9.11.2002 FI C 274/31 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti
Österreichische Postsparkasse Aktiengesellschaft
30.8.2002 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan nosta-
ma kanne
(Asia T-263/02)
(2002/C 274/54)
(Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Österreichische Postsparkasse Aktiengesellschaft on nostanut
30.8.2002 Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen
tuomioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiotavastaan. Kantajan edustajina ovat asianajajat H.-J. Niemeyer ja
M. von Hinden, prosessiosoite Luxemburgissa.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
– kumoaa komission 11.6.2002 asiassa COMP/36.571
(Itävallan pankit) tekemän päätöksen 1 ja 2 artiklan sikäli
kuin siinä todetaan kantajan rikkoneen EY 81 artiklaa ja
toimineen tämän kiellon vastaisesti;
– kumoaa päätöksen 3 artiklan sikäli kuin siinä määrätään
kantajalle 7,59 miljoonan euron suuruinen sakko;
– vaihtoehtoisesti alentaa sopivassa määrin päätöksen 3 ar-
tiklassa kantajalle määrättyä sakkoa;
– velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
Kantajan esittämä oikeudellinen arviointi ja kanneperusteet
ovat samat kuin asiassa T-261/02 (Bank für Arbeit und
Wirtschaft AG v. komissio).
Österreichischen Sparkasse AG:n 2.9.2002 Euroopan yh-
teisöjen komissiota vastaan nostama kanne
(Asia T-264/02)
(2002/C 274/55)
(Oikeudenkäyntikieli: saksa)
Österreichischen Sparkasse AG on nostanut 2.9.2002 Euroo-
pan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessakanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan
edustajina ovat asianajajat W. Kirchhoff, F. Montag ja G. Bauer.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
– kumoaa komission 11.6.2002 asiassa COMP/36.571
(Itävallan pankit) tekemän päätöksen K(2002) 2091 lo-
pull. kantajaa koskevilta osin, tai
– vaihtoehtoisesti kumoaa kantajalle määrätyn sakon, tai– vaihtoehtoisesti alentaa sopivassa määrin kantajalle
tuossa päätöksessä määrättyä sakkoa, ja
– joka tapauksessa velvoittaa vastaajan korvaamaan oikeu-
denkäyntikulut.
Kanneperusteet ja oikeudellinen arviointi
Vastaajan menettelyn kohteena olivat pankkien säännölliset
tapaamiset Itävallassa (pankkikokoontumiset). Kumottavaksi
vaadittavassa päätöksessä komissio totesi, että kantaja oli
– seitsemän muun itävaltalaisen pankkilaitoksen ohella
– rikkonut EY 81 artiklaa, koska se oli osallistunut hinnoista,
palkkioista ja markkinointitoimista sopimiseen ja menettelyta-pojen yhdenmkaistamiseen, mikä 1.1.1995–24.6.1998 rajoitti
kilpailua Itävallan pankkimarkkinoilla. Komissio määräsi
asianomaisille pankeille sakkoja.
Kantajan näkemyksen mukaan päätöksessä on lukuisia virhei-
tä. Päätös ensinnäkin loukkaa usein tavoin kuulemisperiaatetta.
Kantajaa ei ennen päätöksen tekemistä kuultu syytöksistä,joiden mukaan siihen yläpuolisena laitoksena luetaan mukaan
kaikki itsenäiset säästökassat. Päätöstä ei myöskään ole riittä-
västi perusteltu. Erityisesti säästökassojen kantajaan mukaanlukemisen perustelut ja sakon määrityksen perustana oleva
vastaajan laatima markkinaosuuslaskelma eivät täytä peruste-
luilta oikeuskäytännön mukaan vaadittavia edellutyksiä.
Kantaja väittää lisäksi päätöksen loukkaavan hyvän hallintota-
van periaatetta. Erityisen raskauttavaa on kaikkien itsenäisten
säästökassojen menettelyn lukeminen lainvastaisesti kantajan/GiroCreditin syyksi, koska tämä on säästökassojen yläpuolinen
laitos. Oikeudellisia edellytyksiä syyksilukemiselle ei selvästi-
kään ole.