C 264/24 FI 1.11.2003 Euroopan unionin virallinen lehti
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Direktiivin 96/67/EY 18 artiklan mukaan jäsenvaltiot voivat
toteuttaa työntekijöiden oikeuksien turvaamisen edellyttämiätoimenpiteitä. Tällaisilla toimenpiteillä ei saada kuitenkaan
rajoittaa direktiivin säännösten soveltamista eikä yhteisön
oikeuden muiden määräysten noudattamista. Vaikka työnteki-jöiden oikeuksien turvaamista yrityksen tai liikkeen taikkayritys- tai liiketoiminnan osan luovutuksen yhteydessä koske-
van jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annettua
direktiiviä 2001/23/EY (
2) ei voida soveltaa, jos vain tietty
markkinaosuus ”siirretään” toiselle yrittäjälle markkinoidenavautumisen yhteydessä, Verordnung über Bodenabfertigungs-
dienste auf dem Flugplätzen – nimisen asetuksen (BADV) 8 §:n
2 momentin mukaan lentoaseman pitäjä voi asettaa hankinta-ja valintamenettelyssä markkinoille tuleville ehdokkaille va-
kioehtojen osana yleisen velvollisuuden lentokentän henkilös-
tön ottamisesta yrittäjän palvelukseen siitä riippumatta, onkokysymyksessä direktiivissä 2001/23/EY tarkoitettu luovutus.BADV:n 8 §:n 2 momentista seuraa siten yksiselitteisesti, että
uusi tulijayritys ei uskalla yrittää markkinoillepääsyä ja että sen
kilpailukykyä rajoitetaan, minkä takia vapaasta markkinoillepääsystä saadaan vähemmän etuja hintojen laskemisen japalvelujen laadun parantumisen suhteen.
Lisäksi lentoaseman pitäjä voi BADV:n 9 §:n 3 johdosta periä
rakennelmien ja laitteiden käytöstä korkeamman maksun, jos
palvelujen tarjoajat ja omahuolintaan oikeutetut käyttäjät eivät
ole markkinoille tullessaan ottaneet palvelukseensa lentoken-tän pitäjän palveluksessa ollutta henkilöstöä. Säännös onvastoin direktiivin 95/67/ETY 16 artiklan 3 kohtaa, jonka
mukaan lentoaseman rakennelmien ja laitteiden käytöstä perit-
tävä maksu on määriteltävä asianmukaisten, puolueettomien,avoimien ja syrjimättömien perusteiden mukaisesti. Sitä, ettähenkilöstä ei oteta palvelukseen, ei voida katsoa näiden
vaatimusten mukaiseksi perusteeksi. Lentokenttäyrittäjän on
mahdollista tämän säännöksen perusteella vaatia peräti, ettäpalvelujen tarjoajien ja omahuolintaan oikeutettujen käyttäjienon suoritettava lentoaseman rakennelmien ja laitteiden käytös-
tä korkeampi maksu siinä tapauksessa, että ne eivät ota
palvelukseensa kyseisen yrittäjän palkkaamaa henkilöstöä.Lentokentälle annetaan tällä tavoin mahdollisuus syrjiä välittö-miä kilpailijoitaan.
(1) EYVL L 272, s. 36.
(2) EYVL L 82, s. 16.
Helleenien tasavallan 15.9.2003 Euroopan yhteisöjen ko-
missiota vastaan nostama kanne
(Asia C-387/03)
(2003/C 264/41)
Helleenien tasavalta on nostanut Euroopan yhteisöjen tuo-
mioistuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vas-taan. Kantajan asiamiehinä ovat valtion oikeudellisen neuvos-
ton varapuheenjohtajat Ioannis Chalkias ja Eleni Svolopoulou.
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
– kumoaa Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston
(EMOTR) tukiosastosta maksettavien jäsenvaltioiden tiet-
tyjen menojen jättämisestä yhteisörahoituksen ulkopuo-
lelle tehdyn komission päätöksen (tiedoksiannettu nume-rolla K(2003) 2587) siltä osin kuin se koskee Kreikan
tasavallan osalta tehtyä rahoitusoikaisuja viinin, eläinpalk-
kioiden ja oliiviöljyn alalla varainhoitovuonna1999–2000.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
1. Lainsäädännön rikkominen ja yleisten periaatteiden louk-
kaaminen.
2. Suhteellisuusperiaatteen loukkaaminen – harkintavallan
väärinkäyttö.
3. Tosiseikkoja koskeva virhe, tosiseikkojen virheellinen
arvioiminen riidanalaisen päätöksen perustelujen virheellisyys.
4. Asetuksen 729/70 5 artiklan 2 kohdan c alakohdan
virheellinen tulkinta ja soveltaminen.
Euroopan yhteisöjen komission 16.9.2003 Italian tasaval-
taa vastaan nostama kanne
(Asia C-392/03)
(2003/C 264/42)
Euroopan yhteisöjen komissio on nostanut 16.9.2003 Euroo-
pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian tasavaltaavastaan. Kantajan asiamiehinä ovat Arnaud Bordes ja LucaVisaggio.
1.11.2003 FI C 264/25 Euroopan unionin virallinen lehti
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
– toteaa, että Italian tasavalta ei ole noudattanut munivien
kanojen suojelun vähimmäisvaatimuksista 19 päivänäheinäkuuta 1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/
74/EY (
1) 13 artiklan 1 kohdan mukaisia velvoitteitaan,
koska se ei ole antanut tämän direktiivin noudattamisenedellyttämiä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä
– velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
kulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
Direktiivin täytäntöönpanolle säädetty määräaika päättyi
1.1.2002.
(1) EYVL L 203, 3.8.1999, s. 53–57.
Itävallan tasavallan 18.9.2003 (telekopio 11.9.2003) Eu-
roopan yhteisöjen komissiota vastaan nostama kanne
(Asia C-393/03)
(2003/C 264/43)
Itävallan tasavalta on nostanut 18.9.2003 (telekopio
11.9.2003) Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteenEuroopan yhteisöjen komissiota vastaan. Kantajan edustajinaovat Itävallan tasavallan liittovaltion kanslerinviraston perus-
tuslakiyksikön virkamies Dr. Harald Dossi, prosessiosoite
Luxemburgissa.
Kantaja vaatii, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin
– kumoaa komission 1.7.2003 ottaman kielteisen kannan,
jolla hylättiin lopullisesti Itävallan tasavallan EY 232 artik-lan 2 kohdan mukainen vaatimus komission ryhtymisestä
toimiin, ja
– velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Itävallan tasavalta vaatii toissijaisesti, että yhteisöjen tuomiois-
tuin
– kumoaa komission 1.7.2003 tekemän päätöksen vuoden
1994 liittymisasiakirjan pöytäkirjassa nro 9 (
1) olevan
11 artiklan 2 kohdan c alakohdan soveltamatta jättämi-sestä sekä vuoden 2003 ekopisteiden jakamisesta vähen-tämättöminä, ja– velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
(Päävaatimus)
EY:n perustamissopimuksen tai vuoden 1994 liittymisasiakir-
jan pöytäkirjan nro 9 määräysten rikkominen, kun EY 232 ar-tiklan 2 kohdan mukainen Itävallan tasavallan vaatimus hylät-tiin lopullisesti: Komissio yrittää oikeudettomasti vähentää
vuoden 2002 kauttakulkumatkojen ilmoitetusta kokonaismää-
rästä (1 718 662) ne kauttakulkumatkoiksi ilmoitetut matkat,joiden osalta ei ollut esitetty tietoa maastalähdöstä (69 433),samoin kuin kauttakulkumatkoiksi ilmoitetut matkat, joiden
osalta maahantulo ja maastalähtö tapahtui saman raja-aseman
kautta (52 642) sekä ”kiertävillä maanteillä” tehdyt matkat(7 812).
Vuoden 1994 liittymisasiakirjan pöytäkirjan nro 9 mukainen
ekopistejärjestelmä perustuu ilmoitusperiaatteeseen. Jos kuljet-
taja yksiselitteisesti ilmoittaa matkat kauttakuluiksi, otetaan ne
sääntöjen mukaisesti ekopistetilastoon, ja ne ovat 108 prosen-tin rajan ylityksen kannalta relevantteja, jolloin komission onpöytäkirjassa nro 9 olevan 11 artiklan 2 kohdan c alakohdan
nojalla ryhdyttävä pöytäkirjan liitteessä 5 olevan 3 kohdan
mukaisesti aiheellisiin toimiin, ts. vähennettävä seuraavanvuoden ekopistemäärää pöytäkirjan liitteessä vahvistetun las-kentamenetelmän mukaan. Itävallan tasavalta ei voi ilmoitus-
periaatteen johdosta joutua oikeudellisesti tai tosiasiallisesti
esittämään yksittäistapauksessa todisteita siitä, että yksiselittei-sesti kauttakuluksi ilmoitettu matka oli myös todellisuudessaläpiajo. Näin ollen Itävallan tasavallalta on vähennettävä
kauttakuluiksi ilmoitetuista matkoista vain ne, joiden osalta
on selvää, että kyseessä ei ole yksiselitteisestä ilmoituksestahuolimatta voinut olla kauttakulkumatka. Tämän vuoksi ei oleepäilystä siitä, että vuonna 2002 on ylitetty 108 prosentin
raja. Komissio ei ole 1.7.2003 tekemänsä päätöksen taustan
osalta noudattanut vuoden 1994 liittymisasiakirjan pöytäkir-jan nro 9 ja erityisesti sen 11 artiklan 2 kohdan c alakohdan ja16 artiklan sekä pöytäkirjan liitteessä 5 olevan 3 kohdan
mukaisia velvollisuuksiaan ja on näin ollen saanut aikaan
toimen kumoamisperustan EY 230 artiklan 2 kohdan mukai-sen EY:n perustamissopimuksen tai vuoden 1994 liittymisasia-
kirjan pöytäkirjan nro 9 määräysten rikkomisen takia.
(Toissijainen vaatimus)
EY:n perustamissopimuksen tai vuoden 1994 liittymisasiakir-
jan pöytäkirjan nro 9 määräysten rikkominen: Kantaja viittaatältä osin ensimmäisen kanneperusteen osalta esitettyihin
perusteisiin.
(1) Pöytäkirja N:o 9 maantie- ja rautatieliikenteestä sekä yhdistetyistä
kuljetuksista Itävallassa.