju, formulaciju i dovršavanje farmaceutskih proizvoda i, tamo gdje se provodi na istoj lokaciji, proizvodnju poluproizvoda, (j) „pretvaranje prirodne ili sintetičke gume” znači svaki proces miješanja, gnječenja, spajanja, valjanja, protiskivanja i vulkanizacije prirodne ili sintetičke gume te dodatno procese obrade prirodne ili sintetičke gume radi dobivanja krajnjeg proizvoda, (k) „površinsko čišćenje” znači svaki proces osim kemijskog čišćenja u kojem se koriste organska otapala za uklanjanje onečišćenja s površine materijala, uključujući odmašćivanje; procesom čišćenja smatra se svaki proces čišćenja koji se sastoji od više koraka prije ili nakon bilo kojeg drugog koraka obrade. Proces se odnosi na čišćenje površine proizvoda, a ne na čišćenje procesne opreme, (l) „ekstrakcija biljnog ulja i životinjske masti i rafinacija biljnog ulja” znači ekstrakcija biljnog ulja iz sjemenki i drugih biljnih tvari, obradu suhih ostataka za dobivanje životinjske krme, pročišćavanje masti i biljnih ulja dobivenih iz sjemenki, bilja i/ili životinjske tvari, (m) „završna obrada vozila” znači svako industrijsko ili komercijalno premazivanje i srodne poslove odmašćivanja kroz koju se obavlja: i. premazivanje cestovnih vozila, ili nekog njihovog dijela, koje se obavlja u okviru popravka, zaštite ili ukrašavanja vozila izvan proizvodnih pogona, ili ii. prvobitno premazivanje cestovnih vozila pomoću materijala za završnu obradu, kada se taj postupak obavlja izvan prvobitne proizvodne linije, ili iii. premazivanje prikolica (uključujući poluprikolice), (n) „impregnacija drvenih površina” znači svaki proces zaštite drveta zaštitnim sredstvima, (o) „normalni uvjeti” znače temperaturu 273,15 K i tlak 101,3 kPa, (p) „NMHOS-evi” obuhvaćaju sve organske spojeve, osim metana, koji na temperaturi od 273,15 K pokazuju tlak pare od najmanje 0,01 kPa ili koji pokazuju odgovarajuću hlapivost pod zadanim uvjetima primjene, (q) „otpadni plin” je plin koja sadrži NMHOS ili druge onečišćujuće tvari ispuštene iz ispusta ili iz opreme za smanjivanje emisija u zrak. Volumetrijski protok izražava se u m3/h pri normalnim uvjetima; (r) „fugitivne (difuzne, nepostojane) emisije NMHOS-eva” su emisije, hlapivih organskih spojeva, ne u otpadnim plinovima, u zrak, tlo i vodu kao i, ako se ne navodi drugačije, otapala sadržana u bilo kojem proizvodu te obuhvaća „neuhvaćene” emisije NMHOS-eva ispuštene u okoliš kroz prozore, vrata, odzračne i slične otvore. Način na koji se računaju granične vrijednosti fugitivnih emisija opisan je u prilogu I ovom dodatku, (s) „ukupne emisije NMHOS-eva” su zbroj fugitivnih emisija NMHOS-eva i emisija NMHOS-eva u otpadnim plinovima, (t) „unos” je količina organskih otapala i njihova količina u pripravcima koji se koriste za obavljanje procesa, uključujući otapala oporabljena u postrojenju i izvan, njega, a obračunavaju se svaki put kada ih se koristi u obavljanju aktivnosti, (u) „granična vrijednost” znači najveću količinu onečišćujuće tvari sadržanu u otpadnim plinovima iz ispusta postrojenja koja ne smije biti prekoračena tijekom uobičajenoga rada. Ako nije navedeno drugačije, izražava se kao masa onečišćujuće tvari po jedinici volumena ispuštenih otpadnih plinova (izražena u mg C/Nm3 ako nije navedeno drugačije), pri normalnim uvjetima temperature i tlaka za suhi plin. Za postrojenja koja koriste otapala granične su vrijednosti zadane kao jedinica mase po karakterističnoj jedinici odnosne djelatnosti. Količine plina dodane otpadnom plinu za hlađenje ili razrjeđivanje neće se uzimati u obzir pri određivanju masene koncentracije onečišćujućih tvari u otpadnom plinu. Granične se vrijednosti općenito odnose na sve hlapive organske spojeve osim metana, sa zajedničkim nazivom NMHOS (ne prave se dodatne razlike, npr. u smislu reaktivnosti ili toksičnosti), (v) „uobičajeni rad” su sva razdoblja rada osim uključivanja i isključivanje postrojenja, kao i održavanja opreme; (w) „tvari štetne po ljudsko zdravlje” dijele se na dvije kategorije: i. halogenirani HOS-evi koji predstavljaju mogući rizik ili izazivaju nepovratne učinke, ili ii. opasne tvari koje su karcinogene, mutagene ili toksične za reprodukciju ili koje mogu uzrokovati rak, nasljedna genetska oštećenja, rak izazvan udisanjem, narušiti plodnost ili uzrokovati oštećenja na nerođenom djetetu. 4. Sljedeći zahtjevi trebaju biti zadovoljeni: (a) pratiti ( 4 ) će se emisije NMHOS-eva te se provjeravati pridržavanje graničnih vrijednosti. Metode provjere mogu obuhvaćati kontinuirana ili povremena mjerenja, odobrenje tipa, ili bilo kakvu drugu tehnički prihvatljivu metodu; uz to, one imaju biti gospodarski održive, (b) koncentracije onečišćujućih tvari u ispušnim kanalima mjerit će se na reprezentativan način. Uzorkovanje i analize svih onečišćujućih tvari, kao i referentne mjerne metode za baždarenje svakog mjernog sustava, provodit će se prema normama koje je odredio Europski odbor za normizaciju (CEN) ili Međunarodna organizacija za normizaciju (ISO). U tijeku izrade CEN ili ISO normi primjenjivat će se nacionalne norme, (c) mjerenje emisija NMHOS-eva, ako su potrebna, provode se kontinuiranim mjerenjem ako emisije NMHOS-eva u ispušnom kanalu iza opreme za smanjenje emisija prekoračuju 10 kg ukupnog organskog ugljika (TOC) po satu, a trajanje rada prelazi 200 sati godišnje. Za sva druga postrojenja, najmanje je potrebno povremeno mjerenje. Za provjeru pridržavanja moguće je koristiti vlastite mjere, pod uvjetom da su one jednako stroge, (d) kod kontinuiranih mjerenja, kao najmanji je uvjet da izračunate srednje dnevne vrijednosti ne prelaze graničnu vrijednost pod normalnim radnim uvjetima te ako niti jedna satna vrijednost ne prelazi graničnu vrijednost za 150 %, i tada možemo govoriti o pridržavanju emisijskih norma. Za provjeru pridržavanja moguće je koristiti vlastite mjere, pod uvjetom da su one jednako stroge, (e) kod povremenih mjerenja, najmanji je uvjet da izračunate srednje vrijednosti svih očitanja ne prelaze graničnu vrijednost te ako niti jedna satna vrijednost ne prelazi graničnu vrijednost za 150 %, i tada možemo govoriti o pridržavanju normi za emisije. Za provjeru pridržavanja moguće je koristiti vlastite mjere, pod uvjetom da su one jednako stroge, (f) poduzet će se sve odgovarajuće mjere opreza kako bi se emisije NMHOS-eva tijekom uključivanja i isključivanja postrojenja te u slučaju otklona od uobičajenih radnih uvjeta, svele na najmanju mjeru, (g) mjerenja emisija se ne provode ako nije neophodna oprema za smanjivanje emisije hlapivih organskih spojeva na kraju procesa za pridržavanje navedenih graničnih vrijednosti i ako se može dokazati kako granične vrijednosti nisu prekoračene. 5. Sljedeće se granične vrijednosti, ako se ne navodi drukčije, primjenjuju na otpadne plinove: (a) 20 mg tvari/m3 za ispuštanje halogeniranih hlapivih organskih spojeva (koji se određuju kao: mogući rizik ili izazivaju nepovratne učinke na ljudsko zdravlje), gdje je maseni protok svih promatranih spojeva jednak ili veći 100 g/h, i (b) 2 mg/m3 (izraženo kao maseni protok svih pojedinačnih spojeva) za ispuštanje hlapivih organskih spojeva (koji se određuju kao: opasne tvari i pripravci koji mogu izazvati rak, nasljedne genetske poremećaje, rak udisanjem ili oštećenja na nerođenom djetetu; mogu narušiti plodnost), gdje je maseni protok svih promatranih spojeva veći ili jednak 10 g/h. 6. Sljedeće izmjene odnose se na kategorije izvora u stavcima 9. do 21. dolje navedenim: (a) umjesto primjenjivanja graničnih vrijednosti za navedena postrojenja, operateri dotičnih postrojenja mogu primjenjivati program smanjivanja emisija (vidjeti Prilog II. ovom dodatku). Svrha programa smanjivanja emisija je pružanje mogućnosti operateru da pomoću drugih sredstava postigne smanjenje emisija jednako onom ostvarenom kroz primjenu zadanih graničnih vrijednosti emisija, i (b) za fugitivne emisije NMHOS-a, navedene vrijednosti fugitivnih emisija primjenjivat će se kao granične. Ipak, ako se nadležnom tijelu dokaže kako ta vrijednost za neko pojedinačno postrojenje nije tehnički ni gospodarski izvediva, nadležno tijelo može dotično postrojenje osloboditi obveze, pod uvjetom da se ne očekuju značajni rizici za ljudsko zdravlje ni okoliš. Za svako takvo oslobođenje poslužitelj nadležnom tijelu mora dokazati korištenje najbolje raspoložive tehnike. 7. Granične vrijednosti emisija HOS-eva za kategorije izvora iz stavka 3. navedene su u stavcima 8. do 21. 8. Skladištenje i distribucija benzina:



Tablica 1. Granične vrijednosti emisija HOS-eva iz skladištenja i distribucije benzina, s izuzetkom utovara brodova namijenjenih morskoj plovidbi Kapacitet, tehnika, dodatni tehnički uvjeti Granična vrijednost potrošnje Granična vrijednost Jedinica za oporabu pare koje služi kao spremnik i distribucijski objekti na rafinerijskim spremnicima ili terminalima godišnji protok benzina 5 000 m3 10 g HOS/m3 uključujući metan Napomena: Pare istisnute punjenjem benzina u spremnike moraju se prikupiti u drugi spremnik ili u uređaj za prikupljanje para kako bi se udovoljilo utvrđenim graničnim vrijednostima u gore navedenoj tablici. 9. Nanošenje ljepila (adheziva):



Tablica 2. Granične vrijednosti emisija HOS-eva kod procesa nanošenja ljepila (adheziva) Kapacitet, tehnika, dodatni tehnički uvjeti Donja granična vrijednost potrošnje otapala (Mg/god) Granična vrijednost Granična vrijednost fugitivnih emisija NMHOS-eva (% unosa otapala) Proizvodnja obuće; nova i postojeća postrojenja > 5 25 g otapala po paru Ostali prianjajući premazi, osim obuće; nova i postojeća postrojenja 5 – 15 50 ()mg C/m3 25 > 15 50 ()mg C/m3 20 (1) Ako se koriste metode koje omogućuju ponovnu uporabu oporabljenih otapala, granična je vrijednost 150 mg C/m3. 10. Proizvodnja drvenih i plastičnih laminata:



Tablica 3. Granične vrijednosti emisija HOS-eva kod proizvodnje drvenih i plastičnih laminata Kapacitet, tehnika, specifikacije Donja granična vrijednost potrošnje otapala (Mg/god) Granična vrijednost ukupnih emisija NMHOS-a Proizvodnja drvenih i plastičnih laminata; nova i postojeća postrojenja > 5 30 g NMHOS/m2 11. Procesi premazivanja (metalne i plastične podloge u automobilima, kam