01998R0974 — HR — 01.01.2023 — 009.001

Ovaj je tekst namijenjen isključivo dokumentiranju i nema pravni učinak. Institucije Unije nisu odgovorne za njegov sadržaj. Vjerodostojne inačice relevantnih akata, uključujući njihove preambule, one su koje su objavljene u Službenom listu Europske unije i dostupne u EUR-Lexu. Tim službenim tekstovima može se izravno pristupiti putem poveznica sadržanih u ovom dokumentu.

►B UREDBA VIJEĆA (EZ) br. 974/98 od 3. svibnja 1998. o uvođenju eura ( L 139 11.5.1998, 1)

Koju je izmijenila:







(*) Ovaj akt nije nikada objavljen na hrvatskome.









▼B

UREDBA VIJEĆA (EZ) br. 974/98

od 3. svibnja 1998.

o uvođenju eura







DIO I.

DEFINICIJE

▼M2

Članak 1.

Za potrebe ove Uredbe:

(a) „države članice sudionice” znači države članice koje se nalaze na popisu u tablici u Prilogu;

(b) „pravni instrumenti” znači zakonske odredbe, upravni akti, sudske odluke, ugovori, unilateralni pravni akti, instrumenti plaćanja osim novčanica i kovanica i ostali instrumenti s pravnim učinkom;

(c) „konverzijski tečaj” znači neopozivo utvrđeni konverzijski tečaj koji je Vijeće utvrdilo za valutu svake države članice sudionice u skladu s prvom rečenicom članka 132. stavka 4. Ugovora ili stavka 5. tog članka;

(d) „datum usvajanja eura” znači dan na koji odgovarajuća država članica ulazi u treću fazu prema članku 121. stavku 3. Ugovora ili dan kada prestanak odstupanja za dotičnu državu članicu prema članku 122. stavku 2. Ugovora stupi na snagu, ovisno o slučaju;

(e) „datum prelaska na gotovinu eura” znači dan na koji euronovčanice i eurokovanice dobiju status zakonskog sredstva plaćanja u državi članici sudionici;

(f) „jedinica eura” znači jedinica valute kao što je navedeno u članku 2. drugoj rečenici;

(g) „jedinice nacionalne valute” znači jedinice valute države članice sudionice, kako su te jedinice utvrđene dan prije usvajanja eura u toj državi članici;

(h) „prijelazno razdoblje” znači razdoblje od najviše tri godine koje počinje u 00.00 sati na datum prihvaćanja eura i završava u 00.00 sati na datum prelaska na gotovinu eura;

(i) „razdoblje postupnog povlačenja” znači razdoblje od najviše godinu dana koje počinje na datum usvajanja eura, a koje se primjenjuje isključivo na države članice u kojima datum usvajanja eura i datum prelaska na gotovinu eura padaju na isti dan;

(j) „renominirati” znači promijeniti jedinicu u kojoj je iskazan iznos nepodmirenog duga, iz jedinice nacionalne valute u jedinicu eura, pri čemu renominiranje nema učinak na promjene ostalih uvjeta duga, budući da se ovo pitanje rješava sukladno mjerodavnom nacionalnom pravu;

(k) „kreditne institucije” znači kreditne institucije kao što je određeno u članku 1. stavku 1. Direktive 2000/12/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 20. ožujka 2000. o osnivanju i obavljanju djelatnosti kreditnih institucija ( 1 ). Za potrebe ove Uredbe, institucije koje se nalaze na popisu u članku 2. stavku 3. te Direktive s iznimkom poštanskih žiro institucija ne smatraju se kreditnim institucijama.

▼M2

Članak 1.a

Datum usvajanja eura, datum prelaska na gotovinu eura i razdoblje postupnog povlačenja, ako je primjenjivo, navodi se za svaku državu članicu sudionicu u Prilogu.

▼B







DIO II.

ZAMJENA VALUTA DRŽAVA ČLANICA SUDIONICA EUROM

▼M2

Članak 2.

Počevši od odgovarajućih datuma usvajanja eura, valuta država članica sudionica jest euro. Jedinica valute jest jedan euro. Jedan euro dijeli se na sto centa.

▼B

Članak 3.

Valuta svake države članice sudionice zamjenjuje se eurom po konverzijskom tečaju.

Članak 4.

Euro je obračunska jedinica Europske središnje banke (ESB) i središnjih banaka država članica sudionica.







DIO III.

PRIJELAZNE ODREDBE

Članak 5.

Članci 6., 7., 8. i 9. primjenjuju se tijekom prijelaznog razdoblja.

Članak 6.

1. Euro je također podijeljen u jedinice nacionalnih valuta prema konverzijskim tečajevima. Zadržava se svaka njegova potpodjela. Podložno odredbama ove Uredbe monetarno pravo država članica sudionica i dalje se primjenjuje.

2. Ako pravni instrument sadrži pozivanje na jedinicu nacionalne valute, to pozivanje vrijedi kao da je izvršeno u odnosu na jedinicu eura sukladno konverzijskim tečajevima.

Članak 7.

Zamjena valute svake države članice sudionice eurom neće samo po sebi imati učinak promjene valute pravnih instrumenata koji već postoje na dan zamjene.

Članak 8.

1. Poslovi koje je potrebno izvršiti na temelju pravnih instrumenata, koji određuju korištenje ili su nominirani u jedinici nacionalne valute, izvršavaju se u toj jedinici nacionalne valute. Poslovi koje je potrebno izvršiti na temelju pravnih instrumenata koji određuju korištenje ili su nominirani u jedinici eura, izvršavaju se u toj jedinici.

2. Odredbe stavka 1. podliježu dogovoru stranaka.

3. Neovisno o odredbama stavka 1., dužnik sve iznose, nominirane bilo u jedinici eura ili u jedinici nacionalne valute pojedine države članice sudionice i plative unutar te države članice odobrenjem računa vjerovnika, može plaćati bilo u jedinici eura ili u jedinici nacionalne valute. Iznos se odobrava na račun vjerovnika u valuti njegova računa, s time da se svaka konverzija provodi prema konverzijskim tečajevima.

4. Neovisno o odredbama stavka 1., svaka država članica sudionica može poduzeti potrebne mjere radi: — renominiranja u jedinicu eura nepodmirenog duga kojeg je izdala opća država te države članice, kao što je određeno u Europskom sustavu integriranih računa, koji je nominiran u jedinici nacionalne valute i izdan sukladno njenom pravu. Ako je država članica poduzela takvu mjeru, izdavatelji mogu dug koji je nominiran u jedinici nacionalne valute te države članice renominirati u jedinicu eura, osim ako je renominiranje izričito isključeno uvjetima ugovora; ova se odredba primjenjuje na dug koji je izdala opća država države članice, kao i na obveznice i ostale oblike osiguranog duga koji su prenosivi na tržištu kapitala, i na instrumente tržišta novca koje su izdali drugi dužnici, — omogućavanja promjene obračunske jedinice svojih operativnih postupaka iz jedinice nacionalne valute u jedinicu eura putem: (a) tržišta za redovitu razmjenu, kliring i namiru svih instrumenata koji su navedeni u odjeljku B. Priloga Direktivi Vijeća 93/22/EEZ od 10. svibnja 1993. o investicijskim uslugama u području vrijednosnih papira ( 2 ) i proizvoda; i (b) sustava za redovitu razmjenu, kliring i namiru plaćanja.

5. Odredbe osim onih iz stavka 4. kojima se uvodi upotreba jedinice eura, države članice sudionice mogu donijeti samo u skladu s vremenskim okvirom koji je utvrđen zakonodavstvom Zajednice.

6. Nacionalne zakonske odredbe država članica sudionica koje dopuštaju ili uvode obvezu netiranja, prebijanja ili tehnike sa sličnim učincima primjenjuju se na novčane obveze, bez obzira na njihovu valutu, ako je ta valuta u jedinici eura ili jedinici nacionalne valute, uz svaku konverziju koja je izvršena prema konverzijskim tečajevima.

▼M2

Članak 9.

Novčanice i kovanice nominirane u jedinici nacionalne valute zadržavaju svoj status zakonskog sredstva plaćanja unutar svojih teritorijalnih granica kao na dan prije datuma usvajanja eura u dotičnim državama članicama sudionicama.

▼M2

Članak 9.a

U državi članici s razdobljem „postupnog povlačenja” primjenjuje se sljedeće. Pravni instrumenti koji su nastali tijekom razdoblja postupnog povlačenja i koji će se provesti u toj državi članici i nadalje mogu sadržavati upućivanja na jedinicu nacionalne valute. Ta se upućivanja smatraju upućivanjima na jedinicu eura u skladu s odgovarajućim konverzijskim tečajevima. Ne dovodeći u pitanje članak 15., akti koji se provode na temelju tih pravnih instrumenata provode se isključivo u jedinici eura. Primjenjuju se pravila zaokruživanja utvrđena u Uredbi (EZ) br. 1103/97.

Dotična država članica ograničava primjenu prvog podstavka na određenu vrstu pravnih instrumenata ili pravne instrumente usvojene u određenim područjima.

Dotična država članica može skratiti to razdoblje.

▼B







DIO IV.

EURONOVČANICE I EUROKOVANICE

▼M2

Članak 10.

Počevši od odgovarajućih datuma prelaska na gotovinu eura, ESB i središnje banke država članica sudionica puštaju u optjecaj novčanice nominirane u eurima u državama članicama sudionicama.

Ne dovodeći u pitanje članak 15., te novčanice nominirane u eurima su jedine novčanice koje imaju status zakonskog sredstva plaćanja u državama članicama sudionicama.

Članak 11.

Počevši od odgovarajućeg datuma prelaska na gotovinu eura, države članice sudionice izdaju kovanice nominirane u eurima ili centima koje su u skladu s apoenima i tehničkim karakteristikama koje Vijeće može utvrditi u skladu s člankom 106. stavkom 2. drugom rečenicom Ugovora. Ne dovodeći u pitanje članak 15. i odredbe bilo kojeg sporazuma prema članku 111. stavku 3. Ugovora koji se odnosi na monetarna pitanja, te su kovanice jedine kovanice sa statusom zakonskog sredstva plaćanja u državama članicama sudionicama. Osim tijela nadležnog za izdavanje i osoba koje su na temelju nacionalnog zakonodavstva države članice koja izdaje kovanice posebno određene, nijedna stranka nije obvezna prihvatiti više od 50 kovanica pri svakom pojedinačnom plaćanju.

▼B

Članak 12.

Države članice sudionice osiguravaju primjerene kazne za krivotvorenje euronovčanica i eurokovanica.







DIO V.

ZAVRŠNE ODREDBE

▼M2

Članak 13.

Članci 10., 11., 14., 15. i 16. primjenjuju se počevši od odgovarajućeg datuma prelaska na gotovinu eura u svakoj državi članici sudionici.

Članak 14.

Pozivanja na jedinice nacionalnih valuta u pravnim instrumentima koji vrijede na dan prije datuma prelaska na gotovinu eura smatraju se pozivanjima na jedinicu eura prema odgovarajućim konverzijskim tečajevima. Primjenjuju se pravila zaokruživanja utvrđena Uredbom (EZ) br. 1103/97.

▼B

Članak 15.

1. ►M2 ◄ ; to razdoblje se može skratiti odredbama nacionalnog prava. Novčanice i kovanice nominirane u jedinici nacionalne valute kao što je navedeno u članku 6. stavku 1. ostaju zakonsko sredstvo plaćanja unutar granica njihova područja najduže šest mjeseciod odgovarajućeg datuma prelaska na gotovinu eura; to razdoblje se može skratiti odredbama nacionalnog prava.

2. ►M2 ◄ utvrditi pravila korištenja novčanica i kovanica nominiranih u svojoj jedinici nacionalne valute, kao što je navedeno u članku 6. stavku 1., te poduzeti sve potrebne mjere radi omogućavanja njihovog povlačenja. Sve države članice sudionice mogu za razdoblje do šest mjeseciod odgovarajućeg datuma prelaska na gotovinu eurautvrditi pravila korištenja novčanica i kovanica nominiranih u svojoj jedinici nacionalne valute, kao što je navedeno u članku 6. stavku 1., te poduzeti sve potrebne mjere radi omogućavanja njihovog povlačenja.

▼M2

3. Tijekom razdoblja navedenog u stavku 1., kreditne institucije u državama članicama sudionicama koje euro usvoje nakon 1. siječnja 2002. zamjenjuju novčanice i kovanice svojim klijentima, nominirane u jedinici nacionalne valute te države članice za euronovčanice i eurokovanice, i to bez naknade, do gornje granice koju može utvrditi nacionalno pravo. Kreditne institucije mogu zahtijevati da ih se prethodno obavijesti, ako iznos koji je potrebno zamijeniti prelazi gornju granicu utvrđenu nacionalnim pravom ili, ako takve odredbe ne postoje, granicu koju su one same utvrdile i koja odgovara iznosu koji je uobičajen za kućanstvo.

Kreditne institucije iz prvog podstavka zamjenjuju novčanice i kovanice nominirane u jedinici nacionalne valute te države članice i osobama koje nisu njihovi klijenti i to bez naknade do gornje granice koju utvrđuje nacionalno pravo ili, ako takve odredbe ne postoje, do granice koju su one same utvrdile.

Nacionalno pravo može ograničiti obvezu navedenu u prethodna dva podstavka na određene vrste kreditnih institucija. Nacionalnim se pravom također može proširiti ta obveza na ostale osobe.

▼B

Članak 16.

U skladu sa zakonima ili praksom država članica sudionica, odgovarajući izdavatelji novčanica i kovanica nastavljaju primati, u zamjenu za euro prema konverzijskom tečaju, novčanice i kovanice koje su ranije izdali.







DIO VI.

STUPANJE NA SNAGU

Članak 17.

Ova Uredba stupa na snagu 1. siječnja 1999.

Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama, u skladu s Ugovorom i podložno odredbama Protokola 11. i 12. i članku 109.k stavku 1.

▼M2









PRILOG







Država članica Datum prihvaćanja eura Datum prelaska na gotovinu eura Država članica s razdobljem „postupnog povlačenja” Belgija 1. siječnja 1999. 1. siječnja 2002. ne primjenjuje se Njemačka 1. siječnja 1999. 1. siječnja 2002. ne primjenjuje se ▼M7 Estonija 1. siječanj 2011. 1. siječanj 2011. ne ▼M2 Grčka 1. siječnja 2001. 1. siječnja 2002. ne primjenjuje se Španjolska 1. siječnja 1999. 1. siječnja 2002. ne primjenjuje se Francuska 1. siječnja 1999. 1. siječnja 2002. ne primjenjuje se ▼M10 Hrvatska 1. siječnja 2023. 1. siječnja 2023. ne ▼M2 Irska 1. siječnja 1999. 1. siječnja 2002. ne primjenjuje se Italija 1. siječnja 1999. 1. siječnja 2002. ne primjenjuje se ▼M4 Cipar 1. siječnja 2008. 1. siječnja 2008. ne ▼M8 Latvija 1. siječnja 2014. 1. siječnja 2014. ne ▼M9 Litva 1. siječnja 2015. 1. siječnja 2015. ne ▼M2 Luksemburg 1. siječnja 1999. 1. siječnja 2002. ne primjenjuje se ▼M5 Malta 1. siječnja 2008. 1. siječnja 2008. ne ▼M2 Nizozemska 1. siječnja 1999. 1. siječnja 2002. ne primjenjuje se Austrija 1. siječnja 1999. 1. siječnja 2002. ne primjenjuje se Portugal 1. siječnja 1999. 1. siječnja 2002. ne primjenjuje se ▼M3 Slovenija 1. siječnja 2007. 1. siječnja 2007. ne ▼M6 Slovačka 1. siječnja 2009. 1. siječnja 2009. ne ▼M2 Finska 1. siječnja 1999. 1. siječnja 2002. ne primjenjuje se