Euroopan unionin virallinen lehti FI 23.8.2003 C 200/7
1) Maataloustuotteiden vientitukien järjestelmän soveltamista
koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä 27 päivänämarraskuuta 1987 annetussa komission asetuksessa (ETY)N:o 3665/87, sellaisena kuin kyseinen asetus on muutettuna26.7.1994 annetulla komission asetuksella N:o 1829/94, ei
vahvisteta minkäänlaista rajoitusta sen lisäajan pituudelle, joka
voidaan myöntää viejälle kyseisen asetuksen 47 artiklan4 kohdan nojalla. Kansallisten viranomaisten on vahvistettavatämän lisäajan pituus kunkin tapauksen erityisolosuhteista riip-puen ottamalla huomioon muun muassa viejän toiminnan
nopeus, viejän kohtaamien objektiivisesti arvioitavien vaikeuksien
luonne sekä aikamäärä, joka on kohtuullisesti tarpeen näidenvaikeuksien voittamiseksi.
2) Viejä ei voi kansallisessa tuomioistuimessa suoraan vedota
oikeuteen saada tietyn pituinen lisäaika. Sillä on kuitenkin
oltava mahdollisuus hakea tuomioistuimessa muutosta päätök-seen, jonka toimivaltaiset kansalliset viranomaiset ovat tehneetasetuksen N:o 3665/87 47 artiklan 4 kohdan nojalla, sel-laisena kuin kyseinen asetus on muutettuna asetuksella
N:o 1829/94. Kunkin jäsenvaltion oikeusjärjestyksessä on
määritettävä tämän tuomioistuimessa tapahtuvan muutoksen-haun edellytykset ja menettelytavat tehokkuus- ja vastaavuusperi-aatteita noudattaen, sellaisina kuin kyseiset periaatteet on määr-itelty yhteisön oikeudessa.
(1) EYVL C 44, 16.2.2002.
Sozialgericht Stuttgartin 19.3.2003 tekemällään päätökselläesittämä ennakkoratkaisupyyntö asiassa Robert BoschGmbH vastaan Bundesrepublik Deutschland, asiamiehe-
nään Bundesversicherungsamt
(Asia C-193/03)
(2003/C 200/12)
Sozialgericht Stuttgart on pyytänyt 19.3.2003 tekemällään
päätöksellä, joka on saapunut yhteisöjen tuomioistuimeen9.5.2003, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta ennakkorat-kaisua asiassa Robert Bosch GmbH vastaan BundesrepublikDeutschland, jota edustaa Bundesversicherungsamt, seuraaviinkysymyksiin:
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelta pyydetään ennakkorat-
kaisua siitä, onko SGBV:n 13 §:n 3 momentin kaltainenkertasuoritusta koskeva säännös tai samankaltainen pieniäsummia koskeva säännös ulkomailla tapahtuneesta lääkärinhoi-dosta aiheutuneiden kulujen korvaamisen yhteydessä asetuksen
(ETY) N:o 574/72 (
1) 34 artiklan vastainen.
(1) EYVL L 74, 27.3.1972, s. 1.
Irlannin 13.5.2003 Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan
nostama kanne
(Asia C-199/03)
(2003/C 200/13)
Irlanti on nostanut 13.5.2003 Euroopan yhteisöjen tuomiois-
tuimessa kanteen Euroopan yhteisöjen komissiota vastaan.Kantajan asiamiehenä on D. J. O'Hagan, jota avustavatP. Gallagher, SC, ja barrister P. McGarry, prosessiosoite Luxem-
burgissa.
Kantaja vaatii, että yhteisöjen tuomioistuin
1. ottaa kanteen tutkittavaksi;
2. kumoaa joko kokonaan tai osittain tai yhteisöjen
tuomioistuimen määrittämien ajanjaksojen tai määrienosalta komission päätöksen C(2003)99, jolla vähennetääntukea, jota Euroopan sosiaalirahastosta myönnetään seur-
aavien komission päätösten nojalla: 29.11.1994 tehty
päätös C(94)3226 (henkilöstöresurssien kehittämistäkoskeva toimintaohjelma) hankkeen 940002IRI yhtey-dessä, 29.7.1994 tehty päätös C(94)1972 (matkailuakoskeva toimintaohjelma) hankkeen 940001IRI yhteydessäja 15.11.1994 tehty päätös C(94)2613 (teollista kehitystä
koskeva toimintaohjelma) hankkeen 940004IRI yhtey-
dessä; päätösten, joilla hyväksyttiin tavoitteen 1 mukaisettoimintaohjelmat Irlannissa;
3. velvoittaa komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
1. Kantaja väittää, että riidanalaisesta päätöksestä käy selvästi
ilmi, että komissio ilmiselvästi jätti ottamatta asianmukai-
sesti huomioon Irlannin esittämän näytön, jossa osoitettiinyksiselitteisesti, että ESR-tukeen oikeutetuille hankkeille eitosiasiassa ollut myönnetty liikaa rahoitusta. Komissioluonnehti virheellisesti Irlannin esittämää näyttöä siitä,ettei tällaista rahoitusta ollut myönnetty liikaa, ja katsoi
virheellisesti Irlannin esittämän näytön vaikuttavan
jotenkin rahoitustaulukoihin, ja siksi se ei ottanut näyttöäasianmukaisesti huomioon ja teki tietyistä seikoistavirheellisiä päätelmiä.
Euroopan unionin virallinen lehti FI 23.8.2003 C 200/8
Komissio jätti arvioinnissaan huomiotta velvollisuutensa
ottaa huomioon ennen liikarahoitusta koskevan väitteenesittämistä tukikelpoisten hankkeiden todelliset kustan-nukset, todellisen vastaavan yhteisrahoituksen ja oikeatIrlannin viranomaisten laatimat valuuttakurssilaskelmat
ennen sen selvittämistä, oliko Irlanti rikkonut ESR-rahoi-
tusta koskevaa 75 prosentin rajaa.
2. Kantaja väittää, että se, että komissio ei hyväksynyt
kantajan tässä asiassa esittämiä selvityksiä, merkitseerakennerahastojen toimintaa koskevan perustavanlaatuisenoikeussäännön ja niiden periaatteiden rikkomista, jotkakomissio yksilöi tekemässään päätöksessä.
3. Kantaja väittää, että komission lähestymistapa on tavoit-
teeseen nähden täysin suhteeton, kun otetaan huomioon
kyseessä olevien hankkeiden jatkuva tehokkuus ja hank-
keiden tuensaajan luonne. Tällainen lähestymistapamerkitsee tosiasiassa tuensaajan rankaisemista olosuhteissa,joissa tämä ei ole syyllistynyt mihinkään sääntöjenvastai-suuteen.
4. Kantaja väittää lopuksi, ettei komissio noudata lähestymis-
tavassaan oikeusvarmuuden eikä luottamuksensuojan peri-
aatteita.
Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfa-
lenin 7.5.2003 tekemällään päätöksellä esittämä ennakko-ratkaisupyyntö asiassa HLH Warenvertriebs GmbHvastaan Saksan Liittotasavalta, jota edusti tuolloin toimi-
valtainen Bundesministerium für Verbraucherschutz,
Ernährung und Landwirtschaft, asianosaisena: Vertreterdes öffentlichen Interesses, Oberverwaltungsgericht für
das Land Nordrhein-Westfalen
(Asia C-211/03)
(2003/C 200/14)
Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen on
pyytänyt 7.5.2003 tekemällään päätöksellä, joka on saapunut
yhteisöjen tuomioistuimeen 15.5.2003 Euroopan yhteisöjen
tuomioistuimelta ennakkoratkaisua asiassa HLH WarenvertriebsGmbH vastaan Saksan Liittotasavalta, jota edusti tuolloin toimi-valtainen Bundesministerium für Verbraucherschutz, Ernährungund Landwirtschaft, asianosaisena: Vertreter des öffentlichen
Interesses, Oberverwaltungsgericht für das Land Nordrhein-
Westfalen, seuraaviin kysymyksiin:
A. 1. Onko riidanalainen tuote
Lactobact omni FOSelintarvike (jos se on ravintolisän muodossa) vai
lääke? Velvoittaako päätös kaikkia jäsenvaltioita?2. Onko luokituksen kannalta ratkaisevaa se, että tuote
sekoitetaan käyttöohjeen mukaan veteen tai jogurttiinvai se, missä olomuodossa tuote tuodaan maahan?
3. Jos yhteisöjen tuomioistuin toteaa, että kyseinen
tuote on lääke, mutta sen luokitusta ei muutetajäsenvaltioissa, joissa se on tähän mennessä luokiteltuelintarvikkeeksi, pitää ennakkoratkaisua pyytänyt
tuomioistuin ongelmallisena seikkoja, jotka ovat
B VI ja B III kohdassa esitettyjen kysymysten taus-talla; tässä yhteydessä viitataan kyseisiin kysymyksiinja niitä koskeviin selityksiin ja pyydetään vastaustakysymyksiin.
4. Jos Lactobact omni FOS on elintarvike (ravintolisä),
onko silloin kyseessä uuselintarvikkeista ja elintarvik-
keiden uusista ainesosista 27.1.1997 annetussa Euroo-
pan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY)N:o 258/97 (EYVL L 43, s. 1) (jäljempänä uuselintar-vikeasetus) tarkoitettu uuselintarvike? Kuinka erioikeusperusteisiin on suhtauduttava?
B. Jos A kohdassa esitetyt (luokitusta koskevat) kysymykset
on käsiteltävä kansallisissa tuomioistuimissa eikä yhtei-
söjen tuomioistuimessa, kuten tähän mennessä, pyydetään
joka tapauksessa neuvoa siihen, kuinka A 2 kohdassaesitettyihin kysymyksiin on vastattava yhteisön oikeudennojalla siltä osin kuin yhteisön oikeus niitä koskee.
Vastausta pyydetään myös seuraaviin kysymyksiin:I. a) Luokitellaanko kiistanalainen tuote elintarvike-
lainsäädäntöä koskevista yleisistä periaatteista javaatimuksista, Euroopan elintarviketurvallisuus-viranomaisen perustamisesta sekä elintarvik-
keiden turvallisuuteen liittyvistä menettelyistä
28.1.2002 annetun Euroopan parlamentin janeuvoston asetuksen (EY) N:o 178/2002 (EYVLL 31, s. 1) (jäljempänä elintarvikeasetus)2 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaisesti tarkastel-tuna yhdessä 3 kohdan d alakohdan kanssa vai
ravintolisiä koskevan jäsenvaltioiden lainsää-
dännön lähentämisestä 10.6.2002 annetun Eu-roopan parlamentin ja neuvoston direktiivin2002/46/EY (EYVL L 183, s. 51) (jäljempänäravintolisädirektiivi) mukaisesti sen täytäntöön-
panolle asetetun määräajan päätyttyä 31.7.2003;
jos direktiiviä sovelletaan, niin miltä osin?
b) Jos elintarvikeasetuksen 2 artiklan 1 ja 2 kohtaa
ja 3 kohdan d alakohtaa sovelletaan, pyydetäänvastausta seuraavaan kysymykseen: Pitääkö paik-kansa, että tuotteen ensisijaisella (objektiivisella)tarkoituksella ei ole enää merkitystä luokituksenkannalta, vaan että sekä elintarvikkeen että
lääkkeen tunnusmerkistön täyttävä tuote on
oikeudellisesti aina –vain –lääke? Kuinka suuri
merkitys luokituksessa on tuotteen tuoteryh-mällä ja toisaalta yksittäisellä tuotteella?