C 239/20 FI 4.10.2003 Euroopan unionin virallinen lehti
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
– kumoaa riidanalaisen päätöksen, jossa jäsenvaltioita ke-
hotetaan peruuttamaan tilapäisesti bensatiini penisilliiniä
sisältävien tuotteiden markkinoille saattamista koskevia
lupia direktiivin 2001/82/EY 35 artiklan vireillepanome-
nettelyn mukaisesti
– toissijaisesti toteaa riidanalaisen päätöksen mitättömäksi
– velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Tämän asian kantajat ovat kaikki yrityksiä, joilla on toimival-
taisten kansallisten viranomaisten antamia kansallisia markki-
noille saattamista koskevia lupia farmakologisesti vaikuttavaa
ainetta bensatiini penisilliiniä sisältävää eläinlääkettä varten.
Tämä aine on yleisantibiootti, jota käytetään elintarvikkeita
tuottavien eläinten ruiskeena annettavissa lääkkeissä.
Tämä kanne on nostettu komission 22.4.2003 tekemästä
päätöksestä, jossa määrättiin peruuttamaan tilapäisesti bensa-
tiini penisilliiniä sisältävien eläinlääkkeiden markkinoille saat-tamista koskevat luvat direktiivin 2001/82/EY (
1) 35 artiklan
(aiemmin direktiivin 81/851/ETY 20 artikla) perusteella Irlan-
nin viranomaisten aloittaman niin kutsutun yhteisön etua
koskevan vireillepanomenettelyn yhteydessä. Tämän asian
kantajat nostivat 25.1.2002 kumoamiskanteen päätöksestäaloittaa vireillepanomenettely. Kanne, joka on edelleen vireillä,
kirjattiin numerolla T-19/02. (
2)
Kantajat esittävät väitteidensä tueksi seuraavaa:
– Komissio ei voi velvoittaa jäsenvaltioita peruuttamaan
tilapäisesti bensatiini penisilliiniä sisältävien tuotteidenkansallisia markkinoille saattamista koskevia lupia direk-
tiivin 2001/82/EY 35 artiklan mukaisessa menettelyssä,
koska tässä artiklassa ei anneta komissiolle toimivaltaa
tehdä kansallisia markkinoille saattamista koskevia lupia
yhdenmukaistavia päätöksiä.
– Vaikka katsottaisiin, että direktiivin 2001/82/EY 35 artik-
lan mukainen menettely voi johtaa komission sitovaanpäätökseen, tällaista menettelyä sovelletaan enintään
eläinlääkkeisiin, joille on annettu lupa vastavuoroisen
tunnustamisen menettelyssä.– Direktiivin 2001/82/EY 35 artiklassa vahvistettu menette-
ly voi vaikuttaa ainoastaan sellaiseen kansalliseen markki-noille saattamista koskevaan lupaan, jota se koskee
välittömästi.
– Tässä asiassa ei ole kyse vireillepanoon oikeuttavasta
yhteisön edusta.
(1) Eläinlääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä 6 päivänä marras-
kuuta 2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi2001/82/EY (EYVL L 311, 28.11.2001, s. 1), jolla konsolidoidaan
ja korvataan eläinlääkkeitä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädän-
nön lähentämisestä 28 päivänä syyskuuta 1981 annettu neuvos-ton direktiivi 81/851/ETY (EYVL L 317, 6.11.1981, s. 1 jamyöhemmät muutokset).
(
2) EYVL C 109, 4.5.2002, s. 51.
Akzo Nobel Chemicals Ltd:n ja Akcros Chemicals Ltd:n
4.7.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nosta-
ma kanne
(Asia T-253/03)
(2003/C 239/39)
(Oikeudenkäyntikieli: englanti)
Akzo Nobel Chemicals Ltd, kotipaikka Surrey (Yhdistynyt
kuningaskunta), ja Akcros Chemicals Ltd, kotipaikka Surrey(Yhdistynyt kuningaskunta), ovat nostaneet 4.7.2003 Euroo-
pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa
kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajienedustajat ovat asianajaja C. Swaak ja asianajaja R. Mollica.
Kantajat vaativat, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
– tarkastaa hylkäyspäätöksen laillisuuden EY 230 nojalla;
– kumoaa hylkäyspäätöksen EY 231 artiklan nojalla;
– velvoittaa komission korvaamaan kantajien oikeuden-
käyntikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Komission virkamiehet suorittivat helmikuussa 2003 asetuk-
sen 17/62 14 artiklan 3 kohdan mukaisen tutkimuksenkantajien osalta Ecclesissä, Manchesterissä. Tutkimuksen aika-
na komissio tarkasti, kopioi ja otti haltuunsa useita asiakir-
joja (
1).
4.10.2003 FI C 239/21 Euroopan unionin virallinen lehti
Kantajat ja komissio olivat eri mieltä osasta näitä asiakirjoja.
Kantajien mukaan näiden asiakirjojen haltuunotto ja käsittelyloukkasivat eurooppaoikeudessa tunnustettua oikeudellisen
ammattisalaisuuden yleistä periaatetta.
Asiassa nro COMP/E-1/38.589 tehdyn neuvoston asetuksen
17 14 artiklan 3 kohdan mukaisen tutkimuksen yhteydessä
tehtyä oikeudellista ammattisalaisuutta koskevaa vaatimusta
koskevassa komission päätöksessä C(2003)1533 komissioensinnäkin hylkäsi kantajien vaatimuksen palauttaa tai tuhota
kaikki riidanalaisten asiakirjojen kopiot ja toiseksi totesi lisää-
vänsä kaikki riidanalaiset asiakirjat komission asiakirjavihkoon.
Kyseessä olevalla kanteella kantajat vaativat ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuinta tarkastamaan kyseisen päätöksen
laillisuuden ja kumoamaan sen. Kantajat katsovat, että komis-
sio on rikkonut perustamissopimusta, loukannut yhteisön
oikeuden yleisiä periaatteita ja rikkonut asetusta 17/62, sellai-
sena kuin Euroopan yhteisöjen tuomioistuimet ovat sitä tulkin-neet.
Kantajat väittävät, että komissio on loukannut oikeudellisen
ammattisalaisuuden periaatetta, kun se ei ole noudattanut
oikeuskäytännössä määritettyjä menettelyjä tämän periaatteen
soveltamiseksi, kun se on perusteettomasti jättänyt kunnioitta-
matta oikeudellista ammattisalaisuutta ja kun se on loukannutniitä kantajien perusoikeuksia (kuten yksityisyyden suojaa),
jotka muodostavat edellä mainitun periaatteen perustan.
(1) Kantajat ovat vaatineet komission päätöksen C(2003)559/4 ku-
moamista siltä osin kuin sen on tulkittu oikeuttavan komission
toiminnan, joka käsittää oikeudellisen ammattisalaisuuden piiriinväitteen mukaan kuuluvien asiakirjojen haltuunoton, tarkastami-sen ja lukemisen (asia T-125/03, EYVL C 146, 21.6.2003, s. 42).
Internet Photonics, Inc:n 15.7.2003 sisämarkkinoiden har-
monisointivirastoa (tavaramerkit ja mallit) (SMHV) vas-
taan nostama kanne
(Asia T-257/03)
(2003/C 239/40)
(Oikeudenkäyntikieli: englanti)
Internet Photonics, Inc., New Jersey, Yhdysvallat, on nostanut
15.7.2003 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimessa kanteen sisämarkkinoiden harmonisointivi-
rastoa vastaan. Kantajan edustaja on barrister M. Chapple.Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
– katsoo, että merkki INTERNET PHOTONICS voidaan
rekisteröidä yhteisön tavaramerkkinä, koska se on asetuk-
sen N:o 40/94 (1) 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan
mukainen
– kumoaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston (tavara-
merkit ja mallit) toisen valituslautakunnan 13.5.2003tekemän asiaa nro R 765/2002-2 koskevan päätöksen
– palauttaa merkkiä koskevan hakemuksen viraston tutki-
musosastolle sen lähemmäksi tutkimiseksi, voidaanko
merkki rekisteröidä asetuksen N:o 40/94 (
1) 7 artiklan
1 kohdan c alakohdan perusteella merkin erottamiskykykokonaisuudessaan huomioon ottaen, tai toissijaisesti
palauttaa merkkiä koskevan hakemuksen viraston valitus-
lautakuntaan, jotta tämä tekisi päätöksen siitä, voidaanko
merkki rekisteröidä yhteisön tavaramerkkinä asetuksen
N:o 40/94 (
1) 7 artiklan 1 kohdan c alakohdan perusteella
tutkijan päätöksestä tehdyn alkuperäisen valituksen mu-
kaisesti
– velvoittaa sisämarkkinoiden harmonisointiviraston kor-
vaamaan oikeudenkäyntikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Kyseessä oleva tavara- Sanamerkki INTERNET PHOTO-
merkki: NICS – hakemus nro 002275600
Kyseessä olevat tavarat Luokkiin 9, 37 ja 42 kuuluvat
tai palvelut: tavarat ja palvelut (tietokonelait-
teistot ja tietokoneohjelmistot
jne.)
Valituslautakunnassa rii- Tutkijan päätös hylätä rekiste-
tautettu päätös: röinti
Valituslautakunnan pää- Valituksen hylkääminen
tös:
Kanneperusteet: – asetuksen N:o 40/94 (1) 7 ar-
tiklan 1 kohdan b alakohdanvirheellinen soveltaminen
– asetuksen N:o 40/94 (
1) 7 ar-
tiklan 1 kohdan c alakohdan
virheellinen soveltaminen
(1) Yhteisön tavaramerkistä 20.12.1993 annettu neuvoston asetus
(EY) N:o 40/94 (EYVL L 11, s. 1).