02021R2115 — HR — 22.04.2022 — 001.003

Ovaj je tekst namijenjen isključivo dokumentiranju i nema pravni učinak. Institucije Unije nisu odgovorne za njegov sadržaj. Vjerodostojne inačice relevantnih akata, uključujući njihove preambule, one su koje su objavljene u Službenom listu Europske unije i dostupne u EUR-Lexu. Tim službenim tekstovima može se izravno pristupiti putem poveznica sadržanih u ovom dokumentu.

Koju je izmijenila:





Koju je ispravio:









▼B

UREDBA (EU) 2021/2115 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA

od 2. prosinca 2021.

o utvrđivanju pravila o potpori za strateške planove koje izrađuju države članice u okviru zajedničke poljoprivredne politike (strateški planovi u okviru ZPP-a) i koji se financiraju iz Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) te o stavljanju izvan snage uredbi (EU) br. 1305/2013 i (EU) br. 1307/2013







GLAVA I.

PREDMET I PODRUČJE PRIMJENE, PRIMJENJIVE ODREDBE I DEFINICIJE

Članak 1.

Predmet i područje primjene

1. Ovom Uredbom utvrđuju se pravila o: (a) općim i specifičnim ciljevima koje treba ostvarivati s pomoću potpore Unije koja se financira iz Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) u okviru zajedničke poljoprivredne politike (ZPP) te o povezanim pokazateljima; (b) vrstama intervencija i zajedničkim zahtjevima za države članice kako bi mogle ostvarivati te ciljeve, kao i o povezanim financijskim aranžmanima; (c) strateškim planovima u okviru ZPP-a, koje trebaju izraditi države članice, a u kojima se određuju ciljne vrijednosti, utvrđuju uvjeti za intervencije i dodjeljuju financijska sredstva, u skladu sa specifičnim ciljevima i utvrđenim potrebama; (d) koordinaciji i upravljanju, kao i o praćenju, izvješćivanju i evaluaciji.

2. Ova Uredba primjenjuje se na potporu Unije koja se financira iz EFJP-a i EPFRR-a za intervencije navedene u strateškom planu u okviru ZPP-a koji je izradila država članica i koji je odobrila Komisija, a obuhvaća razdoblje od 1. siječnja 2023. do 31. prosinca 2027. („razdoblje strateških planova u okviru ZPP-a”).

Članak 2.

Primjenjive odredbe

1. Na potporu koja se dodjeljuje na temelju ove Uredbe primjenjuju se Uredba (EU) 2021/2116 i odredbe donesene na temelju te uredbe.

2. Na potporu koja se financira iz EPFRR-a na temelju ove Uredbe primjenjuju se članak 19., glava III. poglavlje II. uz iznimku članka 28. prvog stavka točke (c) te članci 46. i 48. Uredbe (EU) 2021/1060.

Članak 3.

Definicije

Za potrebe ove Uredbe primjenjuju se sljedeće definicije:

1. „poljoprivrednik” znači fizička ili pravna osoba, ili skupina fizičkih ili pravnih osoba neovisno o pravnom statusu koji ta skupina i njezini članovi imaju u skladu s nacionalnim pravom, čije se poljoprivredno gospodarstvo nalazi na teritorijalnom području primjene Ugovorâ kako je definirano u članku 52. Ugovora o Europskoj uniji u vezi s člancima 349. i 355. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) te koja se bavi poljoprivrednom djelatnošću kako su je utvrdile države članice u skladu s člankom 4. stavkom 2. ove Uredbe;

2. „poljoprivredno gospodarstvo” znači sve jedinice koje se upotrebljavaju za poljoprivredne djelatnosti i kojima upravlja poljoprivrednik, a koje se nalaze na državnom području iste države članice;

3. „intervencija” znači instrument potpore sa skupom uvjeta prihvatljivosti koje utvrđuje država članica u svojem strateškom planu u okviru ZPP-a prema vrstama intervencija predviđenima u ovoj Uredbi;

4. „operacija” znači: (a) projekt, ugovor, djelovanje ili skupina projekata ili djelovanja odabranih u okviru dotičnog strateškog plana u okviru ZPP-a; (b) u kontekstu financijskih instrumenata, ukupni prihvatljivi javni rashod dodijeljen financijskom instrumentu i naknadna financijska potpora koja se tim financijskim instrumentom omogućuje krajnjim primateljima;

5. „javni rashod” znači svaki doprinos financiranju operacija koji potječe iz proračuna nacionalnih, regionalnih ili lokalnih tijela javne vlasti, proračuna Unije stavljenog na raspolaganje EFJP-u i EPFRR-u, proračuna javnopravnih tijela ili proračunâ udruženja tijela javne vlasti ili javnopravnih tijela;

6. „ključne etape” znači prijelazne prethodno utvrđene vrijednosti, koje države članice utvrđuju u okviru svojih intervencijskih strategija iz članka 107. stavka 1. točke (b) za određenu financijsku godinu, koje se trebaju postići u određenom trenutku tijekom razdoblja strateških planova u okviru ZPP-a kako bi se osigurao pravodoban napredak u odnosu na pokazatelje rezultata;

7. „ciljne vrijednosti” znači prethodno utvrđene vrijednosti, koje države članice utvrđuju u okviru svojih intervencijskih strategija iz članka 107. stavka 1. točke (b), koje se trebaju postići na kraju razdoblja strateških planova u okviru ZPP-a u odnosu na pokazatelje rezultata;

8. „najudaljenije regije” znači najudaljenije regije iz članka 349. UFEU-a;

9. „AKIS” znači kombinirani prijenos organizacijskih elemenata i znanja između osoba, organizacija i institucija koje upotrebljavaju i proizvode znanje za poljoprivredu i međusobno povezana područja (sustav znanja i inovacija u poljoprivredi);

10. „manji egejski otoci” znači manji egejski otoci kako su definirani u članku 1. stavku 2. Uredbe (EU) br. 229/2013;

11. „uzajamni fond” znači shema koju je akreditirala država članica u skladu sa svojim nacionalnim pravom kojim se udruženim poljoprivrednicima omogućuje da se osiguraju i da prime naknadu štete ako pretrpe ekonomske gubitke;

12. „slabije razvijene regije” znači slabije razvijene regije u smislu članka 108. stavka 2. prvog podstavka točke (a) Uredbe (EU) 2021/1060;

13. „korisnik”, u odnosu na vrste intervencija u području ruralnog razvoja iz članka 69., znači: (a) tijelo javnog ili privatnog prava, subjekt s pravnom osobnošću ili bez nje, fizička osoba ili skupina fizičkih ili pravnih osoba, odgovorni za pokretanje operacija ili i za njihovo pokretanje i za provedbu; (b) u kontekstu shema za državne potpore, poduzetnik koji prima potporu; (c) u kontekstu financijskih instrumenata, tijelo koje provodi holding fond ili, ako ne postoji struktura holding fonda, tijelo koje provodi posebni fond ili, ako financijskim instrumentom upravlja upravljačko tijelo iz članka 123. („upravljačko tijelo”), upravljačko tijelo;

14. „stopa potpore” znači stopa javnih rashoda nekoj operaciji; u kontekstu financijskih instrumenata odnosi se na bruto ekvivalent bespovratnog sredstva za potporu kako je definiran u članku 2. točki 20. Uredbe Komisije (EU) br. 702/2014 ( 1 );

15. „LEADER” znači lokalni razvoj pod vodstvom zajednice iz članka 31. Uredbe (EU) 2021/1060;

16. „posredničko tijelo” znači svako tijelo javnog ili privatnog prava, uključujući regionalna ili lokalna tijela, tijela nadležna za regionalni razvoj ili nevladine organizacije, koje djeluje u okviru odgovornosti nacionalnog ili regionalnog upravljačkog tijela ili koje izvršava dužnosti u ime tog tijela;

17. „financijska godina” znači poljoprivredna financijska godina u skladu s člankom 35. Uredbe (EU) 2021/2116.

Članak 4.

Definicije i uvjeti koje treba utvrditi u strateškim planovima u okviru ZPP-a

1. Države članice u svojim strateškim planovima u okviru ZPP-a utvrđuju definicije „poljoprivredne djelatnosti”, „poljoprivredne površine”, „prihvatljivog hektara”, „aktivnog poljoprivrednika”, „mladog poljoprivrednika” i „novog poljoprivrednika” te relevantne uvjete u skladu s ovim člankom.

2. „Poljoprivredna djelatnost” utvrđuje se tako da omogući doprinos osiguravanju privatnih i javih dobara putem jednog od sljedećeg ili obojeg: (a) proizvodnje poljoprivrednih proizvoda, koja uključuje djelovanja kao što su uzgoj životinja ili biljaka, uključujući putem paludikulture, pri čemu poljoprivredni proizvodi znače proizvode navedene u Prilogu I. UFEU-u uz iznimku proizvoda ribarstva, kao i proizvodnje pamuka i kulture kratkih ophodnji; (b) održavanja poljoprivredne površine u stanju pogodnom za ispašu ili uzgoj bez ikakvih posebnih pripremnih djelovanja osim upotrebe uobičajenih poljoprivrednih metoda i strojeva.

3. „Poljoprivredna površina” utvrđuje se tako da obuhvaća obradivo zemljište, trajne nasade i trajne travnjake, uključujući kada se formiraju poljoprivredno-šumarski sustavi na toj površini. Države članice dodatno utvrđuju pojmove „obradivo zemljište”, „trajni nasadi” i „trajni travnjaci” u skladu sa sljedećim okvirom: (a) „obradivo zemljište” je zemljište obrađeno za proizvodnju usjeva ili površine pogodne za proizvodnju usjeva, ali ostavljene na ugaru; ono je uz to, za vrijeme trajanja obveze, zemljište obrađeno za proizvodnju usjeva ili površine pogodne za proizvodnju usjeva, ali ostavljene na ugaru koji su ostavljeni na ugaru u skladu s člankom 31. ili člankom 70. ili GAEC standardom 8 navedenim u Prilogu III. ovoj Uredbi, ili s člankom 22., 23. ili 24. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1257/1999 ( 2 ), ili s člankom 39. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1698/2005 ( 3 ), ili s člankom 28. Uredbe (EU) br. 1305/2013 Europskog parlamenta i Vijeća ( 4 ); (b) „trajni nasadi” su nasadi koji se ne izmjenjuju, osim trajnih travnjaka i trajnih pašnjaka koji su na zemljištu pet ili više godina i prinose višestruke žetve, uključujući rasadnike i kulture kratkih ophodnji; (c) „trajni travnjaci i trajni pašnjaci” (zajedno „trajni travnjaci”) su zemljište koje se upotrebljava za uzgoj trava ili drugog travolikog krmnog bilja na prirodan način (samoniklo) ili putem uzgoja (zasijano) i koje nije bilo uključeno u plodored na poljoprivrednom gospodarstvu tijekom pet ili više godina i, ako države članice tako odluče, koje nije preorano, obrađeno niti ponovno zasijano različitim vrstama trave ili drugog travolikog krmnog bilja tijekom pet ili više godina. Može obuhvaćati i druge vrste, kao što su grmlje ili drveće, koji se mogu upotrebljavati za ispašu i, ako države članice tako odluče, druge vrste kao što su grmlje ili drveće od kojih se može proizvesti hrana za životinje, pod uvjetom da trave i drugo travoliko krmno bilje i dalje prevladavaju. Države članice također mogu odlučiti da se trajnim travnjacima smatraju sljedeće vrste zemljišta: i. zemljište s pokrovom bilo koje od vrsta iz ove točke i koje čini dio uspostavljene lokalne prakse, a na kojem trave i drugo travoliko krmno bilje tradicionalno ne prevladavaju ili nisu prisutni na površinama za ispašu; ii. zemljište s pokrovom bilo koje od vrsta iz ove točke na kojem trave i drugo travoliko krmno bilje ne prevladavaju ili nisu prisutni na površinama za ispašu.

4. Za potrebe vrsta intervencija u obliku izravnih plaćanja „prihvatljivi hektar” utvrđuje se tako da da obuhvaća površine koje su poljoprivredniku na raspolaganju i koje se sastoje od: (a) bilo koje poljoprivredne površine poljoprivrednoga gospodarstva koja se u godini za koju je zatražena potpora upotrebljava za poljoprivrednu djelatnost ili se, ako se površina upotrebljava i za nepoljoprivredne djelatnosti, pretežno upotrebljava za poljoprivredne djelatnosti; ako je to opravdano radi zaštite okoliša, bioraznolikosti i klime, države članice mogu odlučiti da prihvatljivi hektari također obuhvaćaju određene površine koje se upotrebljavaju za poljoprivredne djelatnosti samo svake druge godine; (b) bilo koje površine poljoprivrednoga gospodarstva: i. na kojoj se nalaze obilježja krajobraza koja podliježu obvezi zadržavanja u skladu s GAEC standardom 8 navedenim u Prilogu III.; ii. koja se upotrebljava za postizanje minimalnog udjela obradivog zemljišta namijenjenog neproizvodnim površinama i obilježjima, uključujući zemljište ostavljeno na ugaru, u skladu s GAEC standardom 8 navedenim u Prilogu III.; ili iii. koja je tijekom trajanja relevantne obveze poljoprivrednika utvrđena ili održavana kao rezultat ekosheme iz članka 31. Ako države članice tako odluče, „prihvatljivi hektar” može sadržavati druga obilježja krajobraza, pod uvjetom da ne prevladavaju i ne ometaju u znatnoj mjeri obavljanje poljoprivredne djelatnosti zbog površine koju zauzimaju na poljoprivrednoj parceli. Pri provedbi tog načela države članice mogu odrediti maksimalni udio poljoprivredne parcele koji je pokriven tim drugim obilježjima krajobraza. U pogledu trajnih travnjaka prožetih neprihvatljivim obilježjima, države članice mogu odlučiti primijeniti fiksne koeficijente smanjenja za određivanje površine koja se smatra prihvatljivom; (c) bilo koje površine poljoprivrednoga gospodarstva za koju su odobrena plaćanja na temelju glave III. poglavlja II. odjeljka 2. pododjeljka 2. ove Uredbe odnosno na temelju programa osnovnih plaćanja ili programa jedinstvenih plaćanja po površini kako su utvrđeni u glavi III. Uredbe (EU) br. 1307/2013, te koja nije „prihvatljivi hektar” kako su ga utvrdile države članice na temelju točaka (a) i (b) ovog stavka: i. zbog primjene direktive 92/43/EEZ, 2009/147/EZ ili 2000/60/EZ na tu površinu; ii. zbog intervencija po površini utvrđenih na temelju ove Uredbe koje su obuhvaćene integriranim sustavom iz članka 65. stavka 1. Uredbe (EU) 2021/2116 koje omogućuju proizvodnju proizvoda koji nisu navedeni u Prilogu I. UFEU-u putem paludikulture, ili nacionalnih shema za bioraznolikost ili smanjenje stakleničkih plinova, čiji su uvjeti u skladu s tim intervencijama po površini, pod uvjetom da te intervencije i nacionalne sheme doprinose postizanju jednog ili više specifičnih ciljeva utvrđenih u članku 6. stavku 1. točkama (d), (e) i (f) ove Uredbe; iii. tijekom trajanja obveze poljoprivrednika u pogledu pošumljavanja na temelju članka 31. Uredbe (EZ) br. 1257/1999 ili članka 43. Uredbe (EZ) br. 1698/2005 ili članka 22. Uredbe (EU) br. 1305/2013 ili članka 70. ili 73. ove Uredbe, ili na temelju nacionalne sheme čiji su uvjeti u skladu s člankom 43. stavcima 1., 2. i 3. Uredbe (EZ) br. 1698/2005 ili člankom 22. Uredbe (EU) br. 1305/2013 ili člankom 70. ili 73. ove Uredbe; iv. tijekom trajanja obveze poljoprivrednika koja rezultira stavljanjem površine na ugar na temelju članaka 22., 23. i 24. Uredbe (EZ) br. 1257/1999, članka 39. Uredbe (EZ) br. 1698/2005, članka 28. Uredbe (EU) br. 1305/2013 ili članka 70. ove Uredbe.

Površine koje se upotrebljavaju za proizvodnju konoplje smatraju se prihvatljivim hektarima samo ako sadržaj tetrahidrokanabinola u sortama koje se upotrebljavaju ne premašuje 0,3 %.

5. „Aktivni poljoprivrednik” utvrđuje se tako da se osigura da se potpora dodjeljuje samo fizičkim ili pravnim osobama, ili skupinama fizičkih ili pravnih osoba, koje se bave barem minimalnom razinom poljoprivredne djelatnosti, a da se pritom ne isključuje nužno dodjela potpore poljoprivrednicima koji se bave i drugim djelatnostima ili poljoprivrednicima na nepuno radno vrijeme.

Pri utvrđivanju tko je „aktivni poljoprivrednik” države članice primjenjuju objektivne i nediskriminirajuće kriterije kao što su ispitivanja dohotka, količina rada na poljoprivrednom gospodarstvu, predmet poslovanja i upisivanje njihovih poljoprivrednih djelatnosti u nacionalne ili regionalne registre. Takvi kriteriji mogu se uvesti u jednom ili više oblika koje odaberu države članice, među ostalim putem negativnog popisa kojim se poljoprivrednik diskvalificira od toga da ga se smatra aktivnim poljoprivrednikom. Ako država članica „aktivnim poljoprivrednicima” smatra one poljoprivrednike koji nisu primili izravna plaćanja koja premašuju određeni iznos za prethodnu godinu, taj iznos ne smije biti veći od 5 000 EUR.

6. „Mladi poljoprivrednik” utvrđuje se tako da obuhvaća sljedeće: (a) gornju dobnu granicu koja iznosi između 35 i 40 godina; (b) uvjete koje poljoprivrednik treba ispuniti da bi bio „nositelj poljoprivrednoga gospodarstva”; (c) odgovarajuće osposobljavanje ili potrebne vještine kako su ih utvrdile države članice.

7. „Novi poljoprivrednik” utvrđuje se tako da se odnosi na poljoprivrednika koji nije mladi poljoprivrednik i koji je „nositelj poljoprivrednoga gospodarstva” prvi put. Države članice uključuju daljnje objektivne i nediskriminirajuće zahtjeve u pogledu odgovarajućeg osposobljavanja i vještina.

8. Komisija je ovlaštena za donošenje delegiranih akata u skladu s člankom 152. kojima se ova Uredba dopunjuje pravilima kojima se, u cilju zaštite javnog zdravlja, dodjela plaćanja uvjetuje upotrebom certificiranog sjemena određenih sorti konoplje i primjenom postupka za određivanje sorti konoplje, te provjerom njihova sadržaja tetrahidrokanabinola iz stavka 4. drugog podstavka ovog članka.







GLAVA II.

CILJEVI I POKAZATELJI

Članak 5.

Opći ciljevi

U skladu s ciljevima ZPP-a utvrđenima u članku 39. UFEU-a, ciljem održavanja funkcioniranja unutarnjeg tržišta i jednakih uvjeta tržišnog natjecanja među poljoprivrednicima u Uniji i načelom supsidijarnosti, potporom iz EFJP-a i EPFRR-a nastoji se dodatno poboljšati održivi razvoj sektora poljoprivrede, sektora hrane te ruralnih područja i njome se doprinosi ostvarenju sljedećih općih ciljeva u gospodarskim, okolišnim odnosno socijalnim sferama koji će doprinijeti provedbi Programa održivog razvoja do 2030.:

(a) poticanje pametnog, konkurentnog, otpornog i diversificiranog sektora poljoprivrede kojim se osigurava dugoročna sigurnost opskrbe hranom;

(b) podupiranje i jačanje zaštite okoliša, uključujući bioraznolikost, i djelovanja u području klime te doprinos postizanju ciljeva Unije u području okoliša i klime, uključujući njezine obveze u okviru Pariškog sporazuma;

(c) jačanje socioekonomske strukture ruralnih područja.

Članak 6.

Specifični ciljevi

1. Opći ciljevi ostvaruju se putem sljedećih specifičnih ciljeva: (a) potpora održivom dohotku poljoprivrednih gospodarstava i otpornosti poljoprivrednog sektora u cijeloj Uniji kako bi se poboljšala dugoročna sigurnost opskrbe hranom i poljoprivredna raznolikost te osigurala gospodarska održivost poljoprivredne proizvodnje u Uniji; (b) jačanje usmjerenosti na tržište i povećanje konkurentnosti poljoprivrednih gospodarstava kratkoročno i dugoročno, uključujući veću usmjerenost na istraživanja, tehnologiju i digitalizaciju; (c) poboljšanje položaja poljoprivrednika u vrijednosnom lancu; (d) doprinos ublažavanju klimatskih promjena i prilagodbi tim promjenama, uključujući smanjenjem emisija stakleničkih plinova i poboljšanjem sekvestracije ugljika, te promicanje održive energije; (e) poticanje održivog razvoja i djelotvornog upravljanja prirodnim resursima, kao što su voda, tlo i zrak, uključujući smanjenjem ovisnosti o kemikalijama; (f) doprinos zaustavljanju procesa gubitka bioraznolikosti i pokretanju procesa oporavka bioraznolikosti, poboljšanje usluga ekosustava te očuvanje staništa i krajobraza; (g) privlačenje i podupiranje mladih poljoprivrednika i novih poljoprivrednika te olakšavanje održivog poslovnog razvoja u ruralnim područjima; (h) promicanje zapošljavanja, rasta, rodne ravnopravnosti, uključujući sudjelovanje žena u poljoprivredi, socijalne uključenosti i lokalnog razvoja u ruralnim područjima, uključujući kružno biogospodarstvo i održivo šumarstvo; (i) poboljšanje odgovora poljoprivrede Unije na društvene zahtjeve u pogledu hrane i zdravlja, uključujući visokokvalitetnu, sigurnu i hranjivu hranu proizvedenu na održiv način, smanjenje rasipanja hrane kao i poboljšanje dobrobiti životinja te borba protiv antimikrobne rezistencije.

2. Ciljevi utvrđeni u stavku 1. dopunjuju se i međusobno su povezani s međusektorskim ciljem modernizacije poljoprivrede i ruralnih područja poticanjem i razmjenom znanja, inovacija i digitalizacije u poljoprivredi i ruralnim područjima te promicanjem njihove upotrebe među poljoprivrednicima putem poboljšanog pristupa istraživanjima, inovacijama, razmjeni znanja i osposobljavanju.

3. U radu na ostvarivanju specifičnih ciljeva utvrđenih u stavcima 1. i 2. države članice, uz potporu Komisije, poduzimaju odgovarajuće mjere za smanjenje administrativnog opterećenja i osiguravaju pojednostavnjenje provedbe ZPP-a.

Članak 7.

Pokazatelji

1. Ostvarivanje ciljeva iz članka 5. i članka 6. stavaka 1. i 2. ocjenjuje se na temelju zajedničkih pokazatelja koji se odnose na ostvarenje, rezultate, učinak i kontekst kako su utvrđeni u Prilogu I. Ti zajednički pokazatelji uključuju: (a) pokazatelje ostvarenja, koji se odnose na realizirano ostvarenje intervencija za koje je dodijeljena potpora; (b) pokazatelje rezultata koji se odnose na dotične specifične ciljeve iz članka 6. stavaka 1. i 2., a koji se upotrebljavaju za određivanje kvantificiranih ključnih etapa i ciljnih vrijednosti povezanih s tim specifičnim ciljevima strateških planova u okviru ZPP-a te za ocjenjivanje napretka u ostvarivanju tih ciljnih vrijednosti; pokazatelji rezultata koji se odnose na ciljeve u području okoliša i klime mogu obuhvatiti intervencije koje doprinose ispunjenju obveza koje proizlaze iz zakonodavnih akata Unije navedenih u Prilogu XIII.; (c) pokazatelje učinka koji se odnose na ciljeve utvrđene u članku 5. i članku 6. stavcima 1. i 2., a upotrebljavaju se u kontekstu strateških planova u okviru ZPP-a i samog ZPP-a; (d) pokazatelje konteksta iz članka 115. stavka 2. koji su navedeni u Prilogu I.

2. Komisija je ovlaštena za donošenje delegiranih akata u skladu s člankom 152. radi izmjene Priloga I. kako bi se prilagodili zajednički pokazatelji ostvarenja, rezultata, učinka i konteksta. Ti su delegirani akti strogo ograničeni na rješavanje tehničkih problema s kojima se suočavaju države članice u pogledu primjene tih pokazatelja.







GLAVA III.

ZAJEDNIČKI ZAHTJEVI I VRSTE INTERVENCIJA







POGLAVLJE I.

ZAJEDNIČKI ZAHTJEVI







Odjeljak 1.

Opća načela

Članak 8.

Strateški pristup

Države članice teže postizanju ciljeva utvrđenih u glavi II. određivanjem intervencija na temeljenu vrsta intervencija iz poglavlja II., III. i IV. ove glave u skladu sa svojim procjenama potreba i zajedničkim zahtjevima utvrđenima u ovom poglavlju.

Članak 9.

Opća načela

Države članice izrađuju intervencije u svojim strateškim planovima u okviru ZPP-a i GAEC standarde iz članka 13. u skladu s Poveljom Europske unije o temeljnim pravima te s općim načelima prava Unije.

Države članice osiguravaju da se intervencije i GAEC standardi iz članka 13. određuju na temelju objektivnih i nediskriminirajućih kriterija, da su usklađeni s pravilnim funkcioniranjem unutarnjeg tržišta te da ne narušavaju tržišno natjecanje.

Države članice uspostavljaju pravni okvir kojim se uređuje dodjela potpore Unije poljoprivrednicima i drugim korisnicima u skladu sa strateškim planovima u okviru ZPP-a kako ih je odobrila Komisija u skladu s člancima 118. i 119. ove Uredbe te načelima i zahtjevima utvrđenima u ovoj Uredbi i Uredbi (EU) 2021/2116. One provode te strateške planove u okviru ZPP-a kako ih je odobrila Komisija.

Članak 10.

Domaća potpora u okviru WTO-a

Države članice izrađuju intervencije na temelju vrsta intervencija iz Priloga II. ovoj Uredbi, uključujući definicije i uvjete utvrđene u članku 4., tako da ispunjavaju kriterije iz Priloga 2. Sporazumu WTO-a o poljoprivredi.

Osobito osnovna potpora dohotku za održivost, dodatna preraspodijeljena potpora dohotku za održivost, dodatna potpora dohotku za mlade poljoprivrednike te sheme za klimu, okoliš i dobrobit životinja ispunjavaju kriterije iz stavaka Priloga 2. Sporazumu WTO-a o poljoprivredi navedene u Prilogu II. ovoj Uredbi za te intervencije. Za ostale intervencije stavci Priloga 2. Sporazumu WTO-a o poljoprivredi navedeni u Prilogu II. ovoj Uredbi su okvirni i te intervencije mogu ispunjavati zahtjeve nekog drugog stavka Priloga 2. Sporazumu WTO-a o poljoprivredi ako je to navedeno i objašnjeno u strateškom planu u okviru ZPP-a.

Članak 11.

Provedba Memoranduma o razumijevanju u pogledu uljarica

1. Ako države članice predviđaju intervencije po površini, osim onih koje su u skladu s odredbama Priloga 2. Sporazumu WTO-a o poljoprivredi, uključujući proizvodno vezanu potporu dohotku iz glave III. poglavlja II. odjeljka 3. pododjeljka 1. ove Uredbe, i ako se te intervencije odnose na dio uljarica ili na sve uljarice iz Priloga Memorandumu o razumijevanju između Europske ekonomske zajednice i Sjedinjenih Američkih Država u pogledu uljarica u okviru GATT-a, ukupna površina za koju se dodjeljuje potpora utvrđena na temelju planiranog ostvarenja navedenog u strateškim planovima u okviru ZPP-a koje su izradile dotične države članice ne smije biti veća od maksimalne površine u cijeloj Uniji za koju se dodjeljuje potpora kako bi se osiguralo poštovanje međunarodnih obveza Unije.

2. Komisija do 8. lipnja 2022. donosi provedbene akte u kojima se za svaku državu članicu utvrđuje indikativna referentna površina za koju se dodjeljuje potpora, a izračunava se na temelju udjela svake države članice u prosječnoj površini uzgoja u Uniji u razdoblju od 2016. do 2020. Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 153. stavka 2.

3. Svaka država članica koja namjerava dodijeliti potporu iz stavka 1. ovog članka u svojem prijedlogu strateškog plana u okviru ZPP-a iz članka 118. stavka 1. navodi odgovarajuće planirano ostvarenje izraženo u hektarima.

Ako je ukupno planirano ostvarenje koje su prijavile države članice veće od maksimalne površine u cijeloj Uniji za koju se dodjeljuje potpora, Komisija za svaku državu članicu koja je prijavila višak u odnosu na svoju referentnu površinu izračunava koeficijent smanjenja razmjeran višku planiranog ostvarenja te države članice kako bi se zadržala maksimalna površina u cijeloj Uniji za koju se dodjeljuje potpora. Svakoj dotičnoj državi članici taj koeficijent smanjenja priopćuje se u okviru opažanja Komisije o strateškom planu u okviru ZPP-a u skladu s člankom 118. stavkom 3. Koeficijent smanjenja za svaku državu članicu utvrđuje se u provedbenoj odluci iz članka 118. stavka 6. kojom Komisija odobrava strateški plan u okviru ZPP-a.

Nakon datuma iz članka 118. stavka 1. države članice ne smiju same mijenjati svoju površinu za koju se dodjeljuje potpora.

4. Ako država članica namjerava povećati svoje planirano ostvarenje iz stavka 1. ovog članka utvrđeno u njezinu strateškom planu u okviru ZPP-a koji je odobrila Komisija, ona obavješćuje Komisiju o revidiranom planiranom ostvarenju putem zahtjeva za izmjenu svojeg strateškog plana u okviru ZPP-a u skladu s člankom 119. prije 1. siječnja u godini koja prethodi dotičnoj godini zahtjeva.

5. Ako je to primjereno, kako bi se izbjeglo prekoračenje maksimalne površine u cijeloj Uniji za koju se dodjeljuje potpora navedene u stavku 1., Komisija utvrđuje koeficijente smanjenja ili revidira postojeće koeficijente smanjenja ako su ti koeficijenti bili utvrđeni u skladu sa stavkom 3. drugim podstavkom, za sve države članice koje su u svojem strateškom planu u okviru ZPP-a prekoračile svoju referentnu površinu za koju se dodjeljuje potpora.

Komisija dotične države članice obavješćuje o koeficijentima umanjenja do 31. siječnja u godini koja prethodi dotičnoj godini zahtjeva.

Svaka dotična država članica do 31. ožujka u godini koja prethodi dotičnoj godini zahtjeva podnosi odgovarajući zahtjev za izmjenu svojeg strateškog plana u okviru ZPP-a koji sadržava koeficijent smanjenja iz drugog podstavka. Koeficijent smanjenja za tu državu članicu utvrđuje se u provedbenoj odluci iz članka 119. stavka 10. kojom Komisija odobrava izmjenu strateškog plana u okviru ZPP-a.

6. Kada je riječ o uljaricama obuhvaćenima Memorandumom o razumijevanju iz stavka 1. ovog članka, države članice u okviru godišnjih izvješća o uspješnosti iz članka 134. Komisiju obavješćuju o ukupnom broju hektara za koje je potpora stvarno isplaćena.

7. Države članice isključuju uzgoj sjemenki suncokreta konzumnog tipa iz bilo koje intervencije po površini iz stavka 1.







Odjeljak 2.

Uvjetovanost

Članak 12.

Načelo i područje primjene

1. Države članice u svoje strateške planove u okviru ZPP-a uključuju sustav uvjetovanosti na temelju kojeg poljoprivrednici i drugi korisnici koji primaju izravna plaćanja na temelju poglavlja II. ili godišnja plaćanja na temelju članaka 70., 71. i 72. podliježu administrativnoj sankciji ako ne poštuju propisane zahtjeve upravljanja na temelju prava Unije i GAEC standarde utvrđene u strateškim planovima u okviru ZPP-a, kako su navedeni u Prilogu III., u vezi sa sljedećim specifičnim područjima: (a) klima i okoliš, uključujući vodu, tlo i bioraznolikost ekosustava; (b) javno zdravlje i zdravlje bilja; (c) dobrobit životinja.

2. Strateški planovi u okviru ZPP-a sadržavaju pravila o učinkovitom i proporcionalnom sustavu administrativnih sankcija. Ta pravila posebno moraju biti u skladu sa zahtjevima utvrđenima u glavi IV. poglavlju IV. Uredbe (EU) 2021/2116.

3. Pravni akti iz Priloga III. koji se odnose na propisane zahtjeve upravljanja primjenjuju se u verziji koja je na snazi, a u slučaju direktiva primjenjuju se kako su ih provele države članice.

4. Za potrebe ovog odjeljka „propisani zahtjev upravljanja” znači svaki pojedinačni propisani zahtjev upravljanja na temelju prava Unije naveden u Prilogu III. koji se pojavljuje unutar određenog pravnog akta i po sadržaju se razlikuje od svih drugih zahtjeva iz istog akta.

Članak 13.

Obveze država članica u vezi s dobrim poljoprivrednim i okolišnim uvjetima

1. Države članice osiguravaju da se sve poljoprivredne površine, uključujući zemljišta koja se više ne koriste u proizvodne svrhe, održavaju u skladu s dobrim poljoprivrednim i okolišnim uvjetima. Države članice na nacionalnoj ili regionalnoj razini utvrđuju minimalne standarde za poljoprivrednike i druge korisnike za svaki GAEC standard naveden u Prilogu III. u skladu s glavnim ciljem tih standarda kako je navedeno u tom prilogu. Pri utvrđivanju standardâ države članice uzimaju u obzir, ako je to relevantno, posebna svojstva dotičnih površina, uključujući uvjete tla i klimatske uvjete, te uzimaju u obzir postojeće sustave poljoprivredne proizvodnje, poljoprivredne prakse, veličinu poljoprivrednih gospodarstava i strukture poljoprivrednih gospodarstava, upotrebu zemljišta i posebnosti najudaljenijih regija.

2. Kada je riječ o glavnim ciljevima utvrđenima u Prilogu III., države članice mogu utvrditi dodatne standarde u vezi s tim glavnim ciljevima uz standarde utvrđene u tom prilogu. Ti dodatni standardi moraju biti nediskriminirajući i razmjerni te odgovarati utvrđenim potrebama.

Države članice ne utvrđuju minimalne standarde za glavne ciljeve osim za glavne ciljeve utvrđene u Prilogu III.

3. Komisija je ovlaštena za donošenje delegiranih akata u skladu s člankom 152. kojima se ova Uredba dopunjuje pravilima kojima se osiguravaju jednaki uvjeti u pogledu omjera za GAEC standard 1.







Odjeljak 3.

Socijalna uvjetovanost

Članak 14.

Načelo i područje primjene

1. Države članice u svojim strateškim planovima u okviru ZPP-a navode da, najkasnije od 1. siječnja 2025., poljoprivrednici i drugi korisnici koji primaju izravna plaćanja na temelju poglavlja II. ili godišnja plaćanja na temelju članaka 70., 71. i 72. podliježu administrativnoj sankciji ako ne ispunjavaju zahtjeve koji se odnose na primjenjive uvjete rada i zapošljavanja ili obveze poslodavaca koje proizlaze iz pravnih akata iz Priloga IV.

2. Pri uključivanju sustava administrativnih sankcija u svoje strateške planove u okviru ZPP-a, kako je navedeno u stavku 1., države članice se u skladu sa svojim institucionalnim odredbama savjetuju s relevantnim nacionalnim socijalnim partnerima koji predstavljaju poslodavce i radnike u poljoprivrednom sektoru te u potpunosti poštuju njihovu autonomiju, kao i njihovo pravo na pregovaranje i sklapanje kolektivnih ugovora. Taj sustav administrativnih sankcija ne utječe na prava i obveze socijalnih partnera ako su oni, u skladu s nacionalnim pravnim okvirom i okvirom kolektivnog pregovaranja, odgovorni za provedbu ili izvršenje pravnih akata iz Priloga IV.

3. Strateški plan u okviru ZPP-a sadržava pravila o učinkovitom i proporcionalnom sustavu administrativnih sankcija. Ta pravila moraju biti u skladu s relevantnim zahtjevima utvrđenima u glavi IV. poglavlju IV. Uredbe (EU) 2021/2116.

4. Pravni akti iz Priloga IV. koji sadržavaju odredbe obuhvaćene sustavom administrativnih sankcija iz stavka 1. primjenjuju se u verziji koja je na snazi i kako su ih provele države članice.







Odjeljak 4.

Usluge savjetovanja poljoprivrednih gospodarstava

Članak 15.

Usluge savjetovanja poljoprivrednih gospodarstava

1. Države članice u svoje strateške planove u okviru ZPP-a uključuju sustav pružanja usluga kojima se poljoprivrednike i druge korisnike potpora u okviru ZPP-a savjetuje o upravljanju zemljištem i upravljanju poljoprivrednim gospodarstvom („usluge savjetovanja poljoprivrednih gospodarstava”). Države članice taj sustav mogu temeljiti na postojećim sustavima.

2. Usluge savjetovanja poljoprivrednih gospodarstava obuhvaćaju gospodarsku, okolišnu i socijalnu dimenziju, uzimajući u obzir postojeće poljoprivredne prakse, te pružaju najnovije tehnološke i znanstvene informacije koje su rezultat istraživačkih i inovacijskih projekata, uključujući u pogledu pružanja javnih dobara.

Uslugama savjetovanja poljoprivrednih gospodarstava nudi se odgovarajuća pomoć za cijeli ciklus razvoja poljoprivrednih gospodarstava, uključujući za pokretanje poljoprivrednoga gospodarstva prvi put, konverziju proizvodnih obrazaca prema potražnji potrošača, inovativne prakse, poljoprivredne tehnike za otpornost na klimatske promjene, uključujući agrošumarstvo i agroekologiju, poboljšanje dobrobiti životinja te, prema potrebi, sigurnosne standarde i socijalnu potporu.

Usluge savjetovanja poljoprivrednih gospodarstava ugrađuju se u međusobno povezane usluge savjetnika za poljoprivredna gospodarstva, znanstvenika, organizacija poljoprivrednika i drugih relevantnih dionika, koje čine AKIS.

3. Države članice osiguravaju da su savjeti nepristrani i da su savjetnici prikladno kvalificirani, odgovarajuće osposobljeni i da nisu u sukobu interesa.

4. Usluge savjetovanja poljoprivrednih gospodarstava prilagođene su različitim vrstama proizvodnje i poljoprivrednih gospodarstava te obuhvaćaju barem sljedeće: (a) sve zahtjeve, uvjete i obveze upravljanja koji se primjenjuju na poljoprivrednike i druge korisnike kako su utvrđeni u strateškom planu u okviru ZPP-a, uključujući zahtjeve i standarde u okviru sustava uvjetovanosti i uvjete za intervencije te informacije o financijskim instrumentima i poslovnim planovima utvrđenima u strateškom planu u okviru ZPP-a; (b) zahtjeve koje su utvrdile države članice za provedbu Direktive 92/43/EEZ, Direktive 2000/60/EZ, članka 55. Uredbe (EZ) br. 1107/2009 Europskog parlamenta i Vijeća ( 5 ), Direktive 2008/50/EZ Europskog parlamenta i Vijeća ( 6 ), Direktive 2009/128/EZ, Direktive 2009/147/EZ, Uredbe (EU) 2016/429 Europskog parlamenta i Vijeća ( 7 ), Uredbe (EU) 2016/2031 Europskog parlamenta i Vijeća ( 8 ) i Direktive (EU) 2016/2284 Europskog parlamenta i Vijeća ( 9 ); (c) poljoprivredne prakse kojima se sprečava razvoj antimikrobne rezistencije kako su utvrđene u Komunikaciji Komisije od 29. lipnja 2017. pod naslovom „Europski akcijski plan ‚Jedno zdravlje’ za borbu protiv antimikrobne otpornosti”; (d) sprečavanje rizika i upravljanje rizicima; (e) potporu inovacijama, posebno za pripremu i provedbu projekata operativnih skupina EIP-a iz članka 127. stavka 3.; (f) digitalne tehnologije u poljoprivredi i ruralnim područjima kako je navedeno u članku 114. točki (b); (g) održivo upravljanje hranjivim tvarima, uključujući, najkasnije od 2024., upotrebu alata za održivost poljoprivrednih gospodarstava za hranjive tvari, što je bilo koja digitalna aplikacija kojom se osigurava barem sljedeće: i. ravnoteža glavnih hranjivih tvari na razini polja; ii. pravni zahtjevi o hranjivim tvarima; iii. podaci o tlu na temelju raspoloživih informacija i analiza; iv. podaci iz integriranog administrativnog i kontrolnog sustava (IAKS) relevantni za upravljanje hranjivim tvarima; (h) uvjete zapošljavanja, obveze poslodavaca, zdravlje i sigurnost na radu te socijalnu potporu u poljoprivrednim zajednicama.







POGLAVLJE II.

VRSTE INTERVENCIJA U OBLIKU IZRAVNIH PLAĆANJA







Odjeljak 1.

Vrste intervencija, smanjenje i minimalni zahtjevi

Članak 16.

Vrste intervencija u obliku izravnih plaćanja

1. Vrste intervencija iz ovog poglavlja mogu imati oblik proizvodno nevezanih izravnih plaćanja i proizvodno vezanih izravnih plaćanja.

2. Proizvodno nevezana izravna plaćanja obuhvaćaju sljedeće: (a) osnovnu potporu dohotku za održivost; (b) dodatnu preraspodijeljenu potporu dohotku za održivost; (c) dodatnu potporu dohotku za mlade poljoprivrednike; (d) sheme za klimu, okoliš i dobrobit životinja.

3. Proizvodno vezana izravna plaćanja obuhvaćaju sljedeće: (a) proizvodno vezanu potporu dohotku; (b) posebno plaćanje za pamuk.

Članak 17.

Određivanje gornje granice i postupno smanjivanje plaćanja

1. Države članice mogu odrediti gornju granicu iznosa osnovne potpore dohotku za održivost koji treba dodijeliti određenom poljoprivredniku za određenu kalendarsku godinu. Države članice koje odluče uvesti gornju granicu smanjuju za 100 % iznos koji premašuje 100 000 EUR.

2. Države članice mogu smanjiti iznos osnovne potpore dohotku za održivost koji treba dodijeliti poljoprivredniku za određenu kalendarsku godinu i koji premašuje 60 000 EUR, i to za najviše 85 %.

Države članice mogu odrediti dodatne tranše iznad 60 000 EUR i odrediti postotke smanjenja za te dodatne tranše. One osiguravaju da je smanjenje za svaku tranšu jednako ili veće od onog za prethodnu tranšu.

3. Prije nego što primijene stavak 1. ili 2. države članice mogu od iznosa osnovne potpore dohotku za održivost koji treba dodijeliti poljoprivredniku za određenu kalendarsku godinu oduzeti sljedeće: (a) sve plaće povezane s poljoprivrednom djelatnošću koje je prijavio poljoprivrednik, uključujući poreze i socijalne doprinose povezane sa zaposlenjem; (b) ekvivalentan trošak redovitog i neplaćenog rada u okviru poljoprivredne djelatnosti koji obavljaju osobe koje rade na dotičnom poljoprivrednom gospodarstvu i ne primaju plaću ili primaju plaću manju od uobičajene plaće za te usluge, ali ostvaruju koristi od ekonomskih rezultata poslovanja poljoprivrednoga gospodarstva; (c) dio troškova rada u ugovornim troškovima povezanima s poljoprivrednom djelatnošću koje je poljoprivrednik prijavio.

Za izračun iznosâ iz prvog podstavka točke (a) države članice upotrebljavaju troškove plaća koji su stvarno nastali za poljoprivrednika. U opravdanim slučajevima poljoprivrednici mogu zatražiti upotrebu standardnih troškova koje određuje dotična država članica prema metodi koju treba dodatno utvrditi u svojem strateškom planu u okviru ZPP-a na temelju prosječnih standardnih plaća povezanih s poljoprivrednom djelatnošću na nacionalnoj ili regionalnoj razini pomnoženih s brojem godišnjih jedinica rada koji je prijavio dotični poljoprivrednik.

Za izračun iznosâ iz prvog podstavka točke (b) države članice upotrebljavaju standardne troškove koje određuje dotična država članica prema metodi koju treba dodatno utvrditi u svojem strateškom planu u okviru ZPP-a na temelju prosječnih standardnih plaća povezanih s poljoprivrednom djelatnošću na nacionalnoj ili regionalnoj razini pomnoženih s brojem godišnjih jedinica rada koji je prijavio dotični poljoprivrednik.

4. U slučaju pravne osobe ili skupine fizičkih ili pravnih osoba države članice mogu primijeniti smanjenje iz stavaka 1. i 2.na razini članova tih pravnih osoba ili skupina ako nacionalno pravo predviđa prava i obveze pojedinačnih članova koji su usporedivi s onima pojedinačnih poljoprivrednika koji imaju status upravitelja poljoprivrednoga gospodarstva, osobito što se tiče njihova gospodarskog, socijalnog i poreznog statusa, pod uvjetom da su doprinijeli jačanju poljoprivrednih struktura dotičnih pravnih osoba ili skupina.

5. Procijenjeni rezultat smanjenja plaćanja ponajprije se upotrebljava za doprinos financiranju dodatne preraspodijeljene potpore dohotku za održivost, ako je utvrđena u relevantnom strateškom planu u okviru ZPP-a, a zatim financiranju drugih intervencija koje pripadaju proizvodno nevezanim izravnim plaćanjima.

Države članice sav taj iznos ili dio tog iznosa isto tako mogu iskoristiti provedbom prijenosa za financiranje vrsta intervencija u okviru EPFRR-a kako je navedeno u poglavlju IV. Takav prijenos u EPFRR navodi se u financijskim tablicama u strateškom planu u okviru ZPP-a i može se preispitati 2025. u skladu s člankom 103. Na njega se ne primjenjuju maksimalna ograničenja za prijenos sredstava iz EFJP-a u EPFRR koja su utvrđena na temelju tog članka.

6. Komisija je ovlaštena za donošenje delegiranih akata u skladu s člankom 152. kojima se ova Uredba dopunjuje pravilima za utvrđivanje usklađene osnove za izračun smanjenja plaćanja iz stavaka 1. i 2. ovog članka kako bi se osigurala detaljna pravila za raspodjelu sredstava poljoprivrednicima.

Članak 18.

Minimalni zahtjevi

1. Države članice utvrđuju minimalnu površinu i ne dodjeljuju izravna plaćanja aktivnim poljoprivrednicima na čijim je poljoprivrednim gospodarstvima prihvatljiva površina za koju su zatražena izravna plaćanja manja od te minimalne površine.

Alternativno, države članice mogu utvrditi minimalni iznos izravnih plaćanja koja se mogu isplatiti poljoprivredniku.

2. Ako je država članica odlučila utvrditi minimalnu površinu u skladu sa stavkom 1. prvim podstavkom, ona svejedno određuje minimalni iznos u skladu sa stavkom 1. drugim podstavkom za one poljoprivrednike koji primaju potporu vezanu uz životinje koja se plaća po životinji u obliku izravnih plaćanja, a koji posjeduju manje hektara od te minimalne površine.

Pri utvrđivanju minimalne površine ili minimalnog iznosa države članice nastoje osigurati da se izravna plaćanja dodjeljuju samo aktivnim poljoprivrednicima ako:

(a) upravljanje odgovarajućim plaćanjima ne uzrokuje prekomjerno administrativno opterećenje; i

(b) odgovarajući iznosi plaćanja stvarno doprinose ostvarenju specifičnih ciljeva utvrđenih u članku 6. stavku 1. kojima doprinose izravna plaćanja.

3. Grčka može odlučiti da ovaj članak neće primjenjivati na manje egejske otoke.

Članak 19.

Doprinos instrumentima za upravljanje rizicima

Odstupajući od članka 44. stavka 1. Uredbe (EU) 2021/2116, država članica može odlučiti dodijeliti najviše 3 % izravnih plaćanja koja treba isplatiti poljoprivredniku za doprinos poljoprivrednika instrumentu za upravljanje rizicima.

Države članice koje odluče primijeniti ovu odredbu primjenjuju je na sve poljoprivrednike koji primaju izravna plaćanja u određenoj godini.







Odjeljak 2.

Proizvodno nevezana izravna plaćanja







Pododjeljak 1.

Opće odredbe

Članak 20.

Opći zahtjevi za primanje proizvodno nevezanih izravnih plaćanja

Države članice dodjeljuju proizvodno nevezana izravna plaćanja aktivnim poljoprivrednicima u skladu s uvjetima utvrđenima u ovom odjeljku i kako je dodatno utvrđeno u njihovim strateškim planovima u okviru ZPP-a.







Pododjeljak 2.

Osnovna potpora dohotku za održivost

Članak 21.

Opća pravila

1. Države članice predviđaju osnovnu potporu dohotku za održivost („osnovna potpora dohotku”) u skladu s uvjetima utvrđenima u ovom pododjeljku i kako je dodatno utvrđeno u njihovim strateškim planovima u okviru ZPP-a.

2. Države članice predviđaju osnovnu potporu dohotku u obliku godišnjeg proizvodno nevezanog plaćanja po prihvatljivom hektaru.

3. Ne dovodeći u pitanje članke od 23. do 27., osnovna potpora dohotku dodjeljuje se za svaki prihvatljivi hektar koji je prijavio aktivni poljoprivrednik.

Članak 22.

Iznos potpore po hektaru

1. Osim ako države članice odluče osnovnu potporu dohotku dodjeljivati na temelju pravâ na plaćanje kako je navedeno u članku 23., potpora se isplaćuje kao jedinstven iznos po hektaru.

2. Države članice mogu odlučiti primjenjivati različite iznose osnovne potpore dohotku po hektaru za različite skupine područja sa sličnim socioekonomskim ili agronomskim uvjetima, uključujući tradicionalne oblike poljoprivrede kako su ih utvrdile države članice, kao što su tradicionalni ekstenzivni alpski pašnjaci. U skladu s člankom 109. stavkom 2. točkom (d) iznos osnovne potpore dohotku po hektaru može se smanjiti uzimajući u obzir potporu u okviru drugih intervencija iz dotičnog strateškog plana u okviru ZPP-a.

Članak 23.

Prava na plaćanje

1. Države članice koje su primijenile program osnovnih plaćanja kako je utvrđen u glavi III. poglavlju I. odjeljku 1. Uredbe (EU) br. 1307/2013 mogu odlučiti da će osnovnu potporu dohotku dodjeljivati na temelju pravâ na plaćanje u skladu s člancima od 24. do 27.ove Uredbe.

2. Ako države članice koje su primijenile program osnovnih plaćanja kako je utvrđen u glavi III. poglavlju I. odjeljku 1. Uredbe (EU) br. 1307/2013 odluče da osnovnu potporu dohotku više neće dodjeljivati na temelju pravâ na plaćanje, prava na plaćanje dodijeljena na temelju te uredbe prestaju važiti 31. prosinca godine koja prethodi godini od koje se ta odluka treba primjenjivati.

Članak 24.

Vrijednost pravâ na plaćanje i konvergencija

1. Države članice utvrđuju jediničnu vrijednost pravâ na plaćanje prije konvergencije u skladu s ovim člankom prilagodbom vrijednosti prava na plaćanje razmjerno njihovoj vrijednosti kako je utvrđena u skladu s Uredbom (EU) br. 1307/2013 za godinu zahtjeva 2022. te povezanom plaćanju za poljoprivredne prakse korisne za klimu i okoliš iz glave III. poglavlja III. te uredbe za godinu zahtjeva 2022.

2. Države članice mogu odlučiti primjenjivati različite vrijednosti pravâ na plaćanje u skladu s člankom 22. stavkom 2.

3. Svaka država članica najkasnije do godine zahtjeva 2026. utvrđuje maksimalnu razinu vrijednosti individualnih prava na plaćanje za državu članicu ili za svaku skupinu područja iz članka 22. stavka 2.

4. Ako vrijednost pravâ na plaćanje kako je utvrđena u skladu sa stavkom 1. nije ujednačena na razini države članice ili skupine područja iz članka 22. stavka 2., dotična država članica osigurava konvergenciju vrijednosti pravâ na plaćanje prema ujednačenoj jediničnoj vrijednosti najkasnije do godine zahtjeva 2026.

5. Za potrebe stavka 4. svaka država članica osigurava da, najkasnije za godinu zahtjeva 2026., sva prava na plaćanje imaju vrijednost od najmanje 85 % planiranog prosječnog jediničnog iznosa iz članka 102. stavka 1. za osnovnu potporu dohotku za godinu zahtjeva 2026., kako je utvrđeno u njezinu strateškom planu u okviru ZPP-a za državu članicu ili za skupinu područja iz članka 22. stavka 2.

6. Države članice povećanja vrijednosti pravâ na plaćanje potrebna radi poštovanja stavaka 4. i 5. ovog članka financiraju upotrebom svih mogućih iznosa koji postanu dostupni primjenom stavka 3. ovog članka i, ako je potrebno, smanjivanjem razlike između jedinične vrijednosti pravâ na plaćanje utvrđene u skladu sa stavkom 1. ovog članka i planiranog jediničnog iznosa iz članka 102. stavka 1., za osnovnu potporu dohotku za godinu zahtjeva 2026., kako je utvrđeno u strateškom planu u okviru ZPP-a za državu članicu ili za skupinu područja iz članka 22. stavka 2.

Države članice mogu odlučiti da će to smanjenje primijeniti na sva ili na dio prava na plaćanje, čija je vrijednost utvrđena u skladu sa stavkom 1. ovog članka veća od planiranog jediničnog iznosa iz članka 102. stavka 1. za osnovnu potporu dohotku za godinu zahtjeva 2026., kako je utvrđeno u strateškom planu u okviru ZPP-a za državu članicu ili za skupinu područja iz članka 22. stavka 2.

7. Smanjenja iz stavka 6. temelje se na objektivnim i nediskriminirajućim kriterijima. Ne dovodeći u pitanje minimalnu vrijednost utvrđenu u skladu sa stavkom 5., ti kriteriji mogu obuhvaćati određivanje maksimalnog smanjenja koje ne smije biti manje od 30 %.

8. Države članice osiguravaju da prilagodba vrijednosti prava na plaćanje u skladu sa stavcima od 3. do 7. počne od 2023.

Članak 25.

Aktiviranje prava na plaćanje

1. Države članice koje su odlučile dodijeliti potporu na temelju pravâ na plaćanje dodjeljuju osnovnu potporu dohotku aktivnim poljoprivrednicima koji u svojem vlasništvu ili zakupu imaju prava na plaćanje kada oni aktiviraju ta prava na plaćanje. Države članice osiguravaju da, za potrebe aktiviranja pravâ na plaćanje, aktivni poljoprivrednici prijave prihvatljive hektare na koje se odnosi pravo na plaćanje.

2. Države članice osiguravaju da se prava na plaćanje, uključujući slučajeve stvarnog ili očekivanog nasljeđivanja, aktiviraju isključivo u državi članici ili skupini područja iz članka 22. stavka 2. u kojoj su dodijeljena.

3. Države članice osiguravaju da aktivirana prava na plaćanje daju pravo na plaćanje na temelju iznosa koji je u njima određen.

Članak 26.

Rezerve za prava na plaćanje

1. Svaka država članica koja odluči osnovnu potporu dohotku dodjeljivati na temelju pravâ na plaćanje vodi nacionalnu rezervu.

2. Odstupajući od stavka 1. ovog članka, ako država članica odluči primjenjivati različite iznose osnovne potpore dohotku u skladu s člankom 22. stavkom 2., ona može odlučiti imati rezervu za svaku skupinu područja iz tog članka.

3. Države članice osiguravaju da se prava na plaćanje iz rezerve dodjeljuju samo aktivnim poljoprivrednicima.

4. Države članice u upotrebi svojih rezervi prioritet daju dodjeli prava na plaćanje sljedećim poljoprivrednicima: (a) mladim poljoprivrednicima koji su nedavno prvi put osnovali poljoprivredno gospodarstvo; (b) novim poljoprivrednicima.

5. Država članica dodjeljuje prava na plaćanje aktivnim poljoprivrednicima, ili povećava vrijednost postojećih prava na plaćanje aktivnih poljoprivrednika, koji na njih imaju pravo u skladu s konačnom sudskom presudom ili u skladu s konačnim upravnim aktom nadležnog tijela te države članice. Ona osigurava da se tim aktivnim poljoprivrednicima dodijele broj i vrijednost pravâ na plaćanje utvrđeni u toj presudi ili u tom aktu na dan koji određuje ta država članica.

6. Ako iznos rezerve nije dovoljan za pokrivanje dodijeljenih prava na plaćanje u skladu sa stavcima 4. i 5., države članice osiguravaju da se rezerva popuni linearnim smanjenjem vrijednosti svih prava na plaćanje.

7. Države članice mogu utvrditi dodatna pravila za upotrebu rezerve, uključujući dodatne kategorije poljoprivrednika koji trebaju primiti sredstva iz rezerve, pod uvjetom da su sredstva primile prioritetne skupine iz stavaka 4. i 5., te za slučajeve u kojima bi se pokrenulo popunjavanje rezerve. Ako se rezerva popunjava linearnim smanjenjem vrijednosti prava na plaćanje, takvo linearno smanjenje primjenjuje se na sva prava na plaćanje na nacionalnoj razini ili, ako države članice primjenjuju odstupanje predviđeno u stavku 2., na razini relevantne skupine područja iz članka 22. stavka 2.

8. Države članice vrijednost novih prava na plaćanje dodijeljenih iz rezerve utvrđuju na razini nacionalne prosječne vrijednosti pravâ na plaćanje u godini dodjele ili na razini prosječne vrijednosti pravâ na plaćanje za svaku skupinu područja iz članka 22. stavka 2. u godini dodjele.

9. Države članice mogu odlučiti povećati vrijednost postojećih prava na plaćanje na razinu nacionalne prosječne vrijednosti u godini dodjele ili na razinu prosječne vrijednosti za svaku skupinu područja iz članka 22. stavka 2.

Članak 27.

Prijenos pravâ na plaćanje

1. Osim u slučaju prijenosa na temelju stvarnog ili očekivanog nasljeđivanja, prava na plaćanje prenose se isključivo na aktivne poljoprivrednike s poslovnim nastanom u istoj državi članici.

2. Ako države članice odluče primjenjivati različite iznose osnovne potpore dohotku u skladu s člankom 22. stavkom 2., prava na plaćanje prenose se isključivo unutar skupine područja u kojoj su dodijeljena.

Članak 28.

Plaćanja za male poljoprivrednike

Države članice mogu dodijeliti plaćanje malim poljoprivrednicima, kako su ih utvrdile države članice, na temelju jednokratnog iznosa ili iznosâ po hektaru kojima bi se zamijenila izravna plaćanja na temelju ovog odjeljka i odjeljka 3. ovog poglavlja. Države članice u svoj strateški plan u okviru ZPP-a unose odgovarajuću intervenciju, koja je za poljoprivrednike neobvezna.

Godišnje plaćanje za svakog poljoprivrednika ne smije premašiti 1 250 EUR.

Države članice mogu odlučiti odrediti različite jednokratne iznose ili iznose po hektaru povezane s različitim pragovima za površine.







Pododjeljak 3.

Dodatna potpora dohotku

Članak 29.

Dodatna preraspodijeljena potpora dohotku za održivost

1. Države članice predviđaju dodatnu preraspodijeljenu potporu dohotku za održivost („preraspodijeljena potpora dohotku”) u skladu s uvjetima utvrđenima u ovom članku i kako je dodatno utvrđeno u njihovim strateškim planovima u okviru ZPP-a.

Odstupajući od prvog podstavka ovog stavka ili članka 98., države članice mogu odgovoriti na potrebu za preraspodjelom potpore dohotku drugim instrumentima i intervencijama koji se financiraju iz EFJP-a s ciljem pravednije raspodjele te djelotvornijeg i učinkovitijeg usmjeravanja potpore dohotku, pod uvjetom da u svojim strateškim planovima u okviru ZPP-a mogu dokazati da se na tu potrebu odgovorilo u dovoljnoj mjeri.

2. Države članice osiguravaju preraspodjelu izravnih plaćanja s većih na manja ili srednja poljoprivredna gospodarstva predviđajući preraspodijeljenu potporu dohotku u obliku godišnjeg proizvodno nevezanog plaćanja po prihvatljivom hektaru za poljoprivrednike koji imaju pravo na plaćanje na temelju osnovne potpore dohotku iz članka 21.

3. Države članice utvrđuju, na nacionalnoj ili regionalnoj razini, što može biti razina skupina područja iz članka 22. stavka 2., iznos po hektaru ili različite iznose za različite raspone hektara te maksimalan broj hektara po poljoprivredniku za koji se isplaćuje preraspodijeljena potpora dohotku.

4. Iznos po hektaru planiran za određenu godinu zahtjeva ne smije premašiti prosječni nacionalni iznos izravnih plaćanja po hektaru za tu godinu zahtjeva.

5. Prosječni nacionalni iznos izravnih plaćanja po hektaru definira se kao omjer između nacionalne gornje granice za izravna plaćanja za određenu godinu zahtjeva utvrđene u Prilogu V. i ukupnog planiranog ostvarenja za osnovnu potporu dohotku za tu godinu zahtjeva, izraženo u broju hektara.

6. U slučaju pravne osobe ili skupine fizičkih ili pravnih osoba države članice mogu primijeniti maksimalan broj hektara iz stavka 3. na razini članova tih pravnih osoba ili skupina ako nacionalno pravo predviđa prava i obveze pojedinačnih članova koji su usporedivi s onima pojedinačnih poljoprivrednika koji imaju status nositelja poljoprivrednoga gospodarstva, osobito što se tiče njihova gospodarskog, socijalnog i poreznog statusa, pod uvjetom da su doprinijeli jačanju poljoprivrednih struktura dotičnih pravnih osoba ili skupina.

U slučaju poljoprivrednika koji su dio skupine povezanih pravnih subjekata, kako su utvrdile države članice, države članice mogu primijeniti maksimalan broj hektara iz stavka 3. na razini te skupine pod uvjetima koje one trebaju utvrditi.

Članak 30.

Dodatna potpora dohotku za mlade poljoprivrednike

1. Države članice mogu osigurati dodatnu potporu dohotku za mlade poljoprivrednike utvrđene u skladu s kriterijima iz članka 4. stavka 6. na temelju uvjeta utvrđenih u ovom članku i kako je dodatno utvrđeno u njihovim strateškim planovima u okviru ZPP-a.

2. U okviru svojih obveza da se privlače mladi poljoprivrednici u skladu s ciljem utvrđenim u članku 6. stavku 1. točki (g) i da se tom cilju, u skladu s člankom 95., dodijeli barem iznos kako je utvrđen u Prilogu XII., države članice mogu osigurati dodatnu potporu dohotku za mlade poljoprivrednike koji su nedavno prvi put osnovali poljoprivredno gospodarstvo i koji imaju pravo na plaćanje u okviru osnovne potpore dohotku iz članka 21.

Države članice mogu odlučiti dodijeliti potporu na temelju ovog članka poljoprivrednicima koji su primili potporu na temelju članka 50. Uredbe (EU) br. 1307/2013 za ostatak razdoblja iz stavka 5. tog članka.

3. Dodatna potpora dohotku za mlade poljoprivrednike dodjeljuje se na najviše pet godina, počevši od prve godine podnošenja zahtjeva za plaćanje za mlade poljoprivrednike i podložno uvjetima koji se trebaju utvrditi u pravnom okviru ZPP-a koji se primjenjuje za razdoblje nakon 2027. ako razdoblje od pet godina traje dulje od 2027. Države članice osiguravaju da se ne stvaraju pravna očekivanja korisnika za razdoblje nakon 2027.

Ta je potpora u obliku ili godišnjeg proizvodno nevezanog plaćanja po prihvatljivom hektaru ili jednokratnog iznosa plaćanja po mladom poljoprivredniku.

Države članice mogu odlučiti dodijeliti potporu na temelju ovog članka samo za maksimalni broj hektara po mladom poljoprivredniku.

4. U slučaju pravne osobe ili skupine fizičkih ili pravnih osoba kao što su skupina poljoprivrednika, organizacije proizvođača ili zadruge, države članice mogu primijeniti maksimalni broj hektara iz stavka 3. na razini članova tih pravnih osoba ili skupina: (a) koji ispunjavaju definiciju i uvjete za „mladog poljoprivrednika” utvrđene u skladu s člankom 4. stavkom 6.; i (b) ako nacionalno pravo predviđa prava i obveze pojedinačnih članova koji su usporedivi s onima pojedinačnih poljoprivrednika koji imaju status nositelja poljoprivrednoga gospodarstva, osobito što se tiče njihovog gospodarskog, socijalnog i poreznog statusa, pod uvjetom da su doprinijeli jačanju poljoprivrednih struktura dotičnih pravnih osoba ili skupina.







Pododjeljak 4.

Sheme za klimu, okoliš i dobrobit životinja

Članak 31.

Sheme za klimu, okoliš i dobrobit životinja

1. Države članice uspostavljaju i osiguravaju potporu za dobrovoljne sheme za klimu, okoliš i dobrobit životinja („ekosheme”) na temelju uvjeta utvrđenih u ovom članku i kako je dodatno utvrđeno u njihovim strateškim planovima u okviru ZPP-a.

2. Države članice podupiru na temelju ovog članka aktivne poljoprivrednike ili skupine aktivnih poljoprivrednika koji se obvežu da će provoditi poljoprivredne prakse korisne za klimu, okoliš i dobrobit životinja te borbu protiv antimikrobne rezistencije.

3. Države članice utvrđuju popis poljoprivrednih praksi korisnih za klimu, okoliš i dobrobit životinja te borbu protiv antimikrobne rezistencije iz stavka 2. Te se prakse osmišljavaju tako da ispunjavaju jedan ili više specifičnih ciljeva utvrđenih u članku 6. stavku 1. točkama (d), (e) i (f) te, u pogledu poboljšanja dobrobiti životinja i borbe protiv antimikrobne rezistencije, u članku 6. stavku 1. točki (i).

4. Svaka ekoshema u načelu obuhvaća najmanje dva od sljedećih područja djelovanja za klimu, okoliš, dobrobit životinja i borbu protiv antimikrobne rezistencije: (a) ublažavanje klimatskih promjena, uključujući smanjenje emisija stakleničkih plinova iz poljoprivrednih praksi, te održavanje postojećih spremnika za skladištenje ugljika i povećanje sekvestracije ugljika; (b) prilagodba klimatskim promjenama, uključujući djelovanja za poboljšanje otpornosti sustava proizvodnje hrane, te biljna i životinjska raznolikost za snažniju otpornost na bolesti i klimatske promjene; (c) zaštita ili poboljšanje kvalitete vode i smanjenje pritiska na vodne resurse; (d) sprečavanje propadanja tla, obnova tla, poboljšanje plodnosti tla i upravljanja hranjivim tvarima i biote u tlu; (e) zaštita bioraznolikosti, očuvanje ili obnova staništa ili vrsta, uključujući održavanje i stvaranje obilježja krajobraza ili neproizvodnih područja; (f) djelovanja za održivu i smanjenu upotrebu pesticida, posebno pesticida koji predstavljaju rizik za zdravlje ljudi ili okoliš; (g) djelovanja za poboljšanje dobrobiti životinja ili borbu protiv antimikrobne rezistencije.

5. Na temelju ovog članka države članice osiguravaju samo plaćanja za pokrivanje obveza koje: (a) nadilaze relevantne propisane zahtjeve upravljanja i GAEC standarde utvrđene na temelju poglavlja I. odjeljka 2.; (b) nadilaze relevantne minimalne zahtjeve za upotrebu gnojiva i sredstva za zaštitu bilja ili za dobrobit životinja te druge relevantne obvezne zahtjeve utvrđene nacionalnim pravom i pravom Unije; (c) nadilaze uvjete utvrđene za održavanje poljoprivredne površine u skladu s člankom 4. stavkom 2. točkom (b); (d) se razlikuju od obveza za koje su plaćanja dodijeljena na temelju članka 70.

Za obveze iz prvog podstavka točke (b), ako se nacionalnim pravom nameću novi zahtjevi koji nadilaze odgovarajuće minimalne zahtjeve utvrđene u pravu Unije, potpora se može dodijeliti za obveze kojima se doprinosi ispunjavanju tih zahtjeva na najviše 24 mjeseca od datuma kada su postale obvezne za poljoprivredno gospodarstvo.

6. U skladu sa stavkom 5. države članice mogu opis obveza, koje korisnik ekoshema iz ovog članka mora ispuniti, temeljiti na jednom ili više zahtjeva i standarda utvrđenih na temelju poglavlja I. odjeljka 2., pod uvjetom da obveze ekoshema nadilaze relevantne propisane zahtjeve upravljanja i minimalne standarde za dobre poljoprivredne i okolišne uvjete zemljišta koje su države članice utvrdile na temelju poglavlja I. odjeljka 2.

Ne dovodeći u pitanje članak 87. stavak 1. Uredbe (EU) 2021/2116, smatra se da aktivni poljoprivrednici ili skupine aktivnih poljoprivrednika, koji sudjeluju u ekoshemama uspostavljenima u skladu s prvim podstavkom, ispunjavaju relevantne zahtjeve i standarde iz Priloga III., pod uvjetom da ispunjavaju obveze iz dotične ekosheme.

Države članice koje uspostavljaju ekosheme u skladu s prvim podstavkom ovog stavka mogu osigurati da se kontrole u njihovim sustavima upravljanja i kontrola ne udvostručuju ako se isti zahtjevi i standardi primjenjuju u okviru tih ekoshema i u okviru obveza utvrđenih u Prilogu III.

7. Potpora za određenu ekoshemu dodjeljuje se u obliku godišnjeg plaćanja za sve prihvatljive hektare obuhvaćene obvezama. Plaćanja se dodjeljuju kao: (a) dodatna plaćanja uz osnovnu potporu dohotku utvrđenu u pododjeljku 2. ili (b) plaćanja kojima se aktivnim poljoprivrednicima ili skupinama aktivnih poljoprivrednika u cijelosti ili djelomično nadoknađuju dodatni troškovi i gubitak prihoda koji su rezultat preuzetih obveza, a koja se izračunavaju u skladu s člankom 82. i uzimajući u obzir ciljne vrijednosti ekoshema; ta plaćanja mogu pokrivati i transakcijske troškove.

Odstupajući od prvog podstavka, plaćanja odobrena u skladu s točkom (b) navedenog podstavka za obveze u pogledu dobrobiti životinja, obveze u pogledu borbe protiv antimikrobne rezistencije i, ako je to opravdano, obveze za poljoprivredne prakse korisne za klimu, mogu biti i u obliku godišnjeg plaćanja za uvjetna grla.

8. Države članice dokazuju kako poljoprivredne prakse na koje se obvezalo u okviru ekoshema odgovaraju potrebama iz članka 108. te kako doprinose strukturi za okoliš i klimu iz članka 109. stavka 2. točke (a) te dobrobiti životinja i borbi protiv antimikrobne rezistencije. One upotrebljavaju sustav ocjenjivanja ili bodovanja ili bilo koju drugu odgovarajuću metodologiju kako bi se osigurala djelotvornost i učinkovitost ekoshema za ostvarivanje postavljenih ciljnih vrijednosti. Pri utvrđivanju razine plaćanja za različite obveze u okviru ekoshema u skladu sa stavkom 7. prvim podstavkom točkom (a) ovog članka države članice uzimaju u obzir razinu održivosti i ambicije svake ekosheme na temelju objektivnih i transparentnih kriterija.

9. Države članice osiguravaju da su intervencije iz ovog članka u skladu s onima koje se temelje na članku 70.







Odjeljak 3.

Proizvodno vezana izravna plaćanja







Pododjeljak 1.

Proizvodno vezana potpora dohotku

Članak 32.

Opća pravila

1. Države članice mogu dodijeliti proizvodno vezanu potporu dohotku aktivnim poljoprivrednicima u skladu s uvjetima utvrđenima u ovom pododjeljku i kako je dodatno utvrđeno u njihovim strateškim planovima u okviru ZPP-a.

2. S pomoću intervencija država članica pomaže se sektorima i vrstama proizvodnje kojima je dodijeljena potpora ili posebnim vrstama poljoprivredne djelatnosti u okviru njih, kako su navedeni u članku 33., tako što se povećanjem konkurentnosti, održivosti ili kvalitete otklanjaju poteškoće s kojima se suočavaju. Države članice ne moraju dokazivati poteškoće s kojima se suočavaju u odnosu na proteinske usjeve.

3. Proizvodno vezana potpora dohotku ima oblik godišnjeg plaćanja po hektaru ili životinji.

Članak 33.

Područje primjene

Proizvodno vezana potpora dohotku može se dodijeliti samo za sljedeće sektore i vrste proizvodnje ili posebne vrste poljoprivredne djelatnosti u okviru njih ako imaju socioekonomsku ili okolišnu važnost:

(a) žitarice;

(b) uljarice, isključujući sjemenke suncokreta konzumnog tipa kako je utvrđeno u članku 11. stavku 7.;

(c) proteinski usjevi, uključujući mahunarke i mješavine mahunarki i trava pod uvjetom da mahunarke prevladavaju u toj mješavini;

(d) lan;

(e) konoplja;

(f) riža;

(g) orašasti plodovi;

(h) krumpir za proizvodnju škroba;

(i) mlijeko i mliječni proizvodi;

(j) sjemenke;

(k) ovčje i kozje meso;

(l) govedina i teletina;

(m) maslinovo ulje i stolne masline;

(n) dudov svilac;

(o) suha krma;

(p) hmelj;

(q) šećerna repa, šećerna trska i korijenje cikorije;

(r) voće i povrće;

(s) kultura kratkih ophodnji.

Članak 34.

Prihvatljivost

1. Države članice proizvodno vezanu potporu dohotku mogu dodijeliti u obliku plaćanja po hektaru samo za površine koje su utvrđene kao prihvatljivi hektari.

2. Ako se proizvodno vezana potpora dohotku odnosi na goveda ili ovce i koze, države članice kao uvjete prihvatljivosti za potporu utvrđuju zahtjeve da se životinje označe i registriraju u skladu s dijelom IV. glavom I. poglavljem 2. odjeljkom 1. Uredbe (EU) 2016/429. Međutim, ne dovodeći u pitanje druge primjenjive uvjete prihvatljivosti, goveda ili ovce i koze smatraju se prihvatljivima za potporu samo ako se zahtjevi u pogledu označivanja i registracije ispune do određenog datuma u dotičnoj godini zahtjeva, koji određuju države članice.

Članak 35.

Delegirane ovlasti u slučaju strukturnih tržišnih neravnoteža u određenom sektoru

Komisija je ovlaštena za donošenje delegiranih akata u skladu s člankom 152. kojima se ova Uredba dopunjuje mjerama za izbjegavanje izloženosti korisnika proizvodno vezane potpore dohotku strukturnim tržišnim neravnotežama u određenom sektoru. Tim delegiranim aktima može se državama članicama dopustiti da odluče da se proizvodno vezana potpora dohotku može nastaviti isplaćivati do 2027. na temelju proizvodnih jedinica za koje je ta potpora dodijeljena u nekom proteklom referentnom razdoblju.







Pododjeljak 2.

Posebno plaćanje za pamuk

Članak 36.

Područje primjene

Bugarska, Grčka, Španjolska i Portugal dodjeljuju posebno plaćanje za pamuk aktivnim poljoprivrednicima koji proizvode pamuk obuhvaćen oznakom KN 5201 00 u skladu s uvjetima utvrđenima u ovom pododjeljku.

Članak 37.

Opća pravila

1. Posebno plaćanje za pamuk dodjeljuje se po hektaru prihvatljive površine na kojoj se uzgaja pamuk. Površina je prihvatljiva samo ako se nalazi na poljoprivrednom zemljištu koje je država članica odobrila za proizvodnju pamuka, ako su na njoj zasijane sorte koje je država članica odobrila te ako je stvarno požeta u normalnim uvjetima rasta.

2. Posebno plaćanje za pamuk isplaćuje se za pamuk dobre, prikladne i tržišne kvalitete.

3. Bugarska, Grčka, Španjolska i Portugal zemljišta i sorte iz stavka 1. odobravaju u skladu s eventualnim pravilima i uvjetima donesenima na temelju stavka 5.

4. Za intervencije obuhvaćene ovim pododjeljkom: (a) prihvatljivost nastalih rashoda utvrđuje se na temelju članka 37. točke (a) Uredbe (EU) 2021/2116; (b) za potrebe članka 12. stavka 2. Uredbe (EU) 2021/2116, mišljenje koje daju tijela za ovjeravanje obuhvaća njegove točke (a), (b) i (d), kao i izjavu o upravljanju.

5. Komisija je ovlaštena za donošenje delegiranih akata u skladu s člankom 152. kojima se ova Uredba dopunjuje pravilima i uvjetima za odobravanje zemljišta i sorti za potrebe posebnog plaćanja za pamuk.

6. Komisija donosi provedbene akte kojima se utvrđuju pravila o postupku za odobravanje zemljišta i sorti za posebno plaćanje za pamuk te o obavijestima za proizvođače povezanima s tim odobrenjem. Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 153. stavka 2.

Članak 38.

Osnovne površine, fiksni prinosi i referentni iznosi

1. Utvrđuju se sljedeće nacionalne osnovne površine: — Bugarska: 3 342 ha, — Grčka: 250 000 ha, — Španjolska: 48 000 ha, — Portugal: 360 ha.

2. Utvrđuju se sljedeći fiksni prinosi u referentnom razdoblju: — Bugarska: 1,2 tone/ha, — Grčka: 3,2 tone/ha, — Španjolska: 3,5 tone/ha, — Portugal: 2,2 tone/ha.

3. Iznos posebnog plaćanja za usjeve po hektaru prihvatljive površine izračunava se tako da se prinosi iz stavka 2. pomnože sa sljedećim referentnim iznosima: — Bugarska: 636,13 EUR, — Grčka: 229,37 EUR, — Španjolska: 354,73 EUR, — Portugal: 223,32 EUR.

4. Ako je prihvatljiva površina na kojoj se uzgaja pamuk u određenoj državi članici i određenoj godini veća od osnovne površine iz stavka 1., iznos iz stavka 3. za tu državu članicu smanjuje se razmjerno prekoračenju veličine osnovne površine.

5. Komisija je ovlaštena za donošenje delegiranih akata u skladu s člankom 152. kojima se ova Uredba dopunjuje pravilima o uvjetima za dodjelu posebnog plaćanja za pamuk, o uvjetima prihvatljivosti te o agronomskim praksama.

6. Komisija može donijeti provedbene akte kojima se utvrđuju pravila za izračun smanjenja iz stavka 4. Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 153. stavka 2.

Članak 39.

Odobrene međusektorske organizacije

1. Za potrebe ovog pododjeljka „odobrena međusektorska organizacija” znači pravni subjekt koji čine poljoprivrednici koji proizvode pamuk i barem jedno poduzeće za čišćenje pamuka, a koji obavlja aktivnosti kao što su sljedeće: (a) pomoć radi bolje koordinacije načina stavljanja pamuka na tržište, posebno putem istraživačkih studija i ispitivanja tržišta; (b) izrada standardnih obrazaca ugovora usklađenih s pravilima Unije; (c) usmjeravanje proizvodnje prema proizvodima koji su bolje prilagođeni potrebama tržišta i potražnji potrošača, osobito u pogledu kvalitete i zaštite potrošača; (d) ažuriranje metoda i načina za unapređenje kvalitete proizvoda; (e) razvijanje marketinških strategija za promicanje pamuka putem programa za certifikaciju kvalitete.

2. Država članica u kojoj poduzeća za čišćenje pamuka imaju poslovni nastan odobrava međusektorske organizacije koje ispunjavaju eventualne kriterije utvrđene na temelju stavka 3.

3. Komisija je ovlaštena za donošenje delegiranih akata u skladu s člankom 152. kojima se ova Uredba dopunjuje pravilima: (a) o kriterijima za odobrenje međusektorskih organizacija; (b) o obvezama za proizvođače; (c) o tome koje su posljedice ako odobrena međusektorska organizacija ne ispunjava kriterije iz točke (a).

Članak 40.

Dodjela plaćanja

1. Posebno plaćanje za pamuk poljoprivrednicima se dodjeljuje za hektare koji su prihvatljivi kako je utvrđeno u članku 38.

2. U slučaju poljoprivrednika koji su članovi odobrene međusektorske organizacije posebno plaćanje za pamuk za hektare koji su prihvatljivi u okviru osnovne površine utvrđene u članku 38. stavku 1. uvećava se za iznos od 2 EUR.

Članak 41.

Odstupanja

1. Članci 101. i 102. te glava VII., uz iznimku njezina poglavlja III., ne primjenjuju se na posebno plaćanje za pamuk utvrđeno u ovom pododjeljku.

2. Posebno plaćanje za pamuk ne uključuje se ni u jedan odjeljak strateškog plana u okviru ZPP-a iz članaka od 108. do 114., osim u pogledu članka 112. stavka 2. točke (a) koja se odnosi na financijski plan.

3. Članak 55. stavak 1. drugi i treći podstavak Uredbe (EU) 2021/2116 ne primjenjuju se na intervencije iz ovog pododjeljka.







POGLAVLJE III.

VRSTE INTERVENCIJA U ODREĐENIM SEKTORIMA







Odjeljak 1.

Opće odredbe

Članak 42.

Područje primjene

U ovom poglavlju utvrđuju se pravila o vrstama intervencija:

(a) u sektoru voća i povrća, kako je navedeno u članku 1. stavku 2. točki (i) Uredbe (EU) br. 1308/2013;

(b) u sektoru pčelarskih proizvoda, kako je navedeno u članku 1. stavku 2. točki (v) Uredbe (EU) br. 1308/2013;

(c) u sektoru vina, kako je navedeno u članku 1. stavku 2. točki (l) Uredbe (EU) br. 1308/2013;

(d) u sektoru hmelja, kako je navedeno u članku 1. stavku 2. točki (f) Uredbe (EU) br. 1308/2013;

(e) u sektoru maslinova ulja i stolnih maslina, kako je navedeno u članku 1. stavku 2. točki (g) Uredbe (EU) br. 1308/2013;

(f) u drugim sektorima navedenima u članku 1. stavku 2. točkama od (a) do (h), točkama (k) i (m) te točkama od (o) do (t) i točki (w) Uredbe (EU) br. 1308/2013 i sektorima koji obuhvaćaju proizvode navedene u Prilogu VI. ovoj Uredbi.

Članak 43.

Obvezne i neobvezne vrste intervencija

1. Vrste intervencija u sektoru voća i povrća iz članka 42. točke (a) obvezne su za države članice s organizacijama proizvođača u tom sektoru priznatima na temelju Uredbe (EU) br. 1308/2013.

Ako država članica bez priznatih organizacija proizvođača u sektoru voća i povrća u trenutku podnošenja svojeg strateškog plana u okviru ZPP-a priznaje organizaciju proizvođača u tom sektoru u skladu s Uredbom (EU) br. 1308/2013 tijekom razdoblja strateških planova u okviru ZPP-a, ta država članica podnosi zahtjev za izmjenu svojeg strateškog plana u okviru ZPP-a u skladu s člankom 119. kako bi se uključile intervencije u sektoru voća i povrća.

2. Vrste intervencija u sektoru pčelarstva iz članka 39. točke (b) obvezne su za svaku državu članicu.

3. Vrste intervencija u sektoru vina iz članka 42. točke (c) obvezne su za države članice navedene u Prilogu VII.

4. Države članice u svojim strateškim planovima u okviru ZPP-a mogu odlučiti hoće li provoditi vrste intervencija iz članka 42. točaka (d), (e) i (f).

5. Njemačka može u sektoru hmelja provoditi vrstu intervencija iz članka 42. točke (f) samo ako u svojem strateškom planu u okviru ZPP-a odluči da neće provoditi vrste intervencija iz članka 42. točke (d).

6. Grčka, Francuska i Italija mogu u sektoru maslinova ulja i stolnih maslina provoditi vrste intervencija iz članka 42. točke (f) samo ako u svojim strateškim planovima u okviru ZPP-a odluče da neće provoditi vrste intervencija iz članka 42. točke (e).

Članak 44.

Oblici potpore

1. U sektorima iz članka 42. potpora može biti u bilo kojem od sljedećih oblika: (a) nadoknada prihvatljivih troškova koji su stvarno nastali korisniku; (b) jedinični troškovi; (c) jednokratni iznosi; (d) financiranje uz primjenu paušalne stope.

2. Iznosi za oblike potpore iz stavka 1. točaka (b), (c) i (d) određuju se na jedan od sljedećih načina: (a) pravednom, nepristranom i provjerljivom metodom izračuna koja se temelji na sljedećem: i. statističkim podacima, drugim objektivnim informacijama ili stručnoj prosudbi; ii. provjerenim povijesnim podacima korisnika; ili iii. primjeni uobičajenih praksi troškovnog računovodstva korisnika; (b) nacrtima proračuna koje je za svaki pojedinačni slučaj utvrdilo i ex ante dogovorilo tijelo koje odabire operaciju u slučaju intervencija u sektorima vina i pčelarstva odnosno tijelo koje odobrava operativne programe iz članka 50. u slučaju intervencija u drugim prihvatljivim sektorima; (c) u skladu s pravilima za primjenu odgovarajućih jediničnih troškova, jednokratnih iznosa i paušalnih stopa koji se primjenjuju u politikama Unije za sličnu vrstu intervencije; (d) u skladu s pravilima za primjenu odgovarajućih jediničnih troškova, jednokratnih iznosa i paušalnih stopa koji se primjenjuju u okviru shema potpore koje u cijelosti financira država članica za sličnu vrstu intervencije.

Članak 45.

Delegirane ovlasti za dodatne zahtjeve za vrste intervencija

Komisija je ovlaštena za donošenje delegiranih akata u skladu s člankom 152. kojima se ova Uredba dopunjuje dodatnim zahtjevima uz zahtjeve iz ovog poglavlja u vezi sa sljedećim:

(a) osiguravanjem pravilnog funkcioniranja vrsta intervencija utvrđenih u ovom poglavlju, osobito izbjegavanjem narušavanja tržišnog natjecanja na unutarnjem tržištu;

(b) vrstom rashoda obuhvaćenih intervencijama iz ovog poglavlja, uključujući, odstupajući od članka 22. Uredbe (EU) br. 2021/2116, prihvatljivost administrativnih troškova i troškova osoblja organizacija proizvođača ili drugih korisnika pri provedbi tih intervencija;

(c) osnovom za izračun financijske pomoći Unije iz ovog poglavlja, uključujući referentna razdoblja i izračun vrijednosti proizvodnje stavljene na tržište, te za izračun stupnja organizacije proizvođača za potrebe nacionalne financijske pomoći iz članka 53.;

(d) maksimalnom razinom financijske pomoći Unije za vrste intervencija iz članka 47. stavka 2. točaka (a), (c), (f), (g), (h) i (i) te za vrste intervencija iz članka 58. stavka 1. prvog podstavka točaka (c), (d) i (l), uključujući iznose za pakiranje i prijevoz povučenih proizvoda za besplatnu distribuciju i troškove prerade proizvoda prije nego što bude isporučen u tu svrhu;

(e) pravilima za određivanje gornje granice za rashode i za mjerenje prihvatljive površine za potrebe vrsta intervencija iz članka 47. stavka 2. točke (d) i članka 58. stavka 1. prvog podstavka točke (a);

(f) pravilima prema kojima proizvođači moraju povući nusproizvode vinarstva te pravilima o izuzećima od te obveze kako bi se izbjeglo dodatno administrativno opterećenje i pravilima za dobrovoljno certificiranje destilerija;

(g) uvjetima koji se trebaju primjenjivati za oblike potpore navedene u članku 44. stavku 1.;

(h) pravilima o minimalnom zahtjevu trajnosti za produktivna i neproduktivna ulaganja koja se podupiru intervencijama iz ovog poglavlja;

(i) pravilima o kombiniranom financiranju za ulaganja u skladu s člankom 58. stavkom 1. prvim podstavkom točkom (b) i za promidžbu u skladu s člankom 58. stavkom 1. prvim podstavkom točkom (k).

Članak 46.

Ciljevi u sektoru voća i povrća, sektoru hmelja, sektoru maslinova ulja i stolnih maslina te drugim sektorima iz članka 42. točke (f)

Ciljevi u sektorima iz članka 42. točaka (a), (d), (e) i (f) su sljedeći:

(a) planiranje i organiziranje proizvodnje, prilagodba proizvodnje potražnji, osobito u pogledu kvalitete i kvantitete, optimiziranje troškova proizvodnje i povrata ulaganja te stabiliziranje proizvođačkih cijena; ti se ciljevi odnose na specifične ciljeve utvrđene u članku 6. stavku 1. točkama (a), (b), (c) i (i);

(b) koncentriranje ponude i stavljanje proizvoda na tržište, među ostalim izravnim stavljanjem na tržište; ti se ciljevi odnose na specifične ciljeve utvrđene u članku 6. stavku 1. točkama (a), (b) i (c);

(c) poboljšanje srednjoročne i dugoročne konkurentnosti, osobito modernizacijom; ti se ciljevi odnose na specifične ciljeve utvrđene u članku 6. stavku 1. točki (c);

(d) istraživanje i razvoj održivih metoda proizvodnje, uključujući rezistenciju na štetne organizme, rezistenciju na bolesti životinja te ublažavanje klimatskih promjena i prilagodbu tim promjenama, inovativne prakse i proizvodne tehnike za poticanje gospodarske konkurentnosti i jačanje tržišnih kretanja; ti se ciljevi odnose na specifične ciljeve utvrđene u članku 6. stavku 1. točkama (a), (b), (c) i (i);

(e) promicanje, razvijanje i provedba: i. metoda i tehnika proizvodnje kojima se poštuje okoliš; ii. proizvodnih praksi rezistentnih na štetne organizme i bolesti; iii. standarda zdravlja i dobrobiti životinja koji nadilaze minimalne zahtjeve utvrđene na temelju prava Unije i nacionalnog prava; iv. smanjenja otpada te upotrebe i upravljanja nusproizvodima na način siguran za okoliš, uključujući njihovu ponovnu upotrebu i vrednovanje; v. zaštite i poboljšanja bioraznolikosti i održive upotrebe prirodnih resursa, posebno zaštite vode, tla i zraka. Ti se ciljevi odnose na specifične ciljeve utvrđene u članku 6. stavku 1. točkama (e), (f) i (i);

(f) doprinos ublažavanju klimatskih promjena i prilagodbi tim promjenama, kako je navedeno u članku 6. stavku 1. točki (d);

(g) podizanje komercijalne vrijednosti i kvalitete proizvoda, uključujući poboljšanje kvalitete proizvoda i razvoj proizvoda sa zaštićenom oznakom izvornosti ili zaštićenom oznakom zemljopisnog podrijetla odnosno proizvoda obuhvaćenih Unijinim ili nacionalnim sustavima kvalitete koje priznaju države članice; ti se ciljevi odnose na specifični cilj utvrđen u članku 6. stavku 1. točki (b);

(h) promidžba i stavljanje proizvoda na tržište; ti se ciljevi odnose na specifične ciljeve utvrđene u članku 6. stavku 1. točkama (b), (c) i (i);

(i) povećanje konzumacije proizvoda iz sektora voća i povrća, u svježem ili prerađenom obliku; taj se cilj odnosi na specifični cilj utvrđen u članku 6. stavku 1. točki (i);

(j) sprečavanje kriza i upravljanje rizicima kako bi se izbjeglo i rješavalo poremećaje na tržištima relevantnog sektora; ti se ciljevi odnose na specifične ciljeve utvrđene u članku 6. stavku 1. točkama (a), (b) i (c);

(k) poboljšanje uvjeta zaposlenja i izvršavanje obveza poslodavaca te zahtjeva povezanih sa zdravljem i sigurnošću na radu u skladu s direktivama 89/391/EEZ, 2009/104/EZ i (EU) 2019/1152.

Članak 47.

Vrste intervencija u sektoru voća i povrća, sektoru hmelja, sektoru maslinova ulja i stolnih maslina te drugim sektorima iz članka 42. točke (f)

1. Za svaki cilj odabran među onima iz članka 46. točaka od (a) do (i) i točke (k), države članice u svojim strateškim planovima u okviru ZPP-a u sektorima iz članka 42. točaka (a), (d), (e) i (f) odabiru jednu od sljedećih vrsta intervencija ili više njih: (a) ulaganja u materijalnu i nematerijalnu imovinu, istraživanja, eksperimentalne i inovativne metode proizvodnje te druga djelovanja, u područjima kao što su: i. očuvanje tla, uključujući poboljšanje razine ugljika u tlu i strukture tla te smanjenje kontaminanata; ii. racionalnija upotreba vode i dobro gospodarenje vodom, uključujući štednju vode, očuvanje vode i odvodnju; iii. sprečavanje štete prouzročene nepovoljnim klimatskim prilikama i promicanje razvoja i upotrebe sorti, pasmina i upravljačkih praksi prilagođenih promjenjivim klimatskim uvjetima; iv. povećanje uštede energije, energetske učinkovitosti i upotrebe obnovljivih izvora energije; v. ekološka ambalaža, samo u području istraživanja i eksperimentalne proizvodnje; vi. biosigurnost, zdravlje i dobrobit životinja; vii. smanjenje emisija i otpada, poboljšanje upotrebe nusproizvoda, uključujući njihovu ponovnu upotrebu i vrednovanje, te gospodarenje otpadom; viii. poboljšanje rezistencije na štetne organizme te smanjenje rizika i učinaka upotrebe pesticida, uključujući provedbu tehnika integrirane zaštite bilja; ix. poboljšanje rezistencije na bolesti životinja i smanjenje upotrebe veterinarskih lijekova, uključujući antibiotike; x. stvaranje i održavanje staništa pogodnih za bioraznolikost; xi. poboljšanje kvalitete proizvoda; xii. poboljšanje genetskih resursa; xiii. poboljšanje uvjeta zaposlenja i izvršavanje obveza poslodavaca te zahtjeva povezanih sa zdravljem i sigurnošću na radu u skladu s direktivama 89/391/EEZ, 2009/104/EZ i (EU) 2019/1152; (b) usluge savjetovanja i tehnička pomoć, posebno u pogledu održivih tehnika suzbijanja štetnih organizama i bolesti, održive upotrebe sredstava za zaštitu bilja i zdravlja životinja, prilagodbe klimatskim promjenama i ublažavanja tih promjena, uvjeta zaposlenja, obveza poslodavaca te zdravlja i sigurnosti na radu; (c) osposobljavanje, uključujući prenošenje znanja i razmjenu najboljih praksi, posebno u pogledu održivih tehnika suzbijanja štetnih organizama i bolesti, održive upotrebe sredstava za zaštitu bilja i zdravlja životinja, prilagodbe klimatskim promjenama i ublažavanja tih promjena, kao i upotrebe organiziranih trgovinskih platformi i razmjene robe na licu mjesta te ročnih tržišta; (d) ekološka ili integrirana proizvodnja; (e) djelovanja za povećanje održivosti i učinkovitosti prijevoza i skladištenja proizvoda; (f) promidžba, komunikacija i marketing, uključujući djelovanja i aktivnosti usmjereni posebno na podizanje svijesti potrošača o sustavima kvalitete Unije i važnosti zdrave prehrane te na diversifikaciju i konsolidaciju tržišta; (g) provedba Unijinih i nacionalnih sustava kvalitete; (h) provedba sustava sljedivosti i certificiranja, posebno praćenje kvalitete proizvoda koji se prodaju krajnjim potrošačima; (i) djelovanja za ublažavanje klimatskih promjena i prilagodbu tim promjenama.

2. U pogledu cilja iz članka 46. točke (j) države članice u svojim strateškim planovima u okviru ZPP-a u sektorima iz članka 42. točaka (a), (d), (e) i (f) odabiru jednu od sljedećih vrsta intervencija ili više njih: (a) utvrđivanje, punjenje i popunjavanje uzajamnih fondova od strane organizacija proizvođača i udruženja organizacija proizvođača priznatih na temelju Uredbe (EU) br. 1308/2013 ili članka 67. stavka 7. ove Uredbe; (b) ulaganja u materijalnu i nematerijalnu imovinu radi učinkovitijeg upravljanja količinama koje se stavljaju na tržište, uključujući zajedničko skladištenje; (c) zajedničko skladištenje proizvoda koje proizvodi organizacija proizvođača ili njezini članovi, uključujući prema potrebi zajedničku obradu da bi se olakšalo takvo skladištenje; (d) ponovna sadnja voćnjaka ili maslinika ako je to potrebno nakon obveznog krčenja iz zdravstvenih ili fitosanitarnih razloga prema uputi nadležnog tijela države članice ili radi prilagodbe klimatskim promjenama; (e) obnavljanje stočnog fonda nakon prisilnog klanja zbog zdravstvenih razloga ili gubitaka uzrokovanih prirodnim katastrofama; (f) povlačenje s tržišta za besplatnu distribuciju ili druge svrhe, uključujući prema potrebi obradu kojom se olakšava to povlačenje; (g) zelena berba, koja uključuje potpunu berbu nezrelih netrživih proizvoda na određenoj površini koji nisu bili oštećeni prije zelene berbe, zbog klimatskih razloga, bolesti ili drugih razloga; (h) neubiranje, koje znači završetak tekućeg proizvodnog ciklusa na dotičnoj površini na kojoj je proizvod dobro razvijen te je dobre, prikladne i tržišne kvalitete, isključujući uništavanje proizvoda zbog klimatskih prilika ili bolesti; (i) osiguranje berbe i proizvodnje kojim se doprinosi zaštiti dohodaka proizvođača u slučaju gubitaka prouzročenih prirodnim katastrofama, nepovoljnim klimatskim prilikama te bolestima ili najezdama štetnih organizama, uz istodobno osiguravanje da korisnici poduzmu potrebne mjere za sprečavanje rizika; (j) prenošenje znanja drugim organizacijama proizvođača i udruženjima organizacija proizvođača priznatima na temelju Uredbe (EU) br. 1308/2013 ili članka 67. stavka 7. ove Uredbe, ili prenošenje znanja pojedinačnim proizvođačima; (k) provedba sanitarnih i fitosanitarnih zahtjeva trećih zemalja i upravljanje njima na području Unije kako bi se olakšao pristup tržištima trećih zemalja; (l) komunikacijska djelovanja s ciljem podizanja svijesti i informiranja potrošača.

Članak 48.

Planiranje, izvješćivanje i poravnanje s obzirom na uspješnost na razini operativnih programa

Članak 7. stavak 1. točka (a), članak 102., članak 111. točke (g) i (h), članak 112. stavak 3. točka (b) i članak 134. primjenjuju se na vrste intervencija u sektorima iz članka 42. točaka (a), (d), (e) i (f) na razini operativnih programa umjesto na razini intervencije. Planiranje, izvješćivanje i poravnanje s obzirom na uspješnost za te vrste intervencija također se provode na razini operativnih programa.







Odjeljak 2.

Sektor voća i povrća

Članak 49.

Ciljevi u sektoru voća i povrća

Države članice teže postizanju jednog ili više ciljeva utvrđenih u članku 46. u sektoru voća i povrća iz članka 42. točke (a). Ciljevi utvrđeni u članku 46. točkama (g), (h), (i) i (k) obuhvaćaju proizvode u svježem ili prerađenom obliku, dok ciljevi utvrđeni u drugim točkama tog članka obuhvaćaju samo proizvode u svježem obliku.

Države članice osiguravaju da intervencije odgovaraju vrstama intervencija odabranima u skladu s člankom 47.

Članak 50.

Operativni programi

1. Ciljevi iz članka 46. i intervencije u sektoru voća i povrća koje su države članice odredile u svojim strateškim planovima u okviru ZPP-a provode se putem odobrenih operativnih programa organizacija proizvođača ili udruženja organizacija proizvođača priznatih na temelju Uredbe (EU) br. 1308/2013, ili i jednih i drugih, u skladu s uvjetima utvrđenima u ovom članku.

2. Operativni programi traju najmanje tri godine, a najviše sedam godina.

3. U operativnim programima nastoji se postići barem ciljeve iz članka 46. točaka (b), (e) i (f).

4. Za svaki odabrani cilj u operativnim programima opisuju se intervencije odabrane među onima koje su države članice odredile u svojim strateškim planovima u okviru ZPP-a.

5. Organizacije proizvođača ili udruženja organizacija proizvođača priznati na temelju Uredbe (EU) br. 1308/2013 operativne programe podnose državama članicama na odobrenje i, ako ih one odobre, provode ih.

6. Operativni programi udruženja organizacija proizvođača ne smiju obuhvaćati iste intervencije kao i operativni programi organizacija članica. Države članice razmatraju operativne programe udruženja organizacija proizvođača zajedno s operativnim programima organizacija članica.

U tu svrhu države članice osiguravaju:

(a) da se intervencije u okviru operativnih programa udruženja organizacija proizvođača u cijelosti financiraju, ne dovodeći u pitanje članak 51. stavak 1. točku (b), iz doprinosa organizacija koje su članice tog udruženja te da se ta sredstva prikupljaju iz operativnih fondova navedenih organizacija članica;

(b) da su intervencije i njihov pripadajući financijski udio utvrđeni u operativnom programu svake organizacije članice;

(c) da ne postoji dvostruko financiranje.

7. Države članice osiguravaju da, za svaki operativni program: (a) najmanje 15 % rashoda obuhvaća intervencije povezane s ciljevima iz članka 46. točaka (e) i (f); (b) operativni program obuhvaća tri ili više djelovanja povezanih s ciljevima iz članka 46. točaka (e) i (f);. (c) najmanje 2 % rashoda obuhvaća intervencije povezane s ciljem iz članka 46. točke (d); i (d) rashodi za intervencije u okviru vrsta intervencija iz članka 47. stavka 2. točaka (f), (g) i (h) ne premašuju jednu trećinu ukupnih rashoda.

Ako najmanje 80 % članova organizacije proizvođača podliježe jednoj ili više istih obveza u području poljoprivrede, okoliša i klime ili ekološkog uzgoja iz poglavlja IV., svaka od tih obveza smatra se djelovanjem za najmanje tri djelovanja iz prvog podstavka točke (b).

8. U operativnim programima mogu se utvrditi predložena djelovanja kako bi se osiguralo da radnici u sektoru imaju pravedne i sigurne radne uvjete.

Članak 51.

Operativni fondovi

1. Svaka organizacija proizvođača u sektoru voća i povrća ili udruženje takvih organizacija proizvođača može osnovati operativni fond. Fond se financira s pomoću: (a) financijskih doprinosa od: i. članova organizacije proizvođača ili same organizacije proizvođača, ili i od članova i od organizacije; ili ii. udruženja organizacija proizvođača preko članova tog udruženja; (b) financijske pomoći Unije, koja se može dodijeliti organizacijama proizvođača ili njihovim udruženjima ako te organizacije ili udruženja podnesu operativni program.

2. Operativni fondovi koriste se samo za financiranje operativnih programa koje su odobrile države članice.

Članak 52.

Financijska pomoć Unije sektoru voća i povrća

1. Financijska pomoć Unije jednaka je iznosu financijskih doprinosa iz članka 51. stavka 1. točke (a) koji su stvarno isplaćeni i ograničena je na 50 % stvarnih rashoda.

2. Financijska pomoć Unije ograničena je na: (a) 4,1 % vrijednosti proizvodnje svake organizacije proizvođača stavljene na tržište; (b) 4,5 % vrijednosti proizvodnje svakog udruženja organizacija proizvođača stavljene na tržište; (c) 5 % vrijednosti proizvodnje svake transnacionalne organizacije proizvođača ili transnacionalnog udruženja organizacija proizvođača stavljene na tržište.

Ta se ograničenja mogu povećati za 0,5 postotnih bodova pod uvjetom da se iznos koji premašuje relevantni postotak utvrđen u prvom podstavku upotrebljava isključivo za jednu ili više intervencija povezanih s ciljevima iz članka 46. točaka (d), (e), (f), (h), (i) i (j). U slučaju udruženja organizacija proizvođača, uključujući transnacionalna udruženja organizacija proizvođača, te intervencije može provesti udruženje u ime svojih članova.

3. Na zahtjev organizacije proizvođača ili udruženja organizacija proizvođača, ograničenje od 50 % predviđeno u stavku 1. povećava se na 60 % za operativni program ili dio operativnog programa ako se primjenjuje barem jedno od sljedećeg: (a) transnacionalne organizacije proizvođača provode u dvjema ili više država članica intervencije povezane s ciljevima iz članka 46. točaka (b), (e) i (f); (b) jedna ili više organizacija proizvođača ili udruženja organizacija proizvođača uključeni su u intervencije kojima se upravlja na međusektorskoj osnovi; (c) operativni program obuhvaća isključivo posebnu potporu za proizvodnju ekoloških proizvoda obuhvaćenih Uredbom (EU) 2018/848; (d) organizacija proizvođača ili udruženje organizacija proizvođača priznati na temelju Uredbe (EU) br. 1308/2013 provode operativni program prvi put; (e) organizacije proizvođača na tržište stavljaju manje od 20 % proizvodnje voća i povrća u državi članici; (f) organizacija proizvođača djeluje u jednoj od najudaljenijih regija; (g) operativni program obuhvaća intervencije povezane s ciljevima iz članka 46. točaka (d), (e), (f), (i) i (j); (h) operativni program prvi put provodi priznata organizacija proizvođača nastala spajanjem dviju ili više priznatih organizacija proizvođača.

4. Ograničenje od 50 % predviđeno u stavku 1. povećava se na 80 % za rashode povezane s ciljem iz članka 46. točke (d) ako ti rashodi pokrivaju najmanje 5 % rashoda u okviru operativnog programa.

5. Ograničenje od 50 % predviđeno u stavku 1. povećava se na 80 % za rashode povezane s ciljem iz članka 46. točaka (e) i (f) ako ti rashodi pokrivaju najmanje 20 % rashoda u okviru operativnog programa.

6. Ograničenje od 50 % predviđeno u stavku 1. povećava se na 100 % u sljedećim slučajevima: (a) povlačenje s tržišta voća i povrća koje ne premašuje 5 % vrijednosti proizvodnje svake organizacije proizvođača stavljene na tržište i koje se ustupa za: i. besplatnu distribuciju dobrotvornim organizacijama i zakladama koju su u tu svrhu odobrile države članice, za upotrebu u sklopu njihovih aktivnosti pomoći osobama čije je pravo na javnu pomoć priznato nacionalnim pravom, posebice jer im nedostaju potrebna sredstva za uzdržavanje; ii. besplatnu distribuciju kaznenim ustanovama, školama i javnim obrazovnim ustanovama, ustanovama iz članka 22. Uredbe (EU) br. 1308/2013, dječjim kampovima, bolnicama te domovima za starije osobe koje odrede države članice, koji poduzimaju sve potrebne korake kako bi osigurali da se tako raspodijeljene količine dodaju količinama koje te ustanove obično kupuju; (b) djelovanja povezana s prenošenjem znanja drugim organizacijama proizvođača priznatima na temelju Uredbe (EU) br. 1308/2013, uz uvjet da te organizacije proizvođača potječu iz regija država članica iz članka 53. stavka 2. ove Uredbe, ili s prenošenjem znanja pojedinačnim proizvođačima.

Članak 53.

Nacionalna financijska pomoć

1. U regijama država članica u kojima je stupanj organizacije proizvođača u sektoru voća i povrća znatno ispod prosjeka Unije države članice mogu dodijeliti organizacijama proizvođača priznatima na temelju Uredbe (EU) br. 1308/2013 nacionalnu financijsku pomoć u visini od najviše 80 % financijskih doprinosa iz članka 51. stavka 1. točke (a) ove Uredbe te do 10 % vrijednosti proizvodnje bilo koje od tih organizacija proizvođača stavljene na tržište. Nacionalna financijska pomoć dodatak je operativnom fondu.

2. Za stupanj organizacije proizvođača u regiji države članice smatra se da je znatno ispod prosjeka Unije ako je prosječan stupanj organizacije bio niži od 20 % tijekom tri uzastopne godine koje prethode provedbi operativnog programa. Stupanj organizacije izračunava se kao vrijednost proizvodnje voća i povrća koja je ostvarena u dotičnoj regiji i koju su na tržište stavile organizacije proizvođača i udruženja organizacija proizvođača priznati na temelju Uredbe (EU) br. 1308/2013, podijeljena s ukupnom vrijednošću proizvodnje voća i povrća koja je ostvarena u toj regiji.

3. Države članice koje dodijele nacionalnu financijsku pomoć u skladu sa stavkom 1. obavješćuju Komisiju o regijama koje ispunjavaju kriterije iz stavka 2. te o nacionalnoj financijskoj pomoći dodijeljenoj organizacijama proizvođača u tim regijama.







Odjeljak 3.

Sektor pčelarstva

Članak 54.

Ciljevi u sektoru pčelarstva

Države članice teže postizanju barem jednog od relevantnih specifičnih ciljeva iz članka 6. stavka 1. u sektoru pčelarstva.

Članak 55.

Vrste intervencija u sektoru pčelarstva i financijska pomoć Unije

1. Države članice u svojim strateškim planovima u okviru ZPP-a za svaki odabrani specifični cilj utvrđen u članku 6. stavku 1. odabiru jednu od sljedećih vrsta intervencija ili više njih u sektoru pčelarstva: (a) usluge savjetovanja, tehnička pomoć, osposobljavanje, informacije i razmjena najboljih praksi, među ostalim umrežavanjem, za pčelare i organizacije pčelara; (b) ulaganja u materijalnu i nematerijalnu imovinu kao i druga djelovanja, uključujući: i. borbu protiv štetnika u košnicama i bolesti pčela, posebno varooze; ii. sprečavanje štete koju uzrokuju nepovoljne klimatske prilike i promicanje razvoja i primjene upravljačkih praksi prilagođenih promjenjivim klimatskim uvjetima; iii. obnovu košnica u Uniji, što uključuje i uzgoj pčela; iv. racionaliziranje sezonskih preseljenja radi ispaše; (c) djelovanja za potporu laboratorija za analizu pčelarskih proizvoda, gubitka pčela ili pada produktivnosti te analizu tvari koje su potencijalno toksične za pčele; (d) djelovanja za očuvanje ili povećanje postojećeg broja košnica u Uniji, uključujući uzgoj pčela; (e) suradnja sa specijaliziranim tijelima za provedbu programâ istraživanja u području pčelarstva i pčelarskih proizvoda; (f) promidžba, komunikacija i marketing, uključujući djelovanja za praćenje tržišta i aktivnosti osobito usmjerene na podizanje svijesti potrošača o kvaliteti pčelarskih proizvoda; (g) djelovanja za poboljšanje kvalitete proizvoda.

2. Države članice u svojim strateškim planovima u okviru ZPP-a obrazlažu svoj izbor specifičnih ciljeva i vrsta intervencija. One određuju intervencije u okviru odabranih vrsta intervencija.

3. Države članice u svojim strateškim planovima u okviru ZPP-a utvrđuju sredstva koja pružaju prema vrstama intervencija odabranima u navedenim strateškim planovima u okviru ZPP-a.

4. Države članice pružaju barem isti iznos financiranja kao iznos financijske pomoći Unije koji upotrebljavaju na temelju članka 88. stavka 2. za podupiranje vrsta intervencija iz stavka 2. ovog članka.

5. Ukupna financijska pomoć koju pružaju Unija i države članice ne smije premašiti rashode korisnika.

6. Pri izradi svojih nacionalnih strateških planova u okviru ZPP-a države članice surađuju s predstavnicima organizacija u području pčelarstva.

7. Države članice jedanput godišnje obavješćuju Komisiju o broju košnica na svojem državnom području.

Članak 56.

Dodatne delegirane ovlasti za vrste intervencija u sektoru pčelarstva

Komisija je ovlaštena za donošenje delegiranih akata u skladu s člankom 152. kojima se ova Uredba dopunjuje dodatnim zahtjevima uz zahtjeve iz ovog odjeljka u vezi sa sljedećim:

(a) obvezom država članica da jedanput godišnje obavješćuju Komisiju o broju košnica na svojem državnom području kako je utvrđeno u članku 55. stavku 7.;

(b) definicijom „košnice” i metodama za izračun broja košnica;

(c) minimalnim doprinosom Unije za rashode povezane s provedbom vrsta intervencija i intervencija iz članka 55.







Odjeljak 4.

Sektor vina

Članak 57

Ciljevi u sektoru vina

Države članice iz članka 88. stavka 1. teže postizanju jednog od sljedećih ciljeva ili više njih u sektoru vina:

(a) poboljšanje gospodarske održivosti i konkurentnosti Unijinih proizvođača vina; taj se cilj odnosi na specifične ciljeve utvrđene u članku 6. stavku 1. točkama (a), (b), (c) i (h);

(b) doprinos ublažavanju klimatskih promjena i prilagodbi tim promjenama te doprinos poboljšanju održivosti sustavâ proizvodnje i smanjenju utjecaja sektora vina u Uniji na okoliš, među ostalim podržavanjem vinograd