1. Raytheon Aircraft Credit Corporation ja Raytheon Aircraft
Company (jäljempänä vastaajayhtiöt) ovat väittäneet, ettei Porvoon
käräjäoikeudella ole kansainvälistä toimivaltaa tutkia A:n niihin
kohdistamaa kannetta.
2. A:n yhtiöitä vastaan nostama kanne on johtunut siitä, että Porvoon
käräjäoikeudessa oli tullut vireille häneen kohdistettu velkomuskanne,
jossa Startrading Oy -niminen suomalainen yhtiö vaati suoritusta
hänen omavelkaiseksi takaukseksi nimetyssä asiakirjassa antamansa
sitoumuksen perusteella. A on kanteellaan vaatinut vastaajayhtiöiltä
sen määrän, joka hänet voitiin velvoittaa suorittamaan Startrading Oy:n
kanteen perusteella sanotulle yhtiölle. A on vaatinut näiden kanteiden
käsittelemistä samassa oikeudenkäynnissä, koska ne liittyvät läheisesti
toisiinsa ja johtuvat olennaisesti samasta perusteesta.
3. A on lausunut, että hänen nostamassaan kanteessa on kysymys
oikeudenkäymiskaaren 18 luvun 5 §:n 1 momentissa tarkoitetusta
takautumissaatavaa koskevasta kanteesta, joka saman luvun 7 §:ssä
säädetyin edellytyksin voidaan oikeudenkäymiskaaren 10 luvun 7 a
§:n nojalla tutkia siinä tuomioistuimessa, jossa alkuperäinen kanne
on vireillä. A:n mukaan viimeksi mainittu säännös määrittää suoraan
myös tuomioistuimen kansainvälisen toimivallan. Edelleen A on
viitannut tuomioistuimen toimivaltaa sekä tuomioiden täytäntöönpanoa
yksityisoikeuden alalla koskeviin Brysselin yleissopimukseen
(26.3.1999/395, SopS 26/1999) ja Luganon yleissopimukseen
(28.6.1993/613, SopS 44/1993), ja katsonut niiden ilmentävän
yleistä kansainvälisen prosessioikeuden periaatetta, jonka mukaan
olennaisesti samasta perusteesta johtuvat kanteet on käsiteltävä samassa
oikeudenkäynnissä. Lisäksi A on vedonnut eräisiin muihin seikkoihin,
joiden hän on katsonut osoittavan, että hänen kanteellaan on kiinteä
tosiasiallinen yhteys Suomeen.
4. Oikeudenkäymiskaaren 18 luvun 5 §:n 1 momentissa
säädetään, että jos asianosainen sen varalta, että hän häviää
asian, haluaa esittää kolmatta vastaan takautumisvaatimuksen
tai vahingonkorvausvaatimuksen tai siihen rinnastettavan muun
vaatimuksen, hän saa nostaa tällaista vaatimusta koskevan kanteen
käsiteltäväksi samassa oikeudenkäynnissä tuon asian kanssa. Luvun
7 §:n 1 momentin mukaan kanteiden käsitteleminen samassa
oikeudenkäynnissä edellyttää, että kanteet on nostettu samassa
tuomioistuimessa, että tuomioistuin on toimivaltainen käsittelemään
yhdistettävät kanteet ja että kanteet voidaan käsitellä samanlaisessa
oikeudenkäyntimenettelyssä. Oikeudenkäymiskaaren 10 luvun 7 a §:n
2 momentista ilmenee, että edellä tarkoitettu kanne voidaan tutkia siinä
tuomioistuimessa, jossa alkuperäinen kanne on vireillä.
5. Korkein oikeus toteaa, että kysymyksessä olevissa lainkohdissa
tarkoitettu toimivaltaperuste koskee tilannetta, jossa kanteet
kuuluisivat erillisinä kanteina tuomioistuinten alueellisen toimivaltajaon
perusteella eri tuomioistuinten käsiteltäviksi, mutta jossa ne keskinäisen
asiayhteyden vuoksi voidaan käsitellä samassa oikeudenkäynnissä.
Asiallinen liityntä kanteiden välillä perustaa tällaisessa tapauksessa
alueellisen toimivallan tuomioistuimelle, jossa alkuperäinen kanne oli
tullut vireille. Korkein oikeus katsoo, ettei kyseisten säännösten pohjalta
voida päätyä siihen johtopäätökseen, että säännökset myös osoittaisivat
suomalaisen tuomioistuimen kansainvälisen toimivallan, vaan huomioon
on otettava Suomessa voimassa olevat kansainvälisen prosessioikeuden
periaatteet.
6. Suomalaisen tuomioistuimen kansainvälisen toimivallan
määräytymisessä on lähtökohtana, että asialla on riittävä liityntä
Suomeen. Asianosaisilla tai riidan kohteella tulee olla tosiasiallista,
ulkoista yhteyttä Suomeen, lähinnä täällä oleviin lainkäyttö- ja
täytäntöönpanoelimiin.
7. Niin kuin hovioikeuden päätöksestä ilmenee, A:n Suomessa
antamalla ja täällä täytettävällä sitoumuksella ja häneen sen
perusteella kohdistetulla suomalaisen yhtiön velkomuskanteella on
asiallinen liityntä Suomeen. Tämä ei kuitenkaan sinänsä merkitse,
että myös A:n ulkomaisia vastaajia kohtaan nostamalla kanteella olisi
tuomioistuimen kansainvälisen toimivallan perustava liityntä Suomeen.
A:n kanteen vastaajayhtiöiden kotipaikka on Amerikan yhdysvalloissa.
Vastaajayhtiöiden ei ole edes väitetty olevan osapuolina sanotussa
sitoumuksessa eivätkä yhtiöt ilmoituksensa mukaan olleet olleet siitä edes
tietoisia ennen tätä oikeudenkäyntiä.
8. Yhdysvaltalaiset vastaajayhtiöt ovat esittämillään perusteilla
yhtäältä kiistäneet takaussitoumuksessa mainitun päävelkasuhteen
olemassaolon kokonaan ja toisaalta väittäneet, että velkasuhde oli
ainakin päättynyt. Yhtiöiden mukaan niiden ja Startrading Oy:n välinen
sopimussuhde ei ollut lainkaan liittynyt A:n Startrading Oy:lle antamaan
takaussitoumukseen. A on tosin vedonnut siihen, että Startrading Oy
oli ilmoittanut, että takaussitoumuksessa mainittu velka oli erääntynyt
maksettavaksi ja että vastaajayhtiöt olivat jättäneet sen maksamatta,
mutta A oli kuitenkin käräjäoikeudessa velkomuskanteeseen vastatessaan
asettanut kyseenalaiseksi kyseisen velkasuhteen olemassaolon.
9. Edellä esitettyyn nähden Korkein oikeus katsoo, ettei
asiassa ole osoitettu, että A:n vastaajayhtiöihin kohdistamalla
takautumisvaatimuksella olisi tuomioistuimen kansainvälisen toimivallan
kannalta riittävä liityntä Suomeen.
10. Korkein oikeus toteaa lisäksi, että asioiden keskinäiseen asialliseen
yhteyteen pohjautuva toimivaltaperuste tunnustetaan sinänsä edellä
kohdassa 3 mainituissa Brysselin ja Luganon yleissopimuksissa samoin
kuin Brysselin yleissopimusta seuranneessa Neuvoston asetuksessa N:o
44/2001 (ns. Bryssel I -asetus), kunkin mainitun säännöstön 6 artiklan
2 kohdan mukaisesti. Kun kussakin säännöstössä (4 artiklan 1 kohta)
on todettu, että vastaajan kotipaikan ollessa jäsenvaltioiden ulkopuolella
kunkin jäsenvaltion tuomioistuinten toimivalta määräytyy kyseisen
jäsenvaltion lain mukaisesti, jäävät Amerikan yhdysvalloissa kotipaikan
omaavat vastaajayhtiöt näiden säännöstöjen soveltamisen ulkopuolelle.
11. Arvioitaessa sitä, olisiko tässä tapauksessa kuitenkin perusteltua
soveltaa analogisesti kyseisten eurooppalaisten säännöstöjen mukaista
asiayhteyteen nojautuvaa toimivaltaperustetta, voidaan todeta, että
asioiden keskinäinen yhteys kuuluu näiden säännöstöjen systematiikassa
tuomioistuimen erityisten toimivaltaperusteiden sääntelyn piiriin. Siten
sanottu toimivaltaperuste merkitsee jäsenvaltioidenkin kesken poikkeusta
tuomioistuimen toimivallan määräytymisen yleisistä lähtökohdista
ja perusteen soveltaminen edellyttää säännöstöissä säänneltyjen
edellytysten täyttymistä.
12. Korkein oikeus toteaa, että vastaajayhtiöt ovat kiistäneet
niihin kohdistetun kanteen perusteeksi ilmoitetun päävelkasuhteen
velvoittavuuden ja ainakin sen liittymisen A:n Startrading Oy:lle
antamaan takaussitoumukseen. Myös A, jolla ei ilmoituksensa mukaan
ollut ollut edes tietoa vastaajayhtiöiden ja Startrading Oy:n välisistä
oikeussuhteista, on asettanut kyseenalaiseksi mainitun velkasuhteen
olemassaolon. Näistä syistä ja ottaen huomioon edellä kohdassa 11
esitetty ei ole perustetta katsoa Porvoon käräjäoikeudella olevan asiassa
toimivaltaa myöskään nyt kysymyksessä olevien eurooppalaisten
säännöstöjen ilmentämien, asiayhteysoikeuspaikkaa koskevien
periaatteiden pohjalta.
13. Edellä lausutuilla perusteilla Korkein oikeus katsoo, ettei Porvoon
käräjäoikeus ole toimivaltainen tutkimaan A:n siellä vastaajayhtiöitä
vastaan nostamaa kannetta.