C 299/16 FI 16.10.1999 Euroopan yhteiso ¨jen virallinen lehti
2. Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan niin, että siitä riippuen, miten asianomaiset tosiasiassa järjestävät
yhteistyönsä – on joko sijoittautumisoikeutta tai palvelujen myös asetuksen kaltaista sääntelyä on pidettävä EY-
sopimuksen 85 artiklan 1 kohdassa (nyttemmin 81 artiklan tarjoamisen vapautta koskevien määräysten mukainen?1 kohta) tarkoitettuna yritysten yhteenliittymän päätökse-nä, voidaanko silloin otaksua, että tällaisen päätöksen –8. Merkitseekö edellä mainitun kaltainen kokonaisvaltaisensiltä osin kuin siinä annetaan tässä kyseessä olevan kaltai-yhteistyön kieltäminen asianajajien ja tilintarkastajiensia, yleisesti sitovia määräyksiä tällaiseen yhteistyösuhtee-välillä sijoittautumisvapauden tai palvelujen tarjoamisenseen ryhtymisestä, kun määräysten tarkoituksena on turva-vapauden taikka molempien rajoittamista?ta, että oikeudellista apua antava asianajaja toimii riippu-
mattomasti ja ajaa asianosaisen etua – tarkoituksena onrajoittaa kilpailua yhteismarkkinoilla tai sen seurauksena 9. Jos edellä mainittuun kysymykseen vastataan, että kyse on
kilpailu rajoittuu yhteismarkkinoilla ja siten se vaikuttaa jommastakummasta tai molemmista rajoituksista, onko
jäsenvaltioiden väliseen kauppaan? Mitä kriteereitä tämän kyseessä oleva rajoitus silloin perusteltu sen vuoksi, että se
kysymyksen ratkaisemiseen yhteisön oikeuden mukaan on käsittää vain asiassa Keck ja Mithouard annetussa tuo-
käytettävä? miossa tarkoitetun ”myyntimuodon” eikä kyse ole syr-
jinnästä, vai onko rajoitus perusteltu sen vuoksi, että setäyttää tuomioistuimen muissa tuomioissa – erityisestiasiassa Gebhard annetussa tuomiossa – sille asettamat3. Onko EY-sopimuksen 86 artiklassa (nyttemmin 82 artikla)kriteerit?olevaa yrityksen käsitettä tulkittava siten, että asianajajayh-
distyksen kaltainen elin – sikäli kuin sitä on pidettäväyritysten yhteenliittymänä – pidettävä myös mainitussa
artiklassa tarkoitettuna yrityksenä tai yritysryhmänä, vaik-
kei se itse harjoittaisikaan mitään ammattitoimintaa?
4. Mikäli edellä esitettyyn kysymykseen vastataan myöntäväs-
ti, ja voidaan katsoa, että asianajajayhdistyksen kaltaisella
elimellä on määräävä asema, käyttääkö tällainen elin
Italian tasavallan 13.8.1999 Euroopan yhteisöjen komis- määräävää asemaansa väärin, jos se velvoittaa siihen
siota vastaan nostama kanne kuuluvat asianajajat toimimaan suhteessa muihin tavalla,
joka rajoittaa kilpailua oikeudellisten palvelujen alalla?
(Asia C-310/99)
5. Mikäli asianajajayhdistyksen kaltaista elintä yhteisön oikeu-
den kilpailusääntöjä sovellettaessa on kokonaisuutena pi- (1999/C 299/18)
dettävä yritysten yhteenliittymänä, onko EY-sopimuksen
90 artiklan 2 kohtaa (nyttemmin 86 artiklan 2 kohta)
tulkittava niin, että asianajajayhdistyksen kaltaiseen eli- Italian tasavalta on nostanut Euroopan yhteisöjen tuomioistui-
meen – joka antaa sen turvaamiseksi, että oikeudellista messa 13.8.1999 kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota
apua antava asianajaja toimii riippumattomasti ja ajaa vastaan. Kantajan asiamiehenä on professori Umberto Leanza,
asianosaisen etua, yleisesti sitovia määräyksiä, jotka koske- jota avustaa valtionasiamies Oscar Fiumara, ja prosessiosoite
vat asianajajan ryhtymistä yhteistyösuhteeseen muiden Luxemburgissa on Italian suurlähetystö, 5 rue Marie-Adélaïde.
ammatinharjoittajien kanssa – sovelletaan myös kilpai-
lusääntöjä?
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
— kumoaa 11.5.1999 tehdyn Euroopan yhteisöjen komission 6. Jos asianajajayhdistystä on pidettävä yritysten yhteenliit-
päätöksen C (1999) 1364 lopull. (1), esillä olevassa kan- tymänä taikka yrityksenä tai yritysryhmänä, estävätkö
teessa riitautetuilta osin; EY-sopimuksen 3 g artikla, 5 artiklan 2 kohta sekä 85 ja
86 artikla (nyttemmin 3 g artikla, 10 artiklan 2 kohta sekä81 ja 82 artikla) jäsenvaltiota säätämästä, että toimielin (tai— toissijaisesti kumoaa edellä mainitun päätöksen siltä osinjokin sen päättävistä elimistä) voi antaa määräyksiä, jotkakuin siinä määrätään yhteismarkkinoille soveltumattomanvoivat koskea muun muassa asianajajien yhteistyötä mui-tuen palauttamisesta;den ammatinharjoittajien kanssa, kun valtion kontrolli
näihin määräyksiin nähden rajoittuu vain oikeuteen kumo-ta määräykset ilman että valtio antaa kumottujen määräys- — velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
ten sijaan omia määräyksiään?
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut7. Voidaanko sopimuksen sijoittautumisoikeutta ja palvelu-
jen tarjoamisen vapautta koskevia määräyksiä soveltaaesillä olevan kaltaiseen asianajajien ja tilintarkastajien 1. Komission päätökseen liittyy harkintavallan väärinkäyttö
ja perustelujen puutteellisuus (tai epäloogisuus) siltä osin välistä yhteistyötä koskevaan kieltoon, vai onko EY-
sopimusta tulkittava siten, että tällainen kielto – esimerkiksi kuin siinä on määritelty ”nuorten” ryhmä työmarkkinoiden
16.10.1999 FI C 299/17 Euroopan yhteiso ¨jen virallinen lehti
”heikossa asemassa olevaksi osaksi”. Vaikka päätöksessä Euroopan yhteisöjen komission 16.8.1999 Italian tasaval-
taa vastaan nostama kanne on viitattu tilastotietoihin ja italialaisten viranomaisten
huomautuksiin, joiden mukaan Italiassa ja erityisesti Mez-zogiornon alueella vallitsevan nuorisotyöttömyyden eri-tyispiirteet huomioon ottaen kyseinen ryhmä ulottuu
(Asia C-312/99) 32-vuotiaisiin saakka, komissio on kuitenkin katsonut, että
”nuorten” ryhmään voidaan katsoa kuuluvan ainoastaan
alle 25-vuotiaiden, tai alle 29-vuotiaiden, jos heillä onyliopistotutkinto.
(1999/C 299/19)
2. Päätös on yleisesti tunnettujen seikkojen vastainen ja
näin ollen lainvastainen, ja siihen liittyy harkintavallanEuroopan yhteisöjen komissio on nostanut 16.8.1999 Euroo-väärinkäyttö ja perustelujen puutteellisuus (riittämättö-pan yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen Italian tasavaltaamyys) yhteismarkkinoille soveltuvaksi katsotun tuenvastaan. Kantajan asiamies on oikeudellisen yksikön virkamiesmäärän osalta.Antonio Aresu ja prosessiosoite Luxemburgissa c/o Carlos
Go´mez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg.
3. Päätökseen liittyy perustelujen puutteellisuus (epäloogisuus
ja riittämättömyys) yhteismarkkinoille soveltumattomaksi
katsotun tuen määrän osalta. Samat virheellisyydet koske- Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
vat myös lain 196/97 15 §:ssä tarkoitettuja toimia, joiden
osalta komissio on todennut, että ”sillä, että määräaikaisetCFL:t (contratti di formazione e lavoro, koulutus- ja 1. toteaa, että koska Italian tasavalta ei ole antanut säädetyssätyösopimukset) muutetaan toistaiseksi voimassa oleviksi määräajassa työntekijöiden suojelemisesta vaaroilta, jotkatyösopimuksiksi, ei luoda uusia työpaikkoja, koska kyseiset liittyvät biologisille tekijöille altistumiseen työssä annetuntyöpaikat ovat jo olemassa, vaikka ne ovatkin tilapäisiä”. neuvoston dirketiivin 90/679/ETY (
1) mukauttamisesta tek-
niseen kehitykseen kolmannen kerran 7 päivänä lokakuuta
1997 annetun komission direktiivin 97/59/EY (2)j a
26 päivänä marraskuuta 1997 annetun komission direktii- 4. Päätöksessä ei ole pohdittu toimen yhteensoveltuvuutta
vin 97/65/EY (3) noudattamisen edellyttämiä lakeja, asetuk- yhteisön sääntöjen kanssa, joiden mukaan tukia ”taloudelli-
sia ja hallinnollisia määräyksiä, se ei ole noudattanut sille sen kehityksen edistämiseen alueilla, joilla elintaso on
näissä direktiiveissä asetettuja velvoitteita; poikkeuksellisen alhainen tai joilla vajaatyöllisyys on vaka-
va ongelma”, voidaan pitää yhteismarkkinoille soveltuvinaEY 87 artiklan 3 kohdan a alakohdassa (aiempi EY:nperustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan a alakohta) 2. velvoittaa Italian tasavallan korvaamaan oikeudenkäynti-
tarkoitetulla tavalla. Siihen liittyy näin ollen kyseisen kulut.
määräyksen rikkominen ja virheellinen soveltaminen ja
perustelujen puutteellisuus (riittämättömyys ja ristiriitai-suus).
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
5. EY 87 artiklaa (aiempi EY:n perustamissopimuksen 92
artikla) on rikottu tai joka tapauksessa kysymyksessä onperustelujen selvä puutteellisuus (riittämättömyys), siltäosin kuin päätöksessä ei ole otettu huomioon yhteismark- 249 EY artiklassa (aiempi EY:n perustamissopimuksen
kinoille soveltumattomiksi katsottujen tukien merkitystä 189 artikla), jossa määrätään, että direktiivi velvoittaa saavutet-
yhteisön välisessä kaupassa ja kilpailussa. tavaan tulokseen nähden jokaista jäsenvaltiota, jolle se on
osoitettu, asetetaan jäsenvaltioille velvollisuus noudattaa niitä
määräaikoja, jotka direktiiveissä on asetettu niiden täytäntöön-panolle. Nämä määräajat ovat päättyneet 31.3.1998 ja 6. Riidanalaisen päätöksen siihen osaan, joka koskee yhteis-
30.6.1998, mutta Italian tasavalta ei ole toteuttanut edellä markkinoille soveltumattomiksi katsottujen tukien palaut-
mainittujen direktiivien täytäntöönpanon edellyttämiä toimen- tamista, liittyy perustelujen puutteellisuus (riittämättö-
piteitä. myys) tukien palauttamisen tarpeellisuuden tai ainakin
asianmukaisuuden osalta.
(1) EYVL L 374, 31.12.1990, s. 1.
(2) EYVL L 282, 15.10.1997, s. 33.(1) Italian myöntämästä työllistämistukijärjestelmästä.(3) EYVL L 335, 6.12.1997, s. 17.