Perustelut
1. Tuomioistuimen toimivaltaa sekä tuomioiden täytäntöönpanoa
yksityisoikeuden alalla koskevan yleissopimuksen (Brysselin sopimus)
33 artiklan mukaan toisessa sopimusvaltiossa annetun tuomion
täytäntöönpanoa pyydetään täytäntöönpanovaltion lain mukaisesti.
Tästä seuraa, että täytäntöönpanoa koskevan hakemuksen käsittelyssä
on soveltuvin osin ja jollei yleissopimuksesta muuta johdu sovellettava
hakemusasian käsittelyä koskevia säännöksiä. Tällöin on kuitenkin
otettava huomioon Brysselin sopimuksen tavoitteet ja kansallisia
säännöksiä on sovellettava siten, ettei Brysselin sopimuksella luotu
yksinkertaistettu ja nopeutettu menettely tuomioiden täytäntöönpanon
turvaamiseksi vaarannu.
2. Asiassa on kysymys siitä, onko hakijalla oikeus saada korvausta
vastapuolelta puheena olevasta menettelystä aiheutuneista
oikeudenkäyntikuluista. Brysselin sopimuksessa ei ole määräyksiä
oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta. Asiaan sovellettavan, lailla
768/2002 kumotun hakemusasioiden käsittelystä yleisessä alioikeudessa
annetun lain (307/1986) 20 §:n 1 momentin viittaussäännöksen
perusteella on hakemusasiassa soveltuvin osin sovellettava
oikeudenkäymiskaaren 21 luvun säännöksiä.
3. Suoritusvelvollisuutta koskeva tuomio, jonka täytäntöönpanokelpoiseksi
julistamista on käräjäoikeudessa pyydetty, on koskenut
yksityisoikeudellista riitakysymystä, josta asianosaiset voisivat sopia
keskenään ilman oikeudenkäyntiäkin. Tuomion antamisen jälkeen
velallinen voi ehkäistä menettelyyn turvautumisen tarpeellisuuden
täyttämällä tuomion mukaisen maksuvelvollisuutensa. Vaikka tuomion
julistaminen täytäntöönpanokelpoiseksi voi tapahtua vain tuomioistuimen
päätöksellä, tämä ei kuitenkaan muuta asian tahdonvaltaista luonnetta.
Kysymys on siten asiasta, jossa sovinto on sallittu.
4. Kysymys oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta on näin ollen
ratkaistava noudattaen soveltuvin osin oikeudenkäymiskaaren 21 luvun
1 §:n säännöstä. Pykälän mukaan asianosainen, joka häviää asian, on
velvollinen korvaamaan kaikki vastapuolensa tarpeellisista toimenpiteistä
johtuvat kohtuulliset oikeudenkäyntikulut, jollei muualla laissa toisin
säädetä.
5. Käräjäoikeus on hyväksynyt HKK:n hakemuksen ja julistanut
puheena olevan A:n suoritusvelvollisuutta koskevan tuomion
täytäntöönpanokelpoiseksi. A on siten 21 luvun 1 §:n tarkoittamalla
tavalla hävinnyt asian.
6. Oikeudenkäymiskaaren 21 luvun 14 §:n 2 momentin mukaan ratkaisu
oikeudenkäyntikuluista on annettava samalla kun tuomioistuin ratkaisee
pääasian.
7. Brysselin sopimuksen 34 artiklan mukaan tuomioistuimen on
annettava päätöksensä viipymättä ja varaamatta sille, jota vastaan
täytäntöönpanoa pyydetään, tilaisuutta tulla kuulluksi hakemuksen
johdosta. Brysselin sopimuksen mukaisella menettelyllä pyritään
nopeuttamaan tuomion täytäntöönpanokelpoisuuden vahvistamista ja
turvaamaan sen täytäntöönpanoa. Tuomion täytäntöönpanokelpoiseksi
julistamista koskevan hakemuksen ratkaisemista ei voida viivyttää
oikeudenkäyntikuluvaatimuksen vuoksi.
8. Vastaajan oikeus tulla kuulluksi turvataan Brysselin sopimuksen
mukaisessa menettelyssä sillä, että vastaaja voi sopimuksen 36 artiklan
mukaisesti hakea muutosta täytäntöönpanokelpoisuudesta annettuun
päätökseen ja että muutoksenhaulle säädetty määräaika alkaa vasta siitä,
kun päätös on annettu hänelle tiedoksi.
9. Jättäessään tuomioon perustuvan maksuvelvollisuuden täyttämättä
siten, että velkojan täytyy turvautua nyt kysymyksessä olevaan
menettelyyn, velallinen tietää, että velkojalle tulee aiheutumaan kuluja,
eikä kuluvaatimuskaan siten ole velallisen kannalta yllätyksellinen.
10. Näillä perusteilla Korkein oikeus katsoo, että toisessa sopimusvaltiossa
annetun tuomion täytäntöönpanokelpoiseksi julistamista koskevan
hakemuksen johdosta aiheutuneita oikeudenkäyntikuluja koskeva
vaatimus voidaan käräjäoikeudessa ratkaista samalla kun hakemuskin ja
varaamatta velalliselle tilaisuutta tulla kuulluksi.
11. A:lle on sekä hovioikeudessa että Korkeimmassa oikeudessa varattu
tilaisuus tulla kuulluksi HKK:n kuluvaatimusten johdosta.
12. HKK on vaatinut korvauksena oikeudenkäyntikuluistaan
käräjäoikeudessa 875 euroa. HKK ei ole esittänyt laskua eikä
muutoinkaan oikeudenkäymiskaaren 21 luvun 14 §:n 1 momentin
mukaisesti eritellyt korvattavaksi vaadittujen oikeudenkäyntikulujensa
määrää ja niiden perustetta. HKK on kuitenkin ilmoittanut, että sille on
aiheutunut kuluja menettelyn kohteena olevan saksankielisen tuomion
kääntämisestä suomeksi ja asiamiehen käyttämisestä.
13. Korkein oikeus arvioi, että HKK:n tarpeellisista toimenpiteistä
johtuvat kohtuulliset oikeudenkäyntikulut tässä asiassa ovat 350
euroa. Tällöin on otettu huomioon, että tuomioistuinten ja eräiden
oikeushallintoviranomaisten suoritteista perittävistä maksuista annetun
lain 7 §:n 1 momentin 5 kohdan mukaan HKK on vieraan valtion
oikeushenkilönä vapaa käsittelymaksujen ja toimituskirjamaksujen
suorittamisesta tässä asiassa.