EUROOPAN UNIONIN TOIMINNASTA TEHDYN 
SOPIMUKSEN 
KONSOLIDOITU TOISINTOFI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/47

JOHDANTO-OSA  
HÄNEN MAJESTEETTINSA BELGIAN KUNINGAS, SAKSAN LIITTOTASAVALLAN PRESIDENTTI, RANSKAN TASAVAL ­
LAN PRESIDENTTI, ITALIAN TASAVALLAN PRESIDENTTI, HÄNEN KUNINKAALLINEN KORKEUTENSA LUXEMBUR ­
GIN SUURHERTTUATAR, HÄNEN MAJESTEETTINSA ALANKOMAIDEN KUNINGATAR (  1 ), jotka 
OVAT VAKAASTI PÄÄTTÄNEET  luoda perustan Euroopan kansojen yhä läheisemmälle liitolle,  
OVAT PÄÄTTÄNEET  yhteisellä toiminnalla turvata valtioidensa taloudellisen ja sosiaalisen edistyksen 
poistamalla Eurooppaa jakavat raja-aidat,  
ASETTAVAT  ponnistelujensa keskeiseksi tavoitteeksi kansojensa elin- ja työolojen jatkuvan parantami ­
sen,  
TUNNUSTAVAT , että olemassa olevien esteiden poistamiseksi tarvitaan yhtenäistä toimintaa takaamaan 
kasvun vakaus, kauppavaihdon tasapaino ja kilpailun rehellisyys,  
PYRKIVÄT  lujittamaan talouksiensa ykseyttä ja takaamaan niiden sopusointuisen kehityksen vähentä ­
mällä eri alueiden välisiä eroavuuksia ja muita heikommassa asemassa olevien alueiden jälkeenjää ­
neisyyttä,  
HALUAVAT  yhteisellä kauppapolitiikalla edistää kansainvälisen kaupan rajoitusten asteittaista poista ­
mista,  
PYRKIVÄT  lujittamaan sitä yhteisvastuullisuutta, joka yhdistää Eurooppaa ja merentakaisia maita, ja 
haluavat turvata niiden hyvinvoinnin kehityksen Yhdistyneiden Kansakuntien peruskirjan periaattei ­
den mukaisesti, ja  
OVAT PÄÄTTÄNEET  yhdistämällä tällä tavoin voimavaransa turvata ja lujittaa rauhaa ja vapautta ja 
kehottavat niitä Euroopan muita kansoja, joilla on sama ihanne, yhtymään heidän pyrkimyksiinsä, ja  
OVAT VAKAASTI PÄÄTTÄNEET  edistää kansojensa mahdollisimman korkeaa tiedontasoa luomalla laajat 
mahdollisuudet koulutuksen saantiin sekä jatkuvan koulutuksen avulla,  
OVAT NIMENNEET  täysivaltaisiksi edustajikseen:  
(täysivaltaisten edustajien luetteloa ei esitetä tässä)  
JOTKA  vaihdettuaan oikeiksi ja asianmukaisiksi todetut valtakirjansa ovat sopineet seuraavaa:FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/49  
( 1 ) Bulgarian tasavalta, Tšekin tasavalta, Tanskan kuningaskunta, Viron tasavalta, Irlanti, Helleenien tasavalta, Espanjan 
kuningaskunta, Kyproksen tasavalta. Latvian tasavalta, Liettuan tasavalta, Unkarin tasavalta, Maltan tasavalta, Itävallan 
tasavalta, Puolan tasavalta, Portugalin tasavalta, Romania, Slovenian tasavalta, Slovakian tasavalta, Suomen tasavalta, 
Ruotsin kuningaskunta sekä Iso-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta ovat sittemmin liittyneet 
Euroopan unionin jäseniksi.
ENSIMMÄINEN OSA  
PERIAATTEET 
1 artikla  
1. Tällä sopimuksella järjestetään Euroopan unionin toiminta ja määritellään unionin toimivallan 
alat ja rajat sekä sen käyttöä koskevat yksityiskohtaiset säännöt.  
2. Tämä sopimus ja sopimus Euroopan unionista ovat ne sopimukset, joihin unioni perustuu. 
Näistä kahdesta sopimuksesta, jotka ovat keskenään oikeudellisesti samanarvoiset, käytetään nimitystä 
’perussopimukset’.  
I OSASTO  
UNIONIN TOIMIVALLAN JAOTTELU JA TOIMIVALLAN ALAT  
2 artikla  
1. Kun perussopimuksissa annetaan unionille yksinomainen toimivalta tietyllä alalla, ainoastaan 
unioni voi toimia lainsäätäjänä ja antaa oikeudellisesti velvoittavia säädöksiä, kun taas jäsenvaltiot voivat tehdä näin ainoastaan unionin valtuuttamina tai unionin antamien säädösten täytäntöön 
panemiseksi.  
2. Kun perussopimuksissa annetaan unionille jäsenvaltioiden kanssa jaettu toimivalta tietyllä alalla, 
unioni ja jäsenvaltiot voivat toimia lainsäätäjänä ja antaa oikeudellisesti velvoittavia säädöksiä kysei
­
sellä alalla. Jäsenvaltiot käyttävät toimivaltaansa siltä osin kuin unioni ei ole käyttänyt omaansa. 
Jäsenvaltiot käyttävät jälleen toimivaltaansa siltä osin kuin unioni on päättänyt lakata käyttämästä 
omaansa. 
3. Jäsenvaltiot sovittavat yhteen talous- ja työllisyyspolitiikkansa tässä sopimuksessa määrättyjen 
sääntöjen mukaisesti, joiden laatiminen kuuluu unionin toimivaltaan.  
4. Unionilla on Euroopan unionista tehdyn sopimuksen määräysten mukaisesti toimivalta mää ­
ritellä ja toteuttaa yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa, mihin kuuluu myös yhteisen puolustuspo ­
litiikan asteittainen määrittely.  
5. Tietyillä aloilla ja perussopimuksissa määrätyin edellytyksin unionilla on toimivalta toteuttaa 
jäsenvaltioiden toimintaa tukevia, yhteensovittavia tai täydentäviä toimia, mutta tämä ei syrjäytä 
niiden toimivaltaa näillä aloilla.  
Oikeudellisesti velvoittavat unionin säädökset, jotka on annettu perussopimusten näitä aloja koske ­
vien määräysten perusteella, eivät voi käsittää jäsenvaltioiden lakien ja asetusten yhdenmukaistamista.  
6. Unionin toimivallan laajuus ja sen käyttöä koskevat säännöt määritetään perussopimusten 
kutakin alaa koskevissa määräyksissä.FI C 83/50 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
3 artikla  
1. Unionilla on yksinomainen toimivalta seuraavilla aloilla:  
a) tulliliitto;  
b) sisämarkkinoiden toimintaa varten tarvittavien kilpailusääntöjen vahvistaminen;  
c) niiden jäsenvaltioiden rahapolitiikka, joiden rahayksikkö on euro;  
d) meren elollisten luonnonvarojen säilyttäminen osana yhteistä kalastuspolitiikkaa;  
e) yhteinen kauppapolitiikka.  
2. Unionilla on myös yksinomainen toimivalta tehdä kansainvälinen sopimus, kun sopimuksen 
tekemisestä on säädetty lainsäätämisjärjestyksessä hyväksytyssä unionin säädöksessä tai kun tämä on 
välttämätöntä, jotta unioni voi käyttää sisäistä toimivaltaansa, tai siltä osin kuin se voi vaikuttaa 
yhteisiin sääntöihin tai muuttaa niiden ulottuvuutta.  
4 artikla  
1. Unionilla on jäsenvaltioiden kanssa jaettu toimivalta, kun unionille annetaan perussopimuksissa 
toimivaltaa, joka ei koske 3 ja 6 artiklassa tarkoitettuja aloja.  
2. Unionin ja jäsenvaltioiden kesken jaettua toimivaltaa sovelletaan seuraavilla pääaloilla:  
a) sisämarkkinat;  
b) sosiaalipolitiikka tässä sopimuksessa määriteltyjen näkökohtien osalta;  
c) taloudellinen, sosiaalinen ja alueellinen yhteenkuuluvuus;  
d) maatalous ja kalastus, meren elollisten luonnonvarojen säilyttämistä lukuun ottamatta;  
e) ympäristö;  
f) kuluttajansuoja;  
g) liikenne;  
h) Euroopan laajuiset verkot;  
i) energia;FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/51
j) vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue;  
k) kansanterveyteen liittyvät yhteiset turvallisuuskysymykset tässä sopimuksessa määriteltyjen näkö ­
kohtien osalta.  
3. Tutkimuksen, teknologisen kehittämisen ja avaruuden aloilla unionilla on toimivalta toteuttaa 
toimia, erityisesti määritellä ja panna täytäntöön ohjelmia ilman, että tämän toimivallan käyttäminen 
estää jäsenvaltioita käyttämästä omaa toimivaltaansa.  
4. Kehitysyhteistyön ja humanitaarisen avun aloilla unionilla on toimivalta toteuttaa toimia ja 
harjoittaa yhteistä politiikkaa ilman, että tämän toimivallan käyttäminen estää jäsenvaltioita käyttä ­
mästä omaa toimivaltaansa.  
5 artikla  
1. Jäsenvaltiot sovittavat yhteen talouspolitiikkansa unionin puitteissa. Tätä varten neuvosto hy ­
väksyy toimenpiteitä, erityisesti näiden politiikkojen laajat suuntaviivat.  
Jäsenvaltioihin, joiden rahayksikkö on euro, sovelletaan erityismääräyksiä.  
2. Unioni toteuttaa toimenpiteitä, joilla varmistetaan jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikkojen yhteen ­
sovittaminen, erityisesti määrittelemällä näiden politiikkojen suuntaviivat.  
3. Unioni voi tehdä aloitteita, joilla varmistetaan jäsenvaltioiden sosiaalipolitiikkojen yhteensovit ­
taminen.  
6 artikla  
Unionilla on toimivalta toteuttaa toimia jäsenvaltioiden toimien tukemiseksi, yhteensovittamiseksi tai 
täydentämiseksi. Nämä toimet koskevat Euroopan tasolla seuraavia aloja:  
a) ihmisten terveyden suojelu ja kohentaminen;  
b) teollisuus;  
c) kulttuuri;  
d) matkailu;  
e) yleissivistävä koulutus, ammatillinen koulutus, nuoriso ja urheilu;FI C 83/52 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
f) pelastuspalvelu;  
g) hallinnollinen yhteistyö.  
II OSASTO  
YLEISESTI SOVELLETTAVAT MÄÄRÄYKSET  
7 artikla  
Unioni varmistaa eri politiikkojensa ja toimiensa välisen johdonmukaisuuden kaikki tavoitteensa 
huomioon ottaen ja annetun toimivallan periaatetta noudattaen.  
8 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 3 artiklan 2 kohta) (  1 ) 
Unioni pyrkii kaikissa toimissaan poistamaan eriarvoisuutta miesten ja naisten välillä sekä edistämään 
miesten ja naisten välistä tasa-arvoa.  
9 artikla  
Unioni ottaa politiikkansa ja toimintansa määrittelyssä ja toteuttamisessa huomioon korkean työlli ­
syystason edistämiseen, riittävän sosiaalisen suojelun takaamiseen, sosiaalisen syrjäytymisen torjumi ­
seen sekä korkeatasoiseen koulutukseen ja ihmisten terveyden korkeatasoiseen suojeluun liittyvät 
vaatimukset.  
10 artikla  
Unioni pyrkii politiikkojensa ja toimiensa määrittelyssä ja toteuttamisessa torjumaan kaiken suku ­
puoleen, rotuun, etniseen alkuperään, uskontoon tai vakaumukseen, vammaisuuteen, ikään tai suku ­
puoliseen suuntautumiseen perustuvan syrjinnän.  
11 artikla  
(aiempi SEU-sopimuksen 6 artikla)  
Ympäristönsuojelua koskevat vaatimukset on sisällytettävä unionin politiikan ja toiminnan määritte ­
lyyn ja toteuttamiseen, erityisesti kestävän kehityksen edistämiseksi.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/53  
( 1 ) Tämä viite on vain ohjeellinen. Tarkempia tietoja varten kts. perussopimusten aiemman ja uuden numeroinnin väliset 
vastaavuustaulukot.
12 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 153 artiklan 2 kohta)  
Kuluttajansuojaa koskevat vaatimukset otetaan huomioon unionin muita politiikkoja ja muuta toi ­
mintaa määriteltäessä ja toteutettaessa.  
13 artikla  
Laatiessaan ja pannessaan täytäntöön unionin maatalous-, kalastus- ja liikennepolitiikkaa, sisämark ­
kinoita sekä politiikkaa tutkimuksen, teknologisen kehittämisen ja avaruuden aloilla unioni ja jäsen ­
valtiot ottavat eläinten, jotka ovat tuntevia olentoja, hyvinvoinnin vaatimukset täysimääräisesti huo ­
mioon kunnioittaen samalla erityisesti uskonnollisiin rituaaleihin, kulttuuriperinteeseen ja alueelliseen 
perintöön liittyviä jäsenvaltioiden lakeja ja hallinnollisia määräyksiä sekä tapoja.  
14 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 16 artikla)  
Ottaen huomioon yleistä taloudellista etua koskevien palvelujen tärkeän aseman unionin yhteisten 
arvojen joukossa ja niiden merkityksen sosiaalisen ja alueellisen yhteenkuuluvuuden edistämisessä 
unioni ja jäsenvaltiot huolehtivat kukin toimivaltansa mukaisesti ja perussopimusten soveltamisalalla 
siitä, että tällaiset palvelut toimivat sellaisten periaatteiden pohjalta ja sellaisin, erityisesti taloudellisin ja rahoituksellisin, edellytyksin, että ne voivat täyttää tehtävänsä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 
Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 4 artiklan ja tämän sopimuksen 93, 106 ja 107 artiklan 
soveltamista. Euroopan parlamentti ja neuvosto määrittelevät tavallista lainsäätämisjärjestystä noudat
­
taen annetulla asetuksella nämä periaatteet ja edellytykset, sanotun kuitenkaan rajoittamatta perus ­
sopimusten mukaista jäsenvaltioiden toimivaltaa tarjota, tilata ja rahoittaa tällaisia palveluja.  
15 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 255 artikla)  
1. Unionin toimielimet, elimet ja laitokset toimivat mahdollisimman avoimesti edistääkseen hyvää 
hallintotapaa ja varmistaakseen kansalaisyhteiskunnan osallistumisen.  
2. Euroopan parlamentin istunnot ovat julkisia, samoin neuvoston istunnot silloin kun neuvosto 
käsittelee ehdotuksia lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäviksi säädöksiksi ja äänestää niistä.  
3. Kaikilla unionin kansalaisilla sekä kaikilla luonnollisilla henkilöillä, jotka asuvat jossain jäsen ­
valtiossa, tai kaikilla oikeushenkilöillä, joilla on sääntömääräinen kotipaikka jossain jäsenvaltiossa, on 
oikeus tutustua unionin toimielinten, elinten ja laitosten asiakirjoihin niiden tallennemuodosta riip ­
pumatta jäljempänä tämän kohdan mukaisesti määriteltyjen periaatteiden ja edellytysten mukaisesti.FI C 83/54 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
Euroopan parlamentti ja neuvosto vahvistavat tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen annettavilla 
asetuksilla asiakirjoihin tutustumisoikeutta koskevat yleiset periaatteet ja rajoitukset julkisen tai yksi ­
tyisen edun huomioon ottamiseksi.  
Kukin toimielin, elin tai laitos varmistaa työskentelynsä avoimuuden ja täsmentää omassa työjärjes ­
tyksessään toisessa alakohdassa tarkoitettujen asetusten mukaisesti erityismääräykset oikeudesta tu ­
tustua toimielimen, elimen tai laitoksen asiakirjoihin.  
Euroopan unionin tuomioistuimeen, Euroopan keskuspankkiin ja Euroopan investointipankkiin so ­
velletaan tämän kohdan määräyksiä vain niiden hoitaessa hallinnollisia tehtäviä.  
Euroopan parlamentti ja neuvosto varmistavat lain säädäntömenettelyihin liittyvien asiakirjojen julki ­
suuden toisessa alakohdassa tarkoitetussa asetuksessa säädetyin edellytyksin.  
16 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 286 artikla)  
1. Jokaisella on oikeus henkilötietojensa suojaan.  
2. Euroopan parlamentti ja neuvosto antavat tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen luonnol ­
listen henkilöiden suojaa koskevat säännöt, jotka koskevat unionin toimielinten, elinten ja laitosten 
sekä jäsenvaltioiden, silloin kun viimeksi mainitut toteuttavat unionin oikeuden soveltamisalaan 
kuuluvaa toimintaa, suorittamaa henkilötietojen käsittelyä, sekä säännöt, jotka koskevat näiden tie ­
tojen vapaata liikkuvuutta. Näiden sääntöjen noudattamista valvoo riippumaton viranomainen.  
Tämän artiklan nojalla annetut säännöt eivät vaikuta Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 
39 artiklassa tarkoitettuihin erityisiin sääntöihin.  
17 artikla  
1. Unioni kunnioittaa kirkkojen ja uskonnollisten yhdistysten tai yhdyskuntien asemaa, joka niillä 
on kansallisen lainsäädännön mukaisesti jäsenvaltioissa, eikä puutu siihen.  
2. Unioni kunnioittaa myös elämänkatsomuksellisten ja ei-tunnustuksellisten järjestöjen asemaa, 
joka niillä on kansallisen lainsäädännön mukaisesti.  
3. Unioni käy avointa ja säännöllistä vuoropuhelua näiden kirkkojen ja järjestöjen kanssa tunnus ­
taen niiden identiteetin ja erityisen tehtävän.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/55
TOINEN OSA  
SYRJINTÄKIELTO JA UNIONIN KANSALAISUUS  
18 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 12 artikla)  
Kaikki kansalaisuuteen perustuva syrjintä on kiellettyä perussopimusten soveltamisalalla, sanotun 
kuitenkaan rajoittamatta perussopimusten erityismääräysten soveltamista.  
Euroopan parlamentti ja neuvosto voivat tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen toteuttaa sään ­
telyn tällaisen syrjinnän kieltämiseksi.  
19 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 13 artikla)  
1. Neuvosto voi perussopimuksissa unionille uskotun toimivallan rajoissa yksimielisesti erityisessä 
lainsäätämisjärjestyksessä ja Euroopan parlamentin hyväksynnän saatuaan toteuttaa tarvittavat toi ­
menpiteet sukupuoleen, rotuun, etniseen alkuperään, uskontoon tai vakaumukseen, vammaisuuteen, 
ikään tai sukupuoliseen suuntautumiseen perustuvan syrjinnän torjumiseksi, sanotun kuitenkaan 
rajoittamatta perussopimusten muiden määräysten soveltamista.  
2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa määrätään, Euroopan parlamentti ja neuvosto voivat tavallista 
lainsäätämisjärjestystä noudattaen hyväksyä perusperiaatteet, jotka koskevat unionin edistämistoimen ­
piteitä, jotka eivät merkitse jäsenvaltioiden lakien tai asetusten yhdenmukaistamista, tukeakseen jä ­
senvaltioiden toimia, joilla pyritään myötävaikuttamaan 1 kohdassa tarkoitettujen tavoitteiden tote ­
uttamiseen.  
20 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 17 artikla)  
1. Otetaan käyttöön unionin kansalaisuus. Unionin kansalainen on jokainen, jolla on jonkin 
jäsenvaltion kansalaisuus. Unionin kansalaisuus täydentää mutta ei korvaa jäsenvaltion kansalaisuutta.  
2. Unionin kansalaisella on perussopimuksissa määrätyt oikeudet ja velvollisuudet. Hänellä on 
muun muassa:  
a) oikeus liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella;  
b) äänioikeus ja vaalikelpoisuus Euroopan parlamentin vaaleissa ja kunnallisvaaleissa siinä jäsenval ­
tiossa, jossa hän asuu, samoin edellytyksin kuin tämän valtion kansalaisilla;FI C 83/56 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
c) ollessaan sellaisen kolmannen maan alueella, jossa jäsenvaltiolla, jonka kansalainen hän on, ei ole 
edustusta, oikeus saada minkä tahansa jäsenvaltion diplomaatti- ja konsuliviranomaisilta suojelua 
samoin edellytyksin kuin tämän valtion kansalaisilla;  
d) oikeus vedota Euroopan parlamenttiin ja kääntyä Euroopan oikeusasiamiehen, unionin toimielin ­
ten ja neuvoa-antavien elinten puoleen jollakin perussopimusten kielellä ja saada vastaus samalla 
kielellä.  
Näitä oikeuksia käytetään perussopimuksissa ja niiden soveltamiseksi hyväksytyissä toimenpiteissä 
määritellyin edellytyksin ja rajoituksin.  
21 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 18 artikla)  
1. Jokaisella unionin kansalaisella on oikeus vapaasti liikkua ja oleskella jäsenvaltioiden alueella, 
jollei perussopimuksissa määrätyistä tai sen soveltamisesta annetuissa säännöksissä säädetyistä rajoi ­
tuksista ja ehdoista muuta johdu.  
2. Jos jokin unionin toimi osoittautuu tarpeelliseksi tämän tavoitteen saavuttamiseksi eikä perus ­
sopimuksissa ole määräyksiä tähän tarvittavista valtuuksista, Euroopan parlamentti ja neuvosto voivat tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen antaa säännöksiä 1 kohdassa tarkoitettujen oikeuksien käyttämisen helpottamiseksi.  
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettua tarkoitusta varten ja jollei perussopimuksissa ole määräyksiä 
tähän toimintaan tarvittavista valtuuksista, neuvosto voi erityistä lainsäätämisjärjestystä noudattaen 
säätää toimenpiteistä, jotka koskevat sosiaaliturvaa tai sosiaalista suojelua. Neuvosto tekee ratkaisunsa 
yksimielisesti Euroopan parlamenttia kuultuaan.  
22 artikla
 
(aiempi EY-sopimuksen 19 artikla)  
1. Jokaisella unionin kansalaisella on kunnallinen äänioikeus ja vaalikelpoisuus jäsenvaltiossa, jossa 
hän asuu mutta jonka kansalainen hän ei ole, samoin edellytyksin kuin tuon jäsenvaltion omilla 
kansalaisilla. Tätä oikeutta käytetään niiden yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti, jotka neuvosto 
antaa yksimielisesti erityisessä lainsäätämisjärjestyksessä ja Euroopan parlamenttia kuultuaan; näihin 
yksityiskohtaisiin sääntöihin voi sisältyä poikkeussäännöksiä, jos ne ovat perusteltuja jonkin jäsen ­
valtion erityisten ongelmien takia.  
2. Jokaisella unionin kansalaisella on äänioikeus ja vaalikelpoisuus Euroopan parlamentin vaaleissa 
jäsenvaltiossa, jossa hän asuu mutta jonka kansalainen hän ei ole, samoin edellytyksin kuin tuon 
jäsenvaltion omilla kansalaisilla, edellä sanotun kuitenkaan rajoittamatta 223 artiklan 1 kohdan ja sen 
soveltamisesta annettujen säännösten soveltamista. Tätä oikeutta käytetään niiden yksityiskohtaisten 
sääntöjen mukaisesti, jotka neuvosto antaa yksimielisesti erityisessä lainsäätämisjärjestyksessä ja Eu ­
roopan parlamenttia kuultuaan; näihin yksityiskohtaisiin sääntöihin voi sisältyä poikkeussäännöksiä, 
jos ne ovat perusteltuja jonkin jäsenvaltion erityisten ongelmien takia.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/57
23 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 20 artikla)  
Jokainen unionin kansalainen saa kolmannen maan alueella, jossa jäsenvaltiolla, jonka kansalainen 
hän on, ei ole edustusta, suojelua minkä tahansa jäsenvaltion diplomaatti- ja konsuliviranomaisilta 
samoin edellytyksin kuin kyseisen jäsenvaltion omat kansalaiset. Jäsenvaltiot hyväksyvät tarvittavat 
säännökset ja aloittavat tällaisen suojelun turvaamiseksi tarvittavat kansainväliset neuvottelut.  
Neuvosto voi erityistä lainsäätämisjärjestystä noudattaen ja Euroopan parlamenttia kuultuaan antaa 
direktiivejä tällaista suojelua helpottavista tarpeellisista yhteensovittamis- ja yhteistyötoimenpiteistä.  
24 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 21 artikla)  
Euroopan parlamentti ja neuvosto antavat tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen asetuksilla 
säännökset Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 11 artiklassa tarkoitetun kansalaisten tekemän 
kansalaisaloitteen esittämistä varten vaadittavista menettelyistä ja edellytyksistä, mukaan lukien niiden 
jäsenvaltioiden vähimmäismäärä, joista aloitteen tekijöiden on oltava kotoisin.  
Jokaisella unionin kansalaisella on oikeus vedota Euroopan parlamenttiin 227 artiklan mukaisesti.  
Jokainen unionin kansalainen voi kääntyä 228 artiklan mukaisesti asetettavan oikeusasiamiehen 
puoleen. 
Jokainen unionin kansalainen voi kirjoittaa tässä artiklassa tai Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 
13 artiklassa tarkoitetulle toimielimelle tai elimelle jollakin Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 
55 artiklan 1 kohdassa mainitulla kielellä ja saada vastauksen samalla kielellä.  
25 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 22 artikla)  
Komissio antaa Euroopan parlamentille, neuvostolle sekä talous- ja sosiaalikomitealle joka kolmas 
vuosi kertomuksen tämän osan määräysten soveltamisesta. Tässä kertomuksessa otetaan huomioon 
unionin kehitys.  
Tältä pohjalta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta perussopimusten muiden määräysten soveltamista, 
neuvosto voi yksimielisesti erityisessä lainsäätämisjärjestyksessä ja Euroopan parlamentin hyväksyn ­
nän saatuaan antaa 20 artiklan 2 kohdassa lueteltujen oikeuksien täydentämisestä säännöksiä. Sään ­
nökset tulevat voimaan kun jäsenvaltiot ovat hyväksyneet ne valtiosääntönsä asettamien vaatimusten 
mukaisesti.FI C 83/58 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
KOLMAS OSA  
UNIONIN SISÄISET POLITIIKAT JA TOIMET  
I OSASTO  
SISÄMARKKINAT  
26 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 14 artikla)  
1. Unioni hyväksyy perussopimusten asiaa koskevien määräysten mukaisesti toimenpiteet, joiden 
tarkoituksena on toteuttaa sisämarkkinat tai varmistaa niiden toiminta.  
2. Sisämarkkinat käsittävät alueen, jolla ei ole sisäisiä rajoja ja jolla tavaroiden, henkilöiden, 
palvelujen ja pääomien vapaa liikkuvuus taataan perussopimusten määräysten mukaisesti.  
3. Neuvosto määrittelee komission ehdotuksesta ne suuntaviivat ja edellytykset, jotka ovat tarpeen 
tasapainoisen edistymisen takaamiseksi kaikilla kyseisillä aloilla.  
27 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 15 artikla)  
Laatiessaan ehdotuksiaan 26 artiklassa tarkoitettujen tavoitteiden toteuttamiseksi komissio ottaa 
huomioon sen, kuinka paljon tiettyjen eri kehitystasoilla olevien kansantalouksien täytyy ponnistella 
sisämarkkinoiden toteuttamiseksi, ja se voi tehdä ehdotuksia aiheellisiksi säännöksiksi.  
Jos nämä säännökset ovat muodoltaan poikkeussäännöksiä, niiden tulee olla väliaikaisia ja sellaisia, 
että ne aiheuttavat mahdollisimman vähän häiriötä sisämarkkinoiden toiminnalle.  
II OSASTO  
TAVAROIDEN VAPAA LIIKKUVUUS  
28 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 23 artikla)  
1. Unioniin sisältyy tulliliitto, joka käsittää kaiken tavaroiden kaupan ja merkitsee, että vienti- ja 
tuontitullit sekä kaikki vaikutukseltaan vastaavat maksut ovat kiellettyjä jäsenvaltioiden välillä ja että 
toteutetaan yhteinen tullitariffi suhteessa kolmansiin maihin.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/59
2. Tämän osaston 30 artiklan ja 3 luvun määräyksiä sovelletaan jäsenvaltioista peräisin oleviin 
tuotteisiin sekä sellaisiin kolmansista maista tuleviin tuotteisiin, jotka ovat jäsenvaltioissa vapaassa 
vaihdannassa.  
29 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 24 artikla)  
Kolmansista maista tulevien tuotteiden katsotaan olevan jäsenvaltiossa vapaassa vaihdannassa, jos 
tuontimuodollisuuksia on noudatettu ja tuotteista on tässä jäsenvaltiossa kannettu niistä menevät 
tullit tai vaikutukseltaan vastaavat maksut eikä näitä tulleja tai maksuja ole kokonaan tai osittain palautettu.
 
1 LUKU  
TULLILIITTO 
30 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 25 artikla)  
Tuonti- ja vientitullit tai vaikutukseltaan vastaavat maksut ovat kiellettyjä jäsenvaltioiden välillä. Tämä 
koskee myös fiskaalisia tulleja.  
31 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 26 artikla)  
Neuvosto vahvistaa komission ehdotuksesta yhteisen tullitariffin tullit.  
32 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 27 artikla)  
Hoitaessaan tässä luvussa määrättyjä tehtäviään komissio pitää lähtökohtanaan:  
a) tarvetta edistää jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden välistä kauppaa;  
b) kilpailun edellytysten kehitystä unionissa siltä osin kuin se parantaa yritysten kilpailukykyä;  
c) raaka-aineiden ja puolivalmisteiden saantia koskevia unionin tarpeita, jolloin komissio huolehtii 
siitä, että jäsenvaltioiden välisiä kilpailun edellytyksiä valmiiden tuotteiden osalta ei vääristetä;  
d) tarvetta välttää vakavia häiriöitä jäsenvaltioiden taloudessa sekä tarvetta varmistaa tuotannon 
järkiperäinen kehitys ja kulutuksen kasvu unionissa.FI C 83/60 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
2 LUKU  
TULLIYHTEISTYÖ  
33 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 135 artikla)  
Euroopan parlamentti ja neuvosto toteuttavat perussopimusten soveltamisalalla tavallista lainsää ­
tämisjärjestystä noudattaen toimenpiteitä jäsenvaltioiden sekä jäsenvaltioiden ja komission välisen 
tulliyhteistyön vahvistamiseksi.  
3 LUKU  
JÄSENVALTIOIDEN VÄLISTEN MÄÄRÄLLISTEN RAJOITUSTEN KIELTÄMINEN  
34 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 28 artikla)  
Jäsenvaltioiden väliset tuonnin määrälliset rajoitukset ja kaikki vaikutukseltaan vastaavat toimenpiteet 
ovat kiellettyjä.  
35 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 29 artikla)  
Jäsenvaltioiden väliset viennin määrälliset rajoitukset ja kaikki vaikutukseltaan vastaavat toimenpiteet 
ovat kiellettyjä.  
36 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 30 artikla)  
Mitä 34 ja 35 artiklassa määrätään, ei estä sellaisia tuontia, vientiä tai kauttakuljetusta koskevia 
kieltoja tai rajoituksia, jotka ovat perusteltuja julkisen moraalin, yleisen järjestyksen tai turvallisuuden kannalta, ihmisten, eläinten tai kasvien terveyden ja elämän suojelemiseksi, taiteellisten, historiallisten 
tai arkeologisten kansallisaarteiden suojelemiseksi taikka teollisen ja kaupallisen omaisuuden suojele
­
miseksi. Nämä kiellot tai rajoitukset eivät kuitenkaan saa olla keino mielivaltaiseen syrjintään tai 
jäsenvaltioiden välisen kaupan peiteltyyn rajoittamiseen.  
37 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 31 artikla)  
1. Jäsenvaltiot mukauttavat kaupallisia valtion monopolejaan niin, että tavaroiden hankintaa tai 
myyntiä koskevissa ehdoissa ei syrjitä jäsenvaltioiden kansalaisia.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/61
Tämän artiklan määräyksiä sovelletaan kaikkiin toimielimiin, joiden välityksellä jäsenvaltio lain nojalla 
tai tosiasiallisesti suoraan tai välillisesti valvoo tai ohjaa jäsenvaltioiden välistä tuontia tai vientiä 
taikka olennaisesti vaikuttaa siihen. Näitä määräyksiä sovelletaan myös monopoleihin, jotka perus ­
tuvat valtion myöntämään yksinoikeuteen.  
2. Jäsenvaltiot eivät toteuta uusia toimenpiteitä, jotka ovat ristiriidassa 1 kohdan periaatteiden 
kanssa tai joilla rajoitetaan jäsenvaltioiden välisten tullien ja määrällisten rajoitusten kieltämistä 
koskevien artiklojen soveltamisalaa.  
3. Jos kaupalliseen valtion monopoliin liittyy sääntely, jonka tarkoituksena on helpottaa maatalo ­
ustuotteiden menekkiä tai varmistaa niistä paras mahdollinen tuotto, tätä artiklaa sovellettaessa on tarpeen antaa yhtäläiset takeet niiden tuottajien työllisyydestä ja elintasosta, joita asia koskee.  
III OSASTO
 
MAATALOUS JA KALASTUS  
38 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 32 artikla)  
1. Unioni määrittelee yhteisen maatalous- ja kalastuspolitiikan ja toteuttaa sitä.  
Sisämarkkinat käsittävät myös maatalouden, kalastu ksen ja maataloustuotteiden kaupan. Maatalous ­
tuotteilla tarkoitetaan maanpinnan kasvutuotteita, kotieläintalouden tuotteita ja kalataloustuotteita sekä sellaisia ensimmäisen jalostusasteen tuotteita, jotka suoraan liittyvät näihin tuotteisiin. Viittauk
­
silla yhteiseen maatalouspolitiikkaan tai maatalouteen ja ilmauksella ’maatalous-’ tarkoitetaan myös 
kalastusta tämän alan erityispiirteet huomioon ottaen.  
2. Sisämarkkinoiden toteuttamista ja toimintaa koskevia määräyksiä sovelletaan maataloustuottei ­
siin, jollei 39–44 artiklassa toisin määrätä.  
3. Tuotteet, joihin sovelletaan 39–44 artiklan määräyksiä, mainitaan liitteessä I olevassa luette ­
lossa. 
4. Maataloustuotteiden sisämarkkinoiden toiminnan ja kehittämisen yhteydessä on toteutettava 
yhteinen maatalouspolitiikka.  
39 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 33 artikla)  
1. Yhteisen maatalouspolitiikan tavoitteena on:  
a) lisätä maatalouden tuottavuutta edistämällä teknistä kehitystä sekä varmistamalla, että maatalous ­
tuotantoa kehitetään järkiperäisesti ja että tuotannontekijöitä, varsinkin työvoimaa, hyödynnetään parhaalla mahdollisella tavalla;FI C 83/62 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
b) taata näin maatalousväestölle kohtuullinen elintaso erityisesti lisäämällä maataloudessa työskente ­
levien henkeä kohti laskettuja tuloja;  
c) vakauttaa markkinat;  
d) varmistaa tarvikkeiden saatavuus;  
e) taata kohtuulliset kuluttajahinnat.  
2. Yhteistä maatalouspolitiikkaa ja sen mahdollisia erityismenetelmiä suunniteltaessa otetaan huo ­
mioon: 
a) maatalouselinkeinon erityisluonne, joka johtuu maatalouden yhteiskunnallisesta rakenteesta sekä 
eri maatalousalueiden välisistä rakenteellisista eroista ja luonnonolojen eroista;  
b) tarve toteuttaa aiheelliset mukautukset asteittain;  
c) se, että maatalous on jäsenvaltioissa tuotannonala, joka liittyy läheisesti talouteen kokonaisuu ­
dessaan.  
40 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 34 artikla)  
1. Edellä 39 artiklassa lueteltujen tavoitteiden saavuttamiseksi toteutetaan yhteinen maatalouden 
markkinajärjestely.  
Tuotteen mukaan järjestelynä on jokin seuraavista:  
a) yhteiset kilpailusäännöt;  
b) erilaisten kansallisten markkinajärjestelyjen pakollinen yhteensovittaminen;  
c) Euroopan markkinajärjestely.  
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu yhteinen järjestely voi käsittää kaikki 39 artiklassa lueteltujen 
tavoitteiden toteuttamiseksi tarpeelliset toimenpiteet, erityisesti hintasääntelyn, tuen tuotteiden tuo ­
tantoa ja myyntiä varten, varastoimis- ja tasausjärjestelyt sekä yhteiset viennin ja tuonnin vakautta ­
misjärjestelmät.  
Yhteisen järjestelyn tulee rajoittua vain 39 artiklassa lueteltujen tavoitteiden toteuttamiseen, eikä siinä 
saa syrjiä tuottajia tai kuluttajia unionissa.  
Mahdollisen yhteisen hintapolitiikan tulee pohjautua yhteisiin perusteisiin ja yhdenmukaisiin lasken ­
tamenetelmiin.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/63
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun yhteisen järjestelyn tavoitteiden toteuttamiseksi voidaan perustaa 
yksi tai useampi maatalouden ohjaus- ja tukirahasto.  
41 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 35 artikla)  
Edellä 39 artiklassa lueteltujen tavoitteiden saavuttamiseksi yhteisessä maatalouspolitiikassa voidaan:  
a) sovittaa tehokkaalla tavalla yhteen pyrkimykset ammatillisessa koulutuksessa, tutkimuksessa ja 
maatalousneuvonnassa, jolloin voidaan yhteisesti rahoittaa hankkeita tai laitoksia;  
b) yhteisin toimin edistää joidenkin tuotteiden kulutusta.  
42 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 36 artikla)  
Maataloustuotteiden tuotantoon ja kauppaan sovelletaan kilpailusääntöjä koskevan luvun määräyksiä 
vain siltä osin kuin Euroopan parlamentti ja neuvosto 43 artiklan 2 kohdan mukaisesti ja niissä 
määrättyä menettelyä noudattaen sekä ottaen huomioon 39 artiklassa luetellut tavoitteet määrittää.  
Neuvosto voi komission ehdotuksesta antaa luvan tuen myöntämiseen:  
a) rakenteellisista syistä tai luonnonolojen vuoksi epäedullisessa asemassa olevien yritysten suojele ­
miseksi;  
b) taloudellisten kehitysohjelmien mukaisesti.  
43 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 37 artikla)  
1. Komissio tekee ehdotuksia yhteisen maatalouspolitiikan suunnittelemisesta, sen toteuttamisesta 
ja kansallisten järjestelyjen korvaamisesta jollakin 40 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla järjestelmällä sekä tässä osastossa erityisesti mainittujen toimenpiteiden toteuttamisesta.  
Näissä ehdotuksissa on otettava huomioon tässä osastossa mainittujen maatalousasioiden keskinäinen 
riippuvuus.  
2. Euroopan parlamentti ja neuvosto säätävät tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen ja talous- 
ja sosiaalikomiteaa kuultuaan 40 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta yhteisestä maatalouden markki
­
najärjestelystä sekä muista yhteisen maatalous- ja kalastuspolitiikan tavoitteiden toteuttamisessa tar ­
vittavista säännöksistä.FI C 83/64 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
3. Neuvosto hyväksyy komission ehdotuksesta hintojen, maksujen, tukien ja määrällisten rajoitus ­
ten vahvistamiseen sekä kalastusmahdollisuuksien vahvistamiseen ja jakamiseen liittyvät toimenpiteet.  
4. Kansalliset markkinajärjestelyt voidaan korvata 40 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla yhteisellä 
järjestelyllä 2 kohdassa määrätyin edellytyksin, jos:  
a) yhteinen järjestely antaa niille korvaamista vastustaville jäsenvaltioille, joilla on kansallinen järjes ­
tely kyseistä tuotantoa varten, yhtäläiset takeet niiden tuottajien työllisyydestä ja elintasosta, joita 
asia koskee; tällöin otetaan huomioon mahdollisen mukauttamisen ja tarpeellisen erikoistumisen 
aikataulu; ja  
b) tämä järjestely takaa kaupankäynnille unionissa vastaavat edellytykset kuin kansallisilla markki ­
noilla. 
5. Jos joitakin raaka-aineita varten muodostetaan yhteinen järjestely ennen kuin on olemassa 
yhteinen järjestely vastaavia jalostettuja tuotteita varten, näitä raaka-aineita voidaan tuoda unionin 
ulkopuolelta, jos niitä käytetään jalostettuihin tuotteisiin, jotka on tarkoitettu vietäviksi kolmansiin 
maihin. 
44 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 38 artikla)  
Jos jotakin tuotetta koskee jäsenvaltiossa sellainen kansallinen markkinajärjestely tai siihen sovelletaan 
sellaista vaikutukseltaan vastaavaa kansallista sääntelyä, joka vaikuttaa toisen jäsenvaltion vastaavan ­
laiseen tuotantoon, jäsenvaltiot perivät tasoitusmaksua tuotaessa tätä tuotetta jäsenvaltiosta, jossa kyseinen järjestely on tai jossa kyseistä sääntelyä sovelletaan, jollei tämä valtio peri tasoitusmaksua tuotteen viennistä.  
Komissio vahvistaa nämä maksut niin suuriksi kuin tasapainon palauttamiseksi on tarpeen; komissio 
voi myös antaa luvan muihin toimenpiteisiin, joiden edellytykset ja joita koskevat yksityiskohtaiset säännöt se määrittelee.  
IV OSASTO
 
HENKILÖIDEN, PALVELUJEN JA PÄÄOMIEN VAPAA LIIKKUVUUS  
1 LUKU  
TYÖNTEKIJÄT  
45 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 39 artikla)  
1. Turvataan työntekijöiden vapaa liikkuvuus unionissa.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/65
2. Se merkitsee, että kaikki kansalaisuuteen perustuva jäsenvaltioiden työntekijöiden syrjintä työ ­
sopimusten tekemisessä sekä palkkauksessa ja muissa työehdoissa poistetaan.  
3. Yleisen järjestyksen tai turvallisuuden taikka kansanterveyden vuoksi perustelluin rajoituksin se 
sisältää oikeuden:  
a) hakea tosiasiallisesti tarjottua työtä;  
b) liikkua tässä tarkoituksessa vapaasti jäsenvaltioiden alueella;  
c) oleskella jäsenvaltion alueella työn tekemiseksi tämän valtion kotimaisten työntekijöiden työsuh ­
detta koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten mukaisesti;  
d) työsuhteen päätyttyä jäädä jäsenvaltion alueelle komission antamissa asetuksissa säädetyin edelly ­
tyksin.  
4. Tämän artiklan määräykset eivät koske julkishallinnon palvelussuhteita.  
46 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 40 artikla)  
Euroopan parlamentti ja neuvosto toteuttavat tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen ja talous- ja 
sosiaalikomiteaa kuultuaan direktiivein tai asetuksin ne toimenpiteet, jotka ovat tarpeen 45 artiklassa 
tarkoitetun työntekijöiden vapaan liikkuvuuden toteuttamiseksi, erityisesti:  
a) varmistamalla kansallisten työvoimaviranomaisten kiinteän yhteistoiminnan;  
b) poistamalla sellaiset kansallisesta lainsäädännöstä ja jäsenvaltioiden välisistä aikaisemmista sopi ­
muksista johtuvat hallinnolliset menettelyt ja käytännöt sekä avoinna oleviin työpaikkoihin pääsyä 
koskevat määräajat, joiden voimassa pitäminen olisi esteenä työntekijöiden liikkuvuuden vapaut ­
tamiselle;  
c) poistamalla kaikki sellaiset kansallisesta lainsäädännöstä ja jäsenvaltioiden välisistä aikaisemmista 
sopimuksista johtuvat määräajat ja muut rajoitukset, joilla asetetaan muiden jäsenvaltioiden työn ­
tekijöille erilaiset työpaikan vapaata valintaa koskevat ehdot kuin jäsenvaltion kotimaisille työn ­
tekijöille;  
d) toteuttamalla järjestelmiä, joiden avulla työtä välitetään ja työvoiman kysynnän ja tarjonnan 
välinen tasapaino säilytetään siten, että eri alueilla ja teollisuudenaloilla vältetään elintasoa ja 
työllisyyttä uhkaavat vakavat vaarat.FI C 83/66 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
47 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 41 artikla)  
Jäsenvaltiot edistävät nuorten työntekijöiden vaihtoa osana yhteistä toimintaohjelmaa.  
48 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 42 artikla)  
Euroopan parlamentti ja neuvosto toteuttavat tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen komission 
ehdotuksesta sellaiset sosiaaliturvan alan toimenpiteet, jotka ovat tarpeen työntekijöiden vapaan 
liikkuvuuden toteuttamiseksi, erityisesti ottamalla käyttöön järjestelmän, joka turvaa palkattuina työn ­
tekijöinä tai itsenäisinä ammatinharjoittajina toimiville siirtotyöläisille ja heidän huollettavilleen sen, 
että:  
a) kaudet, jotka eri maiden lainsäädännön mukaan otetaan huomioon oikeuden saamiseksi etuuteen 
ja sen säilyttämiseksi sekä etuuden määrän laskemiseksi, lasketaan yhteen;  
b) etuudet maksetaan jäsenvaltioiden alueella asuville.  
Jos neuvoston jäsen ilmoittaa, että ehdotus ensimmäisessä kohdassa tarkoitetuksi lainsäätämisjärjes ­
tyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi vaikuttaisi sen sosiaaliturvajärjestelmän tärkeisiin näkökohtiin, sen soveltamisala, kustannukset tai rahoitusrakenne mukaan luettuina, taikka vaikuttaisi järjestelmän 
rahoituksen tasapainoon, se voi pyytää asian saattamista Eurooppa-neuvoston käsiteltäväksi. Tässä 
tapauksessa tavallisen lainsäätämisjärjestyksen mukainen menettely keskeytetään. Asiaa käsiteltyään Eurooppa-neuvosto neljän kuukauden kuluessa keskeyttämisestä joko:  
a) palauttaa esityksen neuvostolle, mikä lopettaa tavallisen lainsäätämisjärjestyksen mukaisen menet
­
telyn keskeyttämisen, tai  
b) ei toimi tai pyytää komissiota tekemään uuden ehdotuksen; tässä tapauksessa katsotaan, ettei alun 
perin ehdotettua säädöstä ole annettu.  
2 LUKU  
SIJOITTAUTUMISOIKEUS  
49 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 43 artikla)  
Jäljempänä olevien määräysten mukaisesti kielletään rajoitukset, jotka koskevat jäsenvaltion kansalai ­
sen vapautta sijoittautua toisen jäsenvaltion alueelle. Myös kielletään rajoitukset, jotka estävät jäsen ­
valtion alueelle sijoittautuneita jäsenvaltion kansalaisia perustamasta kauppaedustajan liikkeitä, sivu ­
liikkeitä ja tytäryhtiöitä.  
Jollei pääomia koskevan luvun määräyksistä muuta johdu, sijoittautumisvapauteen kuuluu oikeus 
ryhtyä harjoittamaan ja harjoittaa itsenäistä ammattia sekä oikeus perustaa ja johtaa yrityksiä, erityi ­
sesti 54 artiklan toisessa kohdassa tarkoitettuja yhtiöitä, niillä edellytyksillä, jotka sijoittautumisvaltion lainsäädännön mukaan koskevat sen kansalaisia.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/67
50 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 44 artikla)  
1. Euroopan parlamentti ja neuvosto antavat tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen ja talous- 
ja sosiaalikomiteaa kuultuaan direktiivein säännöksiä sijoittautumisvapauden toteuttamiseksi tietyllä 
toimialalla. 
2. Euroopan parlamentti, neuvosto ja komissio suorittavat niille edellä määrätyt tehtävät erityisesti:  
a) suomalla yleensä etusijan niille toimialoille, joilla sijoittautumisvapaus vaikuttaa hyvin suotuisasti 
tuotantoon ja kauppaan;  
b) varmistamalla jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten välisen kiinteän yhteistoiminnan saa ­
dakseen tietoa niiden eri toimialojen erityisoloista unionissa, joita asia koskee;  
c) poistamalla kansallisesta lainsäädännöstä ja jäsenvaltioiden välisistä aikaisemmista sopimuksista 
johtuvat sellaiset hallinnolliset menettelyt ja käytännöt, joiden voimassa pitäminen olisi sijoittau ­
tumisvapauden esteenä;  
d) huolehtimalla jäsenvaltion alueella työtä tekevien, toisesta jäsenvaltiosta olevien työntekijöiden 
mahdollisuudesta jäädä tämän valtion alueelle harjoittamaan itsenäistä ammattia, jos he täyttävät ne edellytykset, jotka heidän olisi täytettävä, jos he tulisivat tähän jäsenvaltioon silloin, kun he aikovat ryhtyä harjoittamaan tätä ammattia;  
e) tekemällä jäsenvaltion kansalaisille mahdolliseksi hankkia ja käyttää toisen jäsenvaltion alueella 
olevaa kiinteää omaisuutta, sikäli kuin se ei ole ristiriidassa 39 artiklan 2 kohdassa määrättyjen periaatteiden kanssa;  
f) poistamalla jokaisella kyseeseen tulevalla toimialalla sijoittautumisvapauden rajoitukset asteittain 
niin edellytyksistä, jotka koskevat kauppaedustajan liikkeiden, sivuliikkeiden ja tytäryhtiöiden 
perustamista jäsenvaltion alueelle, kuin edellytyksistä, jotka koskevat päätoimipaikan henkilöstön 
pääsyä näiden johto- ja valvontatehtäviin;  
g) sovittamalla tarpeen mukaan yhteen ja pyrkimällä tekemään samanvertaisiksi ne takeet, joita 
jäsenvaltioissa edellytetään 54 artiklan toisessa kohdassa tarkoitetuilta yhtiöiltä niin yhtiön jäsen
­
ten kuin ulkopuolisten etujen turvaamiseksi;  
h) huolehtimalla siitä, että jäsenvaltioiden myöntämä tuki ei vääristä sijoittautumisen edellytyksiä.  
51 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 45 artikla)  
Tämän luvun määräyksiä ei jäsenvaltiossa sovelleta toimintaan, joka jatkuvasti tai tilapäisesti liittyy 
julkisen vallan käyttöön kyseisessä jäsenvaltiossa.FI C 83/68 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
Euroopan parlamentti ja neuvosto voivat tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen päättää, että 
tämän luvun määräykset eivät koske tiettyä toimintaa.  
52 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 46 artikla)  
1. Tämän luvun määräykset ja niiden nojalla toteutetut toimenpiteet eivät rajoita niiden lakien, 
asetusten ja hallinnollisten määräysten soveltamista, joiden mukaan ulkomaalaisiin sovelletaan erityis ­
sääntelyä yleisen järjestyksen tai turvallisuuden taikka kansanterveyden perusteella.  
2. Euroopan parlamentti ja neuvosto antavat tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen direktiivit 
edellä mainittujen säännösten yhteensovittamisesta.  
53 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 47 artikla)  
1. Helpottaakseen itsenäiseksi ammatinharjoittajaksi ryhtymistä ja toimintaa itsenäisenä ammatin ­
harjoittajana Euroopan parlamentti ja neuvosto antavat tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen 
direktiivejä tutkintotodistusten, todistusten ja muiden muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjo ­
jen vastavuoroisesta tunnustamisesta sekä itsenäiseksi ammatinharjoittajaksi ryhtymistä ja toimintaa 
itsenäisenä ammatinharjoittajana koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten mää ­
räysten yhteensovittamisesta.  
2. Lääkärinammattia, lääketieteeseen liittyviä ammatteja ja apteekkialan ammatteja koskevien ra ­
joitusten asteittainen poistaminen riippuu niiden harjoittamisen edellytysten yhteensovittamisesta eri jäsenvaltioissa.  
54 artikla
 
(aiempi EY-sopimuksen 48 artikla)  
Jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti perustetut yhtiöt, joiden sääntömääräinen kotipaikka, keskus ­
hallinto tai päätoimipaikka on unionin alueella, rinnastetaan tämän luvun määräyksiä sovellettaessa 
luonnollisiin henkilöihin, jotka ovat jäsenvaltion kansalaisia.  
Yhtiöillä tarkoitetaan siviili- ja kauppaoikeudellisia yhtiöitä, osuustoiminnallisia yhtiöitä sekä muita 
julkis- tai yksityisoikeudellisia oikeushenkilöitä, lukuun ottamatta niitä, jotka eivät tavoittele voittoa.  
55 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 294 artikla)  
Jäsenvaltiot antavat muiden jäsenvaltioiden kansalaisille saman oikeuden osallistua 54 artiklassa tar ­
koitettujen yhtiöiden pääomaan kuin omille kansalaisilleen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta perus ­
sopimusten muiden määräysten soveltamista.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/69
3 LUKU  
PALVELUT  
56 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 49 artikla)  
Jäljempänä olevien määräysten mukaisesti kielletään rajoitukset, jotka koskevat muuhun jäsenvaltioon 
kuin palvelujen vastaanottajan valtioon sijoittautuneen jäsenvaltion kansalaisen vapautta tarjota pal ­
veluja unionissa.  
Euroopan parlamentti ja neuvosto voivat tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen ulottaa tämän 
luvun määräykset koskemaan myös sellaisia palvelujen tarjoajia, jotka ovat kolmannen maan kansa ­
laisia, mutta jotka ovat sijoittautuneet unioniin.  
57 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 50 artikla)  
Tässä sopimuksessa palveluilla tarkoitetaan suorituksia, joista tavallisesti maksetaan korvaus ja joita 
määräykset tavaroiden, pääomien tai henkilöiden vapaasta liikkuvuudesta eivät koske.  
Palveluihin kuuluu erityisesti:  
a) teollinen toiminta;  
b) kaupallinen toiminta;  
c) käsityöläistoiminta;  
d) vapaiden ammattien harjoittamiseen kuuluva toiminta.  
Palvelun tarjoaja saa tilapäisesti harjoittaa toimintaansa jäsenvaltiossa, jossa palvelu tarjotaan, niillä 
edellytyksillä, jotka tämä valtio asettaa kansalaisilleen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta sijoittautu ­
misoikeutta koskevan luvun määräysten soveltamista.  
58 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 51 artikla)  
1. Palvelujen tarjoamisen vapauteen liikenteen alalla sovelletaan liikennettä koskevan osaston mää ­
räyksiä.  
2. Pääomien liikkuvuuteen liittyvät pankki- ja vakuutuspalvelut vapautetaan yhdessä pääomanliik ­
keiden vapauttamisen kanssa.FI C 83/70 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
59 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 52 artikla)  
1. Euroopan parlamentti ja neuvosto antavat tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen ja talous- 
ja sosiaalikomiteaa kuultuaan direktiivein säännöksiä tietyn palvelun vapauden toteuttamiseksi.  
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja direktiivejä annettaessa etusijalla ovat yleensä palvelut, jotka 
suoraan vaikuttavat tuotantokustannuksiin tai joiden vapauttaminen osaltaan edistää tavaroiden kaup ­
paa.  
60 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 53 artikla)  
Jäsenvaltiot pyrkivät etenemään palvelujen vapauttamisessa pidemmälle kuin 59 artiklan 1 kohdan 
nojalla annetuissa direktiiveissä säädetään, jos niiden yleinen taloudellinen tilanne ja olot asianomai ­
sella elinkeinoelämän alalla sen sallivat.  
Komissio antaa asiasta suosituksia niille jäsenvaltioille, joita asia koskee.  
61 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 54 artikla)  
Kunnes rajoitukset, jotka koskevat palvelujen tarjoamisen vapautta, on poistettu, kukin jäsenvaltio 
soveltaa näitä rajoituksia 56 artiklan ensimmäisessä kohdassa tarkoitettuihin palvelujen tarjoajiin 
heidän kansalaisuudestaan tai asuinpaikastaan riippumatta.  
62 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 55 artikla)  
Mitä 51–54 artiklassa määrätään, sovelletaan tässä luvussa tarkoitettuihin kysymyksiin.  
4 LUKU  
PÄÄOMAT JA MAKSUT  
63 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 56 artikla)  
1. Tämän luvun määräysten mukaisesti kiellettyjä ovat kaikki rajoitukset, jotka koskevat pääoman ­
liikkeitä jäsenvaltioiden välillä taikka jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden välillä.  
2. Tämän luvun määräysten mukaisesti kiellettyjä ovat kaikki rajoitukset, jotka koskevat maksuja 
jäsenvaltioiden välillä taikka jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden välillä.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/71
64 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 57 artikla)  
1. Mitä 63 artiklassa määrätään, ei estä soveltamasta kolmansiin maihin sellaisia rajoituksia, jotka 
ovat kansallisen lainsäädännön tai unionin oikeuden mukaan voimassa 31 päivänä joulukuuta 1993 
ja jotka koskevat pääomanliikkeitä kolmansiin maihin tai kolmansista maista, jos näihin liittyy suoria 
sijoituksia, kiinteistösijoitukset mukaan luettuina, sijoittautumista, rahoituspalvelujen tarjoamista tai 
arvopaperien hyväksymistä pääomamarkkinoille. Bulgariassa, Virossa ja Unkarissa kansallisen lain ­
säädännön mukaan voimassa olevien rajoitusten osalta kyseinen päivämäärä on 31 päivä joulukuuta 
1999.  
2. Pyrkien mahdollisimman laajalti toteuttamaan jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden välisen 
pääomien vapaan liikkuvuuden tavoitteen Euroopan parlamentti ja neuvosto hyväksyvät tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen toimenpiteitä, jotka koskevat pääomanliikkeitä kolmansiin maihin tai kolmansista maista, jos näihin liittyy suoria sijoituksia, kiinteistösijoitukset mukaan luettuina, sijoittautumista, rahoituspalvelujen tarjoamista tai arvopaperien hyväksymistä pääomamarkkinoille, 
edellä sanotun kuitenkaan rajoittamatta perussopimusten muiden lukujen soveltamista.  
3. Poiketen siitä, mitä 2 kohdassa määrätään, ainoastaan neuvosto, joka tekee ratkaisunsa yksi
­
mielisesti ja Euroopan parlamenttia kuultuaan, voi erityistä lainsäätämisjärjestystä noudattaen säätää 
toimenpiteistä, jotka unionin oikeudessa merkitsevät taantumista kolmansiin maihin tai kolmansista 
maista suuntautuvien pääomanliikkeiden vapauttamisessa.  
65 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 58 artikla)  
1. Mitä 63 artiklassa määrätään, ei rajoita jäsenvaltioiden oikeutta:  
a) soveltaa niitä verolainsäädäntönsä säännöksiä, joiden mukaan verovelvollisia kohdellaan eri tavoin 
heidän asuinpaikkansa tai heidän pääomansa sijoituspaikan perusteella;  
b) toteuttaa kaikki toimenpiteet, jotka ovat välttämättömiä, jotta estetään verotusta ja rahoituslaitos ­
ten toiminnan vakauden valvontaa koskevien jäsenvaltioiden lakien ja asetusten rikkominen, 
taikka säätää pääomanliikkeitä koskevista ilmoitusmenettelyistä hallinnollisten tietojen tai tilasto ­
tietojen saamiseksi taikka toteuttaa toimenpiteitä, jotka ovat perusteltuja yleisen järjestyksen ja 
turvallisuuden kannalta.  
2. Tämän luvun määräykset eivät rajoita sellaisten sijoittautumisoikeuden rajoitusten soveltamista, 
jotka ovat sopusoinnussa perussopimusten kanssa.  
3. Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut toimenpiteet ja menettelyt eivät saa olla keino mielivaltaiseen 
syrjintään taikka 63 artiklassa tarkoitetun pääomien ja maksujen vapaan liikkuvuuden peiteltyä rajoittamista.FI C 83/72 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
4. Jollei 64 artiklan 3 kohdan nojalla ole toteutettu toimenpiteitä, komissio tai, jollei komissio ole 
tehnyt kolmen kuukauden kuluessa kyseisen jäsenvaltion pyynnöstä päätöstä, neuvosto voi tehdä 
päätöksen, jossa todetaan, että jäsenvaltion yhden tai useamman kolmannen maan osalta toteuttamia 
rajoittavia verotoimenpiteitä on pidettävä perussopimusten mukaisina, kunhan ne perustuvat johon ­
kin unionin tavoitteeseen ja ovat sopusoinnussa sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan kanssa. 
Neuvosto tekee ratkaisunsa yksimielisesti jäsenvaltion pyynnöstä.  
66 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 59 artikla)  
Jos pääomanliikkeet kolmansiin maihin tai kolmansista maista poikkeuksellisissa olosuhteissa 
aiheuttavat tai uhkaavat aiheuttaa vakavia vaikeuksia talous- ja rahaliiton toiminnalle, neuvosto voi 
komission ehdotuksesta ja Euroopan keskuspankkia kuultuaan enintään kuuden kuukauden ajan 
toteuttaa suojatoimenpiteitä suhteessa kolmansiin maihin, jos tällaiset toimenpiteet ovat ehdottomasti 
tarpeen. 
V OSASTO  
VAPAUDEN, TURVALLISUUDEN JA OIKEUDEN ALUE  
1 LUKU  
YLEISET MÄÄRÄYKSET  
67 artikla  
(aiemmat EY-sopimuksen 61 artikla ja SEU-sopimuksen 29 artikla)  
1. Unioni muodostaa vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen, jolla kunnioitetaan perusoike ­
uksia sekä jäsenvaltioiden erilaisia oikeusjärjestelmiä ja -perinteitä.  
2. Unioni varmistaa sen, ettei henkilöitä tarkasteta sisärajoilla, sekä kehittää turvapaikka- ja maa ­
hanmuuttoasioita sekä ulkorajavalvontaa koskevan yhteisen politiikan, joka perustuu jäsenvaltioiden 
väliseen yhteisvastuuseen ja joka on oikeudenmukainen kolmansien maiden kansalaisia kohtaan. Tätä 
osastoa sovellettaessa kansalaisuudettomat henkilöt rinnastetaan kolmansien maiden kansalaisiin.  
3. Unioni pyrkii varmistamaan korkean turvallisuustason rikollisuutta, rasismia ja muukalaisvihaa 
ehkäisevillä ja torjuvilla toimenpiteillä, poliisiviranomaisten ja oikeusviranomaisten ja muiden toimi ­
valtaisten viranomaisten välisillä yhteensovittamis- ja yhteistyötoimenpiteillä sekä rikosoikeudellisten 
päätösten vastavuoroisella tunnustamisella ja tarvittaessa rikoslainsäädäntöjen lähentämisellä.  
4. Unioni helpottaa oikeussuojan saatavuutta muun muassa soveltamalla yksityisoikeudellisissa 
asioissa annettujen tuomioistuinten päätösten ja muiden päätösten vastavuoroisen tunnustamisen periaatetta.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/73
68 artikla  
Eurooppa-neuvosto määrittelee lainsäädännön ja operatiivisen toiminnan eteenpäin viennin strategiset 
suuntaviivat vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueella.  
69 artikla  
Kansalliset parlamentit valvovat, että 4 ja 5 luvun mukaisesti tehdyissä säädösehdotuksissa ja -aloit ­
teissa noudatetaan toissijaisuusperiaatetta toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteen soveltamista koske ­
van pöytäkirjan mukaisesti.  
70 artikla  
Neuvosto voi komission ehdotuksesta antaa yksityiskohtaiset säännöt, joiden avulla jäsenvaltiot suo ­
rittavat yhteistoiminnassa komission kanssa objektiivisen ja puolueettoman arvioinnin siitä, miten 
jäsenvaltioiden viranomaiset toteuttavat tässä osastossa tarkoitettuja unionin politiikkoja, erityisesti 
edistääkseen vastavuoroista tunnustamista koskevan periaatteen täysimääräistä soveltamista, sanotun 
kuitenkaan rajoittamatta 258, 259 ja 260 artiklan soveltamista. Euroopan parlamentille sekä kansal ­
lisille parlamenteille tehdään selkoa tämän arvioinnin sisällöstä ja tuloksista.  
71 artikla  
(aiempi SEU-sopimuksen 36 artikla)  
Neuvoston yhteyteen perustetaan pysyvä komitea varmistamaan unionin sisällä toteutettavan operatii ­
visen yhteistyön edistäminen ja tehostaminen sisäiseen turvallisuuteen kuuluvissa asioissa. Komitea edistää jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten toiminnan yhteensovittamista, sanotun kuiten
­
kaan rajoittamatta 240 artiklan soveltamista. Unionin asianomaisten elinten ja laitosten edustajat voidaan ottaa mukaan komitean työskentelyyn. Euroopan parlamentti ja kansalliset parlamentit 
pidetään tietoisina työskentelystä.  
72 artikla
 
(aiemmat EY-sopimuksen 64 artiklan 1 kohta ja SEU-sopimuksen 33 artikla)  
Tämä osasto ei vaikuta niihin velvollisuuksiin, joita jäsenvaltioilla on yleisen järjestyksen ylläpitämi ­
seksi ja sisäisen turvallisuuden suojaamiseksi.  
73 artikla  
Jäsenvaltiot voivat vapaasti järjestää keskenään ja omalla vastuullaan tarkoituksenmukaiseksi katso ­
miaan yhteistyön ja yhteensovittamisen muotoja kansallisesta turvallisuudesta vastaavien hallintonsa 
toimivaltaisten yksiköiden kesken.FI C 83/74 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
74 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 66 artikla)  
Neuvosto hyväksyy toimenpiteitä varmistaakseen jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten välisen 
sekä näiden viranomaisten ja komission välisen hallinnollisen yhteistyön tässä osastossa tarkoitetuilla 
aloilla. Neuvosto tekee ratkaisunsa komission ehdotuksesta, jollei 76 artiklasta muuta johdu, sekä 
Euroopan parlamenttia kuultuaan.  
75 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 60 artikla)  
Sikäli kuin on tarpeen 67 artiklassa tarkoitettujen tavoitteiden saavuttamiseksi terrorismin ja siihen 
liittyvän toiminnan ennalta ehkäisemisen ja torjumisen osalta, Euroopan parlamentti ja neuvosto 
määrittelevät tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen annetuilla asetuksilla puitteet pääomanliik ­
keitä ja maksuja koskeville hallinnollisille toimenpiteille, kuten luonnollisen henkilön tai oikeushen ­
kilön, ryhmän tai muun kuin valtiollisen yhteisön omistamien tai hallussaan pitämien varojen, muun 
rahoitusomaisuuden tai saadun taloudellisen hyödyn jäädyttämiselle.  
Neuvosto toteuttaa komission ehdotuksesta toimenpiteitä ensimmäisessä kohdassa tarkoitettujen 
puitteiden panemiseksi täytäntöön.  
Tässä artiklassa tarkoitetut säädökset sisältävät tarvittavat säännökset oikeusturvasta.  
76 artikla  
Jäljempänä 4 ja 5 luvussa tarkoitetut säädökset sekä ne 74 artiklassa tarkoitetut toimenpiteet, joilla 
varmistetaan hallinnollinen yhteistyö näissä luvuissa tarkoitetuilla aloilla, hyväksytään  
a) komission ehdotuksesta, tai  
b) aloitteesta, jonka on tehnyt yksi neljäsosa jäsenvaltioista.  
2 LUKU  
RAJAVALVONTA-, TURVAPAIKKA- JA MAAHANMUUTTOPOLITIIKKA  
77 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 62 artikla)  
1. Unioni kehittää politiikan, jonka tarkoituksena on:  
a) varmistaa, ettei sisärajoja ylittäviä henkilöitä tarkasteta, heidän kansalaisuudestaan riippumatta;FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/75
b) varmistaa henkilöiden tarkastukset ja tehokas valvonta ulkorajojen ylittämisen yhteydessä;  
c) ottaa vaiheittain käyttöön yhdennetty ulkorajojen valvontajärjestelmä.  
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen tavoitteiden saavuttamiseksi Euroopan parlamentti ja neuvosto 
säätävät tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen toimenpiteistä, jotka koskevat:  
a) viisumeita ja muita lyhytaikaisia oleskelulupia koskevaa yhteistä politiikkaa;  
b) tarkastuksia, joita tehdään ulkorajoja ylittäville henkilöille;  
c) edellytyksiä, joiden mukaisesti kolmansien maiden kansalaiset voivat vapaasti liikkua unionin 
alueella lyhyen ajan;  
d) kaikkia tarvittavia toimenpiteitä, joilla otetaan vaiheittain käyttöön yhdennetty ulkorajojen valvon ­
tajärjestelmä;  
e) sisärajoja ylittäville henkilöille tehtävien tarkastusten poistamista heidän kansalaisuudestaan riip ­
pumatta. 
3. Jos osoittautuu, että unionin toimintaa tarvitaan helpottamaan mahdollisuutta käyttää 
20 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettua oikeutta, eikä perussopimuksissa ole määräyksiä 
tähän tarvittavista valtuuksista, neuvosto voi antaa erityistä lainsäätämisjärjestystä noudattaen sään ­
nöksiä, jotka koskevat passeja, henkilötodistuksia, oleskelulupia tai muita niihin rinnastettavia asia ­
kirjoja. Neuvosto tekee ratkaisunsa yksimielisesti Euroopan parlamenttia kuultuaan.  
4. Tämä artikla ei vaikuta jäsenvaltioiden toimivaltaan, joka koskee niiden rajojen maantieteellistä 
määrittelyä kansainvälisen oikeuden mukaisesti.  
78 artikla  
(aiemmat EY-sopimuksen 63 artiklan 1 ja 2 kohta sekä 64 artiklan 2 kohta)  
1. Unioni kehittää turvapaikka-asioita sekä toissijaista ja tilapäistä suojelua koskevan yhteisen 
politiikan, jonka tarkoituksena on antaa asianmukainen asema kaikille kansainvälistä suojelua tarvit ­
seville kolmansien maiden kansalaisille ja varmistaa palauttamiskiellon periaatteen noudattaminen. 
Tämän politiikan on oltava pakolaisten oikeusasemasta 28 päivänä heinäkuuta 1951 tehdyn Geneven 
yleissopimuksen ja 31 päivänä tammikuuta 1967 tehdyn pöytäkirjan sekä muiden asiaan liittyvien 
sopimusten mukaista.  
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen tavoitteiden saavuttamiseksi Euroopan parlamentti ja neuvosto 
säätävät tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen toimenpiteistä, jotka koskevat yhteistä euroop ­
palaista turvapaikkajärjestelmää, johon sisältyvät:  
a) koko unionissa voimassa oleva yhdenmukainen turvapaikka-asema kolmansien maiden kansalai ­
sille;  
b) yhdenmukainen toissijaisen suojelun asema kolmansien maiden kansalaisille, jotka eivät saa turva ­
paikkaa unionissa mutta jotka tarvitsevat kansainvälistä suojelua;FI C 83/76 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
c) yhteinen järjestelmä tilapäisen suojelun antamiseksi kotimaastaan siirtymään joutuneille joukoit ­
taisen maahantulon yhteydessä;  
d) yhteiset menettelyt turvapaikkaa tai toissijaista suojelua koskevan yhdenmukaisen aseman myön ­
tämisessä ja peruuttamisessa;  
e) perusteet ja menettelyt turvapaikkaa tai toissijaista suojelua koskevan hakemuksen käsittelystä 
vastuussa olevan jäsenvaltion ratkaisemiseksi;  
f) turvapaikkaa tai toissijaista suojelua hakevien vastaanotto-olosuhteita koskevat vaatimukset;  
g) kumppanuus ja yhteistyö kolmansien maiden kanssa turvapaikkaa taikka toissijaista tai tilapäistä 
suojelua hakevien henkilöiden maahantulon hallinnoimiseksi.  
3. Jos kolmansien maiden kansalaisten äkillinen joukoittainen maahantulo aiheuttaa yhdessä tai 
useammassa jäsenvaltiossa hätätilanteen, neuvosto voi komission ehdotuksesta hyväksyä väliaikaisia 
toimenpiteitä kyseisen yhden tai useamman jäsenvaltion hyväksi. Neuvosto tekee ratkaisunsa Euroo ­
pan parlamenttia kuultuaan.  
79 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 63 artiklan 3 ja 4 kohta)  
1. Unioni kehittää yhteisen maahanmuuttopolitiikan, jolla pyritään kaikissa vaiheissa varmista ­
maan muuttovirtojen tehokas hallinta, jäsenvaltioissa laillisesti oleskelevien kolmansien maiden kan ­
salaisten oikeudenmukainen kohtelu sekä laittoman maahanmuuton ja ihmiskaupan ehkäiseminen ja tehostettu torjunta.  
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen tavoitteiden saavuttamiseksi Euroopan parlamentti ja neuvosto 
säätävät tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen toimenpiteitä seuraavilla aloilla:  
a) maahantuloa ja maassa oleskelua koskevat edellytykset sekä vaatimukset pitkäaikaisten viisumien 
ja oleskelulupien myöntämiseksi jäsenvaltioissa, myös perheenyhdistämistä varten;  
b) jäsenvaltioissa laillisesti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten oikeuksien määrittely, mu
­
kaan lukien edellytykset, jotka koskevat liikkumis- ja oleskeluvapautta muissa jäsenvaltioissa;  
c) laiton maahanmuutto ja luvaton oleskelu, laittomasti maassa oleskelevien henkilöiden maasta 
poistaminen ja palauttaminen mukaan luettuna;  
d) ihmiskaupan, erityisesti nais- ja lapsikaupan torjunta.  
3. Unioni voi tehdä kolmansien maiden kanssa sopimuksia sellaisten kolmansien maiden kansa ­
laisten takaisinotosta alkuperä- tai lähtömaahan, jotka eivät täytä tai jotka eivät enää täytä jäsenval ­
tion alueelle pääsyn, kyseisellä alueella oleskelun tai asumisen edellytyksiä.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/77
4. Euroopan parlamentti ja neuvosto voivat tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen säätää 
toimenpiteistä, joilla kannustetaan ja tuetaan jäsenvaltioiden toimintaa niiden alueella laillisesti oles ­
kelevien kolmansien maiden kansalaisten kotouttamiseksi ja jotk a eivät käsitä jäsenvaltioiden lakien ja 
asetusten yhdenmukaistamista.  
5. Tämä artikla ei vaikuta jäsenvaltioiden oikeuteen päättää siitä, kuinka paljon kolmansista maista 
tulevia kolmansien maiden kansalaisia päästetään niiden alueelle hakemaan työtä palkattuna työnte ­
kijänä tai itsenäisenä ammatinharjoittajana.  
80 artikla  
Tässä luvussa tarkoitetussa unionin politiikassa ja sen toteuttamisessa noudatetaan jäsenvaltioiden 
yhteisvastuun ja oikeudenmukaisen vastuunjaon periaatetta, myös rahoituksen osalta. Unionin tämän 
luvun nojalla antamiin säädöksiin sisällytetään tarvittaessa aina asianmukaisia toimenpiteitä tämän periaatteen soveltamiseksi.
 
3 LUKU  
OIKEUDELLINEN YHTEISTYÖ YKSITYISOIKEUDEN ALALLA  
81 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 65 artikla)  
1. Unioni kehittää oikeudellista yhteistyötä yksityisoikeudellisissa asioissa, joilla on rajatylittäviä 
vaikutuksia; tämä yhteistyö perustuu tuomioistuinten päätösten ja muiden päätösten vastavuoroisen 
tunnustamisen periaatteeseen. Yhteistyöhön voi kuulua jäsenvaltioiden lakien ja asetusten lähentä ­
mistä koskevien toimenpiteiden hyväksymistä.  
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen tavoitteiden saavuttamiseksi Euroopan parlamentti ja neuvosto 
hyväksyvät tavallisessa lainsäätämisjärjestyksessä toimenpiteitä, joilla pyritään erityisesti sisämarkki ­
noiden moitteettoman toiminnan sitä edellyttäessä varmistamaan:  
a) jäsenvaltioiden tuomioistuinten päätösten ja muiden päätösten vastavuoroinen tunnustaminen ja 
täytäntöönpano;  
b) oikeudenkäynti- ja muiden asiakirjojen tiedoksianto jäsenvaltiosta toiseen;  
c) lainvalintaa ja tuomioistuimen toimivaltaa koskevien jäsenvaltioiden sääntöjen yhteensopivuus;  
d) todisteiden vastaanottamista koskeva yhteistyö;  
e) tehokas oikeussuojan saatavuus;  
f) riita-asiain oikeudenkäyntien moitteetonta sujumista haittaavien esteiden poistaminen edistämällä 
tarvittaessa jäsenvaltioissa sovellettavien riita-asiain oikeudenkäyntiä koskevien sääntöjen yhteen ­
sopivuutta;FI C 83/78 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
g) vaihtoehtoisten riidanratkaisumenetelmien kehittäminen;  
h) tuomareiden ja oikeuslaitoksen henkilöstön koulutuksen tukeminen.  
3. Poiketen siitä, mitä 2 kohdassa määrätään, neuvosto säätää erityistä lainsäätämisjärjestystä 
noudattaen perheoikeudellisista toimenpiteistä, joilla on rajatylittäviä vaikutuksia. Neuvosto tekee 
ratkaisunsa yksimielisesti Euroopan parlamenttia kuultuaan.  
Neuvosto voi komission ehdotuksesta tehdä päätöksen, jolla määritetään, mistä perheoikeudellisista 
seikoista, joilla on rajatylittäviä vaikutuksia, voidaan antaa säädöksiä tavallisessa lainsäätämisjärjestyk ­
sessä. Neuvosto tekee ratkaisunsa yksimielisesti Euroopan parlamenttia kuultuaan.  
Toisessa alakohdassa tarkoitettu ehdotus toimitetaan kansallisille parlamenteille. Jos kansallinen par ­
lamentti kuuden kuukauden kuluessa ehdotuksen toimittamisesta ilmoittaa vastustavansa ehdotusta, 
päätöstä ei tehdä. Jos ehdotusta ei vastusteta, neuvosto voi tehdä päätöksen.  
4 LUKU  
OIKEUDELLINEN YHTEISTYÖ RIKOSOIKEUDEN ALALLA  
82 artikla  
(aiempi SEU-sopimuksen 31 artikla)  
1. Oikeudellinen yhteistyö unionissa rikosoikeuden alalla perustuu tuomioistuinten tuomioiden ja 
oikeusviranomaisten päätösten vastavuoroisen tunnustamisen periaatteeseen, ja siihen kuuluu jäsen ­
valtioiden lakien ja asetusten lähentäminen 2 kohdassa ja 83 artiklassa tarkoitetuilla aloilla.  
Euroopan parlamentti ja neuvosto säätävät tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen toimenpiteistä, 
joiden tarkoituksena on:  
a) laatia sääntöjä ja menettelyjä kaikenmuotoisten tuomioiden ja oikeusviranomaisten päätösten 
tunnustamisen varmistamiseksi koko unionissa;  
b) ehkäistä ja ratkaista jäsenvaltioiden välisiä tuomioistuimen toimivaltaa koskevia ristiriitoja;  
c) tukea tuomareiden ja oikeuslaitoksen henkilöstön koulutusta;  
d) helpottaa jäsenvaltioiden oikeusviranomaisten tai vastaavien viranomaisten yhteistyötä rikosasioi ­
den käsittelyn ja päätösten täytäntöönpanon yhteydessä.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/79
2. Euroopan parlamentti ja neuvosto voivat tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen annetuilla 
direktiiveillä säätää vähimmäissäännöistä sikäli kuin se on tarpeen tuomioiden ja oikeusviranomaisten 
päätösten vastavuoroisen tunnustamisen sekä poliisiyhteistyön ja oikeudellisen yhteistyön helpotta ­
miseksi rajatylittävissä rikosasioissa. Näissä vähimmäissäännöissä otetaan huomioon jäsenvaltioiden 
oikeusperinteiden ja -järjestelmien erot.  
Vähimmäissäännöt koskevat seuraavia asioita:  
a) todisteiden vastavuoroinen hyväksyttävyys jäsenvaltioissa;  
b) yksilön oikeudet rikosasioiden käsittelyssä;  
c) rikosten uhrien oikeudet;  
d) muut rikosasioiden käsittelyn erityiset osatekijät, jotka neuvosto on ennalta määrittänyt päätök ­
sellä. Neuvosto tekee tällaisen päätöksen yksimielisesti Euroopan parlamentin hyväksynnän saa ­
tuaan.  
Tässä kohdassa tarkoitettujen vähimmäissääntöjen hyväksyminen ei estä jäsenvaltioita pitämästä yllä 
tai ottamasta käyttöön niitä korkeatasoisempaa yksilön suojelua.  
3. Jos neuvoston jäsen katsoo, että ehdotus 2 kohdassa tarkoitetuksi direktiiviksi vaikuttaisi jäse ­
nen rikosoikeusjärjestelmän perusteisiin, se voi pyytää asian saattamista Eurooppa-neuvoston käsitel ­
täväksi. Tässä tapauksessa tavallisen lainsäätämisjärjestyksen mukainen menettely keskeytetään. Kun 
asiaa on käsitelty ja jos on päästy yhteisymmärrykseen, Eurooppa-neuvosto palauttaa ehdotuksen 
neljän kuukauden kuluessa keskeyttämisestä neuvostolle, mikä lopettaa tavallisen lainsäätämisjärjes ­
tyksen mukaisen menettelyn keskeyttämisen.  
Jos asiasta ei päästä yhteisymmärrykseen ja jos vähintään yhdeksän jäsenvaltiota haluaa aloittaa 
tiiviimmän yhteistyön kyseisen direktiiviehdotuksen pohjalta, niiden on saman määräajan kuluessa 
ilmoitettava asiasta Euroopan parlamentille, neuvostolle ja komissiolle. Tällöin lupa aloittaa Euroopan 
unionista tehdyn sopimuksen 20 artiklan 2 kohdassa ja tämän sopimuksen 329 artiklan 1 kohdassa 
tarkoitettu tiiviimpi yhteistyö katsotaan annetuksi ja määräyksiä tiiviimmästä yhteistyöstä sovelletaan.  
83 artikla  
(aiempi SEU-sopimuksen 31 artikla)  
1. Euroopan parlamentti ja neuvosto voivat tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen annetuilla 
direktiiveillä säätää rikosten ja seuraamusten määrittelyä koskevista vähimmäissäännöistä erityisen 
vakavan rikollisuuden alalla, joka on rajatylittävää joko rikosten luonteen tai vaikutusten johdosta 
tai sen vuoksi, että niiden torjuminen yhteisin perustein on erityisesti tarpeen.FI C 83/80 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
Nämä rikollisuuden alat ovat terrorismi, ihmiskauppa sekä naisten ja lasten seksuaalinen hyväksi ­
käyttö, laiton huumausainekauppa, laiton asekauppa, rahanpesu, lahjonta, maksuvälineiden väärentä ­
minen, tietokonerikollisuus ja järjestäytynyt rikollisuus.  
Rikollisuudessa tapahtuneen kehityksen perusteella neuvosto voi tehdä päätöksen, jolla määritellään 
muita rikollisuuden aloja, jotka täyttävät tässä kohdassa tarkoitetut edellytykset. Neuvosto tekee 
ratkaisunsa yksimielisesti Euroopan parlamentin hyväksynnän saatuaan.  
2. Kun jäsenvaltioiden lakien ja asetusten lähentäminen rikosoikeuden alalla osoittautuu 
välttämättömäksi jonkin unionin politiikan tehokkaan täytäntöönpanon varmistamiseksi alalla, jolla on toteutettu yhdenmukaistamistoimenpiteitä, tällä alalla voidaan direktiivein säätää rikosten ja seuraamusten määrittelyä koskevista vähimmäissäännöistä. Nämä direktiivit annetaan kyseisten 
yhdenmukaistamistoimenpiteiden hyväksymisessä noudatetun tavallisen tai erityisen lainsäätämisjär
­
jestyksen mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 76 artiklan soveltamista.  
3. Jos neuvoston jäsen katsoo, että ehdotus 1 tai 2 kohdassa tarkoitetuksi direktiiviksi vaikuttaisi 
jäsenen rikosoikeusjärjestelmän perusteisiin, se voi pyytää asian saattamista Eurooppa-neuvoston 
käsiteltäväksi. Tässä tapauksessa tavallisen lainsäätämisjärjestyksen mukainen menettely keskeytetään. 
Kun asiaa on käsitelty ja jos on päästy yhteisymmärrykseen, Eurooppa-neuvosto palauttaa ehdotuksen 
neljän kuukauden kuluessa keskeyttämisestä neuvostolle, mikä lopettaa tavallisen lainsäätämisjärjes ­
tyksen mukaisen menettelyn keskeyttämisen.  
Jos asiasta ei päästä yhteisymmärrykseen ja jos vähintään yhdeksän jäsenvaltiota haluaa aloittaa 
tiiviimmän yhteistyön kyseisen direktiiviehdotuksen pohjalta, niiden on saman määräajan kuluessa 
ilmoitettava asiasta Euroopan parlamentille, neuvostolle ja komissiolle. Tällöin lupa aloittaa Euroopan 
unionista tehdyn sopimuksen 20 artiklan 2 kohdassa ja tämän sopimuksen 329 artiklan 1 kohdassa 
tarkoitettu tiiviimpi yhteistyö katsotaan annetuksi ja määräyksiä tiiviimmästä yhteistyöstä sovelletaan.  
84 artikla  
Euroopan parlamentti ja neuvosto voivat tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen säätää toimen ­
piteistä, joilla kannustetaan ja tuetaan jäsenvaltioiden toimintaa rikollisuuden torjunnan alalla. Nämä 
toimenpiteet eivät voi käsittää jäsenvaltioiden lakien ja asetusten yhdenmukaistamista.  
85 artikla  
(aiempi SEU-sopimuksen 31 kohta)  
1. Eurojustin tehtävänä on jäsenvaltioiden viranomaisten ja Europolin toteuttamien operaatioiden 
sekä niiden toimittamien tietojen perusteella tukea ja tehostaa kansallisten tutkinta- ja syyttäjäviran ­
omaisten toiminnan yhteensovittamista ja yhte istyötä sellaisen vakavan rikollisuuden alalla, joka 
koskee kahta tai useampaa jäsenvaltiota tai edellyttää yhteisin perustein toteutettavia syytetoimia.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/81
Tätä varten Euroopan parlamentti ja neuvosto määrittävät tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen 
annetuilla asetuksilla Eurojustin rakenteen, toiminnan, toiminta-alan ja tehtävät. Näihin tehtäviin voi 
sisältyä:  
a) rikostutkinnan aloittaminen ja ehdotuksen tekeminen toimivaltaisten kansallisten viranomaisten 
toteuttamien syytetoimien vireillepanosta erityisesti niiden koskiessa unionin taloudellisia etuja 
vahingoittavia rikoksia;  
b) a alakohdassa tarkoitettujen tutkinta- ja syytetoimien yhteensovittaminen;  
c) oikeudellisen yhteistyön tehostaminen, mukaan lukien tuomioistuinten toimivaltaa koskevien ris ­
tiriitojen ratkaiseminen, ja tiivis yhteistyö Euroopan oikeudellisen verkoston kanssa.  
Näillä asetuksilla säädetään myös menettelytavoista, jotka koskevat Euroopan parlamentin ja kansal ­
listen parlamenttien osallistumista Eurojustin toiminnan arviointiin.  
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen syytetoimien yhteydessä toimivaltaiset kansalliset viranomaiset 
suorittavat tuomioistuinmenettelyyn kuuluvat viralliset toimenpiteet, sanotun kuitenkaan rajoitta ­
matta 86 artiklan soveltamista.  
86 artikla  
1. Unionin taloudellisia etuja vahingoittavien rikosten torjumiseksi neuvosto voi erityistä lainsää ­
tämisjärjestystä noudattaen annetuilla asetuksilla perustaa Eurojustin pohjalta Euroopan syyttäjänvi ­
raston. Neuvosto tekee ratkaisunsa yksimielisesti Euroopan parlamentin hyväksynnän saatuaan.  
Jos asiasta ei päästä yksimielisyyteen, voi ryhmä, johon kuuluu vähintään yhdeksän jäsenvaltiota, 
pyytää asetusehdotuksen saattamista Eurooppa-neuvoston käsiteltäväksi. Tässä tapauksessa menettely 
neuvostossa keskeytetään. Kun asiaa on käsitelty ja jos on päästy yhteisymmärrykseen, Eurooppa- 
neuvosto palauttaa neljän kuukauden kuluessa menettelyn keskeyttämisestä ehdotuksen neuvostolle 
hyväksyttäväksi.  
Jos asiasta ei päästä yhteisymmärrykseen ja jos vähintään yhdeksän jäsenvaltiota haluaa aloittaa 
tiiviimmän yhteistyön kyseisen asetusehdotuksen pohjalta, niiden on saman määräajan kuluessa 
ilmoitettava asiasta Euroopan parlamentille, neuvostolle ja komissiolle. Tällöin lupa aloittaa Euroopan 
unionista tehdyn sopimuksen 20 artiklan 2 kohdassa ja tämän sopimuksen 329 artiklan 1 kohdassa 
tarkoitettu tiiviimpi yhteistyö katsotaan annetuksi ja määräyksiä tiiviimmästä yhteistyöstä sovelletaan.  
2. Euroopan syyttäjänvirastolla, joka on tarvittaessa yhteydessä Europoliin, on toimivalta tutkia 
unionin niitä taloudellisia etuja vahingoittavia rikoksia, jotka määritetään 1 kohdassa tarkoitetussa asetuksessa, sekä asettaa syytteeseen niiden tekijät ja niihin osalliset. Se toimii syyttäjän tehtävissä 
tällaisia tekoja koskevissa rikosasioissa jäsenvaltioiden toimivaltaisissa tuomioistuimissa.FI C 83/82 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitetuilla asetuksilla säädetään Euroopan syyttäjänviraston perussään ­
nöstä, sen tehtävien hoitamista koskevista ehdoista, sen toimintaan sovellettavista ja todisteiden 
hyväksyttävyyttä koskevista menettelysäännöistä sekä Euroopan syyttäjänviraston tehtäviensä hoi ­
dossa toteuttamien menettelyyn liittyvien toimien oikeudelliseen valvontaan sovellettavista säännöistä.  
4. Eurooppa-neuvosto voi tehdä samaan aikaan tai myöhemmin päätöksen, jolla muutetaan 1 
kohtaa Euroopan syyttäjänviraston toimivaltuuksien laajentamiseksi koskemaan rajatylittävää vakavaa 
rikollisuutta ja sen johdosta 2 kohtaa siten, että se koskee useita jäsenvaltioita koskevien vakavien 
rikosten tekijöitä ja niihin osallisia. Eurooppa-neuvosto tekee ratkaisunsa yksimielisesti Euroopan 
parlamentin hyväksynnän saatuaan ja komissiota kuultuaan.  
5 LUKU  
POLIISIYHTEISTYÖ  
87 artikla  
(aiempi SEU-sopimuksen 30 artikla)  
1. Unioni toteuttaa jäsenvaltioiden kaikkien toimivaltaisten viranomaisten, kuten poliisi- ja tulli ­
viranomaisten sekä rikosten ehkäisemiseen, paljastamiseen ja tutkintaan erikoistuneiden muiden lain ­
valvontaviranomaisten välisen poliisiyhteistyön.  
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen tavoitteiden saavuttamiseksi Euroopan parlamentti ja neuvosto 
voivat tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen säätää toimenpiteistä, jotka koskevat:  
a) asiaa koskevien tietojen keräämistä, tallentamista, käsittelyä, analysointia ja vaihtoa;  
b) henkilöstön koulutuksen tukemista sekä henkilöstövaihtoa, välineistöä ja yhteistyötä rikosten 
selvittämistä koskevan tutkimuksen osalta;  
c) yhteisiä tutkintatekniikoita vakavan järjestäytyneen rikollisuuden paljastamiseksi.  
3. Neuvosto voi erityistä lainsäätämisjärjestystä noudattaen säätää toimenpiteistä, jotka koskevat 
tässä artiklassa tarkoitettujen viranomaisten välistä operatiivista yhteistyötä. Neuvosto tekee ratkai ­
sunsa yksimielisesti Euroopan parlamenttia kuultuaan.  
Jos asiasta ei päästä yksimielisyyteen, voi ryhmä, johon kuuluu vähintään yhdeksän jäsenvaltiota, 
pyytää toimenpide-ehdotuksen saattamista Eurooppa-neuvoston käsiteltäväksi. Tässä tapauksessa me ­
nettely neuvostossa keskeytetään. Kun asiaa on käsitelty ja jos on päästy yhteisymmärrykseen, Eu ­
rooppa-neuvosto palauttaa neljän kuukauden kuluessa menettelyn keskeyttämisestä ehdotuksen neu ­
vostolle hyväksyttäväksi.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/83
Jos asiasta ei päästä yhteisymmärrykseen ja jos vähintään yhdeksän jäsenvaltiota haluaa aloittaa 
tiiviimmän yhteistyön kyseisen toimenpide-ehdotuksen pohjalta, niiden on saman määräajan kuluessa 
ilmoitettava asiasta Euroopan parlamentille, neuvostolle ja komissiolle. Tällöin lupa aloittaa Euroopan 
unionista tehdyn sopimuksen 20 artiklan 2 kohdassa ja tämän sopimuksen 329 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu tiiviimpi yhteistyö katsotaan annetuksi ja määräyksiä tiiviimmästä yhteistyöstä sovelletaan.  
Toisessa ja kolmannessa alakohdassa määrättyä erityismenettelyä ei sovelleta säädöksiin, joilla kehi
­
tetään Schengenin säännöstöä.  
88 artikla  
(aiempi SEU-sopimuksen 30 artikla)  
1. Europolin tehtävänä on tukea ja tehostaa jäsenvaltioiden poliisiviranomaisten ja muiden lain ­
valvontaviranomaisten toimintaa ja niiden keskinäistä yhteistyötä, jolla ehkäistään ja torjutaan kahta 
tai useampaa jäsenvaltiota koskevaa vakavaa rikollisuutta, terrorismia ja johonkin unionin politiik ­
kaan kuuluvaa yhteistä etua vahingoittavia rikollisuuden muotoja.  
2. Euroopan parlamentti ja neuvosto määrittävät tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen an ­
netuilla asetuksilla Europolin rakenteen, toiminnan, toiminta-alan ja tehtävät. Näihin tehtäviin voi 
sisältyä:  
a) erityisesti jäsenvaltioiden sekä kolmansien maiden tai elinten viranomaisten välittämien tietojen 
kerääminen, tallentaminen, käsittely, analysointi ja vaihto;  
b) yhdessä jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa toteutettujen tai yhteisten tutkinta ­
ryhmien toteuttamien tutkintatoimien ja operatiivisten toimien yhteensovittaminen, järjestäminen 
ja toteuttaminen, ollen tarvittaessa yhteydessä Eurojustiin.  
Näillä asetuksilla säädetään myös menettelytavoista, joilla Euroopan parlamentti yhdessä kansallisten 
parlamenttien kanssa valvoo Europolin toimintaa.  
3. Europolin operatiivinen toiminta on aina toteutettava olemalla yhteydessä sen jäsenvaltion tai 
niiden jäsenvaltioiden viranomaisiin, joiden alueella toimitaan, ja näiden viranomaisten suostumuk ­
sella. Pakkokeinojen käyttö kuuluu yksinomaan toimivaltaisille kansallisille viranomaisille.  
89 artikla  
(aiempi SEU-sopimuksen 32 artikla)  
Neuvosto vahvistaa erityistä lainsäätämisjärjestystä noudattaen ne edellytykset ja rajoitukset, joiden 
mukaisesti 82 ja 87 artiklassa tarkoitetut jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat toimia 
toisen jäsenvaltion alueella olemalla yhteydessä kyseisen jäsenvaltion viranomaisiin ja näiden viran ­
omaisten suostumuksella. Neuvosto tekee ratkaisunsa yksimielisesti Euroopan parlamenttia kuultuaan.FI C 83/84 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
VI OSASTO  
LIIKENNE  
90 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 70 artikla)  
Kysymyksissä, joita tämä osasto koskee, perussopimusten tavoitteita toteutetaan yhteisellä liikenne ­
politiikalla. 
91 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 71 artikla)  
1. Euroopan parlamentti ja neuvosto, tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen ja talous- ja 
sosiaalikomiteaa ja alueiden komiteaa kuultuaan, 90 artiklan täytäntöön panemiseksi ja liikenteen 
erityispiirteet huomioon ottaen:  
a) antavat yhteisiä sääntöjä, joita sovelletaan kansainväliseen liikenteeseen jäsenvaltion alueelle tai sen 
alueelta taikka yhden tai useamman jäsenvaltion alueen kautta,  
b) vahvistavat ne edellytykset, joilla muut kuin jäsenvaltiossa asuvat liikenteenharjoittajat saavat 
harjoittaa liikennettä siellä,  
c) toteuttavat toimenpiteet liikenneturvallisuuden parantamiseksi,  
d) antavat muut aiheelliset säännökset.  
2. Toteutettaessa 1 kohdassa tarkoitettuja toimenpiteitä otetaan huomioon tapaukset, joissa toi ­
menpiteiden soveltaminen voi joillakin alueilla vaikuttaa vakavasti elintasoon ja työllisyyteen sekä 
kuljetuskaluston käyttöön.  
92 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 72 artikla)  
Ennen kuin 91 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut säännökset on annettu, jäsenvaltiot eivät saa ilman 
neuvoston yksimielisesti toteuttamaa toimenpidettä, jolla myönnetään poikkeus, muuttaa liikennettä koskevia, 1 päivänä tammikuuta 1958, tai kun on kyse jäseneksi liittyneestä valtiosta, liittymispäivänä 
voimassa olleita säännöksiään sellaisiksi, että ne ovat muista jäsenvaltioista oleville liikenteenharjoit
­
tajille suoralta tai välilliseltä vaikutukseltaan epäedullisempia kuin kyseisestä jäsenvaltiosta oleville 
liikenteenharjoittajille.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/85
93 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 73 artikla)  
Tuki on perussopimusten mukainen, jos se on tarpeen liikenteen yhteensovittamiseksi tai korvausta 
julkisten palvelujen käsitteeseen kuuluvien velvoitteiden täyttämisestä.  
94 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 74 artikla)  
Perussopimusten nojalla toteutetuissa kuljetusmaksuja ja -ehtoja koskevissa toimenpiteissä otetaan 
huomioon liikenteenharjoittajien taloudellinen tilanne.  
95 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 75 artikla)  
1. Unionin sisäisessä liikenteessä on kiellettyä syrjintä, joka ilmenee siten, että liikenteenharjoittaja 
soveltaa kuljetettavien tavaroiden alkuperä- tai määrämaan perusteella eri kuljetusmaksuja tai -ehtoja 
samanlaisten tavaroiden kuljetuksiin samoilla reiteillä.  
2. Mitä 1 kohdassa määrätään, ei estä Euroopan parlamenttia ja neuvostoa toteuttamasta muita 
toimenpiteitä 91 artiklan 1 kohdan mukaisesti.  
3. Neuvosto toteuttaa komission ehdotuksesta ja Euroopan parlamenttia sekä talous- ja sosiaa ­
likomiteaa kuultuaan sääntelyn, jolla turvataan 1 kohdan määräysten täytäntöönpano.  
Neuvosto voi erityisesti antaa säännökset, jotka ovat tarpeen, jotta unionin toimielimet voivat valvoa, 
että 1 kohtaa noudatetaan ja että käyttäjät saavat siitä täyden hyödyn.  
4. Komissio tutkii omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion pyynnöstä kaikki 1 kohdassa tarkoitetut 
syrjintätapaukset ja kuultuaan niitä jäsenvaltioita, joita asia koskee, tekee tarvittavat päätökset 
3 kohdan nojalla toteutetun sääntelyn mukaisesti.  
96 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 76 artikla)  
1. Sellaiset jäsenvaltion unionin sisäisessä liikenteessä käytettäviksi määräämät kuljetusmaksut ja 
-ehdot, joilla tavalla tai toisella tuetaan tai suojellaan tiettyä yritystä tai toimialaa taikka tiettyjä yrityksiä tai toimialoja, ovat kiellettyjä, jollei komissio anna lupaa niihin.FI C 83/86 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
2. Komissio tutkii omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion pyynnöstä 1 kohdassa tarkoitetut maksut ja 
ehdot ottaen erityisesti huomioon yhtäältä tarkoituksenmukaisen alueellisen talouspolitiikan vaa ­
timukset, alikehittyneiden alueiden tarpeet ja niiden alueiden ongelmat, joihin poliittiset olot ovat 
vakavasti vaikuttaneet, sekä toisaalta tällaisten maksujen ja ehtojen vaikutukset eri liikennemuotojen 
väliseen kilpailuun.  
Komissio tekee tarvittavat päätökset kuultuaan niitä jäsenvaltioita, joita asia koskee.  
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu kielto ei koske kilpailutariffeja.  
97 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 77 artikla)  
Maksut tai kulut, jotka liikenteenharjoittaja veloittaa rajanylityksestä kuljetusmaksujen lisäksi, eivät saa 
olla kohtuuttomia rajanylityksestä tosiasiallisesti aiheutuviin kustannuksiin nähden.  
Jäsenvaltiot pyrkivät asteittain pienentämään näitä kustannuksia.  
Komissio voi antaa jäsenvaltioille suosituksia tämän artiklan soveltamisesta.  
98 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 78 artikla)  
Tämän osaston määräykset eivät estä toteuttamasta Saksan liittotasavallassa toimenpiteitä Saksan 
jaosta aiheutuneen taloudellisen haitan korvaamiseksi, jos toimenpiteet ovat tarpeen sellaisille Saksan 
liittotasavallan alueille, joihin jako on vaikuttanut. Viiden vuoden kuluttua Lissabonin sopimuksen 
voimaantulosta neuvosto voi komission ehdotuksesta tehdä päätöksen, jolla tämä artikla kumotaan.  
99 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 79 artikla)  
Komission yhteyteen perustetaan neuvoa-antava komitea, jossa on jäsenvaltioiden hallitusten nimeä ­
mät asiantuntijat. Komissio kuulee komiteaa liikenneasioissa, kun se katsoo sen tarpeelliseksi.  
100 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 80 artikla)  
1. Tämän osaston määräyksiä sovelletaan rautatie-, maantie- ja sisävesiliikenteeseen.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/87
2. Euroopan parlamentti ja neuvosto voivat tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen antaa 
meri- ja lentoliikennettä koskevat aiheelliset säännökset. Ne tekevät ratkaisunsa talous- ja sosiaa ­
likomiteaa sekä alueiden komiteaa kuultuaan.  
VII OSASTO  
KILPAILUA, VEROTUSTA JA LAINSÄÄDÄNNÖN LÄHENTÄMISTÄ KOSKEVAT YHTEISET SÄÄNNÖT  
1 LUKU  
KILPAILUSÄÄNNÖT  
1 JAKSO 
YRITYKSIIN SOVELLETTAVAT SÄÄNNÖT  
101 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 81 artikla)  
1. Sisämarkkinoille soveltumattomia ja kiellettyjä ovat sellaiset yritysten väliset sopimukset, yri ­
tysten yhteenliittymien päätökset sekä yritysten yhdenmukaistetut menettelytavat, jotka ovat omiaan 
vaikuttamaan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja joiden tarkoituksena on estää, rajoittaa tai vääristää 
kilpailua sisämarkkinoilla tai joista seuraa, että kilpailu estyy, rajoittuu tai vääristyy sisämarkkinoilla, 
ja erityisesti sellaiset sopimukset, päätökset ja menettelytavat:  
a) joilla suoraan tai välillisesti vahvistetaan osto- tai myyntihintoja taikka muita kauppaehtoja;  
b) joilla rajoitetaan tai valvotaan tuotantoa, markkinoita, teknistä kehitystä taikka investointeja;  
c) joilla jaetaan markkinoita tai hankintalähteitä;  
d) joiden mukaan eri kauppakumppaneiden samankaltaisiin suorituksiin sovelletaan erilaisia ehtoja 
kauppakumppaneita epäedulliseen kilpailuasemaan asettavalla tavalla;  
e) joiden mukaan sopimuksen syntymisen edellytykseksi asetetaan se, että sopimuspuoli hyväksyy 
lisäsuoritukset, joilla niiden luonteen vuoksi tai kauppatavan mukaan ei ole yhteyttä sopimuksen kohteeseen.  
2. Tämän artiklan mukaan kielletyt sopimukset ja päätökset ovat mitättömiä.  
3. Voidaan kuitenkin julistaa, että 1 kohdan määräykset eivät koske  
— yritysten välistä sopimusta tai yritysten välisten sopimusten ryhmää,
 
— yritysten yhteenliittymän päätöstä tai yritysten yhteenliittymien päätösten ryhmää,FI C 83/88 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
— yhdenmukaistettua menettelytapaa tai yhdenmukaistettujen menettelytapojen ryhmää,  
joka osaltaan tehostaa tuotantoa tai tuotteiden jakelua taikka edistää teknistä tai taloudellista kehitystä 
jättäen kuluttajille kohtuullisen osuuden näin saatavasta hyödystä:  
a) asettamatta asianomaisille yrityksille rajoituksia, jotka eivät ole välttämättömiä mainittujen tavoit ­
teiden toteuttamiseksi;  
b) antamatta näille yrityksille mahdollisuutta poistaa kilpailua merkittävältä osalta kysymyksessä 
olevia tuotteita.  
102 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 82 artikla)  
Sisämarkkinoille soveltumatonta ja kiellettyä on yhden tai useamman yrityksen määräävän aseman 
väärinkäyttö sisämarkkinoilla tai niiden merkittävällä osalla, jos se on omiaan vaikuttamaan jäsen ­
valtioiden väliseen kauppaan.  
Tällaista väärinkäyttöä voi olla erityisesti:  
a) kohtuuttomien osto- tai myyntihintojen taikka muiden kohtuuttomien kauppaehtojen suora tai 
välillinen määrääminen;  
b) tuotannon, markkinoiden tai teknisen kehityksen rajoittaminen kuluttajien vahingoksi;  
c) erilaisten ehtojen soveltaminen eri kauppakumppaneiden samankaltaisiin suorituksiin kauppa ­
kumppaneita epäedulliseen kilpailuasemaan asettavalla tavalla;  
d) sen asettaminen sopimuksen syntymisen edellytykseksi, että sopimuspuoli hyväksyy lisäsuorituk ­
set, joilla niiden luonteen vuoksi tai kauppatavan mukaan ei ole yhteyttä sopimuksen kohteeseen.  
103 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 83 artikla)  
1. Neuvosto antaa komission ehdotuksesta ja Euroopan parlamenttia kuultuaan aiheelliset asetuk ­
set ja direktiivit 101 ja 102 artiklassa tarkoitettujen periaatteiden soveltamiseksi.  
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen säännösten tavoitteena on erityisesti:  
a) ottamalla käyttöön sakot ja uhkasakot varmistaa, että 101 artiklan 1 kohdassa ja 102 artiklassa 
tarkoitettuja kieltoja noudatetaan;FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/89
b) vahvistaa 101 artiklan 3 kohdan soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt ottaen huomioon 
yhtäältä tarve turvata tehokas valvonta ja toisaalta tarve yksinkertaistaa hallintoa niin paljon kuin 
mahdollista; 
c) täsmentää tarvittaessa 101 ja 102 artiklan määräysten soveltamisala elinkeinoelämän eri aloilla;  
d) määritellä komission ja Euroopan unionin tuomioistuimen tehtävänjako tämän kohdan määräys ­
ten soveltamisessa;  
e) määritellä kansallisen lainsäädännön suhde yhtäältä tämän jakson määräyksiin ja toisaalta tämän 
artiklan nojalla annettuihin säännöksiin.  
104 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 84 artikla)  
Ennen 103 artiklan nojalla annettujen säännösten voimaantuloa jäsenvaltioiden viranomaiset päättä ­
vät kansallista lainsäädäntöään sekä 101 artiklaa, erityisesti sen 3 kohtaa, ja 102 artiklaa noudattaen 
asioista, jotka koskevat sopimusten, päätösten tai yhdenmukaistettujen menettelytapojen luvallisuutta 
taikka määräävän aseman väärinkäyttöä sisämarkkinoilla.  
105 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 85 artikla)  
1. Komissio huolehtii 101 ja 102 artiklassa määrättyjen periaatteiden soveltamisesta, sanotun 
kuitenkaan rajoittamatta 104 artiklan soveltamista. Komissio tutkii jäsenvaltion hakemuksesta tai omasta aloitteestaan yhteydessä jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa ja niiden avus
­
tuksella tapaukset, joissa epäillään, että näitä periaatteita on rikottu. Jos se toteaa, että periaatteita on 
rikottu, se tekee ehdotuksen rikkomisen lopettamiseksi aiheellisista toimenpiteistä.  
2. Jos rikkomista jatketaan, komissio toteaa periaatteiden rikkomisen päätöksellä, jonka se perus ­
telee. Komissio voi julkaista päätöksensä ja antaa jäsenvaltioille luvan toteuttaa rikkomisen lopetta ­
miseksi tarvittavat toimenpiteet, joiden edellytykset ja joita koskevat yksityiskohtaiset säännöt komis ­
sio määrittelee.  
3. Komissio voi antaa asetuksia, jotka koskevat sellaisia sopimusten ryhmiä, joista neuvosto on 
antanut asetuksen tai direktiivin 103 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti.  
106 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 86 artikla)  
1. Jäsenvaltiot eivät toteuta eivätkä pidä voimassa mitään toimenpidettä, joka koskee julkisia 
yrityksiä taikka yrityksiä, joille jäsenvaltiot myöntävät erityisoikeuksia tai yksinoikeuksia ja joka on 
ristiriidassa tämän sopimuksen, etenkin sen 18 ja 101–109 artiklan määräysten kanssa.FI C 83/90 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
2. Yrityksiin, jotka tuottavat yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja, sekä fiskaalisiin 
monopoleihin sovelletaan tämän sopimuksen määräyksiä ja varsinkin kilpailusääntöjä siltä osin kuin 
ne eivät oikeudellisesti tai tosiasiallisesti estä yrityksiä hoitamasta niille uskottuja erityistehtäviä. 
Kaupan kehitykseen ei saa vaikuttaa tavalla, joka olisi ristiriidassa unionin etujen kanssa.  
3. Komissio valvoo, että tämän artiklan määräyksiä noudatetaan, ja antaa jos se on tarpeen 
jäsenvaltioille osoitetut aiheelliset direktiivit tai tekee niille osoitetut aiheelliset päätökset.  
2 JAKSO 
VALTION TUKI  
107 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 87 artikla)  
1. Jollei perussopimuksissa toisin määrätä, jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muo ­
dossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu sisämarkkinoille, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden 
väliseen kauppaan.  
2. Sisämarkkinoille soveltuu:  
a) yksittäisille kuluttajille myönnettävä sosiaalinen tuki, joka myönnetään harjoittamatta syrjintää 
tuotteiden alkuperän perusteella;  
b) tuki luonnonmullistusten tai muiden poikkeuksellisten tapahtumien aiheuttaman vahingon kor
­
vaamiseksi;  
c) tuki sellaisille Saksan liittotasavallan alueille, joihin Saksan jako on vaikuttanut, jos tuki on tarpeen 
jaosta aiheutuneen taloudellisen haitan korvaamiseksi. Viiden vuoden kuluttua Lissabonin sopi ­
muksen voimaantulosta neuvosto voi komission ehdotuksesta tehdä päätöksen, jolla tämä ala ­
kohta kumotaan.  
3. Sisämarkkinoille soveltuvana voidaan pitää:  
a) tukea taloudellisen kehityksen edistämiseen alueilla, joilla elintaso on poikkeuksellisen alhainen tai 
joilla vajaatyöllisyys on vakava ongelma, sekä 349 artiklassa tarkoitetuilla alueilla, niiden raken ­
teellinen, taloudellinen ja sosiaalinen tilanne huomioon ottaen;  
b) tukea Euroopan yhteistä etua koskevan tärke än hankkeen edistämiseen tai jäsenvaltion taloudessa 
olevan vakavan häiriön poistamiseen;FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/91
c) tukea tietyn taloudellisen toiminnan tai talousalueen kehityksen edistämiseen, jos tuki ei muuta 
kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla;  
d) tukea kulttuurin ja kulttuuriperinnön edistämiseen, jos tuki ei muuta kaupankäynnin ja kilpailun 
edellytyksiä unionissa yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla;  
e) muuta tukea, josta neuvosto päättää komission ehdotuksesta.  
108 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 88 artikla)  
1. Komissio seuraa jatkuvasti jäsenvaltioiden kanssa niiden voimassa olevia tukijärjestelmiä. Se 
tekee jäsenvaltioille ehdotuksia sisämarkkinoiden asteittaisen kehittämisen tai sisämarkkinoiden toi ­
minnan kannalta aiheellisiksi toimenpiteiksi.  
2. Jos komissio vaadittuaan niitä, joita asia koskee, esittämään huomautuksensa, toteaa, että val ­
tion myöntämä tai valtion varoista myönnetty tuki ei 107 artiklan mukaan sovellu sisämarkkinoille 
taikka että tällaista tukea käytetään väärin, se tekee päätöksen siitä, että asianomaisen valtion on 
komission asettamassa määräajassa poistettava tuki tai muutettava sitä.  
Jos kyseinen valtio ei noudata päätöstä asetetussa määräajassa, komissio tai mikä tahansa jäsenvaltio, 
jota asia koskee, voi 258 ja 259 artiklan määräyksistä poiketen saattaa asian suoraan Euroopan 
unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi.  
Jäsenvaltion pyynnöstä neuvosto voi yksimielisesti päättää, että tukea, jota tämä jäsenvaltio myöntää 
tai aikoo myöntää, pidetään 107 artiklan määräyksistä tai 109 artiklassa tarkoitettujen asetusten 
säännöksistä poiketen sisämarkkinoille soveltuvana, jos tällainen päätös on poikkeuksellisten olosuh ­
teiden vuoksi perusteltu. Jos komissio on aloittanut kyseistä tukea koskevan, tämän kohdan ensim ­
mäisessä alakohdassa tarkoitetun menettelyn, asianomaisen jäsenvaltion neuvostolle osoittama pyyntö 
keskeyttää menettelyn siihen asti, kunnes neuvosto on esittänyt kantansa.  
Jos neuvosto ei kuitenkaan ole esittänyt kantaansa kolmen kuukauden määräajassa pyynnöstä, ko ­
missio tekee päätöksen asiassa.  
3. Komissiolle on annettava tieto tuen myöntämistä tai muuttamista koskevasta suunnitelmasta 
niin ajoissa, että se voi esittää huomautuksensa. Jos komissio katsoo, että tällainen suunnitelma ei 
107 artiklan mukaan sovellu sisämarkkinoille, se aloittaa 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn vii ­
pymättä. Jäsenvaltio, jota asia koskee, ei saa toteuttaa ehdottamiaan toimenpiteitä, ennen kuin me ­
nettelyssä on annettu lopullinen päätös.FI C 83/92 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
4. Komissio voi antaa niitä valtiontukimuotoja koskevia asetuksia, jotka neuvosto on 109 artiklan 
mukaisesti määrittänyt sellaisiksi, jotka voidaan vapauttaa tämän artiklan 3 kohdassa määrätystä 
menettelystä.  
109 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 89 artikla)  
Neuvosto voi komission ehdotuksesta ja Euroopan parlamenttia kuultuaan antaa aiheelliset asetukset 
107 ja 108 artiklan soveltamisesta ja etenkin vahvistaa ne edellytykset, joilla 108 artiklan 3 kohtaa sovelletaan, sekä ne tukimuodot, joihin tätä menettelyä ei sovelleta.
 
2 LUKU  
VEROJA JA MAKSUJA KOSKEVAT MÄÄRÄYKSET  
110 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 90 artikla)  
Jäsenvaltiot eivät määrää muiden jäsenvaltioiden tuotteille minkäänlaisia korkeampia välittömiä tai 
välillisiä sisäisiä maksuja, kuin ne välittömästi tai välillisesti määräävät samanlaisille kotimaisille 
tuotteille.  
Jäsenvaltiot eivät liioin määrää muiden jäsenvaltioiden tuotteille sellaisia sisäisiä maksuja, joilla välil ­
lisesti suojellaan muuta tuotantoa.  
111 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 91 artikla)  
Tuotteita toisen jäsenvaltion alueelle vietäessä sisäisten maksujen palautus ei saa olla suurempi kuin 
tuotteista sisäisesti peritty välitön tai välillinen maksu.  
112 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 92 artikla)  
Muusta maksusta kuin liikevaihtoverosta, valmisteverosta tai muusta välillisestä verosta ei myönnetä 
vapautusta tai suoriteta palautusta maastaviennissä muihin jäsenvaltioihin eikä tasoitusmaksua peritä 
maahantuonnissa jäsenvaltioista, ellei neuvosto komission ehdotuksesta ole ennalta hyväksynyt suun ­
niteltuja toimenpiteitä määräajaksi.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/93
113 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 93 artikla)  
Neuvosto antaa yksimielisesti erityisessä lainsäätämisjärjestyksessä sekä Euroopan parlamenttia ja 
talous- ja sosiaalikomiteaa kuultuaan säännökset liikevaihtoveroja, valmisteveroja ja muita välillisiä 
veroja koskevan lainsäädännön yhdenmukaistamisesta siltä osin kuin yhdenmukaistaminen on tar ­
peen sisämarkkinoiden toteuttamisen ja toiminnan varmistamiseksi sekä kilpailun vääristymien vält ­
tämiseksi.  
3 LUKU  
LAINSÄÄDÄNNÖN LÄHENTÄMINEN  
114 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 95 artikla)  
1. Jollei perussopimuksissa toisin määrätä, 26 artikla ssa tarkoitettujen tavoitteiden toteuttamiseksi 
sovelletaan seuraavia määräyksiä. Euroopan parlamentti ja neuvosto toteuttavat tavallista lainsäätämis ­
järjestystä noudattaen ja talous- ja sosiaalikomiteaa kuultuaan sisämarkkinoiden toteuttamista ja toimintaa koskevat toimenpiteet jäsenvaltioiden lakie n, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähen
­
tämiseksi.  
2. Mitä 1 kohdassa määrätään, ei sovelleta veroja, henkilöiden vapaata liikkuvuutta eikä työnte ­
kijöiden oikeuksia tai etuja koskeviin säännöksiin tai määräyksiin.  
3. Komissio perustaa 1 kohdassa tarkoitetut, terveyttä, turvallisuutta, ympäristönsuojelua tai ku ­
luttajansuojaa koskevat ehdotuksensa suojelun korkeaan tasoon ottaen erityisesti huomioon kaiken 
tieteelliseen tietoon perustuvan uuden kehityksen. Myös Euroopan parlamentti ja neuvosto pyrkivät 
kumpikin toimivaltansa rajoissa tähän tavoitteeseen.  
4. Jos sen jälkeen, kun Euroopan parlamentti ja neuvosto, neuvosto tai komissio on toteuttanut 
yhdenmukaistamistoimenpiteen, jäsenvaltio pitää tärkeistä 36 artiklassa tarkoitetuista taikka ympäris ­
tön tai työympäristön suojelua koskevista syistä tarpeellisena pitää voimassa kansalliset säännöksensä tai määräyksensä, jäsenvaltio antaa nämä säännökset ja määräykset sekä perusteet niiden voimassa pitämiselle tiedoksi komissiolle.  
5. Jos sen jälkeen, kun Euroopan parlamentti ja neuvosto, neuvosto tai komissio on toteuttanut 
yhdenmukaistamistoimenpiteen, jäsenvaltio lisäksi pitää tarpeellisena ottaa käyttöön uuteen, ympä
­
ristönsuojelua tai työympäristön suojelua koskevaan tieteelliseen näyttöön perustuvia kansallisia säännöksiä tai määräyksiä kyseisen jäsenvaltion erityisten ongelmien vuoksi, jotka ovat ilmenneet yhdenmukaistamistoimenpiteen toteuttamisen jälkeen, jäsenvaltio antaa suunnitellut säännökset ja 
määräykset sekä niiden käyttöönottamisen perusteet tiedoksi komissiolle, edellä sanotun kuitenkaan 
rajoittamatta 4 kohdan soveltamista.FI C 83/94 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
6. Komissio hyväksyy tai hylkää kyseiset kansalliset säännökset tai määräykset kuuden kuukauden 
kuluessa 4 ja 5 kohdassa tarkoitetuista tiedoksi antamisista todettuaan ensin, ovatko ne keino 
mielivaltaiseen syrjintään tai jäsenvaltioiden välisen kaupan peiteltyyn rajoittamiseen ja muodosta ­
vatko ne esteen sisämarkkinoiden toiminnalle.  
Jollei komissio tee päätöstä määräajan kuluessa, 4 ja 5 kohdassa tarkoitettuja kansallisia säännöksiä 
tai määräyksiä pidetään hyväksyttyinä.  
Komissio voi ilmoittaa kyseiselle jäsenvaltiolle, että tässä kohdassa määrättyä määräaikaa voidaan 
pidentää edelleen kuudella kuukaudella, jos se on perusteltua asian monitahoisuuden vuoksi eikä määräajan pidentäminen vaaranna ihmisten terveyttä.  
7. Jos jäsenvaltio on 6 kohdan mukaisesti oikeutettu pitämään voimassa tai ottamaan käyttöön 
yhdenmukaistamistoimenpiteestä poikkeavia kansallisia säännöksiä tai määräyksiä, komissio tutkii viipymättä, onko sillä syytä ehdottaa kyseisen toimenpiteen mukauttamista.  
8. Jos jäsenvaltio ottaa esille kansanterveyttä koskevan erityisen ongelman alalla, jolla on aiemmin 
toteutettu yhdenmukaistamistoimenpiteitä, se ilmoittaa ongelmasta komissiolle, joka tutkii välittö
­
mästi, olisiko neuvostolle ehdotettava aiheellisia toimenpiteitä.  
9. Poiketen 258 ja 259 artiklassa määrätystä menettelystä komissio tai jäsenvaltio voi saattaa asian 
suoraan Euroopan unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi, jos se katsoo, että jokin jäsenvaltio käyttää väärin tämän artiklan mukaisia valtuuksiaan.  
10. Edellä tarkoitettuihin yhdenmukaistamistoimenpiteisiin sisällytetään aiheellisissa tapauksissa 
suojalauseke, jonka nojalla jäsenvaltiot saavat, unionin valvontamenettelyn alaisina, toteuttaa väli
­
aikaisia toimenpiteitä yhdestä tai useammasta 36 artiklassa mainitusta, muusta kuin taloudellisesta 
syystä.  
115 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 94 artikla)  
Neuvosto antaa yksimielisesti erityisessä lainsäätämisjärjestyksessä sekä Euroopan parlamenttia ja 
talous- ja sosiaalikomiteaa kuultuaan direktiivejä jäsenvaltioiden sellaisten lakien, asetusten ja hallin ­
nollisten määräysten lähentämisestä, jotka suoraan vaikuttavat sisämarkkinoiden toteuttamiseen ja 
toimintaan, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 114 artiklan soveltamista.  
116 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 96 artikla)  
Jos komissio toteaa, että jokin eroavuus jäsenvaltioiden lakien, asetusten tai hallinnollisten määräysten 
välillä vääristää kilpailun edellytyksiä sisämarkkinoilla ja johtaa näin vääristymään, joka on poistet ­
tava, se ryhtyy neuvotteluihin niiden jäsenvaltioiden kanssa, joita asia koskee.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/95
Jollei neuvotteluissa päästä sopimukseen vääristymän poistamisesta, Euroopan parlamentti ja neu ­
vosto antavat tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen tarvittavat direktiivit. Muitakin aiheellisia, 
perussopimusten mukaisia toimenpiteitä voidaan toteuttaa.  
117 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 97 artikla)  
1. Jos on aihetta epäillä, että lain, asetuksen tai hallinnollisen määräyksen antaminen tai muutta ­
minen johtaa 116 artiklassa tarkoitettuun vääristymään, jäsenvaltio, joka haluaa toteuttaa uudistuk ­
sen, neuvottelee asiasta komission kanssa. Jäsenvaltioita kuultuaan komissio suosittaa valtioille, joita asia koskee, vääristymän välttämiseksi aiheellisia toimenpiteitä.  
2. Jos jäsenvaltio, joka haluaa antaa kansallisia säännöksiä tai määräyksiä taikka muuttaa niitä, ei 
noudata komission sille antamaa suositusta, muiden jäsenvaltioiden ei tarvitse 116 artiklan nojalla muuttaa kansallisia säännöksiään tai määräyksiään tällaisen vääristymän poistamiseksi. Jos jäsenvaltio, 
joka ei ole noudattanut komission suositusta, aiheuttaa vääristymää vain omaksi vahingokseen, 
116 artiklaa ei sovelleta.  
118 artikla  
Sisämarkkinoiden toteuttamisen tai toiminnan yhteydessä Euroopan parlamentti ja neuvosto säätävät 
tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen toimenpiteistä, joilla luodaan eurooppalainen teollis- ja tekijänoikeuksien suoja yhdenmukaisen suojan varmistamiseksi unionissa ja joilla muodostetaan kes
­
kitetyt luvananto-, yhteensovittamis- ja valvontajärjestelmät unionin tasolla.  
Neuvosto säätää erityistä lainsäätämisjärjestystä noudattaen annetuilla asetuksilla eurooppalaista teol ­
lis- ja tekijänoikeuksien suojaa koskevista kielijärjestelyistä. Neuvosto tekee ratkaisunsa yksimielisesti 
Euroopan parlamenttia kuultuaan.  
VIII OSASTO  
TALOUS- JA RAHAPOLITIIKKA  
119 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 4 artikla)  
1. Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 3 artiklassa mainittujen tavoitteiden toteuttamiseksi 
jäsenvaltioiden ja unionin toimintaan sisältyy tässä sopimuksessa määrätyin edellytyksin sellaisen talouspolitiikan käyttöön ottaminen, joka perustuu jäsenvaltioiden talouspolitiikan tiiviiseen yhteen
­
sovittamiseen, sisämarkkinoihin ja yhteisten tavoitteiden määrittelemiseen ja jota harjoitetaan vapaa ­
seen kilpailuun perustuvan avoimen markkinatalouden periaatteen mukaisesti.FI C 83/96 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
2. Sen ohella tähän toimintaa sisältyy perussopimuksissa määrätyin edellytyksin ja niissä määrät ­
tyjä menettelyjä noudattaen yhteinen raha, euro, sekä sellaisen yhtenäisen rahapolitiikan ja sellaisen 
yhtenäisen valuuttapolitiikan määritteleminen ja harjoittaminen, joiden ensisijaisena tavoitteena on pitää yllä hintatason vakautta, ja mainittua tavoitetta kuitenkaan rajoittamatta tukea yleistä talous
­
politiikkaa unionissa vapaaseen kilpailuun perustuvan avoimen markkinatalouden periaatteen mukai ­
sesti.  
3. Tämä jäsenvaltioiden ja unionin toiminta merkitsee, että seuraavia johtavia periaatteita nouda ­
tetaan: vakaa hintataso, terve julkistalous ja rahatalous sekä kestävä maksutase.  
1 LUKU  
TALOUSPOLITIIKKA 
120 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 98 artikla)  
Jäsenvaltiot harjoittavat talouspolitiikkaansa niin, että ne myötävaikuttavat Euroopan unionista teh ­
dyn sopimuksen 3 artiklassa määriteltyjen unionin tavoitteiden toteuttamiseen 121 artiklan 2 koh ­
dassa tarkoitetut laajat suuntaviivat huomioon ottaen. Jäsenvaltiot ja unioni toimivat 119 artiklassa määrättyjen periaatteiden mukaisesti noudattaen voimavarojen tehokasta kohdentamista suosivan, 
vapaaseen kilpailuun perustuvan avoimen markkinatalouden periaatetta.  
121 artikla
 
(aiempi EY-sopimuksen 99 artikla)  
1. Jäsenvaltiot pitävät talouspolitiikkaansa yhteistä etua koskevana asiana ja sovittavat talouspoli ­
tiikkansa yhteen neuvostossa 120 artiklan mukaisesti.  
2. Neuvosto laatii komission suosituksesta ehdotuksen jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan 
laajoiksi suuntaviivoiksi ja antaa niistä kertomuksen Eurooppa-neuvostolle.  
Eurooppa-neuvosto keskustelee neuvoston kertomuksen pohjalta jäsenvaltioiden ja unionin talous ­
politiikan laajoista suuntaviivoista tehtävästä päätelmästä.  
Tämän päätelmän perusteella neuvosto antaa suosituksen, jossa vahvistetaan nämä laajat suuntaviivat. 
Neuvosto antaa suosituksestaan tiedon Euroopan parlamentille.  
3. Turvatakseen jäsenvaltioiden talouspolitiikan tiiviimmän yhteensovittamisen ja niiden taloudel ­
lisen suorituskyvyn jatkuvan lähentymisen neuvosto valvoo komission antamien kertomusten perus ­
teella jokaisen jäsenvaltion sekä unionin taloudellista kehitystä sekä sitä, onko niiden talouspolitiikka 
2 kohdassa tarkoitettujen laajojen suuntaviivojen mukaista, ja suorittaa säännöllisesti kokonaisarvion.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/97
Jäsenvaltiot toimittavat komissiolle tiedot toteuttamistaan tärkeistä talouspoliittisista toimenpiteistä 
sekä muut tarpeellisina pitämänsä tiedot tätä monenvälistä valvontaa varten.  
4. Jos 3 kohdassa tarkoitetussa menettelyssä todetaan, että jäsenvaltion talouspolitiikka ei ole 
2 kohdassa tarkoitettujen laajojen suuntaviivojen mukaista tai että se voi vaarantaa talous- ja rahalii ­
ton moitteettoman toiminnan, komissio voi antaa kyseiselle jäsenvaltiolle varoituksen. Neuvosto voi 
komission suosituksesta antaa kyseiselle jäsenvaltiolle tarpeelliset suositukset. Neuvosto voi komission 
ehdotuksesta päättää julkistaa suosituksensa.  
Tätä kohtaa sovellettaessa neuvosto tekee ratkaisunsa ottamatta lukuun kyseistä jäsenvaltiota edus ­
tavan neuvoston jäsenen ääntä.  
Muiden neuvoston jäsenten määräenemmistö määräytyy 238 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukai ­
sesti.  
5. Neuvoston puheenjohtaja ja komissio antavat Euroopan parlamentille kertomuksen monenvä ­
lisen valvonnan tuloksista. Neuvoston puheenjohtaja voidaan kutsua kuultavaksi Euroopan parlamen ­
tin toimivaltaiseen valiokuntaan, jos neuvosto on julkistanut suosituksensa.  
6. Euroopan parlamentti ja neuvosto voivat tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen annetuilla 
asetuksilla antaa yksityiskohtaiset säännöt 3 ja 4 kohdassa tarkoitetusta monenvälisestä valvontame ­
nettelystä.  
122 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 100 artikla)  
1. Neuvosto voi komission ehdotuksesta päättää jäsenvaltioiden välisen yhteisvastuun hengessä 
taloudellisen tilanteen kannalta aiheellisista toimenpiteistä erityisesti, jos ilmenee suuria vaikeuksia 
tiettyjen tuotteiden saatavuudessa, ennen kaikkea energia-alalla, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 
muiden perussopimuksissa määrättyjen menettelyjen soveltamista.  
2. Jos luonnonkatastrofit tai poikkeukselliset tapahtumat, joihin jäsenvaltio ei voi vaikuttaa, ovat 
aiheuttaneet tuolle jäsenvaltiolle vaikeuksia tai vakavasti uhkaavat aiheuttaa sille suuria vaikeuksia, 
neuvosto voi komission ehdotuksesta tietyin edellytyksin myöntää kyseiselle jäsenvaltiolle unionin 
taloudellista apua. Neuvoston puheenjohtaja antaa Euroopan parlamentille tiedon tehdystä päätök ­
sestä.FI C 83/98 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
123 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 101 artikla)  
1. Tilinylitysoikeudet ja muut sellaiset luottojärjestelyt Euroopan keskuspankissa tai jäsenvaltioiden 
keskuspankeissa, jäljempänä ’kansalliset keskuspankit’, unionin toimielinten, elinten tai laitosten, 
jäsenvaltioiden keskushallintojen, alueellisten, paikallisten tai muiden viranomaisten, muiden julkis ­
oikeudellisten laitosten tai julkisten yritysten hyväksi ovat kiellettyjä samoin kuin se, että Euroopan keskuspankki tai kansalliset keskuspankit hankkivat suoraan niiltä velkasitoumuksia.  
2. Mitä 1 kohdassa määrätään, ei sovelleta julkisessa omistuksessa oleviin luottolaitoksiin, joita 
kansallisten keskuspankkien ja Euroopan keskuspankin on kohdeltava samalla tavalla kuin yksityisiä luottolaitoksia keskuspankkirahoituksen osalta.  
124 artikla
 
(aiempi EY-sopimuksen 102 artikla)  
Kaikki toimenpiteet, joilla unionin toimielimille, elimille tai laitoksille, jäsenvaltioiden keskushallin ­
noille, alueellisille, paikallisille tai muille viranomaisille, muille julkisoikeudellisille laitoksille tai julki ­
sille yrityksille annetaan erityisoikeuksia rahoituslaitoksissa, ovat kiellettyjä, jos ne eivät perustu 
toiminnan vakauden valvontaan liittyviin seikkoihin.  
125 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 103 artikla)  
1. Unioni ei ole vastuussa eikä ota vastatakseen sitoumuksista, joita jäsenvaltioiden keskushallin ­
noilla, alueellisilla, paikallisilla tai muilla viranomaisilla, muilla julkisoikeudellisilla laitoksilla tai jul ­
kisilla yrityksillä on, edellä sanotun kuitenkaan rajoittamatta vastavuoroisten taloudellisten takuiden 
antamista tietyn hankkeen yhteiseksi toteuttamiseksi. Jäsenvaltio ei ole vastuussa eikä ota vastatakseen 
sitoumuksista, joita toisen jäsenvaltion keskushallinnoilla, alueellisilla, paikallisilla tai muilla viran ­
omaisilla, muilla julkisoikeudellisilla laitoksilla tai julkisilla yrityksillä on, edellä sanotun kuitenkaan 
rajoittamatta vastavuoroisten taloudellisten takuiden antamista tietyn hankkeen yhteiseksi toteuttami ­
seksi.  
2. Neuvosto voi komission ehdotuksesta ja Euroopan parlamenttia kuultuaan tarvittaessa täsmen ­
tää 123 ja 124 artiklassa sekä tässä artiklassa tarkoitettujen kieltojen soveltamiseksi tarvittavat mää ­
ritelmät.  
126 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 104 artikla)  
1. Jäsenvaltiot välttävät liiallisia julkistalouden alijäämiä.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/99
2. Komissio valvoo jäsenvaltioiden talousarviotilanteen ja julkisen velan määrän kehitystä vakavien 
virheiden tunnistamiseksi. Se tarkastelee erityisesti talousarviota koskevan kurinalaisuuden noudatta ­
mista seuraavilla kahdella arviointiperusteella:  
a) ylittääkö ennakoidun tai toteutuneen julkistalouden alijäämän osuus bruttokansantuotteesta vii ­
tearvon, paitsi  
— jos tämä osuus on pienentynyt merkittävästi ja jatkuvasti tasolle, joka on lähellä viitearvoa, 
taikka  
— jos viitearvon ylittäminen on vain poikkeuksellista ja väliaikaista ja osuus pysyy lähellä vii ­
tearvoa; 
b) ylittääkö julkisen velan osuus bruttokansantuotteesta viitearvon, ottamatta lukuun tapauksia, joissa 
tämä osuus pienenee riittävästi ja lähestyy riittävän nopeasti viitearvoa.  
Viitearvot täsmennetään perussopimuksiin liitetyssä, liiallisia alijäämiä koskevasta menettelystä teh ­
dyssä pöytäkirjassa.  
3. Jos jäsenvaltio ei täytä jommankumman tai kummankaan arviointiperusteen mukaisia vaa ­
timuksia, komissio laatii asiasta kertomuksen. Komission kertomuksessa otetaan huomioon myös 
se, ylittääkö julkistalouden alijäämä julkiset investointimenot, sekä muut merkitykselliset tekijät, jäsenvaltion keskipitkän aikavälin taloudellinen tilanne ja talousarviotilanne mukaan luettuina.  
Komissio voi laatia kertomuksen silloinkin, kun arviointiperusteiden mukaiset vaatimukset täyttyvät, 
jos se katsoo, että jäsenvaltiossa on liiallisen alijäämän vaara.  
4. Talous- ja rahoituskomitea antaa lausunnon komission kertomuksesta.  
5. Jos komissio katsoo, että jäsenvaltiossa on tai siellä voi ilmetä liiallinen alijäämä, komissio antaa 
asiasta lausunnon kyseiselle jäsenvaltiolle ja ilmoittaa asiasta neuvostolle.  
6. Neuvosto päättää komission ehdotuksesta ja ottaen huomioon sen jäsenvaltion mahdolliset 
huomautukset, jota asia koskee, sekä kokonaistilanteen arvioituaan, onko liiallinen alijäämä olemassa.  
7. Jos neuvosto 6 kohdan mukaisesti päättää, että on olemassa liiallinen alijäämä, se antaa ilman 
aiheetonta viivytystä komission suosituksesta kyseiselle jäsenvaltiolle suositukset tilanteen lopettami
­
seksi määräajassa. Jollei 8 kohdasta muuta johdu, näitä suosituksia ei julkisteta.  
8. Jos neuvosto toteaa, että suositus ei asetetussa määräajassa ole johtanut tuloksellisiin toimiin, se 
voi julkistaa suosituksensa.FI C 83/100 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
9. Jos jäsenvaltio ei edelleenkään noudata neuvoston suosituksia, neuvosto voi päättää vaatia 
jäsenvaltiota määräajassa toteuttamaan sellaisia alijäämää pienentäviä toimenpiteitä, joita neuvosto 
pitää tarpeellisina tilanteen korjaamiseksi.  
Neuvosto voi tällaisessa tilanteessa pyytää jäsenvaltiota, jota asia koskee, antamaan tietyn aikataulun 
mukaisesti kertomuksia voidakseen tarkastella tuon jäsenvaltion mukauttamispyrkimyksiä.  
10. Sitä kanneoikeutta, josta määrätään 258 ja 259 artiklassa, ei voida käyttää tämän artiklan 1–9 
kohdassa tarkoitetuissa asioissa.  
11. Kunnes jäsenvaltio on alkanut noudattaa 9 kohdan nojalla tehtyä päätöstä, neuvosto voi 
päättää soveltaa tai tarvittaessa tehostaa jotakin tai joitakin seuraavista toimenpiteistä:  
— kyseistä jäsenvaltiota vaaditaan julkistamaan neuvoston täsmentämät lisätiedot ennen kuin se 
laskee liikkeeseen obligaatioita ja arvopapereita,  
— Euroopan investointipankkia pyydetään tarkistamaan kyseiseen jäsenvaltioon soveltamaansa lai ­
noituspolitiikkaa,  
— kyseistä jäsenvaltiota vaaditaan tekemään unionille aiheellisen suuruinen koroton talletus ajaksi, 
joka päättyy silloin, kun liiallinen alijäämä on neuvoston käsityksen mukaan oikaistu,  
— määrätään aiheellisen suuruinen sakko.  
Neuvoston puheenjohtaja antaa Euroopan parlamentille tiedon tehdyistä päätöksistä.  
12. Neuvosto kumoaa 6–9 ja 11 kohdassa tarkoitetut päätöksensä tai suosituksensa tai jotkin 
niistä siltä osin kuin liiallinen alijäämä jäsenvaltiossa, jota asia koskee, on neuvoston käsityksen 
mukaan oikaistu. Jos neuvosto on ennen tätä julkistanut suosituksensa, se antaa heti, kun 8 kohdassa 
tarkoitettu päätös on kumottu, julkisuuteen lausuman siitä, että kyseisessä jäsenvaltiossa ei enää ole 
liiallista alijäämää.  
13. Neuvosto tekee 8, 9, 11 ja 12 kohdassa tarkoitetut päätöksensä tai antaa näissä kohdissa 
tarkoitetut suosituksensa komission suosituksesta.  
Neuvosto toteuttaa 6–9 sekä 11 ja 12 kohdassa tarkoitetut toimenpiteet ottamatta lukuun kyseistä 
jäsenvaltiota edustavan neuvoston jäsenen ääntä.  
Muiden neuvoston jäsenten määräenemmistö määräytyy 238 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukai ­
sesti.  
14. Täydentävät määräykset tässä artiklassa tarkoitetun menettelyn täytäntöönpanosta ovat perus ­
sopimuksiin liitetyssä, liiallisia alijäämiä koskevasta menettelystä tehdyssä pöytäkirjassa.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/101
Neuvosto antaa yksimielisesti erityisessä lainsäätämisjärjestyksessä sekä Euroopan parlamenttia ja 
Euroopan keskuspankkia kuultuaan aiheelliset säännökset, joilla mainittu pöytäkirja korvataan.  
Jollei tämän kohdan muista määräyksistä muuta johdu, neuvosto vahvistaa komission ehdotuksesta ja 
Euroopan parlamenttia kuultuaan yksityiskohtaiset säännöt ja määritelmät mainitun pöytäkirjan mää ­
räysten soveltamisesta.  
2 LUKU  
RAHAPOLITIIKKA 
127 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 105 artikla)  
1. Euroopan keskuspankkijärjestelmän, jäljempänä ’EKPJ’, ensisijaisena tavoitteena on pitää yllä 
hintatason vakautta. EKPJ tukee yleistä talouspolitiikkaa unionissa osallistuakseen Euroopan unionista 
tehdyn sopimuksen 3 artiklassa määriteltyjen unionin tavoitteiden saavuttamiseen, sanotun kuiten ­
kaan rajoittamatta hintatason vakauden tavoitetta. EKPJ toimii sellaiseen vapaaseen kilpailuun perus ­
tuvan avoimen markkinatalouden periaatteen mukaisesti, joka suosii voimavarojen tehokasta koh ­
dentamista, ja se noudattaa sopimuksen 119 artiklassa määrättyjä periaatteita.  
2. EKPJ:n perustehtäviä ovat:  
— unionin rahapolitiikan määritteleminen ja toteuttaminen,  
— valuuttamarkkinatoimien suorittaminen 219 artiklan mukaisesti,  
— jäsenvaltioiden virallisten valuuttavarantojen hallussapito ja hoito,  
— maksujärjestelmien moitteettoman toiminnan edistäminen.  
3. Mitä 2 kohdan kolmannessa luetelmakohdassa määrätään, sovelletaan sen kuitenkaan rajoitta ­
matta jäsenvaltioiden hallitusten mahdollisuutta pitää hallussaan ja hoitaa valuuttamääräisiä käyttö ­
varoja. 
4. Euroopan keskuspankkia kuullaan:  
— ehdotuksista unionin säädöksiksi Euroopan keskuspankin toimivaltaan kuuluvilla aloilla,  
— suunnitelmista lainsäädännöksi Euroopan keskuspankin toimivaltaan kuuluvilla aloilla, mutta 
niissä rajoissa ja sellaisin ehdoin, jotka neuvosto vahvistaa 129 artiklan 4 kohdassa määrättyä 
menettelyä noudattaen; tällöin Euroopan keskuspankkia kuulevat kansalliset viranomaiset.  
Euroopan keskuspankki voi toimivaltaansa kuuluvilla aloilla antaa lausuntoja asianomaisille unionin 
toimielimille, elimille ja laitoksille sekä kansallisille viranomaisille.FI C 83/102 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
5. EKPJ myötävaikuttaa luottolaitosten toiminnan vakauden valvontaan ja rahoitusjärjestelmän 
vakauteen liittyvän toimivaltaisten viranomaisten politiikan moitteettomaan harjoittamiseen.  
6. Neuvosto, joka tekee ratkaisunsa yksimielisesti ja Euroopan parlamenttia sekä Euroopan kes ­
kuspankkia kuultuaan, voi erityistä lainsäätämisjärjestystä noudattaen annetuilla asetuksilla antaa 
Euroopan keskuspankille erityistehtäviä, jotka koskevat luottolaitosten sekä muiden rahoituslaitosten 
kuin vakuutusyritysten toiminnan vakauden valvontaan liittyvää politiikkaa.  
128 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 106 artikla)  
1. Euroopan keskuspankilla on yksinoikeus antaa lupa eurosetelien liikkeeseen laskemiseen unio ­
nissa. Euroopan keskuspankki ja kansalliset keskuspankit voivat laskea liikkeeseen euroseteleitä. Ai ­
noastaan Euroopan keskuspankin ja kansallisten keskuspankkien liikkeeseen laskemat setelit ovat 
laillisina maksuvälineinä kelpaavia seteleitä unionissa.  
2. Jäsenvaltiot voivat laskea liikkeeseen eurometallirahoja saatuaan Euroopan keskuspankin hyväk ­
symisen liikkeeseen laskemisen määrälle. Neuvosto voi komission ehdotuksesta Euroopan parlament ­
tia ja Euroopan keskuspankkia kuultuaan toteuttaa toimenpiteitä kaikkien liikkeeseen tarkoitettujen 
metallirahojen yksikköarvojen ja teknisten määritelmien yhdenmukaistamiseksi, siinä laajuudessa kuin 
se on tarpeen niiden moitteettoman liikkeen turvaamiseksi unionissa.  
129 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 107 artikla)  
1. EKPJ:ää johtavat Euroopan keskuspankin päätöksentekoelimet, jotka ovat Euroopan keskuspan ­
kin neuvosto ja johtokunta.  
2. Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussääntö, jäljempänä ’EKPJ:n 
ja EKP:n perussääntö’, on tähän sopimukseen liitetyssä pöytäkirjassa.  
3. Euroopan parlamentti ja neuvosto voivat tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen muuttaa 
EKPJ:n ja EKP:n perussäännön 5.1, 5.2, 5.3, 17, 18, 19.1, 22, 23, 24, 26, 32.2, 32.3, 32.4 ja 
32.6 artiklaa, 33.1 artiklan a alakohtaa sekä 36 artiklaa. Ne tekevät ratkaisunsa joko Euroopan 
keskuspankin suosituksesta ja komissiota kuultuaan tai komission ehdotuksesta ja Euroopan keskus ­
pankkia kuultuaan.  
4. Neuvosto antaa joko komission ehdotuksesta s ekä Euroopan parlamenttia ja Euroopan keskus ­
pankkia kuultuaan taikka Euroopan keskuspankin suosituksesta sekä Euroopan parlamenttia ja ko ­
missiota kuultuaan EKPJ:n ja EKP:n perussäännön 4, 5.4, 19.2, 20, 28.1, 29.2, 30.4 ja 34.3 artiklassa 
tarkoitetut säännökset.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/103
130 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 108 artikla)  
Käyttäessään sille perussopimuksilla ja EKPJ:n ja EKP:n perussäännöllä annettuja valtuuksiaan tai 
suorittaessaan niillä sille annettuja tehtäviään ja velvollisuuksiaan Euroopan keskuspankki tai kansal ­
linen keskuspankki taikka Euroopan keskuspankin tai kansallisen keskuspankin päätöksentekoelimen 
jäsen ei pyydä eikä ota ohjeita unionin toimielimiltä, elimiltä tai laitoksilta, jäsenvaltioiden hallituk ­
silta eikä miltään muultakaan taholta. Unionin toimielimet, elimet ja laitokset sekä jäsenvaltioiden 
hallitukset sitoutuvat kunnioittamaan tätä periaatetta ja pidättymään yrityksistä vaikuttaa Euroopan keskuspankin tai kansallisten keskuspankkien päätöksentekoelinten jäseniin heidän suorittaessaan 
tehtäviään. 
131 artikla
 
(aiempi EY-sopimuksen 109 artikla)  
Jokainen jäsenvaltio huolehtii siitä, että sen kansallinen lainsäädäntö, sen kansallisen keskuspankin 
perussääntö mukaan luettuna, on sopusoinnussa perussopimusten ja EKPJ:n ja EKP:n perussäännön 
kanssa.  
132 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 110 artikla)  
1. EKPJ:lle uskottujen tehtävien suorittamiseksi Euroopan keskuspankki perussopimusten määräys ­
ten mukaisesti ja EKPJ:n ja EKP:n perussäännössä määrätyin edellytyksin:  
— antaa asetuksia, siinä laajuudessa kuin se on tarpeen EKPJ:n ja EKP:n perussäännön 3.1 artiklan 
ensimmäisessä luetelmakohdassa taikka 19.1, 22 tai 25.2 artiklassa tarkoitettujen tehtävien suo ­
rittamiseksi, sekä tapauksissa, joista säädetään 129 artiklan 4 kohdassa tarkoitetuissa neuvoston säädöksissä,  
— tekee päätökset, jotka ovat tarpeen EKPJ:lle perussopimuksilla sekä EKPJ:n ja EKP:n perussäännöllä 
uskottujen tehtävien suorittamiseksi,  
— antaa suosituksia ja lausuntoja.  
2. Euroopan keskuspankki voi päättää julkistaa päätöksensä, suosituksensa ja lausuntonsa.
 
3. Niissä rajoissa ja sellaisin ehdoin, jotka neuvosto vahvistaa 129 artiklan 4 kohdassa määrättyä 
menettelyä noudattaen, Euroopan keskuspankki voi määrätä yrityksille sakkoja ja uhkasakkoja, jollei 
sen antamia asetuksia tai tekemiä päätöksiä noudateta.FI C 83/104 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
133 artikla  
Euroopan parlamentti ja neuvosto säätävät tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen toimenpiteistä, 
jotka ovat tarpeen euron käytössä yhteisenä rahana, sanotun kuitenkaan rajoittamatta Euroopan 
keskuspankin toimivaltuuksia. Näistä toimenpiteistä säädetään, kun Euroopan keskuspankkia on kuultu.
 
3 LUKU  
INSTITUTIONAALISET MÄÄRÄYKSET  
134 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 114 artikla)  
1. Perustetaan talous- ja rahoituskomitea edistämään jäsenvaltioiden politiikan yhteensovittamista 
sisämarkkinoiden toiminnan kannalta tarpeellisessa laajuudessa.  
2. Talous- ja rahoituskomitean tehtävänä on:  
— antaa neuvostolle ja komissiolle lausuntoja niiden pyynnöstä tai omasta aloitteestaan,  
— seurata jäsenvaltioiden ja unionin taloudellista tilannetta ja rahoitustilannetta sekä antaa niistä, 
erityisesti rahoitussuhteista kolmansiin maihin ja kansainvälisiin laitoksiin, säännöllisesti kerto ­
muksia neuvostolle ja komissiolle,  
— osallistua neuvoston 66 ja 75 artiklassa, 121 artiklan 2, 3, 4 ja 6 kohdassa, 122, 124, 125 ja 
126 artiklassa, 127 artiklan 6 kohdassa, 128 artiklan 2 kohdassa, 129 artiklan 3 ja 4 kohdassa, 
138 artiklassa, 140 artiklan 2 ja 3 kohdassa, 143 artiklassa sekä 144 artiklan 2 ja 3 kohdassa 
tarkoitetun työn valmisteluun sekä suorittaa muut neuvoston sille antamat neuvoa-antavat teh ­
tävät ja valmistelutehtävät, edellä sanotun kuitenkaan rajoittamatta 240 artiklan soveltamista,  
— ainakin kerran vuodessa tarkastella perussopimusten sekä neuvoston toteuttamien toimenpiteiden 
soveltamisen tuloksena saavutettua pääomanliikkeiden ja maksujen vapauden tilannetta; tarkastelu 
koskee kaikkia pääomanliikkeisiin ja maksuihin liittyviä toimenpiteitä; komitea antaa komissiolle 
ja neuvostolle kertomuksen tarkastelun tuloksista.  
Jäsenvaltiot, komissio ja Euroopan keskuspankki nimeävät kukin enintään kaksi jäsentä komiteaan.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/105
3. Neuvosto antaa komission ehdotuksesta sekä Euroopan keskuspankkia ja tässä artiklassa tar ­
koitettua komiteaa kuultuaan yksityiskohtaiset säännöt talous- ja rahoituskomitean kokoonpanosta. 
Neuvoston puheenjohtaja antaa Euroopan parlamentille tiedon tällaisesta päätöksestä.  
4. Edellä 2 kohdassa määrättyjen tehtävien lisäksi komitea seuraa asianomaisten jäsenvaltioiden 
rahamarkkinoiden tilaa ja rahoitustilannetta sekä niiden yleisiä maksujärjestelmiä ja antaa niistä 
säännöllisesti kertomuksia neuvostolle ja komissiolle, jos on ja niin kauan kuin on jäsenvaltioita, 
joita 139 artiklassa tarkoitetut poikkeukset koskevat.  
135 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 115 artikla)  
Asioissa, jotka kuuluvat 121 artiklan 4 kohdan, 126 artiklan, sen 14 kohtaa lukuun ottamatta, 
138 artiklan, 140 artiklan 1 kohdan, 140 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan, 140 artiklan 
3 kohdan sekä 219 artiklan soveltamisalaan, neuvosto tai jäsenvaltio voi pyytää komissiota tapauksen mukaan joko antamaan suosituksen tai tekemään ehdotuksen. Komissio tutkii tällaisen pyynnön ja 
esittää viipymättä päätelmänsä neuvostolle.
 
4 LUKU  
NIITÄ JÄSENVALTIOITA, JOIDEN RAHAYKSIKKÖ ON EURO, KOSKEVAT ERITYISMÄÄRÄYKSET  
136 artikla  
1. Talous- ja rahaliiton moitteettoman toiminnan varmistamiseksi ja perussopimusten asiaa kos ­
kevien määräysten mukaisesti neuvosto hyväksyy 121 ja 126 artiklassa tarkoitetuista menettelyistä 
asian kannalta sopivaa menettelyä noudattaen, viimeksi mainitun artiklan 14 kohdassa tarkoitettua 
menettelyä lukuun ottamatta, niitä jäsenvaltioita, joiden rahayksikkö on euro, koskevia toimenpiteitä, 
joilla  
a) tehostetaan näiden jäsenvaltioiden talousarvioita koskevan kurinalaisuuden yhteensovittamista ja 
sen valvontaa;  
b) laaditaan näitä jäsenvaltioita koskevat talouspolitiikan laajat suuntaviivat huolehtien samalla niiden 
yhteensopivuudesta koko unionin osalta hyväksyttyjen talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen 
kanssa sekä niiden valvonnasta.  
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja toimenpiteitä koskeviin äänestyksiin osallistuvat vain ne neu ­
voston jäsenet, jotka edustavat jäsenvaltioita, joiden rahayksikkö on euro.  
Kyseisten neuvoston jäsenten määräenemmistö määräytyy 238 artiklan 3 kohdan a alakohdan mu ­
kaisesti.FI C 83/106 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
137 artikla  
Niiden jäsenvaltioiden, joiden rahayksikkö on euro, ministereiden välisiä kokouksia koskevat järjes ­
telyt vahvistetaan euroryhmää koskevassa pöytäkirjassa.  
138 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 111 artiklan 4 kohta)  
1. Euron aseman varmistamiseksi kansainvälisessä valuuttajärjestelmässä neuvosto tekee komission 
ehdotuksesta päätöksen, jolla vahvistetaan yhteiset kannat talous- ja rahaliiton kannalta erityisen 
merkittäviin kysymyksiin toimivaltaisissa kansainvälisissä rahoituslaitoksissa ja -konferensseissa. Neu ­
vosto tekee ratkaisunsa Euroopan keskuspankkia kuultuaan.  
2. Neuvosto voi komission ehdotuksesta hyväksyä aiheellisia toimenpiteitä yhtenäisen edustuksen 
varmistamiseksi kansainvälisissä rahoituslaitoksissa ja -konferensseissa. Neuvosto tekee ratkaisunsa 
Euroopan keskuspankkia kuultuaan.  
3. Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuja toimenpiteitä koskeviin äänestyksiin osallistuvat vain ne 
neuvoston jäsenet, jotka edustavat jäsenvaltioita, joiden rahayksikkö on euro.  
Kyseisten neuvoston jäsenten määräenemmistö määräytyy 238 artiklan 3 kohdan a alakohdan mu ­
kaisesti.  
5 LUKU  
SIIRTYMÄMÄÄRÄYKSET  
139 artikla  
1. Niistä jäsenvaltioista, joiden osalta neuvosto ei ole päättänyt, että ne täyttävät euron käyttöön 
ottamiseksi vaadittavat edellytykset, käytetään jäljempänä nimitystä ’jäsenvaltiot, joita koskee poik ­
keus’.  
2. Jäsenvaltioihin, joita koskee poikkeus, ei sovelleta seuraavia perussopimusten määräyksiä:  
a) talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen niiden jaksojen hyväksyminen, jotka liittyvät euroalueeseen 
yleisesti (121 artiklan 2 kohta);  
b) pakkotoimet liiallisten alijäämien korjaamiseksi (126 artiklan 9 ja 11 kohta);  
c) EKPJ:n tavoitteet ja tehtävät (127 artiklan 1, 2, 3 ja 5 kohta);  
d) euron liikkeeseen laskeminen (128 artikla);  
e) Euroopan keskuspankin säädökset (132 artikla);FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/107
f) euron käyttöä koskevat toimenpiteet (133 artikla);  
g) valuuttasopimukset ja muut valuuttakurssipolitiikkaa koskevat toimenpiteet (219 artikla);  
h) Euroopan keskuspankin johtokunnan jäsenten nimittäminen (283 artiklan 2 kohta);  
i) päätökset, joilla vahvistetaan yhteiset kannat talous- ja rahaliiton kannalta erityisen merkittäviin 
kysymyksiin toimivaltaisissa kansainvälisissä rahoituslaitoksissa ja -konferensseissa (138 artiklan 1 
kohta); 
j) toimenpiteet, joilla varmistetaan yhtenäinen edustus kansainvälisissä rahoituslaitoksissa ja -konfe ­
rensseissa (138 artiklan 2 kohta).  
Edellä a–j alakohdassa mainituissa artikloissa jäsenvaltioilla tarkoitetaan näin ollen jäsenvaltioita, 
joiden rahayksikkö on euro.  
3. EKPJ:n ja EKP:n perussäännön IX luvun mukaisesti EKPJ:ään sisältyvät oikeudet ja velvollisuudet 
eivät koske jäsenvaltioita, joita koskee poikkeus, eivätkä niiden keskuspankkeja.  
4. Niitä jäsenvaltioita, joita koskee poikkeus, edustavien neuvoston jäsenten äänioikeus pidätetään, 
kun neuvosto hyväksyy 2 kohdassa luetelluissa artikloissa tarkoitettuja toimenpiteitä, sekä seuraavissa tapauksissa:  
a) jäsenvaltioille, joiden rahayksikkö on euro, monenvälisen valvonnan puitteissa osoitetut suosituk
­
set, vakausohjelmat ja varoitukset mukaan luettuina (121 artiklan 4 kohta);  
b) jäsenvaltioiden, joiden rahayksikkö on euro, liiallista alijäämää koskevat toimenpiteet (126 artiklan 
6, 7, 8, 12 ja 13 kohta).  
Muiden neuvoston jäsenten määräenemmistö määräytyy 238 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukai ­
sesti.  
140 artikla  
(aiemmat EY-sopimuksen 121 artiklan 1 kohta, 122 artiklan 2 kohdan toinen virke ja 123 artiklan 5 kohta)  
1. Vähintään joka toinen vuosi tai sellaisen jäsenvaltion pyynnöstä, jota koskee poikkeus, komissio 
ja Euroopan keskuspankki antavat neuvostolle kertomuksia jäsenvaltioiden, joita koskee poikkeus, 
edistymisestä talous- ja rahaliiton toteuttamiseen liittyvien jäsenvaltioiden velvollisuuksien täyttämi ­
sessä. Näissä kertomuksissa tarkastellaan erityisesti, onko kunkin tällaisen jäsenvaltion kansallinenFI C 83/108 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
lainsäädäntö, sen kansallisen keskuspankin perussääntö mukaan luettuna, sopusoinnussa 130 ja 
131 artiklan sekä EKPJ:n ja EKP:n perussäännön kanssa. Kertomuksissa tarkastellaan myös sitä, 
onko kestävän lähentymisen korkea taso saavutettu, arvioimalla missä määrin kukin jäsenvaltio on 
täyttänyt seuraavat arviointiperusteet:  
— hintatason korkeatasoisen vakauden toteutuminen; tämä on ilmeistä, jos rahanarvon alenemisaste 
on lähellä korkeintaan kolmen hintatason vakaudessa parhaiten suoriutuneen jäsenvaltion vastaa ­
vaa astetta,  
— kestävä julkistalouden tilanne; tämä on ilmeistä, jos valtion julkisyhteisöjen talousarvioiden osalta 
on tilanne, jossa ei ole 126 artiklan 6 kohdassa tarkoitettua liiallista alijäämää,  
— Euroopan valuuttajärjestelmän valuuttakurssimekanismissa määrättyjen tavanomaisten vaihteluvä ­
lien noudattaminen ainakin kahden vuoden ajan siten, ettei valuutan ulkoista arvoa ole alennettu 
suhteessa euroon,  
— jäsenvaltion, jota koskee poikkeus, saavuttaman lähentymisen ja jäsenvaltion valuuttakurssimeka ­
nismiin osallistumisen pysyvyys, sellaisena kuin se ilmenee pitkän aikavälin korkokantojen ta ­
sossa. 
Tässä kohdassa mainittuja neljää arviointiperustetta ja ajanjaksoja, joina niitä on noudatettava, täs ­
mennetään perussopimuksiin liitetyssä pöytäkirjassa. Komission ja Euroopan keskuspankin kertomuk ­
sissa otetaan huomioon myös markkinoiden yhdentymisen tulokset, vaihtotaseiden tasapainon ti ­
lanne ja kehitys sekä yksikkötyökustannusten ja muiden hintaosoittimien kehityksen tarkastelu.  
2. Neuvosto, Euroopan parlamenttia kuultuaan ja sen jälkeen, kun asiasta on keskusteltu Eu ­
rooppa-neuvostossa, päättää komission ehdotuksesta, mitkä niistä jäsenvaltioista, joita koskee poik ­
keus, täyttävät vaadittavat edellytykset 1 kohdassa vahvistettujen arviointiperusteiden perusteella ja 
kumoaa poikkeukset noiden jäsenvaltioiden osalta.  
Neuvosto tekee ratkaisunsa saatuaan suosituksen niitä jäsenvaltioita, joiden rahayksikkö on euro, 
edustavien neuvoston jäsenten määräenemmistöltä. Nämä jäsenet tekevät ratkaisunsa kuuden kuu ­
kauden kuluessa siitä, kun komission ehdotus on toimitettu neuvostolle.  
Kyseisten neuvoston jäsenten määräenemmistö määräytyy 238 artiklan 3 kohdan a alakohdan mu ­
kaisesti.  
3. Jos 2 kohdassa määrätyn menettelyn mukaisesti päätetään kumota poikkeus, neuvosto vahvistaa 
peruuttamattomasti niiden jäsenvaltioiden, joiden rahayksikkö on euro, ja sen jäsenvaltion, jota asiaFI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/109
koskee, yksimielisyydellä komission ehdotuksesta sekä Euroopan keskuspankkia kuultuaan kurssin, 
jolla euro korvaa kyseisen jäsenvaltion valuutan, sekä toteuttaa muut toimenpiteet, jotka ovat tarpeen 
otettaessa euro käyttöön yhteisenä rahana kyseisessä jäsenvaltiossa.  
141 artikla  
(aiemmat EY-sopimuksen 123 artiklan 3 kohta ja 117 artiklan 2 kohdan viisi ensimmäistä luetelmakohtaa)  
1. Jos on ja niin kauan kuin on jäsenvaltioita, joita koskee poikkeus, EKPJ:n ja EKP:n perussäännön 
44 artiklassa tarkoitettu Euroopan keskuspankin yleisneuvosto toimii Euroopan keskuspankin kol ­
mantena päätöksentekoelimenä, edellä sanotun kuitenkaan rajoittamatta 129 artiklan 1 kohdan 
soveltamista.  
2. Jos ja niin kauan kuin on jäsenvaltioita, joita koskee poikkeus, Euroopan keskuspankin tehtä ­
vänä on näiden jäsenvaltioiden osalta:  
— lujittaa kansallisten keskuspankkien välistä yhteistyötä,  
— lujittaa jäsenvaltioiden rahapolitiikan yhteensovittamista hintatason vakauden turvaamiseksi,  
— seurata valuuttakurssimekanismin toimintaa,  
— neuvotella sellaisista kansallisten keskuspankkien toimivaltaan kuuluvista kysymyksistä, jotka vai ­
kuttavat rahoituslaitosten ja -markkinoiden vakauteen,  
— hoitaa Euroopan raha-asiain yhteistyörahaston entisiä tehtäviä, joista Euroopan rahapoliittinen 
instituutti oli aiemmin ottanut vastatakseen.  
142 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 124 artiklan 1 kohta)  
Kukin jäsenvaltio, jota koskee poikkeus, pitää valuuttakurssipolitiikkaansa yhteistä etua koskevana 
asiana. Tällöin jäsenvaltiot ottavat huomioon kokemukset, jotka on saatu yhteistyöstä valuuttakurs ­
simekanismin puitteissa.  
143 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 119 artikla)  
1. Jos jäsenvaltiolla, jota koskee poikkeus, on maksutasettaan koskevia vaikeuksia tai tällaiset 
vaikeudet uhkaavat sitä vakavasti joko sen kokonaismaksutaseen epätasapainon tai sen käytettävissä 
olevan valuutan laadun vuoksi ja nämä vaikeudet ovat omiaan erityisesti vaarantamaan sisämarkki ­
noiden toimintaa tai yhteisen kauppapolitiikan toteuttamista, komissio tutkii viipymättä kyseisen 
valtion tilanteen sekä toimet, jotka tämä valtio on kaikin käytettävissään olevin keinoin toteuttanut 
tai voi toteuttaa perussopimusten määräysten mukaisesti. Komissio ilmoittaa, mitä toimenpiteitä se 
suosittaa kyseisen jäsenvaltion toteuttavan.FI C 83/110 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
Jos jäsenvaltion, jota koskee poikkeus, toteuttamat toimet ja komission ehdottamat toimenpiteet eivät 
osoittaudu riittäviksi syntyneiden tai uhkaavien vaikeuksien voittamiseksi, komissio talous- ja 
rahoituskomiteaa kuultuaan suosittaa neuvostolle keskinäisen avun antamista ja sen antamiseksi 
aiheellisia menetelmiä.  
Komissio antaa neuvostolle säännöllisesti tietoja tilanteesta ja sen kehittymisestä.  
2. Neuvosto tekee ratkaisunsa keskinäisen avun antamisesta; se antaa direktiivit tai tekee päätökset, 
joilla vahvistetaan apua koskevat edellytykset ja yksityiskohtaiset säännöt. Keskinäistä apua voivat olla 
etenkin:  
a) niihin muihin kansainvälisiin järjestöihin kohdistuva yhtenäinen toiminta, joiden puoleen jäsen ­
valtiot, joita koskee poikkeus, voivat kääntyä;  
b) kaupan vinoutumisen välttämiseksi tarvittavat toimenpiteet silloin, kun vaikeuksissa oleva jäsen ­
valtio, jota koskee poikkeus, pitää voimassa tai ottaa uudelleen käyttöön kolmansiin maihin 
kohdistuvia määrällisiä rajoituksia;  
c) rajoitetut luotot muilta jäsenvaltioilta niiden suostumuksella.  
3. Jos neuvosto ei anna komission suosittamaa keskinäistä apua tai jos annettu keskinäinen apu ja 
toteutetut toimenpiteet ovat riittämättömät, komissio antaa vaikeuksissa olevalle jäsenvaltiolle, jota koskee poikkeus, luvan toteuttaa suojatoimenpiteet, joiden edellytykset ja joita koskevat yksityis
­
kohtaiset säännöt komissio määrittelee.  
Neuvosto voi peruuttaa tämän luvan taikka muuttaa sen edellytyksiä tai sitä koskevia yksityiskohtaisia 
sääntöjä. 
144 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 120 artikla)  
1. Jos syntyy äkillinen maksutasetta koskeva kriisi eikä 143 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua 
päätöstä tehdä välittömästi, jäsenvaltio, jota koskee poikkeus, voi kaiken varalta toteuttaa tarvittavat 
suojatoimenpiteet. Toimenpiteiden on oltava sellaisia, että ne aiheuttavat mahdollisimman vähän 
häiriötä sisämarkkinoiden toiminnalle, eivätkä ne saa olla laajempia kuin on ehdottomasti tarpeen 
syntyneiden äkillisten vaikeuksien poistamiseksi.  
2. Näistä suojatoimenpiteistä on annettava tieto komissiolle ja muille jäsenvaltioille viimeistään 
niiden tullessa voimaan. Komissio voi suosittaa neuvostolle keskinäisen avun antamista 143 artiklan 
mukaisesti.  
3. Neuvosto voi komission suosituksesta ja talous- ja rahoituskomiteaa kuultuaan päättää, että 
asianomaisen jäsenvaltion on muutettava edellä tarkoitettuja suojatoimenpiteitä, lykättävä niitä tai kumottava ne.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/111
IX OSASTO  
TYÖLLISYYS  
145 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 125 artikla)  
Jäsenvaltiot ja unioni pyrkivät tämän osaston määräysten mukaisesti kehittämään yhteensovitettua 
työllisyysstrategiaa ja erityisesti edistämään ammattitaitoisen, koulutetun ja mukautumiskykyisen työ ­
voiman sekä talouden muutoksiin reagoivien työmarkkinoiden kehittymistä Euroopan unionista 
tehdyn sopimuksen 3 artiklassa määriteltyjen tavoitteiden saavuttamiseksi.  
146 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 126 artikla)  
1. Jäsenvaltiot pyrkivät omalla työllisyyspolitiikallaan edistämään 145 artiklassa tarkoitettujen ta ­
voitteiden saavuttamista 121 artiklan 2 kohdan nojalla hyväksyttyjen jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen mukaisesti.  
2. Jäsenvaltiot pitävät, ottaen huomioon työnantajien ja työntekijöiden velvollisuuksiin liittyvät 
kansalliset käytännöt, työllisyyden edistämistä yhteistä etua koskevana asiana ja sovittavat neuvos
­
tossa yhteen sitä koskevan toimintansa 148 artiklan määräysten mukaisesti.  
147 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 127 artikla)  
1. Unioni myötävaikuttaa työllisyyden korkeaan tasoon edistämällä jäsenvaltioiden välistä yhteis ­
työtä ja tukemalla sekä tarvittaessa täydentämällä niiden toimintaa. Tällöin otetaan huomioon jäsen ­
valtioiden toimivalta.  
2. Työllisyyden korkeaa tasoa koskeva tavoite otetaan huomioon unionin politiikkojen ja toimin ­
tojen suunnittelussa ja toteutuksessa.  
148 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 128 artikla)  
1. Neuvoston ja komission yhteisen vuosittaisen selvityksen perusteella Eurooppa-neuvosto arvioi 
vuosittain työllisyystilannetta unionissa ja antaa siitä päätelmät.  
2. Neuvosto, joka tekee ratkaisunsa komission ehdotuksesta Euroopan parlamenttia, talous- ja 
sosiaalikomiteaa, alueiden komiteaa sekä 150 artiklassa tarkoitettua työllisyyskomiteaa kuultuaan, 
vahvistaa Eurooppa-neuvoston päätelmien perusteella vuosittain suuntaviivat, jotka jäsenvaltiot otta ­
vat huomioon työllisyyspolitiikassaan. Näiden suuntaviivojen on oltava 121 artiklan 2 kohdan nojalla 
hyväksyttyjen laajojen suuntaviivojen mukaisia.FI C 83/112 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
3. Jokainen jäsenvaltio antaa neuvostolle ja komissiolle vuosittain selvityksen tärkeimmistä 
2 kohdassa tarkoitettujen työllisyyttä koskevien suuntaviivojen mukaisesti toteuttamistaan työllisyys ­
politiikan toimenpiteistä.  
4. Neuvosto tarkastelee 3 kohdassa tarkoitettujen selvitysten perusteella ja työllisyyskomitean 
lausunnon saatuaan vuosittain jäsenvaltioiden toteuttamaa työllisyyspolitiikkaa ottaen huomioon 
työllisyyttä koskevat suuntaviivat. Neuvosto voi komission suosituksesta antaa suosituksia jäsenvalti ­
oille, jos se tämän tarkastelun perusteella pitää sitä aiheellisena.  
5. Neuvosto ja komissio laativat kyseisen tarkastelun tulosten perusteella Eurooppa-neuvostolle 
yhteisen vuosittaisen selvityksen työllisyystilanteesta unionissa ja työllisyyttä koskevien suuntaviivojen toteuttamisesta.  
149 artikla
 
(aiempi EY-sopimuksen 129 artikla)  
Euroopan parlamentti ja neuvosto voivat tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen sekä talous- ja 
sosiaalikomiteaa sekä alueiden komiteaa kuultuaan toteuttaa edistämistoimenpiteitä, joiden tarkoituk ­
sena on edistää jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä ja tukea niiden toimintaa työllisyyden alalla aloit ­
tein, joilla pyritään kehittämään tiedon ja parhaiden käytäntöjen vaihtoa, tarjoamaan vertailevaa analyysia ja neuvontaa sekä edistämään innovatiivisia lähestymistapoja ja arvioimaan kokemuksia 
etenkin kokeiluhankkeita hyväksi käyttämällä.  
Näihin toimenpiteisiin ei kuulu jäsenvaltioiden lakien ja asetusten yhdenmukaistamista.  
150 artikla
 
(aiempi EY-sopimuksen 130 artikla)  
Neuvosto, joka tekee ratkaisunsa yksinkertaisella enemmistöllä, perustaa Euroopan parlamenttia kuul ­
tuaan neuvoa-antavan työllisyyskomitean edistämään jäsenvaltioiden työllisyys- ja työmarkkinapolitii ­
kan yhteensovittamista. Komitean tehtävänä on:  
— seurata jäsenvaltioiden ja unionin työllisyystilannetta ja -politiikkaa,  
— laatia joko neuvoston tai komission pyynnöstä tai omasta aloitteestaan lausuntoja sekä myötä ­
vaikuttaa 148 artiklassa tarkoitetun, neuvostossa tapahtuvan käsittelyn valmisteluun, tämän kui ­
tenkaan rajoittamatta 240 artiklan soveltamista.  
Tehtäväänsä toteuttaessaan komitea kuulee työmarkkinaosapuolia.  
Kukin jäsenvaltio ja komissio nimeävät komiteaan kaksi jäsentä.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/113
X OSASTO  
SOSIAALIPOLITIIKKA  
151 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 136 artikla)  
Unionin ja jäsenvaltioiden tavoitteena on, ottaen huomioon sosiaaliset perusoikeudet sellaisina kuin 
ne ovat Torinossa 18 päivänä lokakuuta 1961 allekirjoitetussa Euroopan sosiaalisessa peruskirjassa ja 
vuoden 1989 työntekijöiden sosiaalisia perusoikeuksia koskevassa yhteisön peruskirjassa, työllisyyden edistäminen, elin- ja työolojen kohentaminen siten, että olojen yhtenäistäminen olisi mahdollista niitä 
kohennettaessa, riittävä sosiaalinen suojeleminen, työmarkkinaosapuolten välinen vuoropuhelu, inhi
­
millisten voimavarojen kehittäminen tarkoituksena saavuttaa korkea ja kestävä työllisyystaso, ja syr ­
jäytymisen torjuminen.  
Tätä varten unioni ja jäsenvaltiot panevat täytäntöön toimenpiteet, joissa otetaan huomioon kansal ­
listen käytäntöjen erot, erityisesti sopimussuhteissa, sekä tarve säilyttää unionin talouden kilpailukyky.  
Unioni ja jäsenvaltiot katsovat, että tällainen kehitys seuraa paitsi siitä sisämarkkinoiden toiminnasta, 
joka edistää sosiaalisten järjestelmien yhdenmukaistamista, myös perussopimuksissa määrätyistä me ­
nettelyistä sekä lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä.  
152 artikla  
Unioni tunnustaa Euroopan tason työmarkkinaosapuolten aseman ja edistää sitä ottaen huomioon 
kansallisten järjestelmien monimuotoisuuden. Se helpottaa työmarkkinaosapuolten välistä vuoro ­
puhelua niiden itsenäisyyttä kunnioittaen.  
Kasvua ja työllisyyttä käsittelevä sosiaalialan kolmikantahuippukokous osallistuu sosiaaliseen vuoro ­
puheluun. 
153 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 137 artikla)  
1. Edellä 151 artiklassa tarkoitettujen tavoitteiden toteuttamiseksi unioni tukee ja täydentää jäsen ­
valtioiden toimintaa seuraavilla aloilla:  
a) erityisesti työympäristön parantaminen työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden suojelemiseksi;  
b) työehdot;  
c) työntekijöiden sosiaaliturva ja sosiaalinen suojeleminen;  
d) työtekijöiden suojelu työsopimuksen päättymisen yhteydessä;  
e) tiedottaminen työntekijöille ja työntekijöiden kuuleminen;FI C 83/114 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
f) työntekijöiden ja työnantajien edustaminen ja heidän etujensa kollektiivinen turvaaminen, mukaan 
lukien yhteistoiminta työpaikalla, jollei 5 kohdasta muuta johdu;  
g) sellaisten kolmansien maiden kansalaisten palvelussuhteen ehdot, jotka oleskelevat laillisesti unio ­
nin alueella;  
h) työmarkkinoilta syrjäytyneiden henkilöiden integroiminen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 
166 artiklan määräyksiä;  
i) miesten ja naisten välinen tasa-arvo asioissa, jotka koskevat heidän mahdollisuuksiaan työmark ­
kinoilla sekä heidän kohteluaan työssä;  
j) sosiaalisen syrjäytymisen torjuminen;  
k) sosiaalisen suojelun järjestelmien nykyaikaistaminen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta c alakoh ­
dan soveltamista.  
2. Tätä varten Euroopan parlamentti ja neuvosto voivat:  
a) toteuttaa toimenpiteitä jäsenvaltioiden välisen yhteistyön edistämiseksi aloittein, joilla pyritään 
parantamaan tiedon saantia, kehittämään tiedon ja parhaiden käytäntöjen vaihtoa, edistämään 
innovatiivisia lähestymistapoja ja arvioimaan kokemuksia ja jotka eivät merkitse jäsenvaltioiden 
lakien ja asetusten yhdenmukaistamista;  
b) antaa 1 kohdan a–i alakohdassa tarkoitetuilla aloilla direktiivein säännöksiä vähimmäisvaatimuk ­
sista, jotka pannaan täytäntöön asteittain ottaen huomioon kunkin jäsenvaltion edellytykset ja 
kussakin jäsenvaltiossa voimassa oleva tekninen sääntely. Näissä direktiiveissä vältetään säätämästä 
sellaisia hallinnollisia, taloudellisia tai oikeudellisia rasituksia, jotka vaikeuttaisivat pienten tai 
keskisuurten yritysten perustamista taikka niiden kehittämistä.  
Euroopan parlamentti ja neuvosto tekevät ratkaisunsa tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen 
sekä talous- ja sosiaalikomiteaa ja alueiden komiteaa kuultuaan.  
Edellä 1 kohdan c, d, f ja g alakohdassa tarkoitetuilla aloilla neuvosto tekee ratkaisunsa yksimielisesti 
erityistä lainsäätämisjärjestystä noudattaen sekä Euroopan parlamenttia ja mainittuja komiteoita kuul ­
tuaan.  
Neuvosto voi yksimielisesti komission ehdotuksesta ja Euroopan parlamenttia kuultuaan päättää 
tavallisen lainsäätämisjärjestyksen soveltamisesta 1 kohdan d, f ja g alakohtiin.  
3. Jäsenvaltio voi antaa 2 kohdan soveltamiseksi annettujen direktiivien täytäntöönpanon tai 
tarvittaessa 155 artiklan mukaisesti tehdyn neuvoston päätöksen täytäntöönpanon työmarkkinaosa ­
puolten tehtäväksi niiden yhteisestä pyynnöstä.  
Tällöin jäsenvaltio varmistaa, että viimeistään sinä päivänä, jona direktiivi tai päätös on saatettava 
osaksi kansallista lainsäädäntöä tai pantava täytäntöön, työmarkkinaosapuolet ovat toteuttaneet tar ­
vittavat toimenpiteet sopimuksin, ja jäsenvaltio, jota asia koskee, on toteuttanut kaikki tarvittavat 
toimenpiteet, jotta se voi milloin tahansa varmistaa kyseisessä direktiivissä tai päätöksessä asetettujen 
tulosten saavuttamisen.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/115
4. Tämän artiklan nojalla annetut säännökset:  
— eivät rajoita jäsenvaltioille tunnustettua oikeutta määritellä sosiaaliturvajärjestelmiensä perusperi ­
aatteet, eivätkä ne saa vaikuttaa olennaisesti näiden järjestelmien rahoituksen tasapainoon,  
— eivät voi estää jäsenvaltiota pitämästä voimassa tai toteuttamasta tiukempia suojatoimenpiteitä, 
jos ne ovat sopusoinnussa perussopimusten kanssa.  
5. Tämän artiklan määräyksiä ei sovelleta palkkoihin, järjestäytymisoikeuteen, lakko-oikeuteen eikä 
oikeuteen määrätä työsulusta.  
154 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 138 artikla)  
1. Komission tehtävänä on edistää työmarkkinaosapuolten kuulemista unionin tasolla ja toteuttaa 
kaikki tarvittavat toimenpiteet näiden osapuolten vuoropuhelun helpottamiseksi varmistamalla mo ­
lemmille osapuolille tasapuolinen tuki.  
2. Tätä varten komissio kuulee työmarkkinaosapuolia unionin toiminnan mahdollisista suuntavii ­
voista, ennen kuin se tekee ehdotuksia sosiaalipolitiikan alalla.  
3. Jos komissio kuultuaan työmarkkinaosapuolia pitää unionin toimintaa tarkoituksenmukaisena, 
se kuulee työmarkkinaosapuolia suunnitellun ehdotuksen sisällöstä. Työmarkkinaosapuolet antavat 
komissiolle lausunnon ehdotuksesta tai tarvittaessa sitä koskevan suosituksen.  
4. Edellä 2 ja 3 kohdassa tarkoitettujen kuulemisten yhteydessä työmarkkinaosapuolet voivat 
ilmoittaa komissiolle halustaan aloittaa 155 artiklassa tarkoitettu menettely. Menettely ei saa kestää pitempään kuin yhdeksän kuukautta, jollei pidentämisestä sovita yhteisesti kyseisten työmarkkina
­
osapuolten ja komission kanssa.  
155 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 139 artikla)  
1. Työmarkkinaosapuolten välinen vuoropuhelu unionin tasolla voi johtaa osapuolten niin halu ­
tessa sopimussuhteisiin, mukaan lukien sopimusten tekeminen.  
2. Unionin tasolla tehdyt sopimukset pannaan täytäntöön joko työmarkkinaosapuolten ja jäsen ­
valtioiden omien menettelyjen ja käytäntöjen mukaisesti tai, 153 artiklassa tarkoitettujen kysymysten 
osalta allekirjoittajaosapuolten yhteisestä pyynnöstä, neuvoston komission ehdotuksesta tekemällä 
päätöksellä. Asiasta ilmoitetaan Euroopan parlamentille.  
Neuvosto tekee ratkaisunsa yksimielisesti silloin kun kyseisessä sopimuksessa on yksi tai useampi 
sellaista alaa koskeva määräys, jolla 153 artiklan 2 kohdan mukaan edellytetään yksimielisyyttä.FI C 83/116 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
156 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 140 artikla)  
Edellä 151 artiklassa tarkoitettujen tavoitteiden toteuttamiseksi, rajoittamatta kuitenkaan perussopi ­
musten muiden määräysten soveltamista, komissio edistää jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä ja hel ­
pottaa niiden toiminnan yhteensovittamista niillä sosiaalipolitiikan aloilla, joita tämä luku koskee, ja 
erityisesti asioissa, jotka koskevat:  
— työllisyyttä,  
— työoikeutta ja työehtoja,  
— ammatillista perus- ja jatkokoulutusta,  
— sosiaaliturvaa,  
— työtapaturmien ja ammattitautien ehkäisemistä,  
— työterveyttä,  
— järjestäytymisoikeutta sekä työnantajien ja työntekijöiden välisiä kollektiivisia neuvotteluja.  
Tätä varten komissio kiinteässä yhteydessä jäsenvaltioiden kanssa tekee tutkimuksia, antaa lausuntoja 
ja järjestää neuvotteluja sekä kansallisista kysymyksistä että kansainvälisiä järjestöjä koskevista kysy ­
myksistä. ja tekee erityisesti aloitteita, joilla on tarkoitus vahvistaa suuntaviivoja ja indikaattoreita, 
järjestää parhaiden käytäntöjen vaihtoa sekä valmistella tarvittavat tekijät säännöllistä seurantaa ja 
arviointia varten. Euroopan parlamentti pidetään täysin ajan tasalla.  
Komissio kuulee talous- ja sosiaalikomiteaa ennen kuin se antaa tässä artiklassa tarkoitetun lausun ­
non. 
157 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 141 artikla)  
1. Jokainen jäsenvaltio huolehtii sen periaatteen noudattamisesta, jonka mukaan miehille ja naisille 
maksetaan samasta tai samanarvoisesta työstä sama palkka.  
2. Tässä artiklassa palkalla tarkoitetaan tavallista perus- tai vähimmäispalkkaa ja muuta korvausta, 
jonka työntekijä suoraan tai välillisesti saa työnantajaltaan työstä tai tehtävästä rahana tai luontois ­
etuna.  
Samalla palkalla ilman sukupuoleen perustuvaa syrjintää tarkoitetaan, että:  
a) palkka, joka maksetaan työn tuloksen perusteella, lasketaan saman mittayksikön mukaan;FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/117
b) palkka, joka maksetaan työhön käytetyn ajan perusteella, on sama samasta tehtävästä.  
3. Euroopan parlamentti ja neuvosto toteuttavat tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen ja 
talous- ja sosiaalikomiteaa kuultuaan toimenpiteet, joilla varmistetaan miesten ja naisten tasa-arvois ­
ten mahdollisuuksien ja tasa-arvoisen kohtelun periaatteen soveltaminen työtä ja ammattia koskevissa 
kysymyksissä, mukaan lukien samasta tai samanarvoisesta työstä maksettavan saman palkan periaate.  
4. Jotta miesten ja naisten välinen täysi tosiasiallinen tasa-arvo toteutuisi työelämässä, tasa-arvoisen 
kohtelun periaate ei estä jäsenvaltioita pitämästä voimassa tai toteuttamasta sellaisia erityisetuja 
tarjoavia toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on helpottaa aliedustettuna olevan sukupuolen amma ­
tillisen toiminnan harjoittamista taikka ehkäistä tai hyvittää ammattiuraan liittyviä haittoja.  
158 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 142 artikla)  
Jäsenvaltiot pyrkivät säilyttämään olemassa olevan palkallisia lomia koskevien järjestelmiensä saman ­
kaltaisuuden.  
159 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 143 artikla)  
Komissio laatii vuosittain kertomuksen 151 artiklassa tarkoitettujen tavoitteiden toteutumisesta, mu ­
kaan lukien väestötilanne unionissa. Komissio toimittaa tämän kertomuksen Euroopan parlamentille, 
neuvostolle sekä talous- ja sosiaalikomitealle.  
160 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 144 artikla)  
Neuvosto, joka tekee ratkaisunsa yksinkertaisella enemmistöllä, perustaa Euroopan parlamenttia kuul ­
tuaan neuvoa-antavan sosiaalisen suojelun komitean edistämään yhteistyötä sosiaalisen suojelun alalla 
jäsenvaltioiden kesken ja komission kanssa. Komitean tehtävänä on:  
— seurata sosiaalialan tilannetta sekä sosiaalisen suojelun politiikkojen kehittymistä jäsenvaltioissa ja 
unionissa,  
— edistää tietojen, kokemusten ja hyvien toimintatapojen vaihtoa jäsenvaltioiden kesken ja komis ­
sion kanssa,  
— laatia selvityksiä, antaa lausuntoja tai suorittaa muita toimivaltaansa kuuluvia tehtäviä joko neu ­
voston tai komission pyynnöstä tai omasta aloitteestaan, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 
240 artiklan soveltamista.  
Tehtäväänsä toteuttaessaan komitea on aiheellisella tavalla yhteydessä työmarkkinaosapuoliin.FI C 83/118 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
Kukin jäsenvaltio ja komissio nimeävät komiteaan kaksi jäsentä.  
161 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 145 artikla)  
Komission Euroopan parlamentille antamassa vuosikertomuksessa on erillinen luku, joka koskee 
sosiaalisten olojen kehitystä unionissa.  
Euroopan parlamentti voi kehottaa komissiota laatimaan kertomuksia sosiaalisia oloja koskevista 
erityisongelmista.  
XI OSASTO  
EUROOPAN SOSIAALIRAHASTO  
162 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 146 artikla)  
Työntekijöiden työllistymismahdollisuuksien parantamiseksi sisämarkkinoilla ja siten osaltaan elinta ­
son nostamiseksi perustetaan jäljempänä määrätyn mukaisesti Euroopan sosiaalirahasto, joka pyrkii 
edistämään työntekijöiden työnsaantia sekä heidän alueellista ja ammatillista liikkumistaan unionissa 
sekä helpottamaan mukautumista teollisiin muutoksiin ja tuotantojärjestelmien muutoksiin erityisesti 
ammatillisella koulutuksella ja uudelleenkoulutuksella.  
163 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 147 artikla)  
Rahaston hallintoa hoitaa komissio.  
Tässä tehtävässä komissiota avustaa komitea, jonka puheenjohtajana on komission jäsen ja jossa on 
hallitusten sekä työntekijä- ja työnantajajärjestöjen edustajat.  
164 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 148 artikla)  
Euroopan parlamentti ja neuvosto antavat tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen sekä talous- ja 
sosiaalikomiteaa ja alueiden komiteaa kuultuaan Euroopan sosiaalirahastoa koskevat soveltamisase ­
tukset.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/119
XII OSASTO  
KOULUTUS, AMMATILLINEN KOULUTUS, NUORISO JA URHEILU  
165 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 149 artikla)  
1. Unioni myötävaikuttaa korkealaatuisen koulutuksen kehittämiseen rohkaisemalla jäsenvaltioiden 
välistä yhteistyötä sekä tarvittaessa tukemalla ja täydentämällä jäsenvaltioiden toimintaa pitäen täysin 
arvossa jäsenvaltioiden vastuuta opetuksen sisällöstä ja koulutusjärjestelmän järjestämisestä sekä nii ­
den sivistyksellistä ja kielellistä monimuotoisuutta.  
Unioni myötävaikuttaa Euroopan urheilun edistämiseen ottaen huomioon sen erityispiirteet, vapaa ­
ehtoisuuteen perustuvat rakenteet sekä yhteiskunnallisen ja kasvatuksellisen tehtävän.  
2. Unionin toiminnalla pyritään:  
— kehittämään eurooppalaista ulottuvuutta koulutuksessa erityisesti jäsenvaltioiden kielten opetuk ­
sella ja levittämisellä,  
— edistämään opiskelijoiden ja opettajien liikkuvuutta muun muassa rohkaisemalla tutkintotodistus ­
ten ja opintojaksojen tunnustamista akateemisessa maailmassa,  
— edistämään koulutuslaitosten välistä yhteistyötä,  
— kehittämään tietojen ja kokemusten vaihtoa jäsenvaltioiden koulutusjärjestelmien yhteisissä kysy ­
myksissä,  
— edistämään nuorisovaihdon sekä sosiaalipedagogiikan alan ohjaajien vaihdon kehittämistä sekä 
kannustamaan nuorten osallistumista demokratian toteuttamiseen Euroopassa,  
— rohkaisemaan etäopetuksen kehittämistä,  
— kehittämään urheilun eurooppalaista ulottuvuutta edistämällä urheilukilpailujen rehellisyyttä ja 
avoimuutta sekä urheilusta vastaavien järjestöjen välistä yhteistyötä samoin kuin suojelemalla 
urheilijoiden, erityisesti kaikkein nuorimpien urheilijoiden, fyysistä ja henkistä koskemattomuutta.  
3. Unioni ja jäsenvaltiot suosivat yhteistyötä kolmansien maiden sekä koulutuksen ja urheilun 
alalla toimivaltaisten kansainvälisten järjestöjen ja erityisesti Euroopan neuvoston kanssa.  
4. Myötävaikuttaakseen tässä artiklassa tarkoitettujen tavoitteiden toteuttamiseen:  
— Euroopan parlamentti ja neuvosto vahvistavat tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen sekä 
talous- ja sosiaalikomiteaa ja alueiden komiteaa kuultuaan sellaisia edistämistoimia, jotka eivät 
merkitse jäsenvaltioiden lakien ja asetusten yhdenmukaistamista,FI C 83/120 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
— neuvosto antaa komission ehdotuksesta suosituksia.  
166 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 150 artikla)  
1. Unioni toteuttaa ammatillista koulutusta koskevaa politiikkaa, joka tukee ja täydentää jäsenval ­
tioiden toimia, pitäen täysin arvossa jäsenvaltioiden vastuuta ammatillisen koulutuksen sisällöstä ja 
järjestämisestä.  
2. Unionin toiminnalla pyritään:  
— helpottamaan teollisiin muutoksiin mukautumista erityisesti ammatillisella koulutuksella ja uu ­
delleenkoulutuksella,  
— parantamaan valmentavaa ammatillista koulutusta ja jatkokoulutusta ammattiin pääsyn ja palaa ­
misen helpottamiseksi työmarkkinoilla,  
— helpottamaan pääsyä ammatilliseen koulutukseen ja edistämään ammattiin kouluttavien ja am ­
mattia opiskelevien, erityisesti nuorison, liikkuvuutta,  
— kannustamaan koulutuslaitosten tai ammatillisten koulutuslaitosten ja yritysten välistä yhteistyötä 
ammatillista koulutusta koskevissa asioissa,  
— kehittämään tietojen ja kokemusten vaihtoa jäsenvaltioiden ammatillisten koulutusjärjestelmien 
yhteisissä kysymyksissä.  
3. Unioni ja jäsenvaltiot edistävät yhteistyötä kolmansien maiden sekä ammatillisen koulutuksen 
alalla toimivaltaisten kansainvälisten järjestöjen kanssa.  
4. Euroopan parlamentti ja neuvosto toteuttavat tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen sekä 
talous- ja sosiaalikomiteaa ja alueiden komiteaa kuultuaan toimenpiteet, joilla myötävaikutetaan tässä 
artiklassa tarkoitettujen tavoitteiden toteuttamiseen mutta jotka eivät merkitse jäsenvaltioiden lakien 
ja asetusten yhdenmukaistamista, ja neuvosto antaa komission ehdotuksesta suosituksia.  
XIII OSASTO  
KULTTUURI  
167 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 151 artikla)  
1. Unioni myötävaikuttaa siihen, että jäsenvaltioiden kulttuurit kehittyvät kukoistaviksi pitäen 
arvossa niiden kansallista ja alueellista monimuotoisuutta ja korostaen samalla niiden yhteistä kult ­
tuuriperintöä.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/121
2. Unioni pyrkii toiminnallaan rohkaisemaan jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä sekä tarvittaessa 
tukemaan ja täydentämään niiden toimintaa seuraavilla aloilla:  
— Euroopan kansojen kulttuurin ja historian tuntemuksen ja sitä koskevan tiedon levityksen 
parantaminen,  
— Euroopan kannalta merkittävän kulttuuriperinnön säilyttäminen ja suojaaminen,  
— muu kuin kaupallinen kulttuurivaihto,  
— taiteellinen ja kirjallinen luova toiminta, audiovisuaalisen alan toiminta mukaan luettuna.  
3. Unioni ja jäsenvaltiot suosivat yhteistyötä kolmansien maiden sekä kulttuurin alalla toimival ­
taisten kansainvälisten järjestöjen, erityisesti Euroopan neuvoston kanssa.  
4. Unioni ottaa kulttuuriin liittyvät näkökohdat huomioon muiden perussopimusten määräysten 
mukaisessa toiminnassaan, erityisesti kulttuuriensa monimuotoisuuden vaalimiseksi ja edistämiseksi.  
5. Myötävaikuttaakseen tässä artiklassa tarkoitettujen tavoitteiden toteuttamiseen:  
— Euroopan parlamentti ja neuvosto toteuttavat tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen ja alu ­
eiden komiteaa kuultuaan sellaisia edistämistoimia, jotka eivät merkitse jäsenvaltioiden lakien ja 
asetusten yhdenmukaistamista,  
— neuvosto antaa komission ehdotuksesta suosituksia.  
XIV OSASTO  
KANSANTERVEYS  
168 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 152 artikla)  
1. Kaikkien unionin politiikkojen ja toimintojen määrittelyssä ja toteuttamisessa varmistetaan 
ihmisten terveyden korkeatasoinen suojelu.  
Kansallista politiikkaa täydentävä unionin toiminta suuntautuu kansanterveyden parantamiseen, ih ­
misten sairauksien ja tautien ehkäisemiseen sekä fyysistä ja mielenterveyttä vaarantavien tekijöiden 
torjuntaan. Kyseinen toiminta käsittää laajalle levinneiden vaarallisten sairauksien torjunnan edistä ­
mällä niiden syiden, leviämisen ja ehkäisemisen tutkimusta sekä terveysvalistusta ja -kasvatusta, 
samoin kuin rajatylittävien vakavien terveysuhkien seurannan, niistä hälyttämisen ja niiden torjumi ­
sen.  
Unioni täydentää huumausaineiden aiheuttamien terveyshaittojen vähentämiseen tähtäävää jäsenval ­
tioiden toimintaa, johon kuuluu tiedotus- ja ehkäisemistoimia.FI C 83/122 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
2. Unioni edistää jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä tässä artiklassa tarkoitetuilla aloilla sekä tar ­
vittaessa tukee niiden toimintaa. Se kannustaa jäsenvaltioita erityisesti yhteistyöhön, jonka tarkoituk ­
sena on parantaa terveyspalvelujen täydentävyyttä jäsenvaltioiden välisen rajan molemmin puolin 
sijaitsevilla alueilla.  
Yhteydessä komission kanssa jäsenvaltiot sovittavat keskenään yhteen politiikkansa ja toimintaohjel ­
mansa 1 kohdassa tarkoitetuilla aloilla. Komissio voi kiinteässä yhteydessä jäsenvaltioihin tehdä 
aiheellisia aloitteita tämän yhteensovittamisen edist ämiseksi, erityisesti aloitteita, joilla on tarkoitus 
vahvistaa suuntaviivoja ja indikaattoreita, järjestää parhaiden käytäntöjen vaihtoa sekä valmistella 
tarvittavat tekijät säännöllistä seurantaa ja arviointia varten. Euroopan parlamentti pidetään täysin 
ajan tasalla.  
3. Unioni ja jäsenvaltiot edistävät yhteistyötä kolmansien maiden sekä kansanterveyden alalla 
toimivaltaisten kansainvälisten järjestöjen kanssa.  
4. Poiketen siitä, mitä 2 artiklan 5 kohdassa ja 6 artiklan a alakohdassa määrätään, ja noudattaen 
4 artiklan 2 kohdan k alakohdan määräyksiä, Euroopan parlamentti ja neuvosto myötävaikuttavat 
tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen sekä talous- ja sosiaalikomiteaa ja alueiden komiteaa 
kuultuaan tässä artiklassa tarkoitettujen tavoitteiden saavuttamiseen toteuttamalla seuraavia toimen ­
piteitä, joilla voidaan puuttua yhteisiin turvallisuuskysymyksiin:  
a) toimenpiteitä, joilla asetetaan ihmisestä peräisin oleville elimille ja aineille sekä verelle ja veri ­
tuotteille korkeat laatu- ja turvallisuusvaatimukset; nämä toimenpiteet eivät estä jäsenvaltioita 
pitämästä voimassa tai toteuttamasta tiukempia suojatoimenpiteitä;  
b) eläinlääkintä- ja kasvinsuojelualalla toimenpiteitä, joiden välittömänä tarkoituksena on kansanter ­
veyden suojeleminen;  
c) toimenpiteitä, joilla asetetaan lääkkeille ja lääkinnällisille laitteille korkeat laatu- ja turvallisuusvaa ­
timukset.  
5. Euroopan parlamentti ja neuvosto voivat säätää tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen ja 
talous- ja sosiaalikomiteaa ja alueiden komiteaa kuultuaan myös edistämistoimista, joiden tarkoituk ­
sena on ihmisten terveyden suojeleminen ja parantaminen ja erityisesti rajatylittävien laajalle levin ­
neiden vaarallisten sairauksien torjunta, toimenpiteistä, jotka koskevat vakavien rajatylittävien tervey ­
suhkien seurantaa, niistä hälyttämistä ja niiden torjuntaa, sekä toimenpiteistä, joiden välittömänä 
tarkoituksena on kansanterveyden suojeleminen ehkäisemällä tupakointia ja alkoholin väärinkäyttöä; 
nämä toimenpiteet eivät voi käsittää jäsenvaltioiden lakien ja asetusten yhdenmukaistamista.  
6. Neuvosto voi myös antaa komission ehdotuksesta suosituksia tässä artiklassa mainittujen ta ­
voitteiden toteuttamiseksi.  
7. Unionin toiminnassa otetaan huomioon jäsenvaltioiden velvollisuudet, jotka liittyvät niiden 
terveyspolitiikan määrittelyyn sekä terveyspalvelujen ja sairaanhoidon järjestämiseen ja tarjoamiseen. 
Jäsenvaltioiden velvollisuuksiin kuuluvat terveyspalvelujen ja sairaanhoidon hallinnointi sekä niihinFI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/123
osoitettujen voimavarojen kohdentaminen. Edellä 4 kohdan a alakohdassa tarkoitetut toimenpiteet 
eivät vaikuta elinten ja veren luovuttamista tai lääketieteellistä käyttöä koskeviin kansallisiin sään ­
nöksiin ja määräyksiin.  
XV OSASTO  
KULUTTAJANSUOJA  
169 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 153 artikla)  
1. Kuluttajien etujen suojaamiseksi ja kuluttajansuojan korkean tason varmistamiseksi unioni 
myötävaikuttaa kuluttajien terveyden, turvallisuuden ja taloudellisten etujen suojaamiseen sekä edistää 
kuluttajien oikeutta tiedonsaantiin ja koulutukseen sekä oikeutta järjestäytyä etujensa valvomiseksi.  
2. Unioni myötävaikuttaa 1 kohdassa mainittujen tavoitteiden toteuttamiseen:  
a) toimenpiteillä, jotka se 114 artiklan nojalla toteuttaa sisämarkkinoiden toteuttamisen yhteydessä;  
b) toimenpiteillä, jotka tukevat ja täydentävät jäsenvaltioiden harjoittamaa politiikkaa ja joilla sitä 
seurataan.  
3. Euroopan parlamentti ja neuvosto vahvistavat tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen ja 
talous- ja sosiaalikomiteaa kuultuaan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetut toimenpiteet.  
4. Toimenpiteet, jotka on vahvistettu 3 kohdan mukaisesti, eivät estä jäsenvaltiota pitämästä 
voimassa tai toteuttamasta tiukempia suojatoimenpiteitä. Näiden toimenpiteiden on oltava sopusoin ­
nussa perussopimusten kanssa. Niistä ilmoitetaan komissiolle.  
XVI OSASTO  
EUROOPAN LAAJUISET VERKOT  
170 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 154 artikla)  
1. Myötävaikuttaakseen 26 ja 174 artiklassa määrättyjen tavoitteiden toteuttamiseen ja mahdol ­
listaakseen sen, että unionin kansalaiset, taloudelliset toimijat sekä alueelliset ja paikalliset yhteisöt 
voivat saada täyden hyödyn sellaisen alueen toteuttamisesta johtuvista eduista, jolla ei ole sisäisiä 
rajoja, unioni myötävaikuttaa Euroopan laajuisten verkkojen perustamiseen ja kehittämiseen liiken ­
teen, teletoiminnan ja energian infrastruktuurien aloilla.FI C 83/124 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
2. Unioni pyrkii toiminnallaan avointen markkinoiden ja kilpailumarkkinoiden järjestelmässä edis ­
tämään kansallisten verkkojen yhteenliittämistä ja yhteentoimivuutta sekä pääsyä tällaisiin verkkoihin. 
Se ottaa erityisesti huomioon tarpeen liittää saarialueita, erillisalueita ja syrjäseutualueita unionin keskusalueisiin.  
171 artikla
 
(aiempi EY-sopimuksen 155 artikla)  
1. Edellä 170 artiklassa tarkoitettujen tavoitteiden toteuttamiseksi unioni:  
— vahvistaa joukon suuntaviivoja, jotka koskevat suunniteltujen toimien tavoitteita, painopisteitä ja 
pääperiaatteita Euroopan laajuisten verkkojen alalla; näissä suuntaviivoissa yksilöidään yhteistä 
etua koskevat hankkeet,  
— panee erityisesti teknisen standardoinnin alalla täytäntöön kaikki toimet, jotka saattavat osoittau ­
tua tarpeellisiksi verkkojen yhteentoimivuuden turvaamiseksi,  
— voi erityisesti toteuttamiskelpoisuutta koskevilla selvityksillä, lainatakuilla tai korkotuella tukea 
sellaisia jäsenvaltioiden tukemia yhteistä etua koskevia hankkeita, jotka yksilöidään ensimmäisessä 
luetelmakohdassa tarkoitetuissa suuntaviivoissa; unioni voi myös osallistua tiettyjen liikenteen infrastruktuurin alan hankkeiden rahoittamiseen jäsenvaltioissa 177 artiklan mukaisesti peruste
­
tun koheesiorahaston kautta.  
Unionin toiminnassa otetaan huomioon hankkeiden ajateltavissa oleva taloudellinen elinkelpoisuus.  
2. Yhteydessä komission kanssa jäsenvaltiot sovittavat keskenään yhteen sellaisen kansallisella 
tasolla harjoittamansa politiikan, jolla voi olla merkittävä vaikutus 170 artiklassa tarkoitettujen ta ­
voitteiden toteuttamiseen. Komissio voi kiinteässä yhteistoiminnassa jäsenvaltioiden kanssa tehdä 
aiheellisia aloitteita tämän yhteensovittamisen edistämiseksi.  
3. Unioni voi päättää yhteistyöstä kolmansien maiden kanssa yhteistä etua koskevien hankkeiden 
edistämiseksi ja verkkojen yhteentoimivuuden turvaamiseksi.  
172 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 156 artikla)  
Euroopan parlamentti ja neuvosto vahvistavat 171 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut suuntaviivat ja 
muut toimenpiteet tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen sekä talous- ja sosiaalikomiteaa ja 
alueiden komiteaa kuultuaan.  
Niihin suuntaviivoihin ja niihin yhteistä etua koskeviin hankkeisiin, jotka koskevat jonkin jäsenvaltion 
aluetta, tarvitaan tuon jäsenvaltion hyväksyminen.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/125
XVII OSASTO  
TEOLLISUUS  
173 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 157 artikla)  
1. Unioni ja jäsenvaltiot huolehtivat siitä, että unionin teollisuuden kilpailukyvyn kannalta tarpeel ­
liset edellytykset turvataan.  
Tällöin niiden toiminnalla pyritään avointen markkinoiden ja kilpailumarkkinoiden järjestelmän mu ­
kaisesti:  
— nopeuttamaan teollisuuden mukauttamista rakenteellisiin muutoksiin,  
— edistämään kaikkialla unionissa yritysten, erityisesti pienten ja keskisuurten yritysten, aloittamisen 
ja kehittämisen kannalta suotuisaa toimintaympäristöä,  
— edistämään yritysten välisen yhteistyön kannalta suotuisaa toimintaympäristöä,  
— edistämään keksintöjä, tutkimusta ja teknologista kehittämistä koskevan politiikan antamien 
teollisten mahdollisuuksien parempaa hyväksikäyttöä.  
2. Jäsenvaltiot neuvottelevat keskenään yhteydessä komission kanssa ja sovittavat tarvittaessa yh ­
teen toimintansa. Komissio voi tehdä aiheellisia aloitteita tämän yhteensovittamisen edistämiseksi, 
erityisesti aloitteita, joilla on tarkoitus vahvistaa suuntaviivoja ja indikaattoreita, järjestää parhaiden 
käytäntöjen vaihtoa sekä valmistella tarvittavat tekijät säännöllistä seurantaa ja arviointia varten. 
Euroopan parlamentti pidetään täysin ajan tasalla.  
3. Unioni myötävaikuttaa 1 kohdassa tarkoitettujen tavoitteiden toteuttamiseen perussopimusten 
muiden artiklojen nojalla harjoittamallaan politiikalla ja toiminnalla. Euroopan parlamentti ja neu ­
vosto voivat tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen ja talous- ja sosiaalikomiteaa kuultuaan 
päättää erityistoimenpiteistä, joiden tarkoituksena on tukea jäsenvaltioissa 1 kohdassa tarkoitettujen 
tavoitteiden toteuttamiseksi toteutettuja toimia, mutta jotka eivät käsitä jäsenvaltioiden lakien ja 
asetusten yhdenmukaistamista.  
Tämän osaston määräykset eivät anna unionille perusteita toteuttaa toimenpiteitä, jotka voivat johtaa 
kilpailun vääristymiseen tai jotka käsittävät verotusta tai palkattujen työntekijöiden oikeuksia ja etuja 
koskevia säännöksiä tai määräyksiä.FI C 83/126 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
XVIII OSASTO  
TALOUDELLINEN, SOSIAALINEN JA ALUEELLINEN YHTEENKUULUVUUS  
174 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 158 artikla)  
Edistääkseen koko unionin sopusointuista kehitystä unioni kehittää ja harjoittaa toimintaansa talou ­
dellisen, sosiaalisen ja alueellisen yhteenkuuluvuuden lujittamiseksi.  
Unioni pyrkii erityisesti vähentämään alueiden välisiä kehityseroja sekä muita heikommassa asemassa 
olevien alueiden jälkeenjääneisyyttä.  
Asianomaisista alueista kiinnitetään erityistä huomiota maaseutuun, teollisuuden muutosprosessissa 
oleviin alueisiin sekä vakavista ja pysyvistä luontoon tai väestöön liittyvistä haitoista kärsiviin aluei ­
siin, kuten pohjoisimpiin alueisiin, joiden väestöntiheys on erittäin alhainen, ja saaristo-, rajaseutu- ja 
vuoristoalueisiin.  
175 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 159 artikla)  
Jäsenvaltiot harjoittavat talouspolitiikkaansa ja sovittavat sitä yhteen siten, että myös 174 artiklassa 
tarkoitetut tavoitteet saavutetaan. Unionin politiikan ja toiminnan suunnittelussa ja täytäntöönpa ­
nossa sekä sisämarkkinoiden toteuttamisessa otetaan huomioon 174 artiklassa tarkoitetut tavoitteet ja osallistutaan niiden toteuttamiseen. Unioni tukee myös tätä toteuttamista toiminnallaan, jota se 
harjoittaa rakennerahastojen (Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston ohjausosasto, Euroopan 
sosiaalirahasto, Euroopan aluekehitysrahasto), Euroopan investointipankin ja muiden olemassa ole
­
vien rahoitusvälineiden kautta.  
Komissio antaa Euroopan parlamentille, neuvostolle, talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden ko ­
mitealle joka kolmas vuosi kertomuksen siitä, miten taloudellisen, sosiaalisen ja alueellisen yhteen ­
kuuluvuuden toteuttamisessa on edistytty, sekä siitä, miten tässä artiklassa määrätyt eri keinot ovat 
myötävaikuttaneet siihen. Tähän kertomukseen liitetään tarvittaessa aiheellisia ehdotuksia.  
Jos rahastojen ulkopuoliset erityistoimet osoittautuvat tarpeellisiksi, Euroopan parlamentti ja neuvosto 
voivat päättää niistä tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen sekä talous- ja sosiaalikomiteaa ja 
alueiden komiteaa kuultuaan, sanotun kuitenkaan rajoittamatta unionin muussa politiikassa päätet ­
tyjen toimenpiteiden soveltamista.  
176 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 160 artikla)  
Euroopan aluekehitysrahaston tarkoituksena on myötävaikuttaa keskeisimmän alueellisen epätasapai ­
non poistamiseen unionissa osallistumalla kehityksessä jälkeen jääneiden alueiden kehittämiseen ja 
rakenteelliseen mukauttamiseen sekä taantuvien teollisuusalueiden uudistamiseen.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/127
177 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 161 artikla)  
Euroopan parlamentti ja neuvosto määrittelevät tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen annetuilla 
asetuksilla sekä talous- ja sosiaalikomiteaa ja alueiden komiteaa kuultuaan, rakennerahastojen tehtä ­
vät, ensisijaiset tavoitteet ja rakenteet, joihin voi sisältyä rahastojen uudelleenryhmittely, edellä sano ­
tun kuitenkaan rajoittamatta 178 artiklan soveltamista. Samaa menettelyä noudattaen vahvistetaan 
myös rahastoihin sovellettavat yleiset säännöt ja annetaan säännökset, jotka ovat tarpeen rahastojen tehokkuuden turvaamiseksi ja eri rahastojen keskinäiseksi sekä rahastojen ja muiden rahoitusvälinei
­
den yhteensovittamiseksi.  
Samaa menettelyä noudattaen perustettu koheesiorahasto osallistuu ympäristöalan hankkeiden rahoit ­
tamiseen sekä Euroopan laajuisten verkkohankkeiden rahoittamiseen liikenteen infrastruktuurin alalla.  
178 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 162 artikla)  
Euroopan parlamentti ja neuvosto hyväksyvät Euroopan aluekehitysrahastoa koskevat soveltamisase ­
tukset tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen sekä talous- ja sosiaalikomiteaa ja alueiden komi ­
teaa kuultuaan.  
Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston ohjausosastoon ja Euroopan sosiaalirahastoon sovel ­
letaan edelleen vastaavasti, mitä 43 ja 164 artiklassa määrätään.  
XIX OSASTO  
TUTKIMUS JA TEKNOLOGINEN KEHITTÄMINEN SEKÄ AVARUUSALA  
179 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 163 artikla)  
1. Unioni pyrkii toiminnallaan lujittamaan tieteellistä ja teknologista perustaansa toteuttamalla 
eurooppalaisen tutkimusalueen, jossa tutkijat, tieteellinen tietämys ja teknologia liikkuvat vapaasti, tukemaan unionin kilpailukyvyn, myös sen teollisuuden kilpailukyvyn, kehittämistä sekä edistämään kaikkea tutkimustoimintaa, jota pidetään tarpeellisena perussopimusten muiden lukujen perusteella.  
2. Tätä varten unioni edistää kaikkialla unionissa yrityksiä, pienet ja keskisuuret yritykset mukaan 
luettuina, tutkimuskeskuksia ja korkeakouluja niiden korkealaatuiseen tutkimukseen ja teknologiseen 
kehittämiseen liittyvissä pyrkimyksissä; se tukee niiden pyrkimyksiä keskinäiseen yhteistyöhön var
­
sinkin avaamalla kansalliset julkiset hankinnat, määrittelemällä yhteiset standardit sekä poistamalla 
yhteistyön oikeudelliset ja verotukselliset esteet pyrkien erityisesti siihen, että tutkijat voivat tehdä 
yhteistyötä vapaasti rajoista riippumatta ja yritykset voivat täysin käyttää hyväkseen sisämarkkinoiden 
tarjoamia mahdollisuuksia.FI C 83/128 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
3. Kaikesta tähän sopimukseen perustuvasta unionin toiminnasta tutkimuksen ja teknologisen 
kehittämisen aloilla, esittelyhankkeet mukaan luettuina, päätetään ja se pannaan täytäntöön tämän 
osaston määräyksiä noudattaen.  
180 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 164 artikla)  
Pyrkiessään näihin tavoitteisiin unioni toteuttaa seuraavia jäsenvaltioissa harjoitettua toimintaa täy ­
dentäviä toimia:  
a) tutkimusta, teknologista kehittämistä ja esittelyä koskevien toimintaohjelmien täytäntöönpano 
edistämällä yhteistyötä yritysten, tutkimuskeskusten ja korkeakoulujen kanssa ja niiden kesken;  
b) yhteistyön edistäminen kolmansien maiden ja kansainvälisten järjestöjen kanssa unionin tutkimuk ­
sen, teknologisen kehittämisen ja esittelyn alalla;  
c) unionin tutkimukseen, teknologiseen kehittämiseen ja esittelyyn liittyvän toiminnan tuloksia kos ­
kevan tiedon levittäminen ja näiden tulosten hyväksi käyttäminen;  
d) unionin tutkijoiden koulutuksen ja liikkumisen kannustaminen.  
181 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 165 artikla)  
1. Unioni ja jäsenvaltiot sovittavat yhteen toimintansa tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen 
alalla turvatakseen kansallisen politiikan ja unionin politiikan keskinäisen yhtenäisyyden.  
2. Komissio voi kiinteässä yhteistoiminnassa jäsenvaltioiden kanssa tehdä aiheellisia aloitteita 1 
kohdassa tarkoitetun yhteensovittamisen edistämiseksi, erityisesti aloitteita, joilla on tarkoitus vahvis ­
taa suuntaviivoja ja indikaattoreita, järjestää parhaiden käytäntöjen vaihtoa sekä valmistella tarvittavat 
tekijät säännöllistä seurantaa ja arviointia varten. Euroopan parlamentti pidetään täysin ajan tasalla.  
182 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 166 artikla)  
1. Euroopan parlamentti ja neuvosto hyväksyvät kaikkea unionin toimintaa koskevan monivuoti ­
sen puiteohjelman tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen ja talous- ja sosiaalikomiteaa kuultu ­
aan. 
Puiteohjelmassa:  
— vahvistetaan ne tieteelliset ja teknologiset tavoitteet, jotka 180 artiklassa tarkoitetulla toiminnalla 
toteutetaan, sekä niihin liittyvät painopisteet,FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/129
— osoitetaan tällaisen toiminnan pääperiaatteet,  
— vahvistetaan se suurin kokonaismäärä, jolla unioni osallistuu puiteohjelman rahoitukseen, ja 
yksityiskohtaiset säännöt unionin osallistumisesta ohjelman rahoitukseen sekä kunkin suunnitel ­
lun toiminnan osuus.  
2. Puiteohjelmaa mukautetaan tai täydennetään tilanteen kehityksen mukaisesti.  
3. Puiteohjelma pannaan täytäntöön kussakin toiminnassa kehitetyin erityisohjelmin. Kussakin 
erityisohjelmassa täsmennetään yksityiskohtaiset säännöt ohjelman toteuttamiseksi, vahvistetaan oh ­
jelman kesto ja määrätään tarpeellisiksi arvioiduista varoista. Erityisohjelmissa vahvistetut tarpeellisiksi 
arvioitujen varojen määrät eivät saa ylittää puiteohjelmalle ja kullekin toiminnalle vahvistettua suu ­
rinta kokonaismäärää.  
4. Neuvosto hyväksyy erityisohjelmat erityistä lainsäätämisjärjestystä noudattaen sekä Euroopan 
parlamenttia ja talous- ja sosiaalikomiteaa kuultuaan.  
5. Euroopan parlamentti ja neuvosto säätävät tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen ja talous- 
ja sosiaalikomiteaa kuultuaan eurooppalaisen tutkimusalueen toteuttamiseksi tarvittavista toimenpi ­
teistä monivuotisen puiteohjelman mukaisten toimien täydentämiseksi.  
183 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 167 artikla)  
Monivuotisen puiteohjelman panemiseksi täytäntöön unioni vahvistaa:  
— yritysten, tutkimuskeskusten ja korkeakoulujen osallistumista koskevat säännöt,  
— tutkimustuloksista saatujen tietojen levittämistä koskevat säännöt.  
184 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 168 artikla)  
Monivuotista puiteohjelmaa täytäntöön pantaessa voidaan päättää täydentävistä toimintaohjelmista, 
joihin osallistuvat vain jotkin jäsenvaltiot; nämä jäsenvaltiot huolehtivat toimintaohjelmien rahoitta ­
misesta, jollei unioni mahdollisesti osallistu.  
Unioni antaa täydentäviä toimintaohjelmia koskevat säännöt erityisesti tiedon levittämisestä ja mui ­
den jäsenvaltioiden mahdollisuuksista päästä täydentäviin toimintaohjelmiin.FI C 83/130 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
185 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 169 artikla)  
Monivuotista puiteohjelmaa täytäntöön pantaessa unioni voi yhteisymmärryksessä niiden jäsenvalti ­
oiden kanssa, joita asia koskee, määrätä osallistumisesta useiden jäsenvaltioiden käynnistämiin tutki ­
mus- ja kehittämistyötä koskeviin toimintaohjelmiin sekä näiden toimintaohjelmien täytäntöönpanoa 
koskeviin järjestelmiin.  
186 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 170 artikla)  
Unioni voi monivuotista puiteohjelmaa täytäntöön pantaessa määrätä unionin tutkimusta, teknolo ­
gista kehittämistä ja esittelyä koskevasta yhteistyöstä kolmansien maiden tai kansainvälisten järjestö ­
jen kanssa.  
Tätä yhteistyötä koskevista yksityiskohtaisista säännöistä voidaan sopia unionin ja asianomaisten 
kolmansien osapuolten välisin sopimuksin.  
187 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 171 artikla)  
Unioni voi perustaa yhteisyrityksiä tai muita järjestelmiä, jotka ovat tarpeen, jotta unionin tutkimusta, 
teknologista kehittämistä ja esittelyä koskevat toimintaohjelmat voidaan panna täytäntöön asian ­
mukaisesti.  
188 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 172 artikla)  
Neuvosto antaa 187 artiklassa tarkoitetut säännökset komission ehdotuksesta sekä Euroopan parla ­
menttia ja talous- ja sosiaalikomiteaa kuultuaan.  
Euroopan parlamentti ja neuvosto antavat 183, 184 ja 185 artiklassa tarkoitetut säännökset tavallista 
lainsäätämisjärjestystä noudattaen sekä talous- ja sosiaalikomiteaa kuultuaan. Täydentävien toiminta ­
ohjelmien hyväksymiseen tarvitaan niiden jäsenvaltioiden suostumus, joita asia koskee.  
189 artikla  
1. Edistääkseen tieteellistä ja teknistä kehitystä, teollisuuden kilpailukykyä ja politiikkojensa tote ­
uttamista unioni kehittää eurooppalaisen avaruuspolitiikan. Se voi tätä varten edistää yhteisiä aloit ­
teita, tukea tutkimusta ja teknologista kehittämistä sekä sovittaa yhteen avaruuden tutkimuksen ja 
käytön edellyttämiä toimia.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/131
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen tavoitteiden saavuttamiseksi Euroopan parlamentti ja neuvosto 
säätävät tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen tarvittavista toimenpiteistä, joiden toteuttamis ­
muotona voi olla eurooppalainen avaruusohjelma, mutta jotka eivät käsitä jäsenvaltioiden lakien ja 
asetusten yhdenmukaistamista.  
3. Unioni luo tarvittavat yhteydet Euroopan avaruusjärjestöön.  
4. Tällä artiklalla ei rajoiteta tämän osaston muiden määräysten soveltamista.  
190 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 173 artikla)  
Jokaisen vuoden alussa komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen. Kerto ­
muksessa annetaan tiedot edellisen vuoden toiminnasta tutkimuksessa ja teknologisessa kehittämi ­
sessä sekä tulosten levittämisessä sekä kuluvan vuoden työohjelmasta.  
XX OSASTO  
YMPÄRISTÖ  
191 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 174 artikla)  
1. Unionin ympäristöpolitiikalla myötävaikutetaan seuraavien tavoitteiden saavuttamiseen:  
— ympäristön laadun säilyttäminen, suojelu ja parantaminen,  
— ihmisten terveyden suojelu,  
— luonnonvarojen harkittu ja järkevä käyttö,  
— sellaisten toimenpiteiden edistäminen kansainvälisellä tasolla, joilla puututaan alueellisiin tai maa ­
ilmanlaajuisiin ympäristöongelmiin, ja erityisesti ilmastonmuutoksen torjuminen.  
2. Unionin ympäristöpolitiikalla pyritään suojelun korkeaan tasoon unionin eri alueiden tilantei ­
den erilaisuus huomioon ottaen. Unionin ympäristöpolitiikka perustuu ennalta varautumisen peri ­
aatteelle sekä periaatteille, joiden mukaan ennalta ehkäiseviin toimiin olisi ryhdyttävä, ympäristöva ­
hingot olisi torjuttava ensisijaisesti niiden lähteellä ja saastuttajan olisi maksettava.  
Tässä yhteydessä ympäristönsuojelun vaatimusten täyttämiseksi toteutettaviin yhdenmukaistamistoi ­
menpiteisiin sisällytetään aiheellisissa tapauksissa suojalauseke, jonka nojalla jäsenvaltiot saavat, unio ­
nin valvontamenettelyn alaisina, toteuttaa muihin kuin taloudellisiin, ympäristöä koskeviin seikkoihin perustuvia väliaikaisia toimenpiteitä.FI C 83/132 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
3. Ympäristöpolitiikkaansa valmistellessaan unioni ottaa huomioon:  
— saatavilla olevat tieteelliset ja tekniset tiedot,  
— ympäristöolot unionin eri alueilla,  
— toimien toteuttamisesta tai toteuttamatta jättämisestä mahdollisesti johtuvat edut ja kustannukset,  
— unionin taloudellisen ja sosiaalisen kehityksen kokonaisuutena ja unionin eri alueiden tasapainoi ­
sen kehityksen.  
4. Unioni ja jäsenvaltiot tekevät kukin toimivaltaansa kuuluvaa yhteistyötä kolmansien maiden ja 
toimivaltaisten kansainvälisten järjestöjen kanssa. Unionin yhteistyötä koskevista yksityiskohtaisista 
säännöistä voidaan sopia unionin ja asianomaisten kolmansien osapuolten välisin sopimuksin.  
Mitä edellisessä alakohdassa määrätään, ei rajoita jäsenvaltioiden toimivaltaa neuvotella kansainväli ­
sissä toimielimissä ja tehdä kansainvälisiä sopimuksia.  
192 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 175 artikla)  
1. Euroopan parlamentti ja neuvosto päättävät tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen sekä 
talous- ja sosiaalikomiteaa ja alueiden komiteaa kuultuaan unionin toimista 191 artiklassa tarkoitet ­
tujen tavoitteiden toteuttamiseksi.  
2. Poiketen 1 kohdassa määrätystä päätöksentekomenettelystä ja rajoittamatta 114 artiklan sovel ­
tamista, neuvosto yksimielisesti erityisessä lainsäätämisjärjestyksessä sekä Euroopan parlamenttia, talous- ja sosiaalikomiteaa ja alueiden komiteaa kuultuaan vahvistaa:  
a) säännöksiä, jotka ovat etupäässä verotuksellisia;  
b) toimenpiteet, jotka vaikuttavat:  
— kaavoitukseen,  
— vesivarojen määrän hallintaan tai jotka koskevat suoraan tai välillisesti vesivarojen saatavuutta,  
— maankäyttöön jätehuoltoa lukuun ottamatta;  
c) toimenpiteet, jotka vaikuttavat merkittävästi jäsenvaltion valintaan eri energianlähteiden välillä ja 
jäsenvaltion energiahuollon yleiseen rakenteeseen.  
Neuvosto voi yksimielisesti komission ehdotuksesta ja Euroopan parlamenttia, talous- ja sosiaaliko
­
miteaa sekä alueiden komiteaa kuultuaan päättää, että ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuihin 
aloihin sovelletaan tavallista lainsäätämisjärjestystä.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/133
3. Euroopan parlamentti ja neuvosto hyväksyvät tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen sekä 
talous- ja sosiaalikomiteaa ja alueiden komiteaa kuultuaan yleiset toimintaohjelmat, joissa vahviste ­
taan ensisijaiset tavoitteet.  
Toimintaohjelmien toteuttamiseksi tarvittavat toimenpiteet hyväksytään tapauksen mukaan joko 1 tai 
2 kohdassa määrätyin edellytyksin.  
4. Jäsenvaltiot huolehtivat ympäristöpolitiikan rahoittamisesta ja täytäntöönpanosta, sanotun kui ­
tenkaan rajoittamatta tiettyjä unionin hyväksymiä toimenpiteitä.  
5. Rajoittamatta saastuttaja maksaa -periaatteen soveltamista, jos 1 kohtaan perustuva toimenpide 
aiheuttaa jäsenvaltion viranomaisille suhteettomina pidettäviä kustannuksia, tällä toimenpiteellä an ­
netaan aiheellisia säännöksiä:  
— väliaikaisista poikkeuksista, sekä/taikka  
— 177 artiklan mukaisesti perustetusta koheesiorahastosta annettavasta taloudellisesta tuesta.  
193 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 176 artikla)  
Suojatoimenpiteet, jotka on toteutettu 192 artiklan nojalla, eivät estä jäsenvaltioita pitämästä voi ­
massa tai toteuttamasta tiukempia suojatoimenpiteitä. Näiden toimenpiteiden on oltava sopusoin ­
nussa perussopimusten kanssa. Niistä ilmoitetaan komissiolle.  
XXI OSASTO  
ENERGIA  
194 artikla  
1. Sisämarkkinoiden toteuttamisen ja toiminnan yhteydessä sekä ympäristön säilyttämistä ja sen 
tilan parantamista koskevan vaatimuksen huomioon ottaen unionin energiapolitiikalla pyritään 
jäsenvaltioiden välisen yhteisvastuun hengessä:  
a) varmistamaan energiamarkkinoiden toimivuus;  
b) varmistamaan energian toimitusvarmuus unionissa;  
c) edistämään energiatehokkuutta ja energiansäästöä sekä uusiin ja uusiutuviin energialähteisiin 
perustuvien energiamuotojen kehittämistä; ja  
d) edistämään energiaverkkojen yhteenliittämistä.FI C 83/134 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
2. Euroopan parlamentti ja neuvosto säätävät tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen 1 koh ­
dassa tarkoitettujen tavoitteiden saavuttamiseksi tarpeellisista toimenpiteistä, sanotun kuitenkaan ra ­
joittamatta perussopimusten muiden määräysten soveltamista. Nämä toimenpiteet hyväksytään, kun 
talous- ja sosiaalikomiteaa sekä alueiden komiteaa on kuultu.  
Nämä toimenpiteet eivät vaikuta jäsenvaltion oikeuteen määritellä energiavarojensa hyödyntämisen 
ehdot, jäsenvaltion eri energialähteiden välillä tekem iin valintoihin eikä jäsenvaltion energiahuollon 
yleiseen rakenteeseen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 192 artiklan 2 kohdan c alakohdan sovelta ­
mista.  
3. Poiketen siitä, mitä 2 kohdassa määrätään, neuvosto säätää yksimielisesti erityistä lainsäätämis ­
järjestystä noudattaen ja Euroopan parlamenttia kuultuaan niistä tuossa kohdassa tarkoitetuista toi ­
menpiteistä, jotka ovat etupäässä verotuksellisia.  
XXII OSASTO  
MATKAILU  
195 artikla  
1. Unioni täydentää jäsenvaltioiden toimintaa matkailualalla, erityisesti edistämällä alalla toimivien 
unionin yritysten kilpailukykyä.  
Tätä varten unioni pyrkii toiminnallaan:  
a) kannustamaan kyseisen alan yritysten kehittämiselle suotuisan ympäristön luomista;  
b) edistämään jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä erityisesti hyvien käytäntöjen vaihdon avulla.  
2. Euroopan parlamentti ja neuvosto säätävät tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen erityisistä 
toimenpiteistä, joilla täydennetään jäsenvaltioissa toteutettavia toimia tässä artiklassa tarkoitettujen tavoitteiden saavuttamiseksi mutta jotka eivät käsitä jäsenvaltioiden lakien ja asetusten yhdenmukais
­
tamista.  
XXIII OSASTO  
PELASTUSPALVELU  
196 artikla  
1. Unioni kannustaa jäsenvaltioita keskinäiseen yhteistyöhön niiden järjestelmien tehostamiseksi, 
joilla on tarkoitus ehkäistä ennalta luonnon tai ihmisen aiheuttamia suuronnettomuuksia ja suojautua niiltä.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/135
Unionin toiminnalla pyritään:  
a) tukemaan ja täydentämään jäsenvaltioiden kansallisen, alueellisen ja paikallisen tason toimintaa, 
joka koskee vaarojen ennaltaehkäisyä, jäsenvaltioiden pelastuspalvelualan toimijoiden valmenta ­
mista sekä luonnon tai ihmisen aiheuttamien suuronnettomuuksien johdosta toteutettavia toimia 
unionin alueella;  
b) edistämään unionin alueella nopeaa ja tehokasta operatiivista yhteistyötä kansallisten pelastuspal ­
veluviranomaisten välillä;  
c) edistämään pelastuspalvelun alalla toteutettavien kansainvälisen tason toimien johdonmukaisuutta.  
2. Euroopan parlamentti ja neuvosto säätävät tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen tarvitta ­
vista toimenpiteistä, joilla myötävaikutetaan 1 kohdassa tarkoitettujen tavoitteiden toteutumiseen 
mutta jotka eivät käsitä jäsenvaltioiden lakien ja asetusten yhdenmukaistamista.  
XXIV OSASTO  
HALLINNOLLINEN YHTEISTYÖ  
197 artikla  
1. Unionin oikeuden tosiasiallista täytäntöönpanoa jäsenvaltioissa, mikä on keskeistä unionin 
moitteettoman toiminnan kannalta, pidetään yhteistä etua koskevana asiana.  
2. Unioni voi tukea jäsenvaltioiden ponnisteluja parantaa hallinnollista valmiuttaan panna unionin 
oikeus täytäntöön. Tähän toimintaan voi erityisesti kuulua tietojenvaihdon ja virkamiesvaihdon hel ­
pottaminen sekä koulutusohjelmien tukeminen. Jäsenvaltio ei ole velvollinen ottamaan vastaan täl ­
laista tukea. Euroopan parlamentti ja neuvosto säätävät tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen 
annetuilla asetuksilla tätä varten tarvittavista toimenpiteistä, jotka eivät käsitä jäsenvaltioiden lakien ja 
asetusten yhdenmukaistamista.  
3. Tämä artikla ei rajoita jäsenvaltioiden velvollisuutta panna unionin oikeus täytäntöön eikä 
komission oikeuksia ja velvollisuuksia. Tämä artikla ei myöskään rajoita perussopimusten muiden sellaisten määräysten soveltamista, jotka koskevat hallinnollista yhteistyötä jäsenvaltioiden välillä sekä 
jäsenvaltioiden ja unionin välillä.FI C 83/136 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
NELJÄS OSA  
MERENTAKAISTEN MAIDEN JA ALUEIDEN ASSOSIOINTI  
198 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 182 artikla)  
Jäsenvaltiot sopivat assosioivansa unioniin ne Euroopan ulkopuoliset maat ja alueet, joilla on erityiset 
suhteet Tanskaan, Ranskaan, Alankomaihin ja Yhdistyneeseen kuningaskuntaan. Nämä maat ja alueet, 
jäljempänä ’maat ja alueet’, luetellaan liitteessä II.  
Assosioinnin tavoitteena on edistää maiden ja alueiden taloudellista ja sosiaalista kehitystä ja vahvis ­
taa läheiset taloudelliset suhteet niiden ja koko unionin välille.  
Tämän sopimuksen johdanto-osassa mainittujen periaatteiden mukaisesti assosioinnin tarkoituksena 
on ensisijaisesti edistää näiden maiden ja alueiden väestön etuja ja vaurautta, jotta ne voivat saavuttaa sen taloudellisen, sosiaalisen ja kulttuurisen kehityksen, johon ne pyrkivät.  
199 artikla
 
(aiempi EY-sopimuksen 183 artikla)  
Assosioinnilla pyritään seuraaviin tavoitteisiin:  
1) jäsenvaltiot soveltavat kaupankäynnissään maiden ja alueiden kanssa samaa järjestelmää kuin 
perussopimusten mukaan keskinäisessä kaupankäynnissään;  
2) jokainen maa ja alue soveltaa kaupankäynnissään jäsenvaltioiden sekä muiden maiden ja alueiden 
kanssa samaa järjestelmää kuin kaupankäynnissä sen Euroopan valtion kanssa, johon sillä on 
erityiset suhteet;  
3) jäsenvaltiot osallistuvat näiden maiden ja alueiden asteittaisen kehittymisen vaatimiin sijoituksiin;  
4) unionin rahoittamiin sijoituksiin saa tarjouksin ja toimituksin osallistua yhtäläisin ehdoin jokainen 
luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö, joka on jäsenvaltion taikka jonkin maan tai alueen kansa ­
lainen;  
5) jäsenvaltioiden sekä maiden ja alueiden välisissä suhteissa kansalaisten ja yhtiöiden sijoittautumis ­
oikeutta säännellään sijoittautumisoikeutta koskevan luvun määräysten ja menettelyjen mukaisesti 
ja ketään syrjimättä, jollei 203 artiklan nojalla annetuista erityissäännöksistä muuta johdu.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/137
200 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 184 artikla)  
1. Maista ja alueilta peräisin olevien, jäsenvaltioihin tuotavien tavaroiden tullit kielletään niin kuin 
jäsenvaltioiden välisten tullien kieltämisestä perussopimuksissa määrätään.  
2. Maahan tai alueelle jäsenvaltioista taikka muista maista tai muilta alueilta tuotavien tavaroiden 
tullit ovat kiellettyjä 30 artiklan määräysten mukaisesti.  
3. Maat ja alueet voivat kuitenkin periä tulleja, jotka ovat tarpeen niiden kehityksen ja teollistu ­
misen kannalta taikka jotka ovat luonteeltaan fiskaalisia ja joiden tarkoituksena on tuottaa tuloa 
niiden talousarvioon.  
Edellisessä alakohdassa tarkoitetut tullit eivät saa olla korkeampia kuin siitä jäsenvaltiosta tuotavista 
tuotteista perittävät tullit, johon maalla tai alueella on erityiset suhteet.  
4. Mitä 2 kohdassa määrätään, ei sovelleta maihin tai alueisiin, jotka niitä sitovien erityisten 
kansainvälisten velvoitteiden vuoksi jo soveltavat tullitariffia, johon ei sisälly syrjintää.  
5. Maihin tai alueille tuotavia tavaroita koskevien tullien käyttöön ottaminen tai niiden muutta ­
minen ei saa oikeudellisesti tai tosiasiallisesti johtaa suoraan tai välilliseen syrjintään jäsenvaltioista 
tapahtuvassa tuonnissa.  
201 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 185 artikla)  
Jos niiden tullien taso, joita sovelletaan kolmannesta maasta peräisin oleviin tuotteisiin niiden tullessa 
maahan tai alueelle, on sellainen, että se, ottaen huomioon 200 artiklan 1 kohdan määräysten 
soveltamisen, johtaa kaupankäynnin vinoutumiseen jonkin jäsenvaltion vahingoksi, tämä jäsenvaltio 
voi pyytää komissiota tekemään muille jäsenvaltioille ehdotuksia toimenpiteiksi, jotka ovat tarpeen 
tilanteen korjaamiseksi.  
202 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 186 artikla)  
Jollei kansanterveyttä taikka yleistä turvallisuutta tai järjestystä koskevista määräyksistä muuta johdu, 
maista ja alueilta olevien työntekijöiden vapaata liikkuvuutta jäsenvaltioissa ja jäsenvaltioista olevien 
työntekijöiden vapaata liikkuvuutta maissa ja alueilla säännellään 203 artiklan mukaisesti hyväksy ­
tyillä säädöksillä.FI C 83/138 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
203 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 187 artikla)  
Neuvosto antaa maiden ja alueiden sekä unionin välisessä assosiaatiossa saatujen kokemusten ja 
perussopimusten periaatteiden pohjalta yksimielisesti komission ehdotuksesta säännökset maiden ja 
alueiden sekä unionin välistä assosiaatiota koskevista säännöistä ja menettelyistä. Kun neuvosto antaa 
kyseiset säännökset erityistä lainsäätämisjärjestystä noudattaen, se tekee ratkaisunsa yksimielisesti 
komission ehdotuksesta ja Euroopan parlamenttia kuultuaan.  
204 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 188 artikla)  
Grönlantiin sovelletaan, mitä 198–203 artiklassa määrätään, jollei perussopimuksiin liitetyn Grön ­
lantia koskevista erityisjärjestelyistä tehdyn pöytäkirjan erityismääräyksistä muuta johdu.  
VIIDES OSA  
UNIONIN ULKOINEN TOIMINTA  
I OSASTO  
YLEISET MÄÄRÄYKSET UNIONIN ULKOISESTA TOIMINNASTA  
205 artikla  
Tämän osan mukaista unionin toimintaa kansainvälisissä yhteyksissä ohjaavat ne periaatteet, se pyrkii 
niihin tavoitteisiin ja sitä harjoitetaan niiden yleisten määräysten mukaisesti, jotka esitetään Euroopan 
unionista tehdyn sopimuksen V osaston 1 luvussa.  
II OSASTO  
YHTEINEN KAUPPAPOLITIIKKA  
206 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 131 artikla)  
Perustamalla 28–32 artiklan mukaisesti tulliliiton unioni edistää yhteisen edun mukaisesti maailman ­
kaupan sopusointuista kehitystä, kansainvälistä kauppaa ja ulkomaisia suoria sijoituksia koskevien 
rajoitusten asteittaista poistamista sekä tulli- ja muiden esteiden purkamista.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/139
207 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 133 artikla)  
1. Yhteinen kauppapolitiikka perustuu yhtenäisiin periaatteisiin etenkin tullien muuttamisessa, 
tulli- ja kauppasopimusten tekemisessä tavara- ja palvelukaupan alalla, sekä teollis- ja tekijänoikeuk ­
sien kaupallisten näkökohtien alalla, ulkomaisten suorien sijoitusten osalta, vapauttamista koskevien 
toimenpiteiden yhtenäistämisessä, vientipolitiikassa sekä kauppaa suojaavissa toimenpiteissä, kuten 
polkumyynti- ja tukipalkkiotapauksissa toteutettavissa toimenpiteissä. Yhteistä kauppapolitiikkaa har ­
joitetaan unionin ulkoista toimintaa koskevien periaatteiden ja tavoitteiden mukaisesti.  
2. Euroopan parlamentti ja neuvosto säätävät tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen anne ­
tuilla asetuksilla toimenpiteistä, joilla määritellään puitteet yhteisen kauppapolitiikan toteuttamiseksi.  
3. Jos on neuvoteltava tai tehtävä sopimuksia yhden tai useamman kolmannen valtion taikka 
kansainvälisen järjestön kanssa, sovelletaan 218 artiklan määräyksiä, jollei tämän artiklan erityismää ­
räyksistä muuta johdu.  
Komissio antaa asiasta suosituksia neuvostolle, joka valtuuttaa komission aloittamaan tarvittavat 
neuvottelut. Neuvoston ja komission tehtävänä on huolehtia, että neuvotellut sopimukset ovat unio ­
nin sisäisten politiikkojen ja sääntöjen mukaisia.  
Komissio käy näitä neuvotteluja kuullen erityiskomiteaa, jonka neuvosto nimeää avustamaan komis ­
siota tässä tehtävässä, sekä niiden ohjeiden mukaisesti, joita neuvosto voi antaa komissiolle. Komissio 
antaa erityiskomitealle ja Euroopan parlamentille säännöllisesti tietoja neuvottelujen etenemisestä.  
4. Neuvosto tekee 3 kohdassa tarkoitettujen sopimusten neuvottelemista ja tekemistä koskevat 
ratkaisunsa määräenemmistöllä.  
Neuvosto tekee palvelukaupan ja teollis- ja tekijänoikeuksien kaupallisten näkökohtien sekä ulko ­
maisten suorien sijoitusten aloilla tehtävien sopimusten neuvottelemista ja tekemistä koskevat ratkai ­
sunsa yksimielisesti silloin, kun sopimus sisältää määräyksiä, joiden osalta sisäisten sääntöjen anta ­
minen edellyttää yksimielisyyttä.  
Neuvosto tekee ratkaisunsa yksimielisesti myös neuvoteltaessa ja tehtäessä sopimuksia:  
a) kulttuuri- tai audiovisuaalisten palvelujen kaupan alalla silloin, kun tällaiset sopimukset voivat 
haitata unionin kulttuurista ja kielellistä monimuotoisuutta;  
b) sosiaali-, koulutus- ja terveyspalvelujen kaupan alalla silloin, kun tällaiset sopimukset voivat va ­
kavasti haitata näiden palvelujen järjestämistä kansallisella tasolla ja vaikeuttaa jäsenvaltioiden 
vastuun toteuttamista niiden tarjoamisessa.  
5. Liikenteen alan kansainvälisten sopimusten neuvottelemisessa ja tekemisessä noudatetaan kol ­
mannen osan VI osaston sekä 218 artiklan määräyksiä.FI C 83/140 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
6. Tällä artiklalla annetun, yhteisen kauppapolitiikan alaan kuuluvan toimivallan käyttäminen ei 
vaikuta unionin ja jäsenvaltioiden väliseen toimivallan jakoon eikä voi johtaa jäsenvaltioiden lakien 
tai asetusten yhdenmukaistamiseen siltä osin kuin tällainen yhdenmukaistaminen ei ole perussopi ­
musten mukaan mahdollista.  
III OSASTO  
YHTEISTYÖ KOLMANSIEN MAIDEN KANSSA JA HUMANITAARINEN APU  
1 LUKU  
KEHITYSYHTEISTYÖ  
208 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 177 artikla)  
1. Unionin kehitysyhteistyöpolitiikkaa harjoitetaan unionin ulkoisen toiminnan periaatteiden ja 
tavoitteiden mukaisesti. Unionin ja jäsenvaltioiden kehitysyhteistyöpolitiikat täydentävät ja tukevat 
toisiaan. 
Unionin politiikan päätavoite tällä alalla on köyhyyden vähentäminen ja lopulta sen poistaminen. 
Unioni ottaa huomioon kehitysyhteistyöpolitiikan tavoitteet toteuttaessaan muita sellaisia politiikkoja, 
jotka voivat vaikuttaa kehitysmaihin.  
2. Unioni ja jäsenvaltiot noudattavat niitä velvoitteita ja ottavat huomioon ne tavoitteet, jotka ne 
ovat hyväksyneet Yhdistyneissä Kansakunnissa ja muissa toimivaltaisissa kansainvälisissä järjestöissä.  
209 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 179 artikla)  
1. Euroopan parlamentti ja neuvosto hyväksyvät tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen kehi ­
tysyhteistyöpolitiikan toteuttamiseksi tarvittavat toimenpiteet, jotka voivat koskea kehitysmaiden 
kanssa toteutettavia monivuotisia yhteistyöohjelmia tai aihekohtaisia ohjelmia..  
2. Unioni voi tehdä kolmansien maiden ja toimivaltaisten kansainvälisten järjestöjen kanssa tar ­
peellisia sopimuksia Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 21 artiklassa ja tämän sopimuksen 208 artiklassa tarkoitettujen tavoitteiden saavuttamiseksi.  
Ensimmäisellä alakohdalla ei rajoiteta jäsenvaltioiden toimivaltaa neuvotella kansainvälisissä elimissä 
ja tehdä sopimuksia.
 
3. Euroopan investointipankki myötävaikuttaa perussäännössään määrätyin ehdoin 1 kohdassa 
tarkoitettujen toimenpiteiden täytäntöönpanoon.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/141
210 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 180 artikla)  
1. Edistääkseen toimiensa täydentävyyttä ja tehokkuutta unioni ja jäsenvaltiot sovittavat yhteen 
kehitysyhteistyöpolitiikkansa sekä neuvottelevat keskenään avustusohjelmistaan, myös kansainvälisissä 
järjestöissä ja konferensseissa. Ne voivat ryhtyä yhteisiin toimiin. Jäsenvaltiot myötävaikuttavat tar ­
vittaessa unionin avustusohjelmien täytäntöönpanoon.  
2. Komissio voi tehdä aiheellisia aloitteita 1 kohdassa tarkoitetun yhteensovittamisen edistämi ­
seksi.  
211 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 181 artikla)  
Unioni ja jäsenvaltiot tekevät kukin toimivaltaansa kuuluvaa yhteistyötä kolmansien maiden ja toi ­
mivaltaisten kansainvälisten järjestöjen kanssa.  
2 LUKU  
TALOUDELLINEN, TEKNINEN JA RAHOITUSYHTEISTYÖ KOLMANSIEN MAIDEN KANSSA  
212 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 181 a artikla)  
1. Unioni tekee muiden kolmansien maiden kuin kehitysmaiden kanssa taloudellista, teknistä ja 
rahoitusyhteistyötä, mukaan lukien apu erityisesti rahoituksen alalla, sanotun kuitenkaan rajoittamatta perussopimusten muiden määräysten ja varsinkaan 208–211 artiklan määräysten soveltamista. Tähän 
kuuluvat toimet ovat unionin kehitysyhteistyöpolitiikan mukaisia, ja ne toteutetaan ottaen huomioon 
unionin ulkoisen toiminnan periaatteet ja tavoitteet. Unionin ja jäsenvaltioiden toimet täydentävät ja 
tukevat toisiaan.  
2. Euroopan parlamentti ja neuvosto säätävät tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen 1 koh
­
dan täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä.  
3. Unioni ja jäsenvaltiot tekevät kukin toimivaltaansa kuuluvaa yhteistyötä kolmansien maiden ja 
toimivaltaisten kansainvälisten järjestöjen kanssa. Unionin yhteistyötä koskevista yksityiskohtaisista 
säännöistä voidaan sopia unionin ja asianomaisten kolmansien osapuolten välisin sopimuksin.  
Ensimmäisen alakohdan määräykset eivät rajoita jäsenvaltioiden toimivaltaa neuvotella kansainväli ­
sissä elimissä ja tehdä kansainvälisiä sopimuksia.FI C 83/142 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
213 artikla  
Jos tilanne kolmannessa maassa edellyttää unionin kiireellistä rahoitusapua, neuvosto tekee tarvittavat 
päätökset komission ehdotuksesta.  
3 LUKU  
HUMANITAARINEN APU  
214 artikla  
1. Humanitaariseen apuun liittyvät unionin toimet toteutetaan unionin ulkoisen toiminnan peri ­
aatteiden ja tavoitteiden mukaisesti. Toimien tarkoituksena on tapauskohtaisesti avustaa ja suojella 
sellaisten kolmansien maiden asukkaita, joissa on tapahtunut luonnon tai ihmisen aiheuttama suur ­
onnettomuus, ja huolehtia näistä eri tilanteista johtuvista humanitaarisista tarpeista. Unionin ja jäsenvaltioiden toimet täydentävät ja tukevat toisiaan.  
2. Humanitaariseen apuun liittyviä toimia toteutetaan kansainvälisen oikeuden periaatteiden ja 
puolueettomuuden, tasapuolisuuden ja syrjimättömyyden periaatteiden mukaisesti.  
3. Euroopan parlamentti ja neuvosto säätävät tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen toimen
­
piteistä, joilla määritellään puitteet humanitaariseen apuun liittyvien unionin toimien toteuttamiselle.  
4. Unioni voi tehdä kolmansien maiden ja toimivaltaisten kansainvälisten järjestöjen kanssa tar ­
peellisia sopimuksia 1 kohdassa ja Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 21 artiklassa tarkoitettu ­
jen tavoitteiden toteuttamiseksi.  
Ensimmäinen alakohta ei rajoita jäsenvaltioiden toimivaltaa neuvotella kansainvälisissä elimissä ja 
tehdä sopimuksia.  
5. Jotta Euroopan nuoret voisivat osallistua unionin yhteisen humanitaarisen avun toimiin, perus ­
tetaan Euroopan humanitaarisen avun vapaaehtoisjoukot. Euroopan parlamentti ja neuvosto vahvis ­
tavat tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen annetuilla asetuksilla joukkojen perussäännön ja 
toimintatavat.  
6. Komissio voi tehdä aiheellisia aloitteita edistääkseen unionin toimien ja jäsenvaltioiden toimien 
yhteensovittamista unionin järjestelmien ja kansallisten järjestelmien tehokkuuden ja täydentävyyden 
lisäämiseksi humanitaarisen avun alalla.  
7. Unioni huolehtii siitä, että sen humanitaarisen avun toimet sekä kansainvälisten järjestöjen ja 
elinten, erityisesti Yhdistyneiden Kansakuntien järjestelmään kuuluvien, toimet ovat keskenään yh ­
teensopivia ja johdonmukaisia.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/143
IV OSASTO  
RAJOITTAVAT TOIMENPITEET  
215 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 301 artikla)  
1. Jos Euroopan unionista tehdyn sopimuksen V osaston 2 luvun mukaisesti tehdyssä päätöksessä 
on päätetty kokonaan tai osittain keskeyttää talous- ja rahoitussuhteet yhden tai useamman kolman ­
nen maan kanssa taikka vähentää niitä, neuvosto hyväksyy tarvittavat toimenpiteet määräenemmis ­
töllä unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan ja komission yhteisestä ehdo ­
tuksesta. Neuvosto ilmoittaa asiasta Euroopan parlamentille.  
2. Jos Euroopan unionista tehdyn sopimuksen V osaston 2 luvun mukaisesti tehdyssä päätöksessä 
niin säädetään, neuvosto voi toteuttaa 1 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen luonnollisiin tai 
oikeushenkilöihin, ryhmiin tai muihin kuin valtiollisiin yhteisöihin kohdistuvia rajoittavia toimenpi ­
teitä.  
3. Tässä artiklassa tarkoitetut säädökset sisältävät tarvittavat säännökset oikeusturvasta.  
V OSASTO  
KANSAINVÄLISET SOPIMUKSET  
216 artikla  
1. Unioni voi tehdä sopimuksen yhden tai useamman kolmannen valtion tai kansainvälisen jär ­
jestön kanssa, kun perussopimuksissa on asiaa koskeva määräys taikka kun sopimuksen tekeminen 
on välttämätöntä jonkin unionin politiikalle perussopimuksissa vahvistetun tavoitteen saavuttamiseksi 
tai sopimuksen tekemisestä säädetään oikeudellisesti sitovassa unionin säädöksessä tai sopimuksen 
tekeminen voi vaikuttaa yhteisiin sääntöihin tai muuttaa niiden ulottuvuutta.  
2. Unionin tekemät sopimukset sitovat unionin toimielimiä ja jäsenvaltioita.  
217 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 310 artikla)  
Unioni voi tehdä yhden tai useamman kolmannen maan tai kansainvälisen järjestön kanssa sopi ­
muksia assosioinnista, joka koskee vastavuoroisia oikeuksia ja velvollisuuksia, yhteistä toimintaa ja 
erityismenettelyjä.  
218 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 300 artikla)  
1. Unionin ja kolmansien maiden tai kansainvälisten järjestöjen väliset sopimukset neuvotellaan ja 
tehdään seuraavan menettelyn mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 207 artiklan erityismää ­
räysten soveltamista.FI C 83/144 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
2. Neuvosto antaa luvan neuvottelujen aloittamiselle, vahvistaa neuvotteluohjeet, antaa luvan so ­
pimusten allekirjoittamiseen ja tekee sopimukset.  
3. Komissio tai, jos suunniteltu sopimus koskee yksinomaan tai pääasiassa yhteistä ulko- ja 
turvallisuuspolitiikkaa, unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkea edustaja esittää suosituk ­
sia neuvostolle, joka tekee päätöksen, jolla annetaan lupa aloittaa neuvottelut ja jossa nimetään 
suunnitellun sopimuksen alan mukaan unionin neuvottelija tai neuvotteluryhmän johtaja.  
4. Neuvosto voi antaa neuvottelijalle ohjeita ja nimetä erityiskomitean, jota on kuultava neuvot ­
telujen aikana.  
5. Neuvosto tekee neuvottelijan ehdotuksesta päätöksen, jolla annetaan lupa sopimuksen allekir ­
joittamiseen ja tarvittaessa sen väliaikaiseen soveltamiseen ennen sen voimaantuloa.  
6. Neuvosto tekee neuvottelijan ehdotuksesta päätöksen sopimuksen tekemisestä.  
Lukuun ottamatta tapauksia, joissa sopimus koskee yksinomaan yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiik ­
kaa, neuvosto tekee päätöksen sopimuksen tekemisestä:  
a) seuraavissa tapauksissa Euroopan parlamentin hyväksynnän saatuaan:  
i) assosiaatiosopimukset;  
ii) sopimus unionin liittymisestä ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehtyyn 
eurooppalaiseen yleissopimukseen;  
iii) sopimukset, joissa yhteistyömenettelyjä järjestämällä luodaan erityiset institutionaaliset raken ­
teet;  
iv) sopimukset, joilla on huomattavia vaikutuksia unionin talousarvioon;  
v) sopimukset aloilla, joilla sovelletaan joko tavallista lainsäätämisjärjestystä tai erityistä lainsää ­
tämisjärjestystä, kun edellytetään Euroopan parlamentin hyväksyntää.  
Euroopan parlamentti ja neuvosto voivat kiireellisessä tapauksessa sopia määräajasta hyväksynnän 
antamiselle.  
b) muissa tapauksissa Euroopan parlamenttia kuultuaan. Euroopan parlamentti antaa lausuntonsa 
määräajassa, jonka neuvosto voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Jos lausuntoa ei anneta tässä määräajassa, neuvosto voi tehdä ratkaisunsa.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/145
7. Poiketen siitä, mitä 5, 6 ja 9 kohdassa määrätään, neuvosto voi sopimusta tehtäessä valtuuttaa 
neuvottelijan hyväksymään unionin puolesta sopimuksen muutokset, jos sopimuksessa määrätään, 
että muutokset on hyväksyttävä yksinkertaistetussa menettelyssä tai mainitulla sopimuksella peruste ­
tussa elimessä. Neuvosto voi liittää valtuutukseen erityisehtoja.  
8. Neuvosto tekee ratkaisunsa määräenemmistöllä koko menettelyn ajan.  
Se tekee ratkaisunsa kuitenkin yksimielisesti, jos sopimus koskee alaa, jolla unionin säädöksen anta ­
minen edellyttää yksimielisyyttä, taikka jos kyseessä on assosiaatiosopimus tai 212 artiklassa tarkoi ­
tettu sopimus unionin jäseneksi ehdolla olevan valtion kanssa. Neuvosto tekee ratkaisunsa yksimie ­
lisesti myös sopimuksesta, joka koskee unionin liittymistä ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaa ­
miseksi tehtyyn eurooppalaiseen yleissopimukseen; päätös tämän sopimuksen tekemisestä tulee voi ­
maan, kun jäsenvaltiot ovat hyväksyneet sen valtiosääntönsä asettamien vaatimusten mukaisesti.  
9. Neuvosto tekee komission tai unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan 
ehdotuksesta päätöksen sopimuksen soveltamisen keskeyttämisestä ja sopimuksella perustetussa eli ­
messä unionin puolesta esitettävien kantojen vahvistamisesta, silloin kun tämän elimen on annettava 
säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia, lukuun ottamatta säädöksiä, joilla täydennetään tai muutetaan sopimuksen institutionaalisia rakenteita.  
10. Euroopan parlamentille tiedotetaan välittömästi ja täysimääräisesti menettelyn kaikissa vai
­
heissa. 
11. Jäsenvaltio, Euroopan parlamentti, neuvosto tai komissio voi hankkia unionin tuomioistuimen 
lausunnon siitä, onko suunniteltu sopimus sopusoinnussa perussopimusten kanssa. Jos unionin tuomioistuimen lausunto on kielteinen, suunniteltu sopimus ei voi tulla voimaan, ellei sitä ole 
muutettu tai perussopimuksia tarkistettu.  
219 artikla
 
(aiempi EY-sopimuksen 111 artiklan 1–3 ja 5 kohta)  
1. Poiketen siitä, mitä 218 artiklassa määrätään, neuvosto voi joko Euroopan keskuspankin suo ­
situksesta tai komission suosituksesta ja Euroopan keskuspankkia kuultuaan, pyrkimyksin saavuttaa 
hintatason vakauden tavoitteen kanssa sopusoinnussa oleva yhteisymmärrys, tehdä muodollisia so ­
pimuksia valuuttakurssijärjestelmästä, joka koskee euron suhdetta kolmansien valtioiden valuuttoihin. 
Neuvosto tekee ratkaisunsa yksimielisesti Euroopan parlamenttia kuultuaan ja 3 kohdassa määrättyä menettelyä noudattaen.  
Neuvosto voi joko Euroopan keskuspankin suosituksesta tai komission suosituksesta ja Euroopan 
keskuspankkia kuultuaan, pyrkimyksin saavuttaa hintatason vakauden tavoitteen kanssa sopusoin
­
nussa oleva yhteisymmärrys, vahvistaa tai kumota euron keskuskurssit valuuttakurssijärjestelmässä 
taikka muuttaa niitä. Neuvoston puheenjohtaja antaa Euroopan parlamentille tiedon euron keskus ­
kurssien vahvistamisesta, muuttamisesta tai kumoamisesta.FI C 83/146 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
2. Jos ei ole olemassa 1 kohdassa tarkoitettua valuuttakurssijärjestelmää suhteessa yhteen tai 
useampaan kolmannen valtion valuuttaan, neuvosto voi joko komission suosituksesta ja Euroopan 
keskuspankkia kuultuaan taikka Euroopan keskuspankin suosituksesta laatia yleiset suuntaviivat täl ­
laisia valuuttoja koskevaa valuuttakurssipolitiikkaa varten. Nämä yleiset suuntaviivat eivät vaikuta 
EKPJ:n ensisijaiseen tavoitteeseen pitää yllä hintatason vakautta.  
3. Poiketen siitä, mitä 218 artiklassa määrätään, tapauksissa, joissa on tarve unionin sekä yhden tai 
useamman kolmannen valtion taikka kansainvälisen järjestön kesken neuvotella raha- ja valuuttaoloja koskevista sopimuksista, neuvosto päättää komission suosituksesta ja Euroopan keskuspankkia kuul
­
tuaan näiden neuvottelujen järjestelyistä sekä näiden sopimusten tekemisestä. Näillä järjestelyillä turvataan se, että unioni esittää yhtenäisen kannan. Komissio liitetään neuvotteluihin täysin.  
4. Jäsenvaltiot voivat neuvotella kansainvälisissä toimielimissä ja tehdä kansainvälisiä sopimuksia, 
sen kuitenkaan rajoittamatta unionin toimivaltaa ja unionin sopimuksia talous- ja rahaliittoon liitty
­
villä aloilla. 
VI OSASTO  
UNIONIN SUHTEET KANSAINVÄLISIIN JÄRJESTÖIHIN JA KOLMANSIIN MAIHIN SEKÄ UNIONIN EDUS ­
TUSTOT  
220 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 302–304 artikla)  
1. Unioni harjoittaa aiheellista yhteistyötä Yhdistyneiden Kansakuntien elinten ja erityisjärjestöjen, 
Euroopan neuvoston, Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön sekä Taloudellisen yhteistyön ja 
kehityksen järjestön kanssa.  
Unioni huolehtii myös tarvittavista yhteyksistä muihin kansainvälisiin järjestöihin.  
2. Unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkea edustaja ja komissio huolehtivat tämän 
artiklan täytäntöönpanosta.  
221 artikla  
1. Kolmansissa maissa olevat unionin edustustot ja sen kansainvälisissä järjestöissä olevat edus ­
tustot huolehtivat unionin edustuksesta.  
2. Unionin edustustot ovat unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan ala ­
isuudessa. Ne toimivat läheisessä yhteistyössä jäsenvaltioiden diplomaattisten edustustojen ja konsuli ­
edustustojen kanssa.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/147
VII OSASTO  
YHTEISVASTUULAUSEKE  
222 artikla  
1. Unioni ja sen jäsenvaltiot toimivat yhdessä yhteisvastuun hengessä, jos jäsenvaltio joutuu 
terrori-iskun taikka luonnon tai ihmisen aiheuttaman suuronnettomuuden kohteeksi. Unioni ottaa 
käyttöön kaikki käytettävissään olevat välineet, mukaan lukien jäsenvaltioiden sen käyttöön asettamat 
sotilaalliset voimavarat:  
a) — torjuakseen terrorismin uhan jäsenvaltioiden alueella;  
— suojellakseen demokraattisia instituutioita ja siviiliväestöä mahdolliselta terrori-iskulta;  
— antaakseen apua jäsenvaltiolle tämän alueella ja tämän poliittisten elinten pyynnöstä terrori- 
iskun tapahtuessa;  
b) antaakseen apua jäsenvaltiolle tämän alueella ja tämän poliittisten elinten pyynnöstä luonnon tai 
ihmisen aiheuttaman suuronnettomuuden tapahtuessa.  
2. Jos jäsenvaltio joutuu terrori-iskun kohteeksi taikka luonnon tai ihmisen aiheuttaman suuron ­
nettomuuden uhriksi, muut jäsenvaltiot antavat sille apua sen poliittisten elinten pyynnöstä. Tätä tarkoitusta varten jäsenvaltiot sovittavat yhteen toimensa neuvostossa.  
3. Neuvosto tekee komission ja unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan 
yhteisestä ehdotuksesta päätöksen, jossa määritellään säännöt, joiden mukaisesti unioni panee täy
­
täntöön tämän yhteisvastuulausekkeen. Neuvosto tekee ratkaisunsa Euroopan unionista tehdyn sopi ­
muksen 31 artiklan 1 kohdan mukaisesti, jos päätöksellä on merkitystä puolustuksen alalla. Asiasta 
ilmoitetaan Euroopan parlamentille.  
Neuvostoa avustavat tämän kohdan soveltamisalalla poliittisten ja turvallisuusasioiden komitea yh ­
teisen turvallisuus- ja puolustuspolitiikan puitteissa kehitettyjen rakenteiden tukemana sekä 
71 artiklassa tarkoitettu komitea, jotka antavat sille tarvittaessa yhteisiä lausuntoja, sanotun kuiten ­
kaan rajoittamatta 240 artiklan soveltamista.  
4. Jotta unioni ja sen jäsenvaltiot voisivat toimia tehokkaasti, Eurooppa-neuvosto arvioi säännöl ­
lisesti unioniin kohdistuvia uhkia.FI C 83/148 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
KUUDES OSA  
TOIMIELINJÄRJESTELMÄÄ JA VARAINHOITOA KOSKEVAT MÄÄRÄYKSET  
I OSASTO  
INSTITUTIONAALISET MÄÄRÄYKSET  
1 LUKU  
TOIMIELIMET  
1 JAKSO 
EUROOPAN PARLAMENTTI  
223 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 190 artiklan 4 ja 5 kohta)  
1. Euroopan parlamentti laatii esityksen tarvittavista säännöksistä jäsentensä yleisten ja välittömien 
vaalien toimittamiseksi yhdenmukaista menettelyä noudattaen kaikissa jäsenvaltioissa tai kaikille 
jäsenvaltioille yhteisten periaatteiden mukaisesti.  
Neuvosto vahvistaa tarvittavat säännökset yksimielisesti erityistä lainsäätämisjärjestystä noudattaen ja 
saatuaan Euroopan parlamentin jäsentensä enemmistöllä antaman hyväksynnän. Nämä säännökset 
tulevat voimaan, kun jäsenvaltiot ovat hyväksyneet ne valtiosääntönsä asettamien vaatimusten mu ­
kaisesti.  
2. Euroopan parlamentti vahvistaa omasta aloitteestaan erityistä lainsäätämisjärjestystä noudattaen 
annetuilla asetuksilla ja saatuaan komission lausunnon ja neuvoston antaman suostumuksen jäsen ­
tensä tehtäviä ja velvollisuuksia koskevat säännöt ja yleiset ehdot. Jäsenten tai entisten jäsenten 
verotusjärjestelmää koskevien sääntöjen tai ehtojen osalta edellytetään neuvostossa yksimielistä pää ­
töstä. 
224 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 191 artiklan toinen kohta)  
Euroopan parlamentti ja neuvosto vahvistavat tavallista lainsäädäntömenettelyä noudattaen annetta ­
villa asetuksilla Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 10 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuja Euroo ­
pan tasolla toimivia poliittisia puolueita ja erityisesti niiden rahoitusta koskevat säännöt.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/149
225 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 192 artiklan toinen kohta)  
Euroopan parlamentti voi jäsentensä enemmistöllä pyytää komissiota tekemään sille aiheellisia ehdo ­
tuksia asioista, joissa se katsoo, että on valmisteltava unionin säädös perussopimusten panemiseksi 
täytäntöön. Jollei komissio tee ehdotusta, se ilmoittaa Euroopan parlamentille perustelunsa.  
226 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 193 artikla)  
Rajoittamatta kuitenkaan perussopimuksilla muille toimielimille tai laitoksille annettuja toimivaltuuk ­
sia Euroopan parlamentti voi tehtäviään suorittaessaan, jos neljännes sen jäsenistä sitä pyytää, asettaa 
väliaikaisen tutkintavaliokunnan tutkimaan epäilyjä unionin oikeutta sovellettaessa tapahtuneesta 
rikkomuksesta tai epäkohdasta, niitä tapauksia lukuun ottamatta, joissa epäilyksenalaiset seikat ovat tutkittavina jossakin tuomioistuimessa ja oikeudenkäynti on vielä vireillä.  
Väliaikainen tutkintavaliokunta lakkaa, kun se antaa kertomuksensa.  
Euroopan parlamentti määrittelee omasta aloitteestaan erityistä lainsäätämisjärjestystä noudattaen 
annetuilla asetuksilla sekä neuvoston ja komission hyväksynnän saatuaan tutkintaoikeuden käyttä
­
mistä koskevat yksityiskohtaiset säännöt.  
227 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 194 artikla)  
Kaikilla unionin kansalaisilla sekä niillä luonnol lisilla henkilöillä ja oikeushenkilöillä, joiden asuin ­
paikka tai sääntömääräinen kotipaikka on jossakin jäsenvaltiossa, on oikeus yksin taikka yhdessä 
toisten kansalaisten tai henkilöiden kanssa esittää Euroopan parlamentille vetoomus asiassa, joka 
kuuluu unionin toiminnan alaan ja koskee häntä välittömästi.  
228 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 195 artikla)  
1. Euroopan oikeusasiamiehellä, jonka Euroopan parlamentti valitsee, on valtuudet ottaa vastaan 
unionin kansalaisilta sekä niiltä luonnollisilta henkilöiltä tai oikeushenkilöiltä, joiden asuinpaikka tai sääntömääräinen kotipaikka on jossakin jäsenvaltiossa, kanteluja unionin toimielinten, elinten ja 
laitosten toiminnassa ilmenneistä epäkohdista, lukuun ottamatta Euroopan unionin tuomioistuimen 
toimintaa lainkäyttöelimenä. Hän tutkii nämä kantelut ja laatii niistä kertomuksen.  
Tehtävänsä mukaisesti oikeusasiamies suorittaa tutkimukset, joita hän pitää perusteltuina, omasta 
aloitteestaan taikka hänelle suoraan tai Euroopan parlamentin jäsenen välityksellä toimitetun kantelun 
perusteella, niitä tapauksia lukuun ottamatta, joissa epäilyksenalaisia seikkoja käsitellään tai on käsi
­
telty oikeudenkäynnissä. Jos oikeusasiamies toteaa epäkohdan, hän saattaa asian sen toimielimen,FI C 83/150 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
elimen ja laitoksen käsiteltäväksi, jota asia koskee, ja tämä toimielin, elin tai laitos antaa lausuntonsa 
asiasta hänelle kolmen kuukauden määräajassa. Tämän jälkeen oikeusasiamies antaa asiasta kerto ­
muksen Euroopan parlamentille ja asianomaiselle toimielimelle, elimelle tai laitokselle. Kantelun 
tekijälle annetaan tiedoksi näiden tutkimusten tulokset.  
Oikeusasiamies antaa Euroopan parlamentille vuosittain kertomuksen tutkimustensa tuloksista.  
2. Oikeusasiamies valitaan jokaisten Euroopan parlamentin vaalien jälkeen Euroopan parlamentin 
vaalikauden ajaksi. Sama henkilö voidaan nimittää uudeksi toimikaudeksi.  
Unionin tuomioistuin voi Euroopan parlamentin pyynnöstä erottaa oikeusasiamiehen, jos hän ei enää 
täytä niitä vaatimuksia, joita hänen tehtävänsä edellyttävät, tai jos hän on syyllistynyt vakavaan 
rikkomukseen.  
3. Oikeusasiamies hoitaa tehtäväänsä täysin riippumattomana. Tehtäväänsä hoitaessaan hän ei 
pyydä eikä ota ohjeita miltään hallitukselta, toimielimeltä, elimeltä tai laitokselta. Oikeusasiamies ei 
saa toimikautensa aikana harjoittaa muuta palkallista tai palkatonta ammattitoimintaa.  
4. Euroopan parlamentti vahvistaa omasta aloitteestaan erityistä lainsäätämisjärjestystä noudattaen 
annetulla asetuksella ja komission lausunnon ja neuvoston antaman hyväksymisen saatuaan oikeus ­
asiamiehen tehtävien hoitamista koskevan ohjesäännön ja hänen tehtäviensä hoitamista koskevat 
yleiset ehdot.  
229 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 196 artikla)  
Euroopan parlamentti pitää istunnon vuosittain. Se kokoontuu ilman erillistä kutsua maaliskuun 
toisena tiistaina.  
Euroopan parlamentti voi pitää ylimääräisen istuntojakson jäsentensä enemmistön pyynnöstä taikka 
neuvoston tai komission pyynnöstä.  
230 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 197 artiklan toinen, kolmas ja neljäs kohta)  
Komissio voi olla läsnä kaikissa istunnoissa ja saa pyynnöstään käyttää puhevaltaa niissä.  
Komissio vastaa suullisesti tai kirjallisesti Euroopan parlamentin tai sen jäsenten sille esittämiin 
kysymyksiin.  
Eurooppa-neuvosto ja neuvosto käyttävät Euroopan parlamentissa puhevaltaansa Eurooppa-neuvos ­
ton ja neuvoston työjärjestyksissä määrätyin edellytyksin.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/151
231 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 198 artikla)  
Jollei perussopimuksissa toisin määrätä, Euroopan parlamentti tekee ratkaisunsa annettujen äänten 
enemmistöllä.  
Päätösvaltaisuudesta määrätään työjärjestyksessä.  
232 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 199 artikla)  
Euroopan parlamentti vahvistaa työjärjestyksensä jäsentensä äänten enemmistöllä.  
Euroopan parlamentin asiakirjat julkaistaan siten kuin perussopimuksissa ja sen työjärjestyksessä 
määrätään.  
233 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 200 artikla)  
Euroopan parlamentti käsittelee julkisessa istunnossa komission sille vuosittain antaman yleiskerto ­
muksen.  
234 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 201 artikla)  
Euroopan parlamentti käsittelee komission toimintaa koskevan epäluottamuslauseen, aikaisintaan 
kolmen päivän kuluttua siitä, kun se on annettu Euroopan parlamentille käsiteltäväksi, ja päättää 
siitä avoimella äänestyksellä.  
Jos epäluottamuslausetta kannattaa kaksi kolmasosaa annetuista äänistä, jotka edustavat Euroopan 
parlamentin jäsenten enemmistöä, komission kaikki jäsenet jättävät tehtävänsä samalla kertaa ja 
unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustaja eroaa niistä tehtävistä, joita hän on 
hoitanut komissiossa. He jatkavat toimessaan ja jatkavat juoksevien asioiden hoitamista, kunnes 
heidän tilalleen on nimitetty uudet henkilöt Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 17 artiklan 
mukaisesti. Tällöin näiden uusien komission jäsenten toimikausi päättyy sinä päivänä, jona tehtävänsä 
yhdessä jättäneiden komission jäsenten toimikausi olisi päättynyt.  
2 JAKSO 
EUROOPPA-NEUVOSTO  
235 artikla  
1. Eurooppa-neuvoston jäsen voi äänestyksessä edustaa vain yhtä muuta jäsentä.FI C 83/152 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
Mitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 16 artiklan 4 kohdassa ja tämän sopimuksen 
238 artiklan 2 kohdassa määrätään, sovelletaan Eurooppa-neuvostoon, kun se tekee ratkaisunsa 
määräenemmistöllä. Eurooppa-neuvoston äänestäessä ratkaisustaan sen puheenjohtaja ja komission 
puheenjohtaja eivät osallistu äänestykseen.  
Henkilökohtaisesti tai edustettuina läsnä olevien jäsenten pidättyminen äänestämästä ei estä Eu ­
rooppa-neuvostoa tekemästä ratkaisua, jonka edellytyksenä on yksimielisyys.  
2. Eurooppa-neuvosto voi kutsua Euroopan parlamentin puhemiehen kuultavaksi.  
3. Eurooppa-neuvosto tekee ratkaisunsa menettelyä koskevissa asioissa yksinkertaisella enemmis ­
töllä, jolla se myös hyväksyy työjärjestyksensä.  
4. Eurooppa-neuvostoa avustaa neuvoston pääsihteeristö.  
236 artikla  
Eurooppa-neuvosto tekee määräenemmistöllä:  
a) päätöksen, jolla vahvistetaan yleisten asioiden neuvoston ja ulkoasiainneuvoston kokoonpanoa 
lukuun ottamatta luettelo neuvoston kokoonpanoista Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 16 artiklan 6 kohdan mukaisesti;  
b) päätöksen muiden neuvostojen kuin ulkoasiainneuvoston kokoonpanojen puheenjohtajuudesta 
Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 16 artiklan 9 kohdan mukaisesti.
 
3 JAKSO 
NEUVOSTO  
237 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 204 artikla)  
Puheenjohtaja kutsuu neuvoston koolle omasta aloitteestaan taikka neuvoston jäsenen tai komission 
pyynnöstä.  
238 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 205 artiklan 1 ja 2 kohta)  
1. Neuvosto tekee ratkaisunsa jäsentensä enemmistöllä, kun päätöksen edellytyksenä on yksinker ­
tainen enemmistö.  
2. Kun neuvosto ei tee ratkaisuaan komission tai unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan 
korkean edustajan ehdotuksesta, määräenemmistöön tarvitaan, poiketen siitä, mitä Euroopan unio ­
nista tehdyn sopimuksen 16 artiklan 4 kohdassa määrätään, 1 päivästä marraskuuta 2014 alkaen jaFI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/153
jollei siirtymämääräyksiä koskevassa pöytäkirjassa vahvistetuista määräyksistä muuta johdu, vähintään 
72 prosenttia neuvoston jäsenistä, jotka samalla edustavat jäsenvaltioita, joiden yhteenlaskettu väestö 
on vähintään 65 prosenttia unionin väestöstä.  
3. Kun kaikki neuvoston jäsenet eivät perustamissopimusten mukaisesti osallistu äänestykseen, 
määräenemmistöllä tarkoitetaan 1 päivästä marraskuuta 2014 alkaen ja jollei siirtymämääräyksiä 
koskevassa pöytäkirjassa vahvistetuista määräyksistä muuta johdu, seuraavaa:  
a) Määräenemmistöön tarvitaan vähintään 55 prosenttia osallistuvia jäsenvaltioita edustavista neu ­
voston jäsenistä, jotka samalla edustavat jäsenvaltioita, joiden yhteenlaskettu väestö on vähintään 65 prosenttia osallistuvien valtioiden väestöstä.  
Määrävähemmistössä on oltava vähintään se määrä neuvoston jäseniä, joka edustaa yli 35:tä 
prosenttia osallistuvien jäsenvaltioiden yhteenlasketusta väestöstä lisättynä yhdellä jäsenellä; muussa tapauksessa katsotaan, että on saavutettu määräenemmistö.  
b) Kun neuvosto ei tee ratkaisuaan komission tai unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan 
korkean edustajan ehdotuksesta, määräenemmistöön tarvitaan , poiketen siitä, mitä a alakohdassa 
määrätään, vähintään 72 prosenttia osallistuvia jäsenvaltioita edustavista neuvoston jäsenistä, jotka 
samalla edustavat jäsenvaltioita, joiden yhteen laskettu väestö on vähintään 65 prosenttia osallis
­
tuvien valtioiden väestöstä.  
4. Henkilökohtaisesti tai edustettuina läsnä olevien jäsenten pidättyminen äänestämästä ei estä 
neuvostoa tekemästä ratkaisua, jonka edellytyksenä on yksimielisyys.  
239 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 206 artikla)  
Neuvoston jäsen voi äänestyksessä edustaa vain yhtä muuta jäsentä.  
240 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 207 artikla)  
1. Komitea, joka muodostuu jäsenvaltioiden hallitusten pysyvistä edustajista, huolehtii neuvoston 
työskentelyn valmistelusta ja suorittaa neuvoston sille antamat toimeksiannot. Komitea voi tehdä 
menettelyä koskevia päätöksiä neuvoston työjärjestyksessä määrätyissä tapauksissa.  
2. Neuvostoa avustaa pääsihteeristö, jota johtaa neuvoston nimittämä pääsihteeri.  
Neuvosto päättää yksinkertaisella enemmistöllä pääsihteeristön organisaatiosta.  
3. Neuvosto tekee ratkaisunsa menettelyä koskevissa asioissa yksinkertaisella enemmistöllä, jolla se 
myös hyväksyy työjärjestyksensä.FI C 83/154 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
241 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 208 artikla)  
Neuvosto, joka tekee ratkaistunsa yksinkertaisella enemmistöllä, voi pyytää komissiolta tutkimuksia, 
joita se pitää yhteisten tavoitteiden toteuttamiseksi tarpeellisina, ja se voi pyytää komissiota tekemään 
sille aiheellisia ehdotuksia. Jollei komissio tee ehdotusta, se ilmoittaa neuvostolle perustelunsa.  
242 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 209 artikla)  
Neuvosto, joka tekee ratkaisunsa yksinkertaisella enemmistöllä, antaa komissiota kuultuaan perusso ­
pimuksissa tarkoitettuja komiteoita koskevat säännöt.  
243 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 210 artikla)  
Neuvosto vahvistaa Eurooppa-neuvoston puheenjohtajalle, komission puheenjohtajalle, unionin ulko ­
asioiden ja turvallisuuspolitiikan korkealle edustajalle, komission jäsenille, Euroopan unionin tuomi ­
oistuimen presidenteille, jäsenille ja kirjaajille sekä neuvoston pääsihteerille maksettavat palkat, kor ­
vaukset ja eläkkeet. Se vahvistaa myös kaikki palkkaa vastaavat korvaukset.  
4 JAKSO 
KOMISSIO  
244 artikla  
Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 17 artiklan 5 kohdan mukaisesti komission jäsenet valitaan 
noudattaen vuorottelujärjestelmää, jonka Eurooppa-neuvosto vahvistaa yksimielisesti ja joka perustuu 
seuraaviin periaatteisiin:  
a) jäsenvaltioita kohdellaan ehdottoman tasa-arvoisesti päätettäessä siitä, missä järjestyksessä ja 
kuinka kauan niiden kansalaiset toimivat komission jäseninä; siten ero kahden eri jäsenvaltion 
kansalaisten toimikausien kokonaismäärien välillä ei saa milloinkaan olla suurempi kuin yksi;  
b) jollei a alakohdasta muuta johdu, peräkkäiset komissiot muodostetaan kulloinkin siten, että ne 
kuvastavat tyydyttävällä tavalla kaikkien jäsenvaltioiden väestöllistä ja maantieteellistä kirjoa.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/155
245 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 213 artikla)  
Komission jäsenten on pidättäydyttävä kaikesta, mikä on ristiriidassa heidän tehtäviensä kanssa. 
Jäsenvaltioiden on kunnioitettava heidän riippumattomuuttaan, eivätkä ne saa yrittää vaikuttaa heihin 
heidän hoitaessaan tehtäviään.  
Komission jäsenet eivät saa toimikautensa aikana harjoittaa muuta palkallista tai palkatonta ammat ­
titoimintaa. Tehtäväänsä ryhtyessään he antavat juhlallisen vakuutuksen siitä, että he toimikautensa aikana ja sen päätyttyä kunnioittavat komission jäsenyydestä johtuvia velvollisuuksia ja varsinkin 
osoittavat kunniallisuutta ja pidättyvyyttä, kun heille toimikauden päätyttyä tarjotaan tiettyjä tehtäviä 
tai etuja. Jos komission jäsen ei noudata näitä velvollisuuksiaan, unionin tuomioistuin voi neuvoston, joka tekee ratkaisunsa yksinkertaisella enemmistöllä, tai komission pyynnöstä päättää, että asiassa 
ilmenneiden seikkojen mukaan jäsen joko erotetaan tehtävästään 247 artiklan mukaisesti taikka että 
hänen oikeutensa eläkkeeseen tai muihin vastaaviin etuuksiin lakkaa.  
246 artikla
 
(aiempi EY-sopimuksen 215 artikla)  
Lukuun ottamatta kuolemantapauksia ja niitä tapauksia, joissa jäsenen tilalle nimitetään uusi jäsen 
tavallisessa järjestyksessä, komission jäsenen tehtävät päättyvät, kun hän eroaa tai hänet erotetaan.  
Neuvosto nimittää eronneen, erotetun tai kuolleen jäsenen tilalle jäljellä olevaksi toimikaudeksi 
yhteisymmärryksessä komission puheenjohtajan kanssa, Euroopan parlamenttia kuultuaan ja Euroo ­
pan unionista tehdyn sopimuksen 17 artiklan 3 kohdan toisessa alakohdassa määrättyjä perusteita noudattaen uuden jäsenen, jolla on sama kansalaisuus.  
Neuvosto voi komission puheenjohtajan ehdotuksesta päättää yksimielisesti, ettei tällaisissa tapauk
­
sissa ole tarpeen nimittää uutta jäsentä, etenkään jos jäljellä oleva komission jäsenen toimikausi on 
lyhyt.  
Jos puheenjohtaja eroaa, erotetaan tai kuolee, hänen tilalleen nimitetään uusi puheenjohtaja jäljellä 
olevaksi toimikaudeksi. Uutta puheenjohtajaa nimitettäessä noudatetaan Euroopan unionista tehdyn 
sopimuksen 17 artiklan 7 kohdan ensimmäisessä alakohdassa määrättyä menettelyä.  
Jos unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkea edustaja eroaa, erotetaan tai kuolee, hänen 
tilalleen nimitetään uusi ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkea edustaja jäljellä olevaksi toimi ­
kaudeksi Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 18 artiklan 1 kohdan mukaisesti.  
Jos kaikki komission jäsenet eroavat, he jatkavat Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 17 artiklan 
mukaisesti toimessaan ja jatkavat juoksevien asioiden hoitamista, kunnes heidän tilalleen on nimitetty 
jäljellä olevaksi toimikaudeksi uudet komission jäsenet.FI C 83/156 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
247 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 216 artikla)  
Jos komission jäsen ei enää täytä niitä vaatimuksia, joita hänen tehtävänsä edellyttävät, tai jos hän on 
syyllistynyt vakavaan rikkomukseen, unionin tuomioistuin voi neuvoston, joka tekee ratkaisunsa 
yksinkertaisella enemmistöllä, tai komission pyynnöstä päättää, että hänet erotetaan.  
248 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 217 artiklan 2 kohta)  
Puheenjohtaja ryhmittelee komissiolle kuuluvat tehtävät ja jakaa ne jäsenten kesken Euroopan unio ­
nista tehdyn sopimuksen 17 artiklan 6 kohdan mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta maini ­
tun sopimuksen 18 artiklan 4 kohdan soveltamista. Puheenjohtaja voi jakaa vastuualueet uudelleen 
toimikauden aikana. Komission jäsenet hoitavat puheenjohtajan heille osoittamia tehtäviä tämän 
valvonnassa.  
249 artikla  
(aiemmat EY-sopimuksen 218 artiklan 2 kohta ja 212 artikla)  
1. Komissio vahvistaa työjärjestyksensä siten, että se varmistaa oman toimintansa ja eri yksiköi ­
densä toiminnan. Komissio huolehtii työjärjestyksensä julkaisemisesta.  
2. Komissio julkaisee vuosittain viimeistään kuukautta ennen Euroopan parlamentin istunnon 
alkua yleiskertomuksen unionin toiminnasta.  
250 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 219 artikla)  
Komissio tekee ratkaisunsa jäsentensä enemmistöllä.  
Päätösvaltaisuudesta määrätään työjärjestyksessä.  
5 JAKSO 
EUROOPAN UNIONIN TUOMIOISTUIN  
251 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 221 artikla)  
Unionin tuomioistuin kokoontuu jaostoissa tai suuressa jaostossa Euroopan unionin tuomioistuimen 
perussäännössä tätä varten määrättyjen sääntöjen mukaisesti.  
Unionin tuomioistuin voi kokoontua myös täysistunnossa, kun perussäännössä niin määrätään.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/157
252 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 222 artikla)  
Unionin tuomioistuinta avustaa kahdeksan julkisasiamiestä. Unionin tuomioistuimen pyynnöstä neu ­
vosto voi yksimielisesti lisätä julkisasiamiesten määrää.  
Julkisasiamiesten tehtävänä on täysin puolueettomina ja riippumattomina esittää julkisessa istunnossa 
perustellut ratkaisuehdotukset asioissa, jotka Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön mu ­
kaan vaativat heidän myötävaikutustaan.  
253 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 223 artikla)  
Unionin tuomioistuimen tuomarit ja julkisasiamiehet valitaan henkilöistä, joiden riippumattomuus on 
kiistaton ja jotka joko täyttävät kotimaassaan korkeimpien tuomarin virkojen kelpoisuusvaatimukset 
tai ovat tunnetusti päteviä lainoppineita, ja heidät nimitetään jäsenvaltioiden hallitusten yhteisellä 
sopimuksella kuudeksi vuodeksi kerrallaan, sen jälkeen, kun 255 artiklassa tarkoitettua komiteaa on 
kuultu.  
Osa tuomareista ja julkisasiamiehistä vaihtuu joka kolmas vuosi Euroopan unionin tuomioistuimen 
perussäännössä määrätyin edellytyksin.  
Tuomarit valitsevat unionin tuomioistuimen presidentin keskuudestaan kolmeksi vuodeksi kerrallaan. 
Sama henkilö voidaan valita uudeksi toimikaudeksi.  
Tuomari tai julkisasiamies, jonka toimikausi päättyy, voidaan nimittää uudeksi toimikaudeksi.  
Unionin tuomioistuin nimittää kirjaajansa ja vahvistaa hänen tehtäväänsä koskevat säännöt.  
Unionin tuomioistuin vahvistaa työjärjestyksensä. Työjärjestykselle tarvitaan neuvoston antama hy ­
väksyminen.  
254 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 224 artikla)  
Unionin yleisen tuomioistuimen tuomareiden määrä vahvistetaan Euroopan unionin tuomioistuimen 
perussäännössä. Perussäännössä voidaan määrätä, että unionin yleistä tuomioistuinta avustavat julkis ­
asiamiehet.  
Unionin yleisen tuomioistuimen jäsenet valitaan henkilöistä, joiden riippumattomuus on kiistaton ja 
jotka ovat päteviä korkeaan tuomarin virkaan. Heidät nimitetään jäsenvaltioiden hallitusten yhteisellä 
sopimuksella kuudeksi vuodeksi kerrallaan, sen jälkeen, kun 255 artiklassa tarkoitettua komiteaa on 
kuultu. Osa jäsenistä vaihtuu joka kolmas vuosi. Jäsen, jonka toimikausi päättyy, voidaan nimittää 
uudeksi toimikaudeksi.FI C 83/158 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
Tuomarit valitsevat keskuudestaan kolmeksi vuodeksi kerrallaan unionin yleisen tuomioistuimen 
presidentin. Sama henkilö voidaan valita uudeksi toimikaudeksi.  
Unionin yleinen tuomioistuin nimittää kirjaajansa ja vahvistaa hänen tehtäväänsä koskevat säännöt.  
Unionin yleinen tuomioistuin vahvistaa työjärjestyksensä yhteisymmärryksessä unionin tuomioistui ­
men kanssa. Työjärjestykselle tarvitaan neuvoston antama hyväksyminen.  
Jollei Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännöstä muuta johdu, unionin yleiseen tuomioistui ­
meen sovelletaan mitä perussopimuksissa määrätään unionin tuomioistuimesta.  
255 artikla  
Perustetaan komitea, joka antaa lausunnon ehdolla olevien henkilöiden soveltuvuudesta unionin 
tuomioistuimen ja unionin yleisen tuomioistuimen tuomarin ja julkisasiamiehen tehtäviin, ennen 
kuin jäsenvaltioiden hallitukset suorittavat nimitykset 253 ja 254 artiklan mukaisesti.  
Komiteassa on seitsemän henkilöä, jotka valitaan unionin tuomioistuimen ja unionin yleisen tuomi ­
oistuimen entisten jäsenten, ylimpien kansallisten tuomioistuinten jäsenten ja tunnetusti pätevien 
oikeusoppineiden keskuudesta, joista yhtä ehdottaa Euroopan parlamentti. Neuvosto tekee päätöksen, 
jolla vahvistetaan komitean toimintasäännöt, sekä päätöksen, jolla nimetään komitean jäsenet. Neu ­
vosto tekee ratkaisunsa unionin tuomioistuimen presidentin aloitteesta.  
256 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 225 artikla  
1. Unionin yleinen tuomioistuin on toimivaltainen ratkaisemaan ensimmäisenä oikeusasteena 263, 
265, 268, 270 ja 272 artiklassa tarkoitetut kanteet lukuun ottamatta niitä, joiden ratkaiseminen on annettu jonkin 257 artiklan mukaisesti perustetun erityistuomioistuimen tehtäväksi tai jotka perus
­
säännön mukaan kuuluvat unionin tuomioistuimen toimivaltaan. Perussäännössä voidaan määrätä, 
että unionin yleinen tuomioistuin on toimivaltainen ratkaisemaan muunkinlaisia kanteita.  
Unionin yleisen tuomioistuimen tämän kohdan nojalla tekemiin päätöksiin voidaan vain oikeusky ­
symysten osalta ja perussäännössä määrätyin edellytyksin ja rajoituksin hakea muutosta unionin 
tuomioistuimelta.  
2. Unionin yleinen tuomioistuin on toimivaltainen ratkaisemaan erityistuomioistuinten päätöksiä 
koskevat muutoksenhaut.  
Unionin yleisen tuomioistuimen tämän kohdan nojalla tekemät päätökset voidaan perussäännössä 
määrätyin edellytyksin ja rajoituksin poikkeuksellisesti käsitellä uudelleen unionin tuomioistuimessa, jos asia voi vakavasti vahingoittaa unionin oikeuden yhtenäisyyttä ja johdonmukaisuutta.
 
3. Unionin yleinen tuomioistuin on toimivaltainen ratkaisemaan 267 artiklan nojalla esitetyt 
ennakkoratkaisupyynnöt perussäännössä määrätyissä erityisasioissa.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/159
Jos unionin yleinen tuomioistuin katsoo, että asian edellyttämä periaatepäätös voi loukata unionin 
oikeuden yhtenäisyyttä ja johdonmukaisuutta, se voi siirtää asian unionin tuomioistuimen ratkaista ­
vaksi. 
Unionin yleisen tuomioistuimen ennakkoratkaisukysymyksissä tekemät päätökset voidaan perussään ­
nössä määrätyin edellytyksin ja rajoituksin poikkeuksellisesti käsitellä uudelleen unionin tuomioistui ­
messa, jos asia voi vakavasti vahingoittaa unionin oikeuden yhtenäisyyttä ja johdonmukaisuutta.  
257 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 225 a artikla)  
Euroopan parlamentti ja neuvosto voivat tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen perustaa unio ­
nin yleisen tuomioistuimen yhteyteen erityistuomioistuimia, joiden tehtävänä on ratkaista ensimmäi ­
senä oikeusasteena tietynlaiset erityisissä asioissa nostetut kanteet. Euroopan parlamentti ja neuvosto 
antavat asetukset joko komission ehdotuksesta ja unionin tuomioistuinta kuultuaan tai unionin tuomioistuimen pyynnöstä ja komissiota kuultuaan.  
Erityistuomioistuimen perustamisasetuksessa vahvistetaan tämän tuomioistuimen kokoonpanoa kos
­
kevat säännöt ja määritellään sille annettavat toimivaltuudet.  
Erityistuomioistuinten päätöksiin voidaan hakea muutosta unionin yleiseltä tuomioistuimelta vain 
oikeuskysymysten osalta tai, jos erityistuomioistuimen perustamispäätöksessä niin määrätään, myös 
asiakysymysten osalta.  
Erityistuomioistuinten jäsenet valitaan henkilöistä, joiden riippumattomuus on kiistaton ja jotka ovat 
päteviä tuomarin virkaan. Neuvosto nimittää heidät yksimielisesti.  
Erityistuomioistuimet vahvistavat työjärjestyksensä yhteisymmärryksessä unionin tuomioistuimen 
kanssa. Työjärjestykselle tarvitaan neuvoston antama hyväksyminen.  
Jollei erityistuomioistuimen perustamisasetuksesta muuta johdu, erityistuomioistuimiin sovelletaan, 
mitä perussopimuksissa ja Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännössä määrätään Euroopan 
unionin tuomioistuimesta. Erityistuomioistuimiin sovelletaan joka tapauksessa perussäännön I osastoa 
ja sen 64 artiklaa.  
258 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 226 artikla)  
Jos komissio katsoo, että jäsenvaltio on jättänyt täyttämättä sille perussopimusten mukaan kuuluvan 
velvollisuuden, komissio antaa asiasta lausunnon perusteluineen varattuaan ensin sille valtiolle, jota 
asia koskee, tilaisuuden esittää huomautuksensa.  
Jos valtio, jota asia koskee, ei noudata lausuntoa komission asettamassa määräajassa, komissio voi 
saattaa asian Euroopan unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi.FI C 83/160 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
259 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 227 artikla)  
Jos jäsenvaltio katsoo, että toinen jäsenvaltio on jättänyt täyttämättä sille perussopimusten mukaan 
kuuluvan velvollisuuden, se voi saattaa asian Euroopan unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi.  
Ennen kuin jäsenvaltio nostaa toista jäsenvaltiota vastaan kanteen, joka perustuu väitteeseen perus ­
sopimuksissa määrätyn velvollisuuden rikkomisesta, sen on saatettava asia komission käsiteltäväksi.  
Komissio antaa lausunnon perusteluineen sen jälkeen, kun valtioilla, joita asia koskee, on ollut 
tilaisuus kirjallisesti ja suullisesti esittää huomautuksensa asiasta ja vastapuolen huomautuksista.  
Ellei komissio ole antanut lausuntoa kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun asia on saatettu sen 
käsiteltäväksi, lausunnon puuttuminen ei estä saattamasta asiaa tuomioistuimen käsiteltäväksi.  
260 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 228 artikla)  
1. Jos Euroopan unionin tuomioistuin toteaa, että jäsenvaltio on jättänyt täyttämättä sille perus ­
sopimusten mukaan kuuluvan velvollisuuden, jäsenvaltion on toteutettava tuomioistuimen tuomion 
täytäntöön panemiseksi tarvittavat toimenpiteet.  
2. Jos komissio katsoo, ettei asianomainen jäsenvaltio ole toteuttanut tuomioistuimen tuomion 
täytäntöönpanemiseksi tarvittavia toimenpiteitä, komissio voi saattaa asian tuomioistuimen käsiteltä ­
väksi varattuaan ensin tälle valtiolle tilaisuuden esittää huomautuksensa. Komissio ilmoittaa samalla 
sen olosuhteisiin nähden soveltuvaksi katsomansa kiinteämääräisen hyvityksen tai uhkasakon määrän, 
joka tämän jäsenvaltion olisi sen käsityksen mukaan suoritettava.  
Jos tuomioistuin toteaa, että jäsenvaltio, jota asia koskee, ei ole noudattanut sen tuomiota, se voi 
määrätä jäsenvaltion suorittamaan kiinteämääräisen hyvityksen tai uhkasakon.  
Tämä menettely ei rajoita 259 artiklan soveltamista.  
3. Kun komissio saattaa asian tuomioistuimen käsiteltäväksi 258 artiklan nojalla katsoessaan, että 
asianomainen jäsenvaltio on jättänyt täyttämättä velvollisuutensa ilmoittaa toimenpiteistä, joilla lain ­
säätämisjärjestystä noudattaen annettu direktiivi saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä, komissio voi, jos se katsoo tämän aiheelliseksi, ilmoittaa samalla sen olosuhteisiin nähden soveltuvaksi katso
­
mansa kiinteämääräisen hyvityksen tai uhkasakon määrän, joka tämän jäsenvaltion olisi sen käsityk ­
sen mukaan suoritettava.  
Jos tuomioistuin toteaa, ettei velvollisuutta ole täytetty, se voi määrätä asianomaisen jäsenvaltion 
suorittamaan kiinteämääräisen hyvityksen tai uhkasakon komission ilmoittaman määrän rajoissa. Suoritus on maksettava tuomioistuimen tuomiossa määrättynä ajankohtana.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/161
261 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 229 artikla)  
Asetuksissa, joita Euroopan parlamentti ja neuvosto yhdessä perussopimusten nojalla antavat taikka 
joita neuvosto perussopimusten nojalla antaa, voidaan antaa Euroopan unionin tuomioistuimelle täysi 
harkintavalta näissä asetuksissa säädettyjen seuraamusten osalta.  
262 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 229 a artikla)  
Neuvosto voi yksimielisesti erityistä lainsäätämisjärjestystä noudattaen ja Euroopan parlamenttia 
kuultuaan antaa säännöksiä, joilla se antaa haluamassaan laajuudessa Euroopan unionin tuomioistui ­
melle toimivallan ratkaista riitoja, jotka liittyvät sellaisten perussopimusten nojalla annettujen sää ­
dösten soveltamiseen, joilla luodaan eurooppalainen teollis- ja tekijänoikeuksien suoja, sanotun kui ­
tenkaan rajoittamatta perussopimusten muiden määräysten soveltamista. Nämä säännökset tulevat voimaan, kun jäsenvaltiot ovat hyväksyneet ne valtiosääntönsä asettamien vaatimusten mukaisesti.  
263 artikla
 
(aiempi EY-sopimuksen 230 artikla)  
Euroopan unionin tuomioistuin tutkii lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttyjen säädösten sekä neu ­
voston, komission ja Euroopan keskuspankin säädösten laillisuuden, suosituksia ja lausuntoja lukuun 
ottamatta, samoin kuin Euroopan parlamentin ja Eurooppa-neuvoston sellaisten säädösten laillisuu ­
den, joiden tarkoituksena on tuottaa oikeusvaikutuksia suhteessa kolmansiin osapuoliin. Tuomiois ­
tuin valvoo myös unionin elinten ja laitosten sellaisten säädösten laillisuutta, joiden tarkoituksena on 
tuottaa oikeusvaikutuksia suhteessa kolmansiin osapuoliin.  
Tässä tarkoituksessa tuomioistuimella on toimivalta ratkaista jäsenvaltion, Euroopan parlamentin, 
neuvoston tai komission kanne, jonka perusteena on toimivallan puuttuminen, olennaisen menette ­
lymääräyksen rikkominen, perussopimusten tai sen soveltamista koskevan oikeussäännön rikkominen 
taikka harkintavallan väärinkäyttö.  
Tuomioistuimella on samoin edellytyksin toimivalta ratkaista tilintarkastustuomioistuimen, Euroopan 
keskuspankin ja alueiden komitean oikeuksiensa turvaamiseksi nostamat kanteet.  
Luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö voi ensimmäisessä ja toisessa kohdassa määrätyin edellytyksin 
nostaa kanteen hänelle osoitetusta säädöksestä tai säädöksestä, joka koskee häntä suoraan ja erikseen, 
sekä sääntelytoimesta, joka koskee häntä suoraan ja joka ei edellytä täytäntöönpanotoimenpiteitä.  
Unionin elinten ja laitosten perustamissäädöksissä voidaan säätää erityisistä edellytyksistä ja menet ­
telysäännöistä, jotka koskevat luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön kannetta kyseisten elinten tai 
laitosten sellaisten säädösten johdosta, joiden tarkoituksena on tuottaa näitä henkilöitä koskevia 
oikeusvaikutuksia.FI C 83/162 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
Tässä artiklassa tarkoitettu kanne on pantava vireille kahden kuukauden kuluessa säädöksen julkai ­
semisesta tai siitä, kun se on annettu kantajalle tiedoksi, taikka jollei säädöstä ole julkaistu tai annettu 
tiedoksi, kahden kuukauden kuluessa siitä, kun kantaja on saanut siitä tiedon.  
264 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 231 artikla)  
Jos kanne on aiheellinen, Euroopan unionin tuomioistuin julistaa säädöksen mitättömäksi.  
Tarpeellisiksi katsomissaan tapauksissa tuomioistuin toteaa, miltä osin mitättömäksi julistetun sää ­
döksen vaikutuksia kuitenkin on pidettävä pysyvinä.  
265 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 232 artikla)  
Jos Euroopan parlamentti, Eurooppa-neuvosto, neuvosto, komissio tai Euroopan keskuspankki on 
perussopimusten vastaisesti laiminlyönyt ratkaisun tekemisen, jäsenvaltiot tai muut unionin toimi ­
elimet voivat saattaa asian Euroopan unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi laiminlyönnin toteami ­
seksi. Tätä artiklaa sovelletaan samoin edellytyksin unionin elimiin ja laitoksiin, jotka laiminlyövät 
ratkaisun tekemisen.  
Kanne otetaan käsiteltäväksi vain, jos kyseistä toimielintä, elintä tai laitosta on ensin kehotettu 
tekemään ratkaisu. Jollei toimielin, elin tai laitos ole määritellyt kantaansa kahden kuukauden kulu ­
essa mainitusta kehotuksesta, kanne voidaan panna vireille uuden kahden kuukauden määräajan 
kuluessa.  
Luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö saa edellisissä kohdissa määrätyin edellytyksin kannella Eu ­
roopan unionin tuomioistuimeen siitä, että unionin toimielin, elin tai laitos on jättänyt antamatta 
kyseiselle henkilölle osoitettavan jonkin muun säädöksen kuin suosituksen tai lausunnon.  
266 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 233 artikla)  
Toimielimen, elimen tai laitoksen, jonka säädös on julistettu mitättömäksi tai jonka laiminlyönti on 
julistettu perussopimusten vastaiseksi, on toteutettava Euroopan unionin tuomioistuimen tuomion 
täytäntöön panemiseksi tarvittavat toimenpiteet.  
Tämä velvollisuus ei vaikuta 340 artiklan toisen kohdan soveltamisesta johtuviin velvollisuuksiin.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/163
267 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 234 artikla)  
Euroopan unionin tuomioistuimella on toimivalta antaa ennakkoratkaisu:  
a) perussopimusten tulkinnasta;  
b) unionin toimielimen, elimen tai laitoksen säädöksen pätevyydestä ja tulkinnasta.  
Jos tällainen kysymys tulee esille jäsenvaltion tuomioistuimessa, tämä tuomioistuin voi, jos se katsoo, 
että kysymys on ratkaistava, jotta se voi antaa päätöksen, pyytää Euroopan unionin tuomioistuinta 
ratkaisemaan sen.  
Jos tällainen kysymys tulee esille sellaisessa kansallisessa tuomioistuimessa käsiteltävänä olevassa 
asiassa, jonka päätöksiin ei kansallisen lainsäädännön mukaan saa hakea muutosta, tämän tuomiois ­
tuimen on saatettava kysymys Euroopan unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi.  
Jos tällainen kysymys tulee esille kansallisessa tuomioistuimessa käsiteltävänä olevassa asiassa, joka 
koskee pidätettyä henkilöä, Euroopan unionin tuomioistuin tekee ratkaisunsa mahdollisimman pian.  
268 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 235 artikla)  
Euroopan unionin tuomioistuimella on toimivalta ratkaista 340 artiklan toisessa ja kolmannessa 
kohdassa tarkoitettua vahingonkorvausta koskevat riidat.  
269 artikla  
Unionin tuomioistuimella on toimivalta antaa ratkaisu Eurooppa-neuvoston tai neuvoston Euroopan 
unionista tehdyn sopimuksen 7 artiklan nojalla antaman säädöksen laillisuudesta ainoastaan sen 
jäsenvaltion pyynnöstä, jota Eurooppa-neuvoston tai neuvoston toteamus koskee, ja yksinomaan 
kyseisessä artiklassa olevien menettelyä koskevien sääntöjen noudattamisen osalta.  
Tämä pyyntö on esitettävä kuukauden kuluessa kyseisen toteamuksen sisältävän päätöksen tekemi ­
sestä. Tuomioistuin tekee ratkaisunsa kuukauden kuluessa pyynnön esittämisestä.  
270 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 236 artikla)  
Euroopan unionin tuomioistuimella on toimivalta ratkaista unionin ja sen henkilöstön väliset riidat 
unionin virkamiehiin sovellettavista henkilöstösäännöistä ja unionin muuta henkilöstöä koskevista palvelussuhteen ehdoista johtuvin rajoituksin ja edellytyksin.FI C 83/164 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
271 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 237 artikla)  
Euroopan unionin tuomioistuimella on jäljempänä määrätyin rajoituksin toimivalta ratkaista riidat, 
jotka koskevat:  
a) Euroopan investointipankin perussäännöstä johtuvien jäsenvaltioiden velvollisuuksien täyttämistä. 
Pankin hallintoneuvostolla on tällöin samat valtuudet kuin komissiolla 258 artiklan mukaan;  
b) Euroopan investointipankin valtuuston ratkaisuja. Jokainen jäsenvaltio, komissio tai pankin hal ­
lintoneuvosto voi nostaa kanteen asiassa 263 artiklassa määrätyin edellytyksin;  
c) Euroopan investointipankin hallintoneuvoston ratkaisuj a. Kanteen asiassa voi nostaa vain jäsen ­
valtio tai komissio 263 artiklassa määrätyin edellytyksin ja vain sillä perusteella, että pankin 
perussäännön 19 artiklan 2 ja 5–7 kohdassa määrättyä menettelyä ei ole noudatettu;  
d) perussopimuksista sekä EKPJ:n ja EKP:n perussäännöstä johtuvien kansallisten keskuspankkien 
velvollisuuksien täyttämistä. Tässä yhteydessä Euroopan keskuspankin neuvostolla on kansallisten 
keskuspankkien suhteen samat valtuudet kuin komissiolla 258 artiklan mukaan jäsenvaltioiden suhteen. Jos tuomioistuin toteaa, että kansallinen keskuspankki on jättänyt täyttämättä sille pe
­
russopimusten mukaan kuuluvan velvollisuuden, tuon pankin on toteutettava tuomioistuimen 
tuomion täytäntöön panemiseksi tarvittavat toimenpiteet.  
272 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 238 artikla)  
Euroopan unionin tuomioistuimella on toimivalta ratkaista asia unionin tekemässä tai sen puolesta 
tehdyssä julkis- tai yksityisoikeudellisessa sopimuksessa olevan välityslausekkeen nojalla.  
273 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 239 artikla)  
Unionin tuomioistuimella on toimivalta ratkaista jokainen jäsenvaltioiden välinen riita, joka on 
yhteydessä perussopimusten kohteeseen, jos asia saatetaan sen käsiteltäväksi välityssopimuksen no ­
jalla. 
274 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 240 artikla)  
Jollei toimivaltaa ole perussopimuksilla annettu Euroopan unionin tuomioistuimelle, riidat, joissa 
unioni on asianosainen, eivät unionin asianosaisuuden perusteella ole jäsenvaltioiden tuomioistuinten 
tuomiovallan ulkopuolella.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/165
275 artikla  
Euroopan unionin tuomioistuimella ei ole toimivaltaa yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa koske ­
vien määräysten osalta eikä näiden määräysten nojalla hyväksyttyjen säädösten osalta.  
Tuomioistuimella on kuitenkin toimivalta valvoa Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 40 artiklan 
noudattamista ja ratkaista tämän sopimuksen 263 artiklan neljännessä kohdassa tarkoitetuin edelly ­
tyksin vireille pannut kanteet, jotka koskevat luonnolliselle henkilölle tai oikeushenkilölle osoitetun, 
neuvoston Euroopan unionista tehdyn sopimuksen V osaston 2 luvun nojalla tekemän, rajoittavia 
toimenpiteitä sisältävän päätöksen laillisuuden tutkimista.  
276 artikla  
Käyttäessään vapauden, turvallisuuden ja oikeuden aluetta koskeviin kolmannen osan V osaston 4 ja 
5 luvun määräyksiin liittyviä toimivaltuuksiaan Euroopan unionin tuomioistuimella ei ole toimivaltaa 
tutkia jäsenvaltion poliisiviranomaisen tai muiden lainv alvontaviranomaisten toteuttamien toimien 
pätevyyttä tai oikeasuhteisuutta taikka antaa ratkaisua niiden velvollisuuksien suorittamisesta, joita 
jäsenvaltioilla on yleisen järjestyksen ylläpitämiseksi ja sisäisen turvallisuuden suojaamiseksi.  
277 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 241 artikla)  
Vaikka 263 artiklan kuudennessa kohdassa mainittu määräaika on päättynyt, asianosainen voi rii ­
dassa, joka koskee unionin toimielimen, elimen tai laitoksen antamaa soveltamisalaltaan yleistä sää ­
döstä, vaatia Euroopan unionin tuomioistuimessa 263 artiklan toisessa kohdassa mainitulla perus ­
teella, että säädöstä ei sovelleta.  
278 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 242 artikla)  
Euroopan unionin tuomioistuimen käsiteltävänä olevalla kanteella ei ole lykkäävää vaikutusta. Tuo ­
mioistuin voi kuitenkin määrätä kanteen kohteena olevan säädöksen täytäntöönpanon lykättäväksi, 
jos se katsoo, että olosuhteet sitä edellyttävät.  
279 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 243 artikla)  
Euroopan unionin tuomioistuin voi käsiteltävänään olevassa asiassa päättää tarpeellisista välitoimista.FI C 83/166 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
280 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 244 artikla)  
Euroopan unionin tuomioistuimen tuomiot pannaan täytäntöön noudattaen, mitä 299 artiklassa 
määrätään.  
281 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 245 artikla)  
Euroopan unionin tuomioistuimen perussääntö vahvistetaan erillisessä pöytäkirjassa. Euroopan par ­
lamentti ja neuvosto voivat tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen muuttaa perussäännön mää ­
räyksiä, lukuun ottamatta sen I osastoa ja 64 artiklaa. Euroopan parlamentti ja neuvosto tekevät 
ratkaisunsa joko unionin tuomioistuimen pyynnöstä ja komissiota kuultuaan tai komission ehdotuk ­
sesta ja unionin tuomioistuinta kuultuaan.  
6 JAKSO 
EUROOPAN KESKUSPANKKI  
282 artikla  
1. Euroopan keskuspankki ja kansalliset keskuspankit muodostavat Euroopan keskuspankkijärjes ­
telmän, jäljempänä ’EKPJ’. Euroopan keskuspankki ja niiden jäsenvaltioiden kansalliset keskuspankit, 
joiden rahayksikkö on euro ja jotka muodostavat eurojärjestelmän, harjoittavat unionin rahapolitiik ­
kaa. 
2. Euroopan keskuspankin päätöksentekoelimet johtavat EKPJ:ää. EKPJ:n ensisijaisena tavoitteena 
on pitää yllä hintatason vakautta. Se antaa mainitun tavoitteen saavuttamista rajoittamatta tukensa 
unionin yleiselle talouspolitiikalle myötävaikuttaakseen unionin tavoitteiden saavuttamiseen.  
3. Euroopan keskuspankki on oikeushenkilö. Sill ä on yksinoikeus antaa lupa euron liikkeeseen 
laskemiseen. Euroopan keskuspankki on riippumaton käyttäessään valtuuksiaan ja huolehtiessaan 
varainhoidostaan. Unionin toimielimet, elimet ja laitokset sekä jäsenvaltioiden hallitukset kunnioitta ­
vat tätä riippumattomuutta.  
4. Euroopan keskuspankki hyväksyy tehtäviensä toteuttamisen edellyttämät toimenpiteet 127–133 
ja 138 artiklan mukaisesti sekä EKPJ:n ja EKP:n perussäännössä määrätyin edellytyksin. Mainittujen 
artiklojen mukaisesti ne jäsenvaltiot, joiden rahayksikkö ei ole euro, sekä näiden jäsenvaltioiden 
keskuspankit säilyttävät oman toimivaltansa rahapolitiikan alalla.  
5. Euroopan keskuspankkia kuullaan sen toimivaltuuksiin kuuluvilla aloilla kaikista esityksistä 
unionin säädöksiksi sekä esityksistä kansallisen tason sääntelyksi, ja se voi antaa lausuntoja.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/167
283 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 112 artikla)  
1. Euroopan keskuspankin neuvoston muodostavat Euroopan keskuspankin johtokunnan jäsenet 
sekä niiden jäsenvaltioiden kansallisten keskuspankkien pääjohtajat, joiden rahayksikkö on euro.  
2. Johtokunnan muodostavat puheenjohtaja, varapuheenjohtaja ja neljä muuta jäsentä.  
Eurooppa-neuvosto nimittää määräenemmistöllä johtokunnan puheenjohtajaksi, varapuheenjohtajaksi 
ja muiksi jäseniksi neuvoston suosituksesta henkilöt, joilla on arvostettu asema ja ammattikokemus 
rahatalouden tai pankkitoiminnan alalla; neuvosto antaa suosituksensa Euroopan parlamenttia ja 
Euroopan keskuspankin neuvostoa kuultuaan.  
Heidän toimikautensa on kahdeksan vuotta, eikä heitä voida nimittää uudeksi toimikaudeksi.  
Johtokunnan jäsenenä voi olla vain jäsenvaltion kansalainen.  
284 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 113 artikla)  
1. Neuvoston puheenjohtaja ja yksi komission jäsen voi osallistua Euroopan keskuspankin neu ­
voston kokouksiin, mutta heillä ei ole äänioikeutta.  
Neuvoston puheenjohtaja voi tehdä aloitteen Euroopan keskuspankin neuvostossa käsiteltäväksi asi ­
aksi. 
2. Euroopan keskuspankin puheenjohtaja kutsutaan neuvoston kokouksiin, jos niissä käsitellään 
EKPJ:n tavoitteisiin ja tehtäviin liittyviä asioita.  
3. Euroopan keskuspankki laatii vuosittain EKPJ:n toiminnasta sekä edellisen ja kuluvan vuoden 
rahapolitiikasta kertomuksen Euroopan parlamentille, neuvostolle ja komissiolle sekä Eurooppa-neu ­
vostolle. Euroopan keskuspankin puheenjohtaja esittelee tämän kertomuksen neuvostolle sekä Euroo ­
pan parlamentille, joka voi käydä yleiskeskustelun sen pohjalta.  
Euroopan keskuspankin puheenjohtajaa ja muita Euroopan keskuspankin johtokunnan jäseniä voi ­
daan Euroopan parlamentin pyynnöstä tai heidän omasta aloitteestaan kuulla Euroopan parlamentin 
toimivaltaisissa valiokunnissa.FI C 83/168 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
7 JAKSO 
TILINTARKASTUSTUOMIOISTUIN  
285 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 246 artikla)  
Unionin tilintarkastuksesta huolehtii tilintarkastustuomioistuin.  
Tilintarkastustuomioistuimessa on yksi kansalainen kustakin jäsenvaltiosta. Tilintarkastustuomioistui ­
men jäsenet hoitavat tehtäväänsä täysin riippumattomina ja unionin yleisen edun mukaisesti.  
286 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 247 artikla)  
1. Tilintarkastustuomioistuimen jäsenet valitaan henkilöistä, jotka kotivaltiossaan kuuluvat tai ovat 
kuuluneet ulkopuolisiin tilintarkastuselimiin taikka ovat erityisen päteviä tähän tehtävään. Heidän 
riippumattomuutensa on oltava kiistaton.  
2. Tilintarkastustuomioistuimen jäsenet nimitetään kuudeksi vuodeksi kerrallaan. Neuvosto hyväk ­
syy Euroopan parlamenttia kuultuaan kunkin jäsenvaltion ehdotusten mukaisesti laaditun luettelon jäsenistä. Sama jäsen voidaan nimittää uudeksi toimikaudeksi.  
Tilintarkastustuomioistuimen jäsenet valitsevat keskuudestaan tilintarkastustuomioistuimen presiden
­
tin kolmeksi vuodeksi. Sama henkilö voidaan valita uudeksi toimikaudeksi.  
3. Tehtäväänsä hoitaessaan tilintarkastustuomioistuimen jäsenet eivät pyydä eivätkä ota ohjeita 
miltään hallitukselta tai muultakaan taholta. He pidättyvät kaikesta, mikä on ristiriidassa heidän 
tehtävänsä kanssa.  
4. Tilintarkastustuomioistuimen jäsenet eivät saa toimikautensa aikana harjoittaa muuta palkallista 
tai palkatonta ammattitoimintaa. Tehtäväänsä ryhtyessään he antavat juhlallisen vakuutuksen siitä, 
että he toimikautensa aikana ja sen päätyttyä kunnioittavat tilintarkastustuomioistuimen jäsenyydestä 
johtuvia velvollisuuksiaan ja varsinkin osoittavat kunniallisuutta ja pidättyvyyttä, kun heille toimi ­
kauden päätyttyä tarjotaan tiettyjä tehtäviä tai etuja.  
5. Lukuun ottamatta kuolemantapauksia ja niitä tapauksia, joissa jäsenen tilalle nimitetään uusi 
jäsen tavallisessa järjestyksessä, tilintarkastustuomioistuimen jäsenen tehtävät päättyvät, kun hän eroaa 
tai unionin tuomioistuin päättää 6 kohdan määräysten mukaisesti, että hänet erotetaan.  
Jäljellä olevaksi toimikaudeksi nimitetään uusi jäsen.  
Jollei tilintarkastustuomioistuimen jäsentä eroteta, hän jatkaa tehtävässään, kunnes hänen tilalleen on 
nimitetty uusi jäsen.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/169
6. Tilintarkastustuomioistuimen jäsen voidaan erottaa tehtävästään taikka häneltä voidaan evätä 
oikeus eläkkeeseen tai muihin vastaaviin etuuksiin vain, jos unionin tuomioistuin tilintarkastustuo ­
mioistuimen pyynnöstä toteaa, että hän ei enää täytä tehtävänsä edellyttämiä vaatimuksia tai siihen 
kuuluvia velvollisuuksia.  
7. Neuvosto vahvistaa tilintarkastustuomioistuimen puheenjohtajan ja jäsenten palvelussuhteen 
ehdot, erityisesti palkat, heille maksettavat korvaukset sekä eläkkeet. Se vahvistaa myös palkkaa vastaavat korvaukset.  
8. Niitä Euroopan unionin erioikeuksista ja vapauksista tehdyn pöytäkirjan määräyksiä, joita so
­
velletaan Euroopan unionin tuomioistuimen tuomareihin, sovelletaan myös tilintarkastustuomioistui ­
men jäseniin.  
287 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 248 artikla)  
1. Tilintarkastustuomioistuin tarkastaa unionin kaikkia tuloja ja menoja koskevat tilit. Se tarkastaa 
myös kaikkien unionin perustamien elinten tai laitosten tuloja ja menoja koskevat tilit, jollei niiden perustamisasiakirjassa toisin määrätä.  
Tilintarkastustuomioistuin antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle  Euroopan unionin virallisessa 
lehdessä  julkaistavan lausuman tilien luotettavuudesta sekä tilien perustana olevien toimien laillisuu
­
desta ja asianmukaisuudesta. Lausumaa voidaan täydentää unionin jokaista keskeistä toiminta-alaa koskevilla erityisarvioilla.  
2. Tilintarkastustuomioistuin tarkastaa tulojen ja menojen laillisuuden ja asianmukaisuuden sekä 
sen, että varainhoito on ollut moitteetonta. Se ilmoittaa tällöin erityisesti kaikista epäkohdista.  
Tulot tarkastetaan unionin tuloiksi todettujen ja unionille suoritettujen määrien pohjalta.  
Menot tarkastetaan maksusitoumusten ja suoritettujen maksujen pohjalta.  
Nämä tarkastukset voidaan toimittaa ennen varainhoitovuoden tilinpäätöstä.  
3. Tarkastus toimitetaan asiakirjojen perusteella ja tarvittaessa paikalla unionin toimielimissä, unio
­
nin puolesta sen tuloja tai menoja hoitavissa elimissä tai laitoksissa ja jäsenvaltioissa, mukaan lukien 
talousarviosta tuloja saavien luonnollisten henkilöiden tai oikeushenkilöiden toimitilat. Tarkastus 
toimitetaan jäsenvaltioissa yhdessä kansallisten tilintarkastuselinten kanssa tai, jollei niillä ole riittävää 
toimivaltaa, jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten tai laitosten kanssa. Tilintarkastustuomioistuin 
ja kansalliset tilintarkastuselimet toimivat luottamuksellisessa yhteistyössä riippumattomuutensa säi ­
lyttäen. Nämä tilintarkastuselimet taikka viranomaiset tai laitokset ilmoittavat tilintarkastustuomiois ­
tuimelle, aikovatko ne osallistua tarkastukseen.FI C 83/170 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
Muiden unionin toimielinten, unionin puolesta sen tuloja tai menoja hoitavien elinten tai laitosten, 
talousarviosta tuloja saavien luonnollisten tai oikeushenkilöiden ja jäsenvaltioiden tilintarkastuselinten 
tai, jollei viimeksi mainituilla ole riittävää toimivaltaa, jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten 
tai laitosten on annettava tilintarkastustuomioistuimelle sen pyynnöstä kaikki asiakirjat ja tiedot, jotka ovat tarpeen sen tehtävän suorittamiseksi.  
Euroopan investointipankin hoitamien unionin menojen ja tulojen osalta tilintarkastustuomioistui
­
men oikeudesta tutustua pankin hallussa oleviin tietoihin määrätään tilintarkastustuomioistuimen, pankin ja komission välisellä sopimuksella. Jos sopimusta ei ole tehty, tilintarkastustuomioistuimella 
on kuitenkin oikeus tutustua pankin hoitamien unionin menojen ja tulojen tarkastuksen edellyttämiin 
tietoihin.  
4. Kunkin varainhoitovuoden päätyttyä tilintarkastustuomioistuin laatii vuosikertomuksen. Se toi
­
mitetaan muille unionin toimielimille ja julkaistaan  Euroopan unionin virallisessa lehdessä  yhdessä 
näiden toimielinten tilintarkastustuomioistuimen huomautuksiin antamien vastausten kanssa.  
Tilintarkastustuomioistuin voi myös milloin tahansa, varsinkin erityiskertomuksin, esittää huomau ­
tuksia erityisistä kysymyksistä sekä antaa unionin muun toimielimen pyynnöstä lausuntoja.  
Tilintarkastustuomioistuin antaa vuosikertomuksensa, erityiskertomuksensa ja lausuntonsa jäsentensä 
enemmistöllä. Se voi kuitenkin perustaa keskuudestaan jaostoja tietynlaisten kertomusten ja lausun ­
tojen hyväksymistä varten tilintarkastustuomioistuimen työjärjestyksessä määrätyin edellytyksin.  
Tilintarkastustuomioistuin avustaa Euroopan parlamenttia ja neuvostoa talousarvion toteutumisen 
valvonnassa.  
Tilintarkastustuomioistuin vahvistaa työjärjestyksensä. Työjärjestykselle tarvitaan neuvoston antama 
hyväksyminen.  
2 LUKU  
UNIONIN SÄÄDÖKSET, HYVÄKSYMISMENETTELYT JA MUITA MÄÄRÄYKSIÄ  
1 JAKSO 
UNIONIN SÄÄDÖKSET  
288 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 249 artikla)  
Käyttäessään unionin toimivaltaa toimielimet hyväksyvät asetuksia, direktiivejä ja päätöksiä sekä 
antavat suosituksia ja lausuntoja.  
Asetus pätee yleisesti. Se on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa 
jäsenvaltioissa.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/171
Direktiivi velvoittaa saavutettavaan tulokseen nähden jokaista jäsenvaltiota, jolle se on osoitettu, 
mutta jättää kansallisten viranomaisten valittavaksi muodon ja keinot.  
Päätös on kaikilta osiltaan velvoittava. Jos siinä nimetään ne, joille se on osoitettu, se velvoitaa 
ainoastaan niitä.  
Suositukset ja lausunnot eivät ole sitovia.  
289 artikla  
1. Tavallista lainsäätämisjärjestystä noudatettaessa Euroopan parlamentti ja neuvosto hyväksyvät 
yhdessä asetuksen, direktiivin tai päätöksen komission ehdotuksesta. Tämä menettely määritellään 
294 artiklassa.  
2. Perussopimuksissa määrätyissä erityistapauksissa noudatetaan erityistä lainsäätämisjärjestystä, 
kun Euroopan parlamentti hyväksyy asetuksen, direktiivin tai päätöksen neuvoston osallistuessa 
menettelyyn, tai kun vastaavasti neuvosto hyväksyy tällaisen säädöksen Euroopan parlamentin osal ­
listuessa menettelyyn.  
3. Lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäviä säädöksiä ovat ne, jotka hyväksytään mainitussa järjes ­
tyksessä.  
4. Perussopimuksissa määrätyissä erityistapauksissa lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävät sää ­
dökset voidaan antaa jäsenvaltioiden ryhmän tai Euroopan parlamentin aloitteesta, Euroopan keskus ­
pankin suosituksesta taikka unionin tuomioistuimen tai Euroopan investointipankin pyynnöstä.  
290 artikla  
1. Lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävässä säädöksessä voidaan siirtää komissiolle valta antaa 
muita kuin lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäviä, soveltamisalaltaan yleisiä säädöksiä, joilla täyden ­
netään tai muutetaan lainsäätämisjärjestyksessä hyväksytyn säädöksen tiettyjä, muita kuin sen kes ­
keisiä osia.  
Lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävissä säädöksissä määritellään nimenomaisesti tällaisen säädös ­
vallan siirron tavoitteet, sisältö, soveltamisala ja kesto. Tietyn alan keskeisistä osista voidaan säätää 
vain lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävällä säädöksellä, eikä säädösvallan siirto voi näin ollen 
koskea näitä osia.  
2. Lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävissä säädöksissä vahvistetaan nimenomaisesti säädösvallan 
siirtoon liittyvät ehdot, jotka voivat olla seuraavat:  
a) Euroopan parlamentti tai neuvosto voi päättää peruuttaa säädösvallan siirron;  
b) säädösvallan siirron nojalla annettu säädös voi tulla voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti 
tai neuvosto ei vastusta sitä lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävässä säädöksessä asetetun mää ­
räajan kuluessa.  
Euroopan parlamentti tekee a ja b alakohtaa sovellettaessa ratkaisunsa jäsentensä enemmistöllä ja 
neuvosto määräenemmistöllä.  
3. Säädösvallan siirron nojalla annettavien säädösten nimikkeessä käytetään ilmaisua ”delegoitu”.FI C 83/172 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
291 artikla  
1. Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat kansallisen lainsäädäntönsä mukaiset toimen ­
piteet unionin oikeudellisesti velvoittavien säädösten täytäntöönpanemiseksi.  
2. Jos unionin oikeudellisesti velvoittavat säädökset edellyttävät yhdenmukaista täytäntöönpanoa, 
kyseisillä säädöksillä siirretään täytäntöönpanovaltaa komissiolle tai, tietyissä asianmukaisesti perus ­
telluissa tapauksissa ja Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 24 ja 26 artiklassa määrätyissä 
tapauksissa, neuvostolle.  
3. Edellä 2 kohtaa sovellettaessa Euroopan parlamentti ja neuvosto vahvistavat tavallista lainsää ­
tämisjärjestystä noudattaen annetuilla asetuksilla etukäteen yleiset säännöt ja periaatteet, joiden mu ­
kaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä.  
4. Täytäntöönpanosäädösten nimikkeessä käytetään lisäystä ”täytäntöönpano”.  
292 artikla  
Neuvosto antaa suosituksia. Se tekee ratkaisunsa komission ehdotuksesta aina silloin, kun perusso ­
pimuksissa määrätään, että neuvosto hyväksyy säädöksen komission ehdotuksesta. Neuvosto tekee ratkaisunsa yksimielisesti aloilla, joilla unionin säädöksen antaminen edellyttää yksimielisyyttä. Ko
­
missio sekä perussopimuksissa määrätyissä erityistapauksissa Euroopan keskuspankki antavat suosi ­
tuksia.  
2 JAKSO 
SÄÄDÖSTEN HYVÄKSYMISMENETTELYT JA MUITA MÄÄRÄYKSIÄ  
293 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 250 artikla)  
1. Jos neuvosto perussopimusten mukaan tekee ratkaisunsa komission ehdotuksesta, neuvosto saa 
muuttaa ehdotusta vain yksimielisesti lukuun ottamatta 294 artiklan 10 ja 13 kohdassa sekä 310 artiklassa, 312 artiklassa, 314 artiklassa ja 315 artiklan toisessa kohdassa tarkoitettuja tapauksia.  
2. Kunnes neuvosto on tehnyt ratkaisunsa, komissio voi milloin tahansa unionin säädöksen 
antamiseen johtavan menettelyn aikana muuttaa ehdotustaan.  
294 artikla
 
(aiempi EY-sopimuksen 251 artikla)  
1. Jos perussopimuksissa viitataan tavalliseen lainsäätämisjärjestykseen säädöksen antamisen 
yhteydessä, noudatetaan seuraavaa menettelyä.  
2. Komissio antaa ehdotuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/173
Ensimmäinen käsittely 
3. Euroopan parlamentti vahvistaa ensimmäisen käsittelyn kantansa ja ilmoittaa sen neuvostolle.  
4. Jos neuvosto hyväksyy Euroopan parlamentin kannan, säädös annetaan sellaisena kuin se on 
vahvistettu Euroopan parlamentin kannassa.  
5. Jos neuvosto ei hyväksy Euroopan parlamentin kantaa, se vahvistaa ensimmäisen käsittelyn 
kantansa ja ilmoittaa sen Euroopan parlamentille.  
6. Neuvosto antaa Euroopan parlamentille peru steellisen selvityksen niistä perusteista, jotka ovat 
johtaneet neuvoston ensimmäisen käsittelyn kannan vahvistamiseen. Komissio antaa Euroopan par ­
lamentille perusteellisen selvityksen omasta kannastaan.  
Toinen käsittely 
7. Jos Euroopan parlamentti kolmen kuukauden kuluessa edellä tarkoitetusta ilmoituksesta:  
a) hyväksyy neuvoston ensimmäisen käsittelyn kannan tai ei ole ilmoittanut kantaansa, säädös 
katsotaan annetuksi neuvoston kannassa vahvistetussa muodossa;  
b) hylkää jäsentensä enemmistöllä neuvoston ensimmäisen käsittelyn kannan, katsotaan, ettei sää ­
döstä ole annettu;  
c) ehdottaa jäsentensä enemmistöllä tarkistuksia neuvoston ensimmäisen käsittelyn kantaan, tämä 
tarkistettu teksti toimitetaan neuvostolle sekä komissiolle, joka antaa lausunnon näistä tarkistuk ­
sista.  
8. Jos neuvosto, joka tekee ratkaisunsa määräenemmistöllä, kolmen kuukauden kuluessa Euroopan 
parlamentin tekemien tarkistusten vastaanottamisesta:  
a) hyväksyy kaikki Euroopan parlamentin tekemät tarkistukset, säädös katsotaan annetuksi;  
b) ei hyväksy kaikkia tarkistuksia, neuvoston puheenjohtaja kutsuu yhteisymmärryksessä Euroopan 
parlamentin puhemiehen kanssa kuuden viikon kuluessa koolle sovittelukomitean.  
9. Niistä tarkistuksista, joista komissio on antanut kielteisen lausunnon, neuvosto tekee ratkai ­
sunsa yksimielisesti.  
Sovittelu  
10. Sovittelukomiteassa kokoontuvat neuvoston jäsenet tai heidän edustajansa sekä yhtä monta 
Euroopan parlamenttia edustavaa jäsentä; komitean tehtävänä on neuvoston jäsenten tai heidän 
edustajiensa määräenemmistöllä sekä Euroopan parlamenttia edustavien jäsenten enemmistöllä päästä 
sopimukseen yhteisestä tekstistä Euroopan parlamentin ja neuvoston toisessa käsittelyssä vahvista ­
mien kantojen pohjalta kuuden viikon kuluessa siitä, kun se on kutsuttu koolle.FI C 83/174 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
11. Komissio osallistuu sovittelukomitean työskentelyyn ja tekee tarpeelliset aloitteet edistääkseen 
Euroopan parlamentin ja neuvoston kantojen lähenemistä.  
12. Jollei sovittelukomitea hyväksy yhteistä tekstiä kuuden viikon kuluessa siitä, kun se on kut ­
suttu koolle, katsotaan, ettei säädöstä ole annettu.  
Kolmas käsittely  
13. Jos sovittelukomitea hyväksyy yhteisen tekstin mainitussa määräajassa, Euroopan parlamentti 
ratkaisee annettujen äänten enemmistöllä ja neuvosto määräenemmistöllä kumpikin kuuden viikon 
kuluessa tuosta hyväksymisestä, annetaanko säädös yhteisen tekstin mukaisena. Jollei näin tehdä, 
katsotaan, ettei säädöstä ole annettu.  
14. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tässä artiklassa määrättyä kolmen kuukauden 
määräaikaa pidennetään enintään yhdellä kuukaudella ja kuuden viikon määräaikaa enintään kahdella viikolla. 
Erityismääräykset  
15. Kun lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävä säädös perussopimuksissa määrätyissä tapauksissa 
käsitellään tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen jäsenvaltioiden ryhmän aloitteesta, Euroopan 
keskuspankin suosituksesta taikka unionin tuomioistuimen pyynnöstä, ei 2 kohtaa, 6 kohdan toista 
virkettä ja 9 kohtaa sovelleta.  
Näissä tapauksissa Euroopan parlamentti ja neuvosto toimittavat komissiolle säädösehdotuksen sekä 
ensimmäisen ja toisen käsittelyn kantansa. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi pyytää milloin 
tahansa menettelyn aikana komissiolta lausuntoa, jonka komissio voi myös antaa omasta aloittees
­
taan. Komissio voi myös tarpeellisiksi katsomissaan tapauksissa osallistua sovittelukomitean työsken ­
telyyn 11 kohdan mukaisesti.  
295 artikla  
Euroopan parlamentti, neuvosto ja komissio neuvottelevat keskenään ja sopivat yhteisellä sopimuk ­
sella yhteistyössään sovellettavista menettelytavoista. Tätä varten ne voivat perussopimuksia noudat ­
taen tehdä toimielinten välisiä sopimuksia, jotka voivat olla velvoittavia.  
296 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 253 artikla)  
Jollei perussopimuksissa määrätä annettavan säädöksen lajia, toimielimet valitsevat sen sovellettavien 
menettelyjen mukaisesti tapauskohtaisesti suhteellisuusperiaatetta noudattaen.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/175
Säädökset perustellaan ja niissä viitataan perussopimuksissa määrättyihin ehdotuksiin, aloitteisiin, 
suosituksiin, pyyntöihin tai lausuntoihin.  
Kun Euroopan parlamentin ja neuvoston käsiteltäväksi annetaan ehdotus lainsäätämisjärjestyksessä 
hyväksyttäväksi säädökseksi, ne pidättyvät antamasta sellaista säädöstä, joka ei ole kyseiseen alaan 
sovellettavan lainsäätämisjärjestyksen mukainen.  
297 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 254 artikla)  
1. Euroopan parlamentin puhemies ja neuvoston puheenjohtaja allekirjoittavat lainsäätämisjärjes ­
tyksessä hyväksyttävät säädökset, jotka annetaan tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen.  
Lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävät säädökset, jotka annetaan erityistä lainsäätämisjärjestystä 
noudattaen, allekirjoittaa sen toimielimen puheenjohtaja, joka ne on antanut.  
Lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävät säädökset julkaistaan  Euroopan unionin virallisessa lehdessä . Ne 
tulevat voimaan niissä säädettynä päivänä tai, jollei voimaantulosta ole säädetty, kahdentenakymme ­
nentenä päivänä siitä, kun ne on julkaistu.  
2. Muut kuin lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävät säädökset, jotka annetaan asetuksena, direk ­
tiivinä tai sellaisena päätöksenä, jolle ei ole osoite ttu vastaanottajaa, allekirjoittaa sen toimielimen 
puheenjohtaja, joka ne on antanut.  
Asetukset ja direktiivit, jotka on osoitettu kaikille jäsen valtioille, sekä päätökset, joille ei ole osoitettu 
vastaanottajaa, julkaistaan  Euroopan unionin virallisessa lehdessä . Ne tulevat voimaan niissä säädettynä 
päivänä tai, jollei voimaantulosta ole säädetty, kahdentenakymmenentenä päivänä siitä, kun ne on julkaistu.  
Muut direktiivit sekä sellaiset päätökset, joille on osoitettu vastaanottaja, annetaan tiedoksi niille, joille 
ne on osoitettu, ja ne tulevat voimaan, kun ne on annettu tiedoksi.  
298 artikla  
1. Unionin toimielimet, elimet ja laitokset tukeutuvat tehtäviään hoitaessaan avoimeen, tehokkaa
­
seen ja riippumattomaan eurooppalaiseen hallintoon.  
2. Tätä varten Euroopan parlamentti ja neuvosto antavat tavallista lainsäätämisjärjestystä noudat ­
taen asetuksilla säännökset, joissa kunnioitetaan 336 artiklan nojalla vahvistettuja henkilöstösääntöjä ja palvelussuhteen ehtoja.  
299 artikla
 
(aiempi EY-sopimuksen 256 artikla)  
Neuvoston, komission tai Euroopan keskuspankin säädös, jossa määrätään maksuvelvollisuus muulle 
kuin valtiolle, on täytäntöönpanokelpoinen.  
Täytäntöönpanoon sovelletaan sen valtion säännöksiä lainkäytöstä riita-asioissa, jonka alueella täy ­
täntöönpano tapahtuu. Täytäntöönpanomääräyksen antaa, tutkimatta muuta kuin täytäntöönpano ­
asiakirjan oikeaperäisyyden, kansallinen viranomainen, jonka kunkin jäsenvaltion hallitus määrää tähän tehtävään ja josta se ilmoittaa komissiolle ja Euroopan unionin tuomioistuimelle.FI C 83/176 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
Kun nämä muodollisuudet on hakijan vaatimuksesta täytetty, tämä voi hakea täytäntöönpanoa 
kansallisen lainsäädännön mukaisesti saattamalla asian suoraan toimivaltaisen viranomaisen käsitel ­
täväksi.  
Täytäntöönpanoa voidaan lykätä vain Euroopan unionin tuomioistuimen päätöksellä. Kansallisten 
tuomioistuinten toimivaltaan kuuluu kuitenkin tutkia, onko päätös pantu täytäntöön oikeassa järjes ­
tyksessä.  
3 LUKU  
UNIONIN NEUVOA-ANTAVAT ELIMET  
300 artikla  
1. Euroopan parlamenttia, neuvostoa ja komissiota avustavat talous- ja sosiaalikomitea sekä alu ­
eiden komitea, joilla on neuvoa-antava tehtävä.  
2. Talous- ja sosiaalikomitea muodostuu työnantaja- ja työntekijäjärjestöjen sekä muiden kansalais ­
yhteiskuntaa edustavien, erityisesti talous- ja yhteiskuntaelämän, kansalaistoiminnan, ammattialatoi ­
minnan ja kulttuurin alan toimijoiden järjestöjen edustajista.  
3. Alueiden komitea muodostuu alueellisten ja paikallisten julkisyhteisöjen edustajista, joilla on 
joko alueellisen tai paikallisen julkisyhteisön vaaleissa saatu valtuutus tai jotka ovat poliittisesti 
vastuussa vaaleilla valitulle elimelle.  
4. Talous- ja sosiaalikomitean sekä alueiden komitean jäseniä eivät sido mitkään ohjeet. He hoi ­
tavat tehtäväänsä täysin riippumattomina ja unionin yleisen edun mukaisesti.  
5. Neuvosto tarkastelee näiden komiteoiden kokoonpanon luonnetta koskevia 2 ja 3 kohdassa 
tarkoitettuja sääntöjä säännöllisin väliajoin uudelleen unionin taloudellisen, yhteiskunnallisen ja 
väestörakenteen kehityksen huomioon ottamiseksi. Neuvosto tekee komission ehdotuksesta tätä kos ­
kevat päätökset.  
1 JAKSO  
TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEA  
301 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 258 artikla)  
Talous- ja sosiaalikomitean jäsenten määrä on enintään 350.  
Komitean kokoonpano vahvistetaan neuvoston komission ehdotuksesta tekemällä yksimielisellä pää ­
töksellä.  
Neuvosto vahvistaa komitean jäsenten palkkiot.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/177
302 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 259 artikla)  
1. Komitean jäsenet nimetään viideksi vuodeksi kerrallaan. Neuvosto hyväksyy kunkin jäsenvaltion 
ehdotusten mukaisesti laaditun luettelon jäsenistä. Sama komitean jäsen voidaan nimetä uudeksi 
toimikaudeksi.  
2. Neuvosto tekee ratkaisunsa komissiota kuultuaan. Se voi hankkia lausunnon sellaisilta talous- ja 
yhteiskuntaelämän eri aloja ja kansalaisyhteiskuntaa edustavilta eurooppalaisilta järjestöiltä, joita unionin toiminta koskee.  
303 artikla
 
(aiempi EY-sopimuksen 260 artikla)  
Komitea valitsee jäsentensä keskuudesta puheenjohtajansa ja työvaliokuntansa kahdeksi ja puoleksi 
vuodeksi kerrallaan.  
Se vahvistaa työjärjestyksensä.  
Komitean puheenjohtaja kutsuu komitean koolle Euroopan parlamentin, neuvoston tai komission 
pyynnöstä. Komitea voi kokoontua myös omasta aloitteestaan.  
304 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 262 artikla)  
Euroopan parlamentti, neuvosto tai komissio kuulevat komiteaa tässä sopimuksessa määrätyissä 
tapauksissa. Nämä toimielimet voivat kuulla komiteaa aiheellisiksi katsomissaan tapauksissa. Komitea voi antaa lausuntoja myös omasta aloitteestaan tapauksissa, joissa se katsoo sen aiheelliseksi.  
Euroopan parlamentti, neuvosto tai komissio voi, jos se katsoo sen tarpeelliseksi, asettaa komitealle 
lausunnon antamista varten määräajan, joka on vähintään kuukausi siitä, kun asia on annettu tiedoksi komitean puheenjohtajalle. Määräajan päätyttyä asiaa voidaan käsitellä, vaikka lausuntoa ei ole an
­
nettu.  
Komitean lausunto sekä selostus käsittelystä annetaan Euroopan parlamentille, neuvostolle ja komis ­
siolle.  
2 JAKSO  
ALUEIDEN KOMITEA  
305 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 263 artiklan toinen, kolmas ja neljäs kohta)  
Alueiden komitean jäsenten määrä on enintään 350.FI C 83/178 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
Komitean kokoonpano vahvistetaan neuvoston komission ehdotuksesta tekemällä yksimielisellä pää ­
töksellä.  
Komitean jäsenet ja yhtä monta varajäsentä nimetään viideksi vuodeksi kerrallaan. Sama jäsen tai 
varajäsen voidaan nimetä uudeksi toimikaudeksi. Neuvosto hyväksyy kunkin jäsenvaltion ehdotusten 
mukaisesti laaditun luettelon jäsenistä ja varajäsenistä. Kun 300 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu 
tehtävä, jonka perusteella henkilöä ehdotettiin alueiden komitean jäseneksi, päättyy, hänen toimi ­
kautensa komiteassa päättyy ilman eri toimenpiteitä ja hänen tilalleen nimetään samaa menettelyä 
noudattaen uusi jäsen kyseisen toimikauden loppuun saakka. Komitean jäsen ei voi samanaikaisesti 
olla Euroopan parlamentin jäsen.  
306 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 264 artikla)  
Alueiden komitea valitsee jäsentensä keskuudesta puheenjohtajansa ja työvaliokuntansa kahdeksi ja 
puoleksi vuodeksi kerrallaan.  
Se vahvistaa työjärjestyksensä.  
Komitean puheenjohtaja kutsuu komitean koolle Euroopan parlamentin, neuvoston tai komission 
pyynnöstä. Komitea voi kokoontua myös omasta aloitteestaan.  
307 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 265 artikla)  
Euroopan parlamentti, neuvosto tai komissio kuulee alueiden komiteaa perussopimuksissa mää ­
rätyissä tapauksissa sekä muissa aiheellisiksi katsomissaan tapauksissa, erityisesti rajojen yli ulottuvan 
yhteistyön osalta.  
Euroopan parlamentti, neuvosto tai komissio voi, jos se katsoo sen tarpeelliseksi, asettaa komitealle 
lausunnon antamista varten määräajan, joka on vähintään kuukausi siitä, kun asia on annettu tiedoksi 
komitean puheenjohtajalle. Määräajan päätyttyä asiaa voidaan käsitellä, vaikka lausuntoa ei ole an ­
nettu.  
Euroopan parlamentin, neuvoston tai komission on annettava alueiden komitealle tieto lausunto ­
pyynnöstä, joka on esitetty talous- ja sosiaalikomitealle kuultaessa sitä 304 artiklan nojalla. Alueiden komitea voi antaa lausunnon asiasta, jos se katsoo, että asiaan liittyy erityisiä alueellisia etuja.  
Komitea voi antaa lausuntoja myös omasta aloitteestaan tapauksissa, joissa se katsoo sen aiheelliseksi.  
Komitean lausunnot sekä selostus käsittelystä annetaan Euroopan parlamentille, neuvostolle ja ko
­
missiolle.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/179
4 LUKU  
EUROOPAN INVESTOINTIPANKKI 
308 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 266 artikla)  
Euroopan investointipankki on oikeushenkilö.  
Euroopan investointipankin jäseniä ovat jäsenvaltiot.  
Euroopan investointipankin perussääntö on perussopimuksiin liitetyssä pöytäkirjassa. Neuvosto voi 
Euroopan investointipankin pyynnöstä ja Euroopan parlamenttia ja komissiota kuultuaan tai komis ­
sion ehdotuksesta ja Euroopan parlamenttia ja Euroopan investointipankkia kuultuaan yksimielisesti 
erityistä lainsäätämisjärjestystä noudattaen muuttaa investointipankin perussääntöä.  
309 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 267 artikla)  
Euroopan investointipankin tehtävänä on unionin edun mukaisesti myötävaikuttaa sisämarkkinoiden 
tasapainoiseen ja vakaaseen kehitykseen käyttäen sekä pääomamarkkinoita että omia varojaan. Tätä varten pankki voittoa tavoittelematta myöntää lainoja ja antaa takauksia, jotka helpottavat seuraavien hankkeiden rahoittamista kaikilla talouden aloilla:  
a) hankkeet muita heikommin kehittyneiden alueiden kehittämiseksi;  
b) sellaiset hankkeet yritysten nykyaikaistamiseksi tai uudelleen järjestämiseksi taikka uusien työtilai
­
suuksien luomiseksi, jotka johtuvat sisämarkkinoiden toteuttamisesta tai toiminnasta, mutta joita ei niiden laajuuden tai laadun vuoksi ole mahdollista täysin rahoittaa kussakin jäsenvaltiossa 
käytettävissä olevin varoin;  
c) useiden jäsenvaltioiden yhteistä etua koskevat hankkeet, joita ei niiden laajuuden tai laadun vuoksi 
ole mahdollista täysin rahoittaa kussakin jäsenvaltiossa käytettävissä olevin varoin.  
Tehtäväänsä suorittaessaan pankki helpottaa yhteydessä rakennerahastoista ja muista unionin rahoi
­
tusvälineistä saatavien avustusten kanssa investointiohjelmien rahoittamista.FI C 83/180 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
II OSASTO  
VARAINHOITOA KOSKEVAT MÄÄRÄYKSET  
310 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 268 artikla)  
1. Kaikki unionin tulot ja menot arvioidaan kutakin varainhoitovuotta varten ja otetaan talous ­
arvioon. 
Euroopan parlamentti ja neuvosto vahvistavat unionin vuosittaisen talousarvion 314 artiklan mukai ­
sesti.  
Talousarvioon otettujen tulojen ja menojen on oltava tasapainossa.  
2. Talousarvioon otetaan vain kyseisen varainhoitovuoden menot 322 artiklassa tarkoitetun ase ­
tuksen mukaisesti.  
3. Talousarvioon otettujen menojen toteuttaminen edellyttää, että ensin on annettu oikeudellisesti 
velvoittava unionin säädös, joka toimii oikeusperustana unionin toiminnalle ja vastaavan menon 
toteuttamiselle 322 artiklassa tarkoitetun asetuksen mukaisesti, lukuun ottamatta siinä säädettyjä 
poikkeuksia. 
4. Talousarvion kurinalaisuuden turvaamiseksi unioni ei anna sellaisia säädöksiä, joilla saattaa olla 
huomionarvoisia vaikutuksia talousarvioon, ellei se esitä vakuuksia sille, että näistä säädöksistä ai ­
heutuvat menot voidaan rahoittaa unionin omilla varoilla ja 312 artiklassa tarkoitettua monivuotista rahoituskehystä noudattaen.  
5. Talousarviota toteutetaan moitteettoman varainhoidon periaatteen mukaisesti. Jäsenvaltiot ja 
unioni toimivat yhteistyössä varmistaakseen, että talousarvioon otetut määrärahat käytetään tämän 
periaatteen mukaisesti.  
6. Unioni ja jäsenvaltiot suojaavat unionin taloudellisia etuja petolliselta menettelyltä ja muulta 
laittomalta toiminnalta 325 artiklan mukaisesti.
 
1 LUKU  
UNIONIN OMAT VARAT  
311 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 269 artikla)  
Unioni huolehtii siitä, että sillä on tavoitteidensa saavuttamiseksi ja politiikkansa toteuttamiseksi 
tarvittavat varat.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/181
Talousarvio rahoitetaan kokonaisuudessaan unionin omin varoin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 
muita tuloja.  
Neuvosto hyväksyy erityistä lainsäätämisjärjestystä noudattaen ja Euroopan parlamenttia kuultuaan 
yksimielisesti päätöksen, jossa vahvistetaan unionin omien varojen järjestelmää koskevat säännökset. 
Tässä yhteydessä neuvosto voi ottaa käyttöön uusia omien varojen luokkia tai poistaa olemassa 
olevan luokan. Tämä päätös tulee voimaan, kun jäsenvaltiot ovat hyväksyneet sen valtiosääntönsä 
asettamien vaatimusten mukaisesti.  
Neuvosto vahvistaa erityistä lainsäätämisjärjestystä noudattaen annetulla asetuksella unionin omien 
varojen järjestelmää koskevat täytäntöönpanotoimenpiteet siltä osin kuin siitä säädetään kolmannen kohdan nojalla hyväksytyssä päätöksessä. Neuvosto tekee ratkaisunsa Euroopan parlamentin hyväk
­
synnän saatuaan.  
2 LUKU  
MONIVUOTINEN RAHOITUSKEHYS 
312 artikla  
1. Monivuotisella rahoituskehyksellä pyritään takaamaan, että unionin menot kehittyvät hallitusti 
sen käytettävissä olevien omien varojen rajoissa.  
Monivuotinen rahoituskehys vahvistetaan vähintään viiden vuoden jaksolle.  
Unionin vuotuinen talousarvio laaditaan monivuotista rahoituskehystä noudattaen.  
2. Neuvosto antaa erityistä lainsäätämisjärjestystä noudattaen asetuksen, jossa vahvistetaan moni ­
vuotinen rahoituskehys. Neuvosto tekee ratkaisunsa yksimielisesti saatuaan Euroopan parlamentin 
jäsentensä enemmistöllä antaman hyväksynnän.  
Eurooppa-neuvosto voi yksimielisesti tehdä päätöksen, jonka mukaan neuvosto voi ensimmäisessä 
alakohdassa tarkoitettua asetusta antaessaan tehdä ratkaisunsa määräenemmistöllä.  
3. Rahoituskehyksessä vahvistetaan vuotuiset enimmäismäärät maksusitoumusmäärärahoille me ­
noluokittain ja vuotuinen enimmäismäärä maksumäärärahoille. Menoluokkien lukumäärä on rajoi ­
tettu, ja ne vastaavat unionin keskeisiä toiminta-aloja.  
Rahoituskehyksessä määrätään kaikista muistakin toimenpiteistä, jotka ovat hyödyksi vuotuisen 
talousarviomenettelyn moitteettomalle toteuttamiselle.  
4. Jos uuden rahoituskehyksen vahvistavaa neuvoston asetusta ei ole annettu edellisen rahoitus ­
kehyksen voimassaolon päättyessä, jatketaan päättyneen rahoituskehyksen viimeistä vuotta koskevien 
enimmäismäärien ja muiden toimenpiteiden voimassaoloa, kunnes säädös on annettu.FI C 83/182 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
5. Rahoituskehyksen vahvistamiseen johtavan menettelyn aikana Euroopan parlamentti, neuvosto 
ja komissio toteuttavat kaikki tarvittavat toimenpiteet helpottaakseen vahvistamista.  
3 LUKU  
UNIONIN VUOTUINEN TALOUSARVIO  
313 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 272 artiklan 1 kohta)  
Varainhoitovuosi alkaa 1 päivänä tammikuuta ja päättyy 31 päivänä joulukuuta.  
314 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 272 artiklan 2–10 kohta)  
Euroopan parlamentti ja neuvosto vahvistavat erityistä lainsäätämisjärjestystä noudattaen unionin 
vuotuisen talousarvion seuraavien määräysten mukaisesti.  
1. Kukin toimielin, Euroopan keskuspankkia lukuun ottamatta, laatii 1 päivään heinäkuuta men ­
nessä ennakkoarvion seuraavan varainhoitovuoden menoistaan. Komissio kokoaa nämä ennakkoar ­
viot talousarvioesitykseen, joka voi sisältää edellä mainituista poikkeavia arvioita.  
Talousarvioesityksessä on arvio tuloista ja arvio menoista.  
2. Komissio tekee talousarvioesityksen sisältävän ehdotuksen Euroopan parlamentille ja neuvos ­
tolle viimeistään 1 päivänä syyskuuta sitä varainhoitovuotta edeltävänä vuonna, jota esitys koskee.  
Komissio voi muuttaa talousarvioesitystä menettelyn aikana 5 kohdassa tarkoitetun sovittelukomitean 
koollekutsumiseen saakka.  
3. Neuvosto vahvistaa kantansa talousarvioesitykseen ja ilmoittaa sen Euroopan parlamentille 
viimeistään 1 päivänä lokakuuta sitä varainhoitovuotta edeltävänä vuonna, jota esitys koskee. Neu ­
vosto antaa Euroopan parlamentille perusteellisen selvityksen niistä perusteista, jotka ovat johtaneet 
neuvoston kannan vahvistamiseen.  
4. Jos Euroopan parlamentti 42 päivän kuluessa edellä tarkoitetusta ilmoituksesta:  
a) hyväksyy neuvoston kannan, talousarvio hyväksytään;  
b) ei ole tehnyt ratkaisuaan, talousarvio katsotaan hyväksytyksi;  
c) tekee jäsentensä enemmistöllä tarkistuksia, tämä tarkistettu esitys toimitetaan neuvostolle ja ko ­
missiolle. Euroopan parlamentin puhemies kutsuu yhteisymmärryksessä neuvoston puheenjohta ­
jan kanssa viipymättä sovittelukomitean koolle. Sovittelukomitea ei kuitenkaan kokoonnu, josFI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/183
neuvosto 10 päivän kuluessa tarkistetun esityksen toimittamisesta ilmoittaa hyväksyvänsä kaikki 
Euroopan parlamentin esittämät tarkistukset.  
5. Sovittelukomiteassa kokoontuvat neuvoston jäsenet tai heidän edustajansa sekä yhtä monta 
Euroopan parlamenttia edustavaa jäsentä; komitean tehtävänä on neuvoston jäsenten tai heidän 
edustajiensa määräenemmistöllä sekä Euroopan parlamenttia edustavien jäsenten enemmistöllä päästä 
sopimukseen yhteisestä tekstistä Euroopan parlamentin ja neuvoston kantojen pohjalta 21 päivän 
kuluessa siitä, kun se on kutsuttu koolle.  
Komissio osallistuu sovittelukomitean työskentelyyn ja tekee tarpeelliset aloitteet edistääkseen Euroo ­
pan parlamentin ja neuvoston kantojen lähenemistä.  
6. Jos sovittelukomitea pääsee 5 kohdassa tarkoitetussa 21 päivän määräajassa yhteisymmärryk ­
seen yhteisestä tekstistä, Euroopan parlamentilla ja neuvostolla on kummallakin yhteisymmärryksen 
saavuttamispäivästä lukien 14 päivää aikaa hyväksyä yhteinen teksti.  
7. Jos 6 kohdassa tarkoitetussa 14 päivän määräajassa:  
a) sekä Euroopan parlamentti että neuvosto hyväksyvät yhteisen tekstin tai eivät ole tehneet ratkai ­
suaan taikka jos jompikumpi toimielin hyväksyy yhteisen tekstin ja toinen ei ole tehnyt ratkai ­
suaan, talousarvio katsotaan lopullisesti hyväksytyksi yhteisen tekstin mukaisena, tai  
b) sekä Euroopan parlamentti jäsentensä enemmistöllä että neuvosto hylkäävät yhteisen tekstin tai 
jos jompikumpi toimielin hylkää yhteisen tekstin ja toinen ei ole tehnyt ratkaisuaan, komissio 
tekee uuden talousarvioesityksen, tai  
c) Euroopan parlamentti jäsentensä enemmistöllä hylkää yhteisen tekstin, mutta neuvosto hyväksyy 
sen, komissio tekee uuden talousarvioesityksen, tai  
d) Euroopan parlamentti hyväksyy yhteisen tekstin, mutta neuvosto hylkää sen, Euroopan parla ­
mentti voi 14 päivän kuluessa tästä hylkäämispäivästä jäsentensä enemmistöllä ja kolmella vii ­
desosalla annetuista äänistä päättää vahvistaa kaikki 4 kohdan c alakohdassa tarkoitetut tarkistuk ­
set tai osan niistä. Jos jotakin Euroopan parlamentin tarkistusta ei vahvisteta, sovittelukomiteassa 
hyväksytty kanta budjettikohtaan, johon kyseinen tarkistus on tehty, pysyy voimassa. Talousarvio 
katsotaan lopullisesti hyväksytyksi tämän mukaisesti.  
8. Jos sovittelukomitea ei pääse 5 kohdassa tarkoitetussa 21 päivän määräajassa yhteisymmärryk ­
seen yhteisestä tekstistä, komissio tekee uuden talousarvioesityksen.FI C 83/184 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
9. Kun tässä artiklassa määrätty menettely on saatettu päätökseen, Euroopan parlamentin puhe ­
mies toteaa talousarvion lopullisesti hyväksytyksi.  
10. Kukin toimielin käyttää tästä artiklasta johtuvia toimivaltuuksiaan noudattaen perussopimuksia 
ja niiden nojalla annettuja säädöksiä, erityisesti niitä, jotka koskevat unionin omia varoja taikka 
tulojen ja menojen tasapainoa.  
315 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 273 artikla)  
Jollei talousarviota ole lopullisesti hyväksytty varainhoitovuoden alkuun mennessä, 322 artiklan 
nojalla annetun asetuksen säännösten mukaisesti menoihin voidaan käyttää kuukausittain kunkin 
luvun osalta määrä, joka on enintään yksi kahdestoistaosa kyseessä olevaan lukuun edellisen varain ­
hoitovuoden talousarviossa merkityistä määrärahoista; tämä määrä voi kuitenkin olla enintään yksi 
kahdestoistaosa talousarvioesityksessä vastaavaan lukuun otetuista määrärahoista.  
Neuvosto voi komission ehdotuksesta, jos muut ensimmäisessä kohdassa määrätyt edellytykset ote ­
taan huomioon, antaa 322 artiklan nojalla annetun asetuksen mukaisesti luvan menoihin, jotka 
johtavat siihen, että yksi kahdestoistaosa ylitetään. Neuvosto ilmoittaa päätöksestä välittömästi Euroo ­
pan parlamentille.  
Toisessa kohdassa tarkoitetussa päätöksessä vahvistetaan määrärahoja koskevat, tämän artiklan so ­
veltamiseksi tarvittavat toimenpiteet noudattaen 311 artiklassa tarkoitettuja säädöksiä.  
Päätös tulee voimaan 30 päivän kuluttua sen tekemisestä, jollei Euroopan parlamentti sitä ennen 
päätä pienentää näitä menoja jäsentensä enemmistöllä tekemällään ratkaisulla.  
316 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 271 artikla)  
Niillä edellytyksillä, jotka 322 artiklan nojalla vahvistetaan, muut kuin henkilöstömenoihin tarkoitetut 
määrärahat, joita ei ole käytetty varainhoitovuonna, saadaan siirtää käytettäviksi vain seuraavan 
varainhoitovuoden aikana.  
Määrärahat jaotellaan lukuihin, joissa menot ryhmitellään laatunsa tai käyttötarkoituksensa mukaan ja 
jaotellaan edelleen 322 artiklan nojalla annetun asetuksen mukaisesti.  
Euroopan parlamentin, Eurooppa-neuvoston, neuvoston, komission ja Euroopan unionin tuomiois ­
tuimen määrärahat otetaan talousarvioon erillisinä erinä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta eräitä 
yhteisiä menoja koskevaa erityissääntelyä.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/185
4 LUKU  
TALOUSARVION TOTEUTTAMINEN JA VASTUUVAPAUDEN MYÖNTÄMINEN  
317 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 274 artikla)  
Komissio toteuttaa talousarviota yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa omalla vastuullaan ja annettujen 
määrärahojen rajoissa 322 artiklan nojalla annettujen asetusten säännöksiä noudattaen ja moitteet ­
toman varainhoidon periaatteiden mukaisesti. Jäsenvaltiot ovat yhteistyössä komission kanssa var ­
mistaakseen, että määrärahat käytetään moitteettoman varainhoidon periaatteiden mukaisesti.  
Asetuksessa vahvistetaan jäsenvaltioiden valvonta- ja tilintarkastusvelvoitteet talousarvion toteuttami ­
sessa sekä niistä johtuvat tehtävät. Siinä vahvistetaan myös kunkin toimielimen tehtävät sekä erityis ­
säännöt, joiden mukaisesti ne osallistuvat omien menojensa toteuttamiseen.  
Komissio voi talousarvion rajoissa sekä 322 artiklan nojalla annetussa asetuksessa säädetyin rajoi ­
tuksin ja edellytyksin siirtää määrärahoja luvusta toiseen tai alajaottelusta toiseen.  
318 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 275 artikla)  
Komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle vuosittain edellisen varainhoitovuoden talous ­
arvion toteuttamista koskevat tilit. Komissio antaa niille lisäksi taseen, johon on merkitty unionin 
varat ja vastuut.  
Komissio esittää Euroopan parlamentille ja neuvostolle myös unionin varoja koskevan arviointiker ­
tomuksen, joka perustuu erityisesti Euroopan parlamentin ja neuvoston 319 artiklan nojalla antamien 
huomautusten perusteella toteutetuista toimista saavutettuihin tuloksiin.  
319 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 276 artikla)  
1. Neuvoston antamasta suosituksesta Euroopan parlamentti myöntää komissiolle talousarvion 
toteuttamista koskevan vastuuvapauden. Tätä varten se neuvoston jälkeen tutkii 318 artiklassa tar ­
koitetut tilit, taseen ja arviointikertomuksen, tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksen ja tar ­
kastettujen toimielinten tilintarkastustuomioistuimen huomautuksiin antamat vastaukset, 287 artiklan 
1 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetun lausuman sekä tilintarkastustuomioistuimen antamat asiaa 
koskevat erityiskertomukset.FI C 83/186 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
2. Euroopan parlamentti voi, ennen kuin se myöntää vastuuvapauden komissiolle tai muussakin 
tarkoituksessa, joka liittyy talousarvion toteuttamista koskevien komission toimivaltuuksien käyttä ­
miseen, kutsua komission kuultavaksi menojen käytöstä tai varainkäytön valvonnan järjestelmien 
toiminnasta. Komissio antaa kaikki tarpeelliset tiedot Euroopan parlamentille sen pyynnöstä.  
3. Komissio ryhtyy kaikkiin aiheellisiin toimiin ottaakseen huomioon Euroopan parlamentin sen 
vastuuvapauden myöntämistä koskevissa päätöksissä tai muussa yhteydessä menojen käytöstä esittä ­
mät huomautukset sekä ne huomiot, jotka on liitetty vastuuvapauden myöntämisestä annettuihin 
neuvoston suosituksiin.  
Komissio antaa Euroopan parlamentin tai neuvoston pyynnöstä kertomuksia niistä toimenpiteistä, 
jotka on toteutettu näiden huomautusten ja huomioiden perusteella, erityisesti ohjeista, jotka on 
annettu talousarvion toteuttamisesta vastuussa oleville. Nämä kertomukset toimitetaan myös tilintar ­
kastustuomioistuimelle.  
5 LUKU  
YHTEISET MÄÄRÄYKSET  
320 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 277 artikla)  
Monivuotinen rahoituskehys ja vuotuinen talousarvio laaditaan euroissa.  
321 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 278 artikla)  
Jos komissio antaa asiasta tiedon niiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille, joita asia 
koskee, se voi muuttaa jonkin jäsenvaltion valuuttana olevat varansa toisen jäsenvaltion valuutaksi 
siltä osin kuin se on tarpeen niiden käyttämiseksi perussopimuksissa määrättyihin tarkoituksiin. Jos 
komissiolla on rahaa tai rahaksi muunnettavia varoja valuuttoina, joita se tarvitsee, se välttää tällaisia 
valuutanvaihtoja niin paljon kuin mahdollista.  
Komissio asioi jäsenvaltion kanssa jäsenvaltion nimeämän viranomaisen välityksellä. Rahaliikennettä 
hoitaessaan komissio käyttää jäsenvaltion setelipankkia tai muuta jäsenvaltion hyväksymää raha ­
laitosta. 
322 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 279 artikla)  
1. Euroopan parlamentti ja neuvosto antavat asetuksilla tavallista lainsäätämisjärjestystä noudat ­
taen ja tilintarkastustuomioistuinta kuultuaan:  
a) varainhoitosäännöt, joissa vahvistetaan varsinkin talousarvion laatimista ja toteuttamista sekä 
tilinpäätöksen esittämistä ja tilintarkastusta koskevat yksityiskohtaiset säännöt;FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/187
b) säännöt, joilla järjestetään taloushallinnon henkilöstön ja erityisesti tulojen ja menojen hyväksyjien 
ja tilinpitäjien toiminnan valvonta.  
2. Neuvosto vahvistaa komission ehdotuksesta sekä Euroopan parlamenttia ja tilintarkastustuomi ­
oistuinta kuultuaan ne yksityiskohtaiset säännöt ja sen menettelyn, joita noudattaen unionin omia 
varoja koskevan sääntelyn mukaiset talousarvioon otetut tulot annetaan komission käyttöön, sekä 
määrittelee ne toimenpiteet, joita tarvittaessa sovelletaan käteisvarojen saamiseksi.  
323 artikla  
Euroopan parlamentti, neuvosto ja komissio huolehtivat siitä, että käytettävissä on varoja, joiden 
avulla unioni voi täyttää oikeudelliset velvoitteensa kolmansia osapuolia kohtaan.  
324 artikla  
Euroopan parlamentin puhemiehen sekä neuvoston ja komission puheenjohtajien säännöllisiä tapaa ­
misia järjestetään komission aloitteesta tässä osastossa tarkoitettujen talousarviomenettelyjen yhtey ­
dessä. Puhemies ja puheenjohtajat toteuttavat kaikki tarvittavat toimenpiteet johtamiensa toimielinten 
kantojen sovittelemiseksi ja lähentämiseksi, jotta tämän osaston määräysten täytäntöönpano helpot ­
tuisi.  
6 LUKU  
PETOSTEN TORJUNTA  
325 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 280 artikla)  
1. Unioni ja jäsenvaltiot suojaavat unionin taloudellisia etuja petolliselta menettelyltä ja muulta 
laittomalta toiminnalta tämän artiklan mukaisesti toteutettavilla toimenpiteillä, joilla on ennaltaeh ­
käisevä vaikutus ja jotka tarjoavat tehokkaan suojan jäsenvaltioissa sekä unionin toimielimissä, eli ­
missä ja laitoksissa.  
2. Jäsenvaltiot toteuttavat samat toimenpiteet suojatakseen unionin taloudellisia etuja petolliselta 
menettelyltä kuin ne toteuttavat suojatakseen omia taloudellisia etujaan petolliselta menettelyltä.  
3. Jäsenvaltiot sovittavat yhteen toimintansa, jonka tarkoituksena on suojata unionin taloudellisia 
etuja petolliselta menettelyltä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta perussopimusten muiden määräysten 
soveltamista. Tätä varten ne yhdessä komission kanssa järjestävät toimivaltaisten viranomaistensa 
kiinteän ja säännöllisen yhteistoiminnan.FI C 83/188 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
4. Euroopan parlamentti ja neuvosto toteuttavat tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen ja 
tilintarkastustuomioistuinta kuultuaan tarvittavat toimenpiteet unionin taloudellisten etujen suojaa ­
miseksi petolliselta menettelyltä ja tällaisen menettelyn torjumiseksi tarkoituksena tehokkaan ja yh ­
täläisen suojelun tarjoaminen jäsenvaltioissa sekä unionin toimielimissä, elimissä ja laitoksissa.  
5. Komissio yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa antaa vuosittain Euroopan parlamentille ja neu ­
vostolle selvityksen tämän artiklan täytäntöönpanemiseksi toteutetuista toimenpiteistä.  
III OSASTO  
TIIVIIMPI YHTEISYÖ  
326 artikla  
(aiemmat SEU-sopimuksen 27 a–27 e, 40–40 b ja 43–45 artikla sekä EY-sopimuksen 11 ja 11 a artikla)  
Tiiviimmässä yhteistyössä on noudatettava perussopimuksia ja unionin oikeutta.  
Tiiviimpi yhteistyö ei saa haitata sisämarkkinoita eikä taloudellista, sosiaalista ja alueellista yhteenkuu ­
luvuutta. Se ei saa luoda esteitä tai aiheuttaa syrjintää jäsenvaltioiden välisessä kaupankäynnissä eikä 
vääristää niiden välistä kilpailua.  
327 artikla  
(aiemmat SEU-sopimuksen 27 a–27 e, 40–40 b ja 43–45 artikla sekä EY-sopimuksen 11 ja 11 a artikla)  
Tiiviimmässä yhteistyössä kunnioitetaan niiden jäsenvaltioiden toimivaltaa, oikeuksia ja velvoitteita, 
jotka eivät osallistu siihen. Viimeksi mainitut eivät estä yhteistyöhön osallistuvia valtioita toteutta ­
masta yhteistyötä.  
328 artikla  
(aiemmat SEU-sopimuksen 27 a–27 e, 40–40b ja 43–45 artikla sekä EY-sopimuksen 11 ja 11 a artikla)  
1. Tiiviimpään yhteistyöhön voivat sitä aloitettaessa liittyä kaikki jäsenvaltiot edellyttäen, että ne 
täyttävät siihen luvan antamista koskevassa päätöksessä vahvistetut mahdolliset osallistumisehdot. Ne 
voivat myös milloin tahansa liittyä siihen edellyttäen, että ne mainittujen ehtojen lisäksi noudattavat yhteistyön yhteydessä jo annettuja säädöksiä.  
Komissio ja tiiviimpään yhteistyöhön osallistuvat jäsenvaltiot pyrkivät edistämään mahdollisimman 
monen jäsenvaltion osallistumista yhteistyöhön.  
2. Komissio ja tarvittaessa unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkea edustaja tiedotta
­
vat Euroopan parlamentille ja neuvostolle säännöllisesti tiiviimmän yhteistyön kehityksestä.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/189
329 artikla  
(aiemmat SEU-sopimuksen 27 a–27 e, 40–40 b ja 43–45 artikla sekä EY-sopimuksen 11 ja 11 a artikla)  
1. Jäsenvaltiot, jotka haluavat aloittaa keskenään tiiviimmän yhteistyön jollakin perussopimuksissa 
tarkoitetulla alalla, yksinomaisen toimivallan piiriin kuuluvia aloja ja yhteistä ulko- ja turvallisuuspo ­
litiikkaa lukuun ottamatta, esittävät asiasta komissiolle pyynnön, jossa ne täsmentävät suunnitellun 
yhteistyön soveltamisalan ja tavoitteet. Komissio voi tehdä asiasta ehdotuksen neuvostolle. Jos ko ­
missio ei tee ehdotusta, se ilmoittaa asianomaisille jäsenvaltioille perustelunsa.  
Neuvosto antaa komission ehdotuksesta ja Euroopan parlamentin hyväksynnän saatuaan luvan tote ­
uttaa ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua tiiviimpää yhteistyötä.  
2. Jäsenvaltiot, jotka haluavat aloittaa keskenään tiiviimmän yhteistyön yhteisen ulko- ja turvalli ­
suuspolitiikan alalla, esittävät asiasta pyynnön neuvostolle. Pyyntö toimitetaan unionin ulkoasioiden 
ja turvallisuuspolitiikan korkealle edustajalle, joka antaa lausunnon siitä, sopiiko suunniteltu tiiviimpi yhteistyö yhteen unionin yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan kanssa, sekä komissiolle, joka antaa lausunnon erityisesti siitä, sopiiko suunniteltu tiiviimpi yhteistyö yhteen unionin muiden politiikkojen 
kanssa. Pyyntö annetaan tiedoksi myös Euroopan parlamentille.  
Neuvosto tekee yksimielisesti päätöksen, jolla annetaan lupa toteuttaa tiiviimpää yhteistyötä.  
330 artikla
 
(aiemmat SEU-sopimuksen 27 a–27 e, 40–40 b ja 43–45 artikla sekä EY-sopimuksen 11 ja 11 a artikla)  
Kaikki neuvoston jäsenet voivat osallistua asioiden käsittelyyn, mutta äänestykseen osallistuvat vain 
tiiviimpään yhteistyöhön osallistuvia jäsenvaltioita edustavat neuvoston jäsenet.  
Yksimielisyyteen vaaditaan ainoastaan osallistuvien jäsenvaltioiden edustajien äänet.  
Kyseisten neuvoston jäsenten määräenemmistö määräytyy 238 artiklan 3 kohdan mukaisesti.  
331 artikla  
(aiemmat SEU-sopimuksen 27 a–27 e, 40–40 b ja 43–45 artikla sekä EY-sopimuksen 11 ja 11 a artikla)  
1. Jäsenvaltio, joka haluaa osallistua jollakin 329 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla alalla jo aloi ­
tettuun tiiviimpään yhteistyöhön, ilmoittaa aikomuksestaan neuvostolle ja komissiolle.  
Neljän kuukauden kuluessa ilmoituksen vastaanottamisesta komissio vahvistaa tuon jäsenvaltion 
osallistumisen. Se toteaa tarvittaessa, että osallistumisehdot täyttyvät, ja hyväksyy siirtymätoimenpi ­
teet, jotka ovat tarpeen tiiviimmän yhteistyön yhteydessä jo annettujen säädösten soveltamiselle.FI C 83/190 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
Jos komissio kuitenkin katsoo, että osallistumisehdot eivät täyty, se ilmoittaa näiden ehtojen täyttä ­
miseksi toteutettavat toimenpiteet ja asettaa määräajan pyynnön uutta käsittelyä varten. Tämän 
määräajan kuluttua se käsittelee pyynnön uudelleen toisessa alakohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen. Jos komissio katsoo, että osallistumisehdot eivät vieläkään täyty, asianomainen jäsenval
­
tio voi saattaa asian neuvoston käsiteltäväksi, jolloin tämä tekee ratkaisun pyynnön johdosta. Neu ­
vosto tekee ratkaisunsa 330 artiklan mukaisesti. Se voi komission ehdotuksesta hyväksyä myös toisessa alakohdassa tarkoitetut siirtymätoimenpiteet.  
2. Jäsenvaltio, joka haluaa osallistua yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan alalla jo aloitettuun 
tiiviimpään yhteistyöhön, ilmoittaa aikomuksestaan neuvostolle, unionin ulkoasioiden ja turvallisuus
­
politiikan korkealle edustajalle ja komissiolle.  
Neuvosto vahvistaa asianomaisen jäsenvaltion osallistumisen unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspo ­
litiikan korkeaa edustajaa kuultuaan ja todettuaan tarvittaessa, että osallistumisehdot täyttyvät. Neu ­
vosto voi unionin korkean edustajan ehdotuksesta hyväksyä myös siirtymätoimenpiteet, jotka ovat tarpeen tiiviimmän yhteistyön yhteydessä jo annettujen säädösten soveltamiseksi. Jos neuvosto kui
­
tenkin katsoo, että osallistumisehdot eivät täyty, se ilmoittaa näiden ehtojen täyttämiseksi toteutet ­
tavat toimenpiteet ja asettaa määräajan osallistumispyynnön uutta käsittelyä varten.  
Tätä kohtaa sovellettaessa neuvosto tekee ratkaisunsa yksimielisesti ja 330 artiklan mukaisesti.  
332 artikla  
(aiemmat SEU-sopimuksen 27 a–27 e, 40–40 b ja 43–45 artikla sekä EY-sopimuksen 11 ja 11 a artikla)  
Tiiviimmän yhteistyön toteuttamisesta aiheutuvista muista kuin toimielinten hallintomenoista vastaa ­
vat yhteistyöhön osallistuvat jäsenvaltiot, jollei neuvosto Euroopan parlamenttia kuultuaan kaikkien 
jäsentensä yksimielisyydellä toisin päätä.  
333 artikla  
(aiemmat SEU-sopimuksen 27 a–27 e, 40–40 b ja 43–45 artikla sekä EY-sopimuksen 11 ja 11 a artikla)  
1. Kun jossakin perussopimusten määräyksessä, jota voidaan soveltaa tiiviimpään yhteistyöhön, 
määrätään, että neuvosto tekee ratkaisunsa yksimielisesti, neuvosto voi 330 artiklassa tarkoitettuja 
menettelysääntöjä noudattaen yksimielisesti tehdä päätöksen, jonka mukaan se tekee ratkaisunsa 
määräenemmistöllä.  
2. Kun jossakin perussopimusten määräyksessä, jota voidaan soveltaa tiiviimpään yhteistyöhön, 
määrätään, että neuvosto hyväksyy säädöksiä erityistä lainsäätämisjärjestystä noudattaen, neuvosto voi 330 artiklassa tarkoitettuja menettelysääntöjä noudattaen yksimielisesti tehdä päätöksen, jonka mu
­
kaan se tekee ratkaisunsa tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen. Neuvosto tekee ratkaisunsa Euroopan parlamenttia kuultuaan.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/191
3. Mitä 1 ja 2 kohdassa määrätään, ei sovelleta päätöksiin, joilla on sotilaallista merkitystä tai 
merkitystä puolustuksen alalla.  
334 artikla  
(aiemmat SEU-sopimuksen 27 a–27 e, 40–40 b ja 43–45 artikla sekä EY-sopimuksen 11 ja 11 a artikla)  
Neuvosto ja komissio varmistavat, että tiiviimmän yhteistyön alalla toteutetut toimet ovat johdon ­
mukaisia keskenään ja sopivat yhteen unionin politiikkojen kanssa, ja ne toimivat tätä varten yhteis ­
työssä.  
SEITSEMÄS OSA  
YLEISET MÄÄRÄYKSET JA LOPPUMÄÄRÄYKSET  
335 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 282 artikla)  
Unionilla on kaikissa jäsenvaltioissa laajin kansallisen lainsäädännön mukaan oikeushenkilöllä oleva 
oikeuskelpoisuus; se voi erityisesti hankkia ja luovuttaa irtainta ja kiinteää omaisuutta sekä esiintyä 
kantajana ja vastaajana oikeudenkäynneissä. Tällöin unionia edustaa komissio. Toimielinten toimin ­
taan liittyvissä kysymyksissä unionia kuitenkin edustaa kukin toimielin itse hallinnollisen riippumat ­
tomuutensa puitteissa.  
336 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 283 artikla)  
Euroopan parlamentti ja neuvosto vahvistavat tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen annetuilla 
asetuksilla ja kuultuaan niitä muita toimielimiä, joita asia koskee, Euroopan unionin virkamiehiin 
sovellettavat henkilöstösäännöt ja unionin muuta henkilöstöä koskevat palvelussuhteen ehdot.  
337 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 284 artikla)  
Komissio voi sille uskottujen tehtävien hoitamiseksi, niissä rajoissa ja niillä edellytyksin, jotka neu ­
vosto, joka tekee ratkaisunsa yksinkertaisella enemmistöllä, perussopimusten määräysten mukaisesti 
vahvistaa, hankkia kaikki tarvittavat tiedot ja toimittaa kaikki tarvittavat tarkastukset.  
338 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 285 artikla)  
1. Euroopan parlamentti ja neuvosto päättävät tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen unionin 
toiminnan kannalta tarpeellisten tilastojen tuottamisen edellyttämistä toimenpiteistä, sanotun kuiten ­
kaan rajoittamatta Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännöstä 
tehdyn pöytäkirjan 5 artiklan noudattamista.FI C 83/192 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
2. Tilastojen laatimisessa noudatetaan puolueettomuutta, luotettavuutta, objektiivisuutta, tieteellistä 
riippumattomuutta, kustannustehokkuutta ja tilastosalaisuutta; tilastojen laatimisesta ei saa aiheutua 
kohtuutonta rasitetta taloudellisille toimijoille.  
339 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 287 artikla)  
Unionin toimielimen jäsen, komitean jäsen, unionin virkamies tai muu sen henkilöstöön kuuluva ei 
saa, tehtävänsä päätyttyäkään, ilmaista salassapitovelvollisuuden piiriin kuuluvia tietoja eikä varsin ­
kaan tietoja yrityksistä taikka niiden liikesuhteista tai kustannustekijöistä.  
340 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 288 artikla)  
Sopimussuhteeseen perustuva unionin vastuu määräytyy sopimukseen sovellettavan lain mukaan.  
Sopimussuhteen ulkopuolisen vastuun perusteella unioni korvaa toimielintensä ja henkilöstönsä teh ­
täviään suorittaessaan aiheuttaman vahingon jäsenvaltioiden lainsäädännön yhteisten yleisten peri ­
aatteiden mukaisesti.  
Poiketen siitä, mitä toisessa kohdassa määrätään, Euroopan keskuspankki korvaa pankin itsensä tai 
sen henkilöstön tehtäviään suorittaessaan aiheuttaman vahingon jäsenvaltioiden lainsäädäntöjen yh ­
teisten yleisten periaatteiden mukaisesti.  
Unionin henkilöstöön kuuluvien henkilökohtaisesta vastuusta unionia kohtaan määrätään heihin 
sovellettavissa henkilöstösäännöissä tai heitä koskevissa palvelussuhteen ehdoissa.  
341 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 289 artikla)  
Jäsenvaltioiden hallitukset vahvistavat yhteisellä sopimuksella unionin toimielinten kotipaikan.  
342 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 290 artikla)  
Neuvosto vahvistaa asetuksilla yksimielisesti unionin toimielimissä käytettäviä kieliä koskevan sään ­
telyn, sanotun kuitenkaan rajoittamatta Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön määräysten 
soveltamista.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/193
343 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 291 artikla)  
Unionilla on jäsenvaltioiden alueella Euroopan unionin erioikeuksista ja vapauksista 8 päivänä huh ­
tikuuta 1965 tehdyssä pöytäkirjassa määrätyin edellytyksin ne erioikeudet ja vapaudet, jotka ovat 
tarpeen unionin tehtävien toteuttamiseksi. Sama koskee Euroopan keskuspankkia ja Euroopan inves ­
tointipankkia.  
344 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 292 artikla)  
Jäsenvaltiot sitoutuvat ratkaisemaan perussopimusten tulkintaa tai soveltamista koskevat riidat vain 
perussopimuksissa määrätyllä tavalla.  
345 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 295 artikla)  
Perussopimuksilla ei puututa jäsenvaltioiden omistusoikeusjärjestelmiin.  
346 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 296 artikla)  
1. Perussopimusten määräykset eivät estä soveltamasta seuraavia sääntöjä:  
a) mikään jäsenvaltio ei ole velvollinen antamaan tietoja, joiden ilmaisemisen se katsoo keskeisten 
turvallisuusetujensa vastaiseksi;  
b) jokainen jäsenvaltio voi toteuttaa toimenpiteet, jotka se katsoo tarpeellisiksi keskeisten turvalli ­
suusetujensa turvaamiseksi ja jotka liittyvät aseiden, ammusten ja sotatarvikkeiden tuotantoon tai kauppaan; nämä toimenpiteet eivät kuitenkaan saa heikentää sellaisten tuotteiden kilpailun edel
­
lytyksiä sisämarkkinoilla, joita ei ole tarkoitettu nimenomaan sotilaalliseen käyttöön.  
2. Neuvosto voi yksimielisesti komission ehdotuksesta muuttaa luetteloa, jonka se on vahvistanut 
15 päivänä huhtikuuta 1958 tuotteista, joihin sovelletaan 1 kohdan b alakohtaa.  
347 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 297 artikla)  
Jäsenvaltiot neuvottelevat keskenään, jotta ne voivat yhdessä antaa tarvittavat säännökset estääkseen 
sen, että toimenpiteet, joihin jäsenvaltio voi joutua turvautumaan yleisen järjestyksen ylläpitämiseen 
vaikuttavissa vakavissa sisäisissä levottomuuksissa, sodassa tai sodan uhkaa merkitsevässä vakavassa 
kansainvälisessä jännitystilassa taikka täyttääkseen velvoitteet, joihin se on sitoutunut rauhan ja 
kansainvälisen turvallisuuden ylläpitämiseksi, vaikuttaisivat sisämarkkinoiden toimintaan.FI C 83/194 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
348 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 298 artikla)  
Jos 346 tai 347 artiklassa tarkoitetuissa tapauksissa toteutetut toimenpiteet vääristävät kilpailun 
edellytyksiä sisämarkkinoilla, komissio tutkii yhdessä sen valtion kanssa, jota asia koskee, miten 
kyseiset toimenpiteet voidaan mukauttaa perussopimusten määräyksiin.  
Poiketen 258 ja 259 artiklassa määrätystä menettelystä komissio tai jäsenvaltio voi, jos se katsoo, että 
jokin jäsenvaltio käyttää väärin 346 tai 347 artiklassa tarkoitettuja valtuuksia, saattaa asian suoraan 
unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi. Unionin tuomioistuin ratkaisee asian yleisön läsnä olematta.  
349 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 299 artiklan 2 kohdan toinen, kolmas ja neljäs alakohta)  
Ottaen huomioon Guadeloupen, Ranskan Guayanan, Martiniquen, Réunionin, Saint Barthélemyn, 
Saint Martinin, Azorien, Madeiran ja Kanariansaarten rakenteellinen, sosiaalinen ja taloudellinen 
tilanne, jota vaikeuttaa niiden syrjäinen sijainti, saaristoluonne, pieni koko, vaikea pinnanmuodostus ja ilmasto sekä taloudellinen riippuvuus muutamista harvoista tuotteista, jotka sen vuoksi, että ne 
ovat pysyviä tekijöitä ja niillä on yhteisvaikutuksia, haittaavat suuresti näiden alueiden kehitystä, 
neuvosto hyväksyy komission ehdotuksesta ja Euroopan parlamenttia kuultuaan erityistoimenpiteitä, 
joiden tarkoituksena on erityisesti määritellä ne edellytykset, joilla perussopimuksia sovelletaan ky
­
seisiin alueisiin, mukaan lukien yhteiset politiikat. Kun neuvosto hyväksyy nämä erityistoimenpiteet 
erityistä lainsäätämisjärjestystä noudattaen, se tekee ratkaisunsa samoin komission ehdotuksesta ja 
Euroopan parlamenttia kuultuaan.  
Ensimmäisessä kohdassa tarkoitetut toimenpiteet koskevat erityisesti tulli- ja kauppapolitiikkaa, ve ­
ropolitiikkaa, tullittomia alueita, maatalous- ja kalastuspolitiikkaa, raaka-aineiden ja välttämättömien 
kulutustavaroiden toimittamisehtoja, valtiontukia sekä edellytyksiä rakennerahastoihin ja laaja-alaisiin 
unionin ohjelmiin osallistumiselle.  
Neuvosto hyväksyy ensimmäisessä kohdassa tarkoitetut toimenpiteet syrjäisimpien alueiden erityis ­
piirteet ja rajoitukset huomioon ottaen ja heikentämättä unionin oikeusjärjestyksen, sisämarkkinat ja 
yhteiset politiikat mukaan luettuina, yhtenäisyyttä ja johdonmukaisuutta.  
350 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 306 artikla)  
Perussopimusten määräykset eivät ole esteenä Belgian ja Luxemburgin eikä Belgian, Luxemburgin ja 
Alankomaiden välisen alueellisen liiton olemassaololle ja toteuttamiselle siltä osin kuin näiden alu ­
eellisten liittojen tavoitteita ei saavuteta tätä sopimusta soveltamalla.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/195
351 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 307 artikla)  
Perussopimusten määräykset eivät vaikuta sellaisiin oikeuksiin tai velvollisuuksiin, jotka johtuvat 
yhden tai useamman jäsenvaltion yhden tai useamman kolmannen maan kanssa ennen 1 päivää 
tammikuuta 1958 tai, kun on kyse jäseneksi liittyneestä valtiosta, ennen liittymispäivää tekemästä 
sopimuksesta.  
Siltä osin kuin tällaiset sopimukset eivät ole sopusoinnussa perussopimusten kanssa, asianomaiset 
jäsenvaltiot käyttävät kaikkia aiheellisia keinoja todettujen ristiriitojen poistamiseksi. Tällöin jäsenval ­
tiot tarvittaessa avustavat toisiaan ja tapauksissa, joissa se on aiheellista, vahvistavat yhteisen kannan.  
Soveltaessaan ensimmäisessä kohdassa tarkoitettuja sopimuksia jäsenvaltiot ottavat huomioon sen, 
että ne edut, jotka kukin jäsenvaltio on perussopimuksissa myöntänyt, ovat erottamaton osa unionin toteuttamista ja liittyvät sen vuoksi kiinteästi yhteisten toimielinten perustamiseen ja niille annettuun 
toimivaltaan sekä siihen, että kaikki jäsenvaltiot myöntävät samat edut.  
352 artikla
 
(aiempi EY-sopimuksen 308 artikla)  
1. Jos jokin unionin toimi osoittautuu perussopimuksissa asetetun tavoitteen saavuttamiseksi tar ­
peelliseksi perussopimuksissa määritellyillä politiikan aloilla eikä niissä ole määräyksiä tähän tarvit ­
tavista valtuuksista, neuvosto antaa aiheelliset säännökset yksimielisesti komission ehdotuksesta ja 
Euroopan parlamentin hyväksynnän saatuaan. Kun neuvosto antaa kyseiset säännökset erityistä lain ­
säätämisjärjestystä noudattaen, se tekee ratkaisunsa samoin yksimielisesti komission ehdotuksesta ja 
Euroopan parlamentin hyväksynnän saatuaan.  
2. Komissio tiedottaa tähän artiklaan perustuvista ehdotuksista kansallisille parlamenteille Euroo ­
pan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun toissijaisuusperiaatteen valvontaa 
koskevan menettelyn yhteydessä.  
3. Tähän artiklaan perustuvat toimenpiteet eivät voi käsittää jäsenvaltioiden lakien ja asetusten 
yhdenmukaistamista niissä tapauksissa, joissa se ei perussopimusten mukaan ole mahdollista.  
4. Tätä artiklaa ei voida käyttää perustana yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan alaan kuuluvan 
tavoitteen saavuttamiseksi, ja tämän artiklan soveltamisessa noudatetaan Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 40 artiklan toisessa kohdassa asetettuja rajoja.FI C 83/196 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
353 artikla  
Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 48 artiklan 7 kohtaa ei sovelleta seuraaviin artikloihin:  
— 311 artiklan kolmas ja neljäs kohta,  
— 312 artiklan 2 kohdan ensimmäinen alakohta,  
— 352 artikla, ja  
— 354 artikla.  
354 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 309 artikla)  
Sovellettaessa tiettyjen unionin jäsenyydestä johtuvien oikeuksien pidättämistä koskevaa Euroopan 
unionista tehdyn sopimuksen 7 artiklaa asianomaista jäsenvaltiota edustava Eurooppa-neuvoston 
jäsen tai neuvoston jäsen ei osallistu äänestykseen eikä tuota jäsenvaltiota oteta huomioon määritel ­
täessä mainitun artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitettua jäsenvaltioiden kolmasosaa tai neljää viidesosaa. Henkilökohtaisesti tai edustettuina läsnä olevien jäsenten pidättyminen äänestämästä ei estä mainitun 
artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen päätösten tekemistä.  
Tehtäessä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 7 artiklan 3 ja 4 kohdassa tarkoitettuja päätöksiä 
määräenemmistö määräytyy tämän sopimuksen 238 artiklan 3 kohdan b alakohdan mukaisesti.  
Kun äänioikeuden pidättämisestä on tehty päätös Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 7 artiklan 
3 kohdan mukaisesti ja neuvosto tekee ratkaisunsa määräenemmistöllä perussopimusten jonkin 
määräyksen perusteella, määräenemmistö määräytyy tämän sopimuksen 238 artiklan 3 kohdan b 
alakohdan mukaisesti tai, neuvoston toimiessa komission tai unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspo
­
litiikan korkean edustajan ehdotuksesta, 238 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaisesti.  
Sovellettaessa Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 7 artiklaa Euroopan parlamentti tekee ratkai ­
sunsa kahden kolmasosan enemmistöllä annetuista äänistä, jotka edustavat sen jäsenten enemmistöä.  
355 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 299 artiklan 2 kohdan ensimmäinen alakohta sekä 3–6 kohta)  
Sovelletaan perussopimusten alueellista soveltamisalaa koskevien Euroopan unionista tehdyn sopi ­
muksen 52 artiklan määräysten lisäksi seuraavia määräyksiä:  
1. Perussopimusten määräyksiä sovelletaan Guadeloupeen, Ranskan Guayanaan, Martiniqueen, 
Réunioniin, Saint Barthélemyyn, Saint Martiniin, Azoreihin, Madeiraan ja Kanariansaariin 
349 artiklan mukaisesti.  
2. Neljännessä osassa määrättyä, assosiointia koskevaa erityissääntelyä sovelletaan liitteessä II lue ­
teltuihin merentakaisiin maihin ja alueisiin.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/197
Perussopimuksia ei sovelleta niihin merentakaisiin maihin ja alueisiin, joilla on erityissuhteet Ison- 
Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneeseen kuningaskuntaan ja joita ei ole mainitussa luettelossa.  
3. Perussopimusten määräyksiä sovelletaan niihin Euroopassa sijaitseviin alueisiin, joiden suhteista 
ulkovaltoihin huolehtii jäsenvaltio. 
4. Perussopimusten määräyksiä sovelletaan Ahvenanmaahan Itävallan tasavallan, Suomen tasaval ­
lan ja Ruotsin kuningaskunnan liittymisehdoista tehtyyn asiakirjaan liitetyn pöytäkirjan N:o 2 mää ­
räysten mukaisesti.  
5. Poiketen siitä, mitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 52 artiklassa ja tämän artiklan 1–4 
kohdassa määrätään, noudatetaan seuraavaa:  
a) perussopimuksia ei sovelleta Färsaariin;  
b) perussopimuksia ei sovelleta Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan su ­
vereniteettiin kuuluviin Akrotirin ja Dhekelian tukikohta-alueisiin Kyproksessa, paitsi siltä osin 
kuin on tarpeen Tšekin tasavallan, Viron tasavallan, Kyproksen tasavallan, Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Unkarin tasavallan, Maltan tasavallan, Puolan tasavallan, Slovenian tasavallan 
ja Slovakian tasavallan liittymisehdoista Euroopan unioniin tehtyyn asiakirjaan liitetyssä, Ison- 
Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan suvereniteettiin kuuluvia tukikohta- 
alueita Kyproksessa koskevassa pöytäkirjassa tarkoitetun järjestelyn täytäntöönpanon varmistami
­
seksi ja kyseisen pöytäkirjan ehtojen mukaisesti;  
c) perussopimusten määräyksiä sovelletaan Kanaalisaariin ja Mansaareen vain siltä osin kuin uusien 
jäsenvaltioiden liittymisestä Euroopan talousyhteisöön ja Euroopan atomienergiayhteisöön 
22 päivänä tammikuuta 1972 allekirjoitetussa sopimuksessa tarkoitetun mainittuja saaria koske ­
van sääntelyn toteuttamisen turvaamiseksi on tarpeen.  
6. Eurooppa-neuvosto voi asianomaisen jäsenvaltion aloitteesta tehdä päätöksen, jolla muutetaan 
1 ja 2 kohdassa tarkoitetun Tanskan, Ranskan tai Alankomaiden maan tai alueen asemaa unioniin 
nähden. Eurooppa-neuvosto tekee ratkaisunsa yksimielisesti komissiota kuultuaan.  
356 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 312 artikla)  
Tämä sopimus on tehty rajoittamattomaksi ajaksi.  
357 artikla  
(aiempi EY-sopimuksen 313 artikla)  
Korkeat sopimuspuolet ratifioivat tämän sopimuksen valtiosääntönsä asettamien vaatimusten mukai ­
sesti. Ratifioimiskirjat talletetaan Italian tasavallan hallituksen huostaan.FI C 83/198 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
Tämä sopimus tulee voimaan viimeisen ratifioimiskirjan tallettamista seuraavan kuukauden ensim ­
mäisenä päivänä. Jos asiakirja talletetaan myöhemmin kuin viisitoista päivää ennen seuraavan kuu ­
kauden alkua, tämä perustamissopimus tulee kuitenkin voimaan vasta tallettamista seuraavan toisen 
kuukauden ensimmäisenä päivänä.  
358 artikla  
Tähän sopimukseen sovelletaan Euroopan unionist a tehdyn sopimuksen 55 artiklan määräyksiä.  
TÄMÄN VAKUUDEKSI alla mainitut täysivaltaiset edustajat ovat allekirjoittaneet tämän sopimuksen.  
Tehty Roomassa kahdentenakymmenentenäviidentenä päivänä maaliskuuta vuonna tuhatyhdeksänsa ­
taaviisikymmentäseitsemän.  
(allekirjoittajien luetteloa ei esitetä tässä)FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/199

PÖYTÄKIRJATFI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/201

PÖYTÄKIRJA (N:o 1)  
KANSALLISTEN PARLAMENTTIEN ASEMASTA 
EUROOPAN UNIONISSA  
KORKEAT SOPIMUSPUOLET, jotka 
PALAUTTAVAT MIELEEN , että tapa, jolla kansalliset parlamentit valvovat maansa hallituksen toimintaa 
Euroopan unioniin liittyvissä kysymyksissä, on kunkin jäsenvaltion valtiosäännön mukaiseen järjes ­
telmään ja käytäntöön kuuluva asia,  
HALUAVAT  rohkaista kansallisia parlamentteja osallistumaan entistä enemmän Euroopan unionin 
toimintaan ja parantaa niiden mahdollisuuksia ilmaista näkemyksensä esityksistä, jotka koskevat 
lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäviä Euroopan unionin säädöksiä, samoin kuin muista kysymyk ­
sistä, jotka voivat olla niiden kannalta erityisen tärkeitä,  
OVAT SOPINEET  seuraavista määräyksistä, jotka liitetään Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen, 
Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen ja Euroopan atomienergiayhteisön perustamis ­
sopimukseen:  
I OSASTO  
TIETOJEN ANTAMINEN KANSALLISILLE PARLAMENTEILLE  
1 artikla  
Komissio toimittaa suoraan kansallisille parlamenteille komission tausta-asiakirjat (vihreät ja valkoiset 
kirjat sekä tiedonannot) silloin, kun ne julkaistaan. Komissio toimittaa kansallisille parlamenteille 
myös vuotuisen lainsäädäntöohjelman samoin kuin kaikki muut lainsäädännön suunnittelua tai 
poliittista strategiaa koskevat asiakirjat samaan aikaan kuin Euroopan parlamentille ja neuvostolle.  
2 artikla  
Euroopan parlamentille ja neuvostolle osoitetut esitykset lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäviksi 
säädöksiksi toimitetaan kansallisille parlamenteille.  
Tässä pöytäkirjassa ilmaisulla ’esitys lainsä ätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi’ tarkoite ­
taan sellaisia komission ehdotuksia, jäsenvaltioiden ryhmän aloitteita, Euroopan parlamentin aloit ­
teita, unionin tuomioistuimen pyyntöjä, Euroopan keskuspankin suosituksia ja Euroopan investoin ­
tipankin pyyntöjä, joiden tarkoituksena on lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävän säädöksen anta ­
minen.  
Komissio toimittaa siltä lähtöisin olevat esitykset lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäviksi säädöksiksi 
suoraan kansallisille parlamenteille samaan aikaan kuin Euroopan parlamentille ja neuvostolle.  
Euroopan parlamentti toimittaa siltä lähtöisin olevat esitykset lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttä ­
viksi säädöksiksi suoraan kansallisille parlamenteille.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/203
Neuvosto toimittaa jäsenvaltioiden ryhmältä, unionin tuomioistuimelta, Euroopan keskuspankilta tai 
Euroopan investointipankilta lähtöisin olevat esitykset lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäviksi sää ­
döksiksi kansallisille parlamenteille.  
3 artikla  
Kansalliset parlamentit voivat toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteen soveltamisesta tehdyssä pöytä ­
kirjassa määrättyä menettelyä noudattaen toimittaa Euroopan parlamentin puhemiehelle sekä neuvos ­
ton ja komission puheenjohtajille perustellun lausunnon siitä, onko esitys lainsäätämisjärjestyksessä 
hyväksyttäväksi säädökseksi toissijaisuusperiaatteen mukainen.  
Kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on lähtöisin jäsenvaltioiden ryh ­
mältä, neuvoston puheenjohtaja toimittaa esitystä koskevat perustellut lausunnot näiden jäsenvaltioi ­
den hallituksille.  
Kun esitys on lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on lähtöisin unionin tuomiois ­
tuimelta, Euroopan keskuspankilta tai Euroopan investointipankilta, neuvoston puheenjohtaja toimit ­
taa esitystä koskevat perustellut lausunnot asianomaiselle toimielimelle tai elimelle.  
4 artikla  
Esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi voidaan ottaa neuvoston esityslistaehdo ­
tukseen säädöksen hyväksymistä tai jonkin lainsäädäntömenettelyn yhteydessä tapahtuvaa yhteisen kannan vahvistamista varten aikaisintaan kahdeksan viikon kuluttua siitä, kun esitys on toimitettu kansallisille parlamenteille unionin virallisilla kielillä. Kiireellisissä tapauksissa tästä voidaan tehdä 
poikkeus, jonka perustelut esitetään kyseisessä säädöksessä tai neuvoston yhteisessä kannassa. Lukuun 
ottamatta kiireellisiä, asianmukaisesti perusteltuja tapauksia minkäänlaista lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävää säädöstä koskevaan esitykseen liittyvää sopimusta ei voida todeta saavutetun näiden 
kahdeksan viikon aikana. Lukuun ottamatta kiireellisiä, asianmukaisesti perusteltuja tapauksia kanta 
voidaan vahvistaa aikaisintaan kymmenen päivän kuluttua siitä, kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä 
hyväksyttäväksi säädökseksi on otettu neuvoston esityslistaehdotukseen.  
5 artikla  
Neuvoston istuntojen esityslistat ja käsittelyn tulokset, mukaan lukien niiden neuvoston istuntojen 
pöytäkirjat, joissa on käsitelty esityksiä lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäviksi säädöksiksi, toimi
­
tetaan suoraan kansallisille parlamenteille samaan aikaan kuin jäsenvaltioiden hallituksille.  
6 artikla  
Kun Eurooppa-neuvosto aikoo soveltaa Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 48 artiklan 7 kohdan 
ensimmäistä tai toista alakohtaa, Eurooppa-neuvoston aloitteesta ilmoitetaan kansallisille parlamen ­
teille vähintään kuusi kuukautta ennen päätöksen tekemistä.  
7 artikla  
Tilintarkastustuomioistuin toimittaa vuosikertomuksensa tiedoksi kansallisille parlamenteille samaan 
aikaan kuin Euroopan parlamentille ja neuvostolle.FI C 83/204 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
8 artikla  
Siinä tapauksessa, että kansallinen parlamenttijärjestelmä ei ole yksikamarinen, 1–7 artiklaa sovelle ­
taan parlamentin muodostaviin kamareihin.  
II OSASTO  
PARLAMENTTIEN VÄLINEN YHTEISTYÖ  
9 artikla  
Euroopan parlamentti ja kansalliset parlamentit päättävät yhdessä parlamenttien välisen tehokkaan ja 
säännöllisen yhteistyön järjestämisestä ja edistämisestä unionissa.  
10 artikla  
Unionin asioita käsittelevien parlamentaaristen elinten konferenssi voi saattaa aiheellisina pitämänsä 
näkemykset Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission tietoon. Konferenssi edistää muun mu ­
assa kansallisten parlamenttien ja Euroopan parlamentin välistä tietojen ja parhaiden toimintatapojen 
vaihtoa, myös niiden erityisvaliokuntien välillä. Konferenssi voi myös järjestää parlamenttien välisiä kokouksia tietyistä aiheista, etenkin keskustellakseen yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan kysymyk
­
sistä, yhteinen turvallisuus- ja puolustuspolitiikka mukaan luettuna. Konferenssin näkemykset eivät sido kansallisia parlamentteja eivätkä määrää ennalta niiden kantaa.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/205
PÖYTÄKIRJA (N:o 2)  
TOISSIJAISUUS- JA SUHTEELLISUUSPERIAATTEEN 
SOVELTAMISESTA  
KORKEAT SOPIMUSPUOLET,  jotka  
HALUAVAT  varmistaa, että päätökset tehdään mahdollisimman lähellä unionin kansalaisia,  
OVAT VAKAASTI PÄÄTTÄNEET  vahvistaa Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklaan sisältyvien 
toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteen soveltamista koskevat edellytykset sekä perustaa järjestelmän 
sen valvomiseksi, miten näitä periaatteita sovelletaan,  
OVAT SOPINEET  seuraavista määräyksistä, jotka liitetään Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja 
Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen:  
1 artikla  
Kukin toimielin huolehtii jatkuvasti Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa määriteltyjen 
toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteen noudattamisesta.  
2 artikla  
Komissio kuulee laajalti eri tahoja ennen kuin se tekee ehdotuksen lainsäätämisjärjestyksessä hyväk ­
syttäväksi säädökseksi. Kuulemisissa on tarvittaessa otettava huomioon suunniteltujen toimien alu ­
eellinen ja paikallinen ulottuvuus. Poikkeuksellisen kiireellisissä tapauksissa komissio ei järjestä täl ­
laista kuulemista. Se perustelee tätä koskevan päätöksensä ehdotuksessaan.  
3 artikla  
Tässä pöytäkirjassa ilmaisulla ’esitys lainsä ätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi’ tarkoite ­
taan komission ehdotuksia, jäsenvaltioiden ryhmän aloitteita, Euroopan parlamentin aloitteita, unio ­
nin tuomioistuimen pyyntöjä, Euroopan keskuspankin suosituksia ja Euroopan investointipankin 
pyyntöjä, joiden tarkoituksena on lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävän säädöksen antaminen.  
4 artikla  
Komissio toimittaa esityksensä lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäviksi säädöksiksi sekä muutetut 
esityksensä jäsenvaltioiden kansallisille parlamenteille samaan aikaan kuin unionin lainsäätäjälle.  
Euroopan parlamentti toimittaa esityksensä lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäviksi säädöksiksi sekä 
muutetut esityksensä kansallisille parlamenteille.  
Neuvosto toimittaa jäsenvaltioiden ryhmältä, unionin tuomioistuimelta, Euroopan keskuspankilta tai 
Euroopan investointipankilta lähtöisin olevat esitykset lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäviksi sää ­
döksiksi sekä muutetut esitykset jäsenvaltioiden kansallisille parlamenteille.FI C 83/206 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
Euroopan parlamentin lainsäädäntöpäätöslauselmat ja neuvoston kannat toimitetaan kansallisille par ­
lamenteille heti niiden tultua hyväksytyiksi.  
5 artikla  
Esitykset lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäviksi säädöksiksi perustellaan toissijaisuus- ja suhteelli ­
suusperiaatteen soveltamisen kannalta. Kaikkiin esityksiin, jotka koskevat lainsäätämisjärjestyksessä 
hyväksyttävää säädöstä, olisi liitettävä selvitys, jonka sisältämien yksityiskohtaisten tietojen perusteella 
toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteen noudattamista voidaan arvioida. Selvityksessä olisi esitettävä 
tietoja, joiden perusteella voidaan arvioida esityksen rahoitusvaikutuksia ja, kun kyse on direktiivistä, sen vaikutuksia lainsäädäntöön, joka jäsenvaltioiden on pantava täytäntöön, tarvittaessa myös alueel
­
liseen lainsäädäntöön. Syyt, joiden perusteella todetaan, että unionin tavoite voidaan saavuttaa pa ­
remmin unionin tasolla, osoitetaan laadullisin ja, aina kun se on mahdollista, määrällisin perustein. Esityksessä lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi otetaan huomioon, että unionille, 
jäsenvaltioiden hallituksille, alueellisille tai paikallisille viranomaisille, taloudellisille toimijoille ja kan
­
salaisille aiheutuvan taloudellisen tai hallinnollisen rasituksen olisi pysyttävä mahdollisimman pienenä 
ja sen olisi oltava suhteutettu saavutettavaan tavoitteeseen.  
6 artikla  
Kansallinen parlamentti tai kansallisen parlamentin kamari voi kahdeksan viikon kuluessa siitä, kun 
lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävää säädöstä koskeva esitys on toimitettu unionin virallisilla 
kielillä, antaa Euroopan parlamentin puhemiehelle sekä neuvoston ja komission puheenjohtajille 
perustellun lausunnon syistä, joiden perusteella se arvioi, että kyseessä oleva esitys ei ole toissijai ­
suusperiaatteen mukainen. Kansallisen parlamentin tai kansallisen parlamentin kamarin on tarvitta ­
essa itse järjestettävä lainsäädäntövaltaa käyttävien alueellisten parlamenttien kuuleminen.  
Kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on lähtöisin jäsenvaltioiden ryh ­
mältä, neuvoston puheenjohtaja toimittaa lausunnon näiden jäsenvaltioiden hallituksille.  
Kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on lähtöisin unionin tuomioistui ­
melta, Euroopan keskuspankilta tai Euroopan investointipankilta, neuvoston puheenjohtaja toimittaa lausunnon asianomaiselle toimielimelle tai laitokselle.  
7 artikla  
1. Euroopan parlamentti, neuvosto ja komissio tai jäsenvaltioiden ryhmä, unionin tuomioistuin, 
Euroopan keskuspankki tai Euroopan investoin tipankki, kun kyse on niiden tekemästä esityksestä 
lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi, ottavat huomioon kansallisten parlamenttien tai jonkin kansallisen parlamentin kamarin perustellut lausunnot.  
Kullakin kansallisella parlamentilla on kaksi ääntä, jotka jakautuvat kansallisen parlamenttijärjestel
­
män perusteella. Kaksikamarisessa parlamenttijärjestelmässä kummallakin kamarilla on yksi ääni.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/207
2. Jos vähintään kolmasosa kansallisten parlamenttien 1 kohdan toisen alakohdan mukaisesta 
kokonaisäänimäärästä edustaa sellaisia perusteltuja lausuntoja, joiden mukaan esityksessä lainsää ­
tämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi ei ole noudatettu toissijaisuusperiaatetta, esitystä on 
tarkasteltava uudelleen. Tarvittava äänten vähimmäismäärä on neljännes, kun on kyse Euroopan 
unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen vapauden, turvallisuuden ja oikeuden aluetta koskevan 
76 artiklan perusteella tehdystä esityksestä lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi.  
Tarkasteltuaan esitystä uudelleen komissio tai jäsenvaltioiden ryhmä, unionin tuomioistuin, Euroopan 
keskuspankki tai Euroopan investointipankki, jos kyse on niiden tekemästä esityksestä lainsäätämis ­
järjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi, voi päättää joko pitää voimassa esityksensä, muuttaa sitä 
tai peruuttaa sen. Tämä päätös on perusteltava.  
3. Jos tavallista lainsäätämisjärjestystä noudatettaessa vähintään yksinkertainen enemmistö kansal ­
listen parlamenttien 1 kohdan toisen alakohdan mukaisesta äänimäärästä edustaa sellaisia perusteltuja 
lausuntoja, joiden mukaan ehdotuksessa lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi ei ole 
noudatettu toissijaisuusperiaatetta, ehdotusta on niin ikään tarkasteltava uudelleen. Tarkasteltuaan 
ehdotusta uudelleen komissio voi päättää joko pitää ehdotuksen voimassa, muuttaa sitä tai peruuttaa 
sen.  
Jos komissio päättää pitää ehdotuksen voimassa, sen on esitettävä perustellussa lausunnossa ne syyt, 
joiden vuoksi se katsoo ehdotuksen olevan toissijaisuusperiaatteen mukainen. Tämä perusteltu lau ­
sunto, samoin kuin kansallisten parlamenttien perustellut lausunnot, toimitetaan unionin lainsää ­
täjälle, joka ottaa ne huomioon menettelyn aikana:  
a) ennen ensimmäisen käsittelyn päättämistä lainsäätäjä (Euroopan parlamentti ja neuvosto) tarkas ­
telee sitä, onko lainsäädäntöehdotus toissijaisuusperiaatteen mukainen, ottaen erityisesti huomioon kansallisten parlamenttien enemmistön ilmaisemat yhteiset perusteet sekä komission perustellun 
lausunnon;  
b) jos lainsäätäjä neuvoston jäsenten 55 prosentin enemmistöllä tai Euroopan parlamentissa annet
­
tujen äänten enemmistöllä katsoo, ettei ehdotus ole toissijaisuusperiaatteen mukainen, lainsäädän ­
töehdotuksen käsittely päättyy.  
8 artikla  
Euroopan unionin tuomioistuimella on toimivalta ratkaista kanteet, jotka perustuvat siihen, että 
lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävässä säädöksessä ei ole noudatettu toissijaisuusperiaatetta, ja 
jotka jäsenvaltio on pannut vireille Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 
263 artiklan määräysten mukaisesti tai jotka se on oikeusjärjestyksensä mukaisesti kansallisen par ­
lamenttinsa tai kansallisen parlamenttinsa kamarin puolesta toimittanut Euroopan unionin tuomiois ­
tuimelle.  
Myös alueiden komitea voi panna vireille mainitun artiklan mukaisesti tällaisen kanteen, kun on kyse 
sellaisista lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävistä säädöksistä, joiden hyväksyminen Euroopan unio ­
nin toiminnasta tehdyn sopimuksen mukaan edellyttää sen kuulemista.FI C 83/208 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
9 artikla  
Komissio antaa Eurooppa-neuvostolle, Euroopan parlamentille, neuvostolle ja kansallisille parlamen ­
teille vuosittain kertomuksen Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklan soveltamisesta. Tämä 
vuosittainen kertomus toimitetaan myös talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/209
PÖYTÄKIRJA (N:o 3)  
EUROOPAN UNIONIN TUOMIOISTUIMEN PERUSSÄÄNNÖSTÄ  
KORKEAT SOPIMUSPUOLET, jotka 
HALUAVAT  vahvistaa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 281 artiklassa tarkoitetun 
Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön,  
OVAT SOPINEET  seuraavista määräyksistä, jotka liitetään Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen, 
Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen ja Euroopan atomienergiayhteisön perustamis ­
sopimukseen:  
1 artikla  
Euroopan unionin tuomioistuimen järjestäytymisessä ja toiminnassa noudatetaan, mitä perussopi ­
muksissa, Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksessa (Euratomin perustamissopimus) 
ja tässä perussäännössä määrätään.  
I OSASTO  
TUOMARIT JA JULKISASIAMIEHET  
2 artikla  
Ennen tehtäväänsä ryhtymistä kukin tuomari vannoo unionin tuomioistuimen julkisessa istunnossa 
valan, jonka mukaan hän suorittaa tehtävänsä puolueettomasti ja tunnollisesti eikä ilmaise neuvot ­
telusalaisuuksia.  
3 artikla  
Tuomareilla on lainkäytöllinen koskemattomuus. Heidän koskemattomuutensa jatkuu heidän tehtä ­
vänsä päätyttyä heidän virassaan suorittamiensa toimien osalta, suulliset lausumat ja kirjalliset esi ­
tykset mukaan luettuina.  
Unionin tuomioistuin voi täysistuntopäätöksellä pidättää koskemattomuuden. Jos päätös koskee 
unionin yleisen tuomioistuimen tai jonkin erityistuomioistuimen jäsentä, unionin tuomioistuin tekee ratkaisunsa kuultuaan asianomaista tuomioistuinta.  
Jos koskemattomuus on pidätetty ja tuomaria vastaan pannaan vireille oikeudenkäynti rikosasiassa, 
asian voi tutkia vain sellainen jäsenvaltion tuomioistuin, joka on toimivaltainen tuomitsemaan kor
­
keimpien kansallisten tuomioistuinten jäseniä.FI C 83/210 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
Euroopan unionin tuomioistuimen tuomareihin, julkisasiamiehiin, kirjaajaan sekä avustaviin esitteli ­
jöihin sovelletaan Euroopan unionin erioikeuksista ja vapauksista tehdyn pöytäkirjan 11–14 artiklaa 
sekä 17 artiklaa, tämän kuitenkaan rajoittamatta tuomareiden lainkäytöllistä koskemattomuutta kos ­
kevien edellisten kohtien soveltamista.  
4 artikla  
Tuomareilla ei saa olla poliittista tai hallinnollista tointa.  
Tuomarit eivät saa harjoittaa palkallista tai palkatonta ammattitoimintaa, ellei neuvosto poikkeus ­
tapauksessa yksinkertaisella enemmistöllä anna siihen erityislupaa.  
Tehtäväänsä ryhtyessään tuomarit antavat juhlallisen vakuutuksen siitä, että he toimikautensa aikana 
ja sen päätyttyä kunnioittavat tehtävästään johtuvia velvollisuuksia ja varsinkin osoittavat kunnialli ­
suutta ja pidättyvyyttä, kun heille toimikauden päätyttyä tarjotaan tiettyjä tehtäviä tai etuja.  
Unionin tuomioistuin ratkaisee epäselvät tapaukset. Jos päätös koskee unionin yleisen tuomioistui ­
men tai jonkin erityistuomioistuimen jäsentä, unionin tuomioistuin tekee ratkaisunsa kuultuaan 
asianomaista tuomioistuinta.  
5 artikla  
Lukuun ottamatta kuolemantapauksia ja niitä tapauksia, joissa tuomarin tilalle nimitetään toinen 
tuomari tavallisessa järjestyksessä, tuomarin tehtävä päättyy, kun hän eroaa.  
Tuomarin erotessa erokirje osoitetaan unionin tuomioistuimen presidentille toimitettavaksi edelleen 
neuvoston puheenjohtajalle. Paikka tulee avoimeksi viimeksi mainitusta ilmoituksesta.  
Jollei 6 artiklaa sovelleta, tuomari jatkaa tehtävässään, kunnes hänen seuraajansa ryhtyy tehtäväänsä.  
6 artikla  
Tuomari voidaan vapauttaa tehtävästään taikka häneltä voidaan evätä oikeus eläkkeeseen tai muihin 
vastaaviin etuuksiin vain, jos unionin tuomioistuimen tuomareiden ja julkisasiamiesten yksimielisen 
tuomion mukaan hän ei enää täytä tehtävänsä edellyttämiä vaatimuksia tai siitä johtuvia velvolli ­
suuksia. Tuomari, jota asia koskee, ei saa osallistua asian ratkaisemiseen. Jos asia koskee unionin 
yleisen tuomioistuimen tai jonkin erityistuomioistuimen jäsentä, unionin tuomioistuin tekee ratkai ­
sunsa kuultuaan asianomaista tuomioistuinta.  
Kirjaaja antaa unionin tuomioistuimen päätöksen tiedoksi Euroopan parlamentin puhemiehelle ja 
komission puheenjohtajalle sekä ilmoittaa päätöksestä neuvoston puheenjohtajalle.  
Jos tuomari vapautetaan tehtävästään tällaisella päätöksellä, paikka tulee avoimeksi viimeksi maini ­
tusta ilmoituksesta.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/211
7 artikla  
Jos tuomarin tehtävä päättyy kesken hänen toimikautensa, jäljellä olevaksi toimikaudeksi nimitetään 
toinen tuomari.  
8 artikla  
Mitä 2–7 artiklassa määrätään, sovelletaan julkisasiamiehiin.  
II OSASTO  
UNIONIN TUOMIOISTUIMEN ORGANISAATIO  
9 artikla  
Osa tuomareista vaihtuu joka kolmas vuosi. Tämä koskee vuoroin neljäätoista ja vuoroin kolmea ­
toista tuomaria.  
Osa julkisasiamiehistä vaihtuu joka kolmas vuosi. Tämä koskee joka kerran neljää julkisasiamiestä.  
10 artikla  
Kirjaaja vannoo unionin tuomioistuimessa valan, jonka mukaan hän suorittaa tehtävänsä puolueet ­
tomasti ja tunnollisesti eikä ilmaise neuvottelusalaisuuksia.  
11 artikla  
Unionin tuomioistuin järjestää kirjaajalle sijaisen tapauksissa, joissa hän on estynyt.  
12 artikla  
Unionin tuomioistuimen yhteydessä on sen tehtävien hoitamista varten virkamiehiä ja muuta hen ­
kilöstöä. He ovat kirjaajan alaisia presidentin valvonnassa.  
13 artikla  
Euroopan parlamentti ja neuvosto voivat unionin tuomioistuimen pyynnöstä tavallista lainsäätämis ­
järjestystä noudattaen säätää avustavien esittelijöiden nimittämisestä ja vahvistaa heitä koskevat hen ­
kilöstösäännöt. Avustavia esittelijöitä voidaan työjärjestyksessä määrätyin edellytyksin pyytää osallis ­
tumaan unionin tuomioistuimen käsiteltävänä olevien asiain valmisteluun ja työskentelemään yhdessä 
esittelevän tuomarin kanssa.  
Neuvosto nimittää yksinkertaisella enemmistöllä avustavat esittelijät, jotka valitaan henkilöistä, joiden 
riippumattomuus on kiistaton ja joilla on tarvittava lainopillinen pätevyys. He vannovat unionin 
tuomioistuimessa valan, jonka mukaan he suorittavat tehtävänsä puolueettomasti ja tunnollisesti 
eivätkä ilmaise neuvottelusalaisuuksia.FI C 83/212 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
14 artikla  
Tuomarit, julkisasiamiehet ja kirjaaja ovat velvollisia asumaan unionin tuomioistuimen kotipaikka ­
kunnalla.  
15 artikla  
Unionin tuomioistuin hoitaa tehtäviään pysyvästi. Se vahvistaa lomakausiensa pituuden ottaen ai ­
heellisella tavalla huomioon tehtäviensä asettamat vaatimukset.  
16 artikla  
Unionin tuomioistuin perustaa keskuudestaan kolmen ja viiden tuomarin jaostoja. Tuomarit valitsevat 
keskuudestaan jaostojen puheenjohtajat. Viiden tuomarin jaostojen puheenjohtajat valitaan kolmeksi 
vuodeksi kerrallaan. Puheenjohtajan toimeen voidaan valita sama henkilö kerran uudelleen.  
Suureen jaostoon kuuluu kolmetoista tuomaria. Suuren jaoston puheenjohtajana toimii tuomiois ­
tuimen presidentti. Suureen jaostoon kuuluvat lisäksi viiden tuomarin jaostojen puheenjohtajat ja muut työjärjestyksen ehtojen mukaisesti siihen nimetyt tuomarit.  
Unionin tuomioistuin kokoontuu suurena jaostona, jos oikeudenkäynnissä asianosaisena oleva jäsen
­
valtio tai unionin toimielin pyytää sitä.  
Unionin tuomioistuin kokoontuu täysistunnossa, jos sen käsiteltäväksi saatetaan asia Euroopan unio ­
nin toiminnasta tehdyn sopimuksen 228 artiklan 2 kohdan, 245 artiklan 2 kohdan ja 247 artiklan 
tai 286 artiklan 6 kohdan mukaisesti.  
Lisäksi unionin tuomioistuin voi julkisasiamiestä kuultuaan päättää antaa käsiteltäväkseen saatetun 
asian täysistunnon ratkaistavaksi, jos se pitää kyseistä asiaa poikkeuksellisen merkittävänä.  
17 artikla  
Unionin tuomioistuimen päätökset ovat päteviä vain, kun asian käsittelyyn osallistuu pariton määrä 
sen tuomareista.  
Kolmen tai viiden tuomarin jaostojen päätökset ovat päteviä vain, kun asian käsittelyyn osallistuu 
kolme tuomaria.  
Suuren jaoston päätökset ovat päteviä vain, kun asian käsittelyyn osallistuu yhdeksän tuomaria.  
Unionin tuomioistuimen täysistunnossa tekemät päätökset ovat päteviä vain, kun asian käsittelyyn 
osallistuu viisitoista tuomaria.  
Jos jonkin jaoston tuomari on estynyt, toisen jaoston tuomari voidaan kutsua osallistumaan asian 
käsittelyyn työjärjestyksessä määrätyin edellytyksin.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/213
18 artikla  
Tuomari tai julkisasiamies ei saa osallistua asian käsittelyyn, jos hän on aikaisemmin ollut asiassa 
asiamiehenä, avustajana tai asianosaisen edustajana taikka jos hänet on kutsuttu antamaan asiassa 
lausuma jonkin tuomioistuimen tai tutkintalautakunnan jäsenenä tai muussa ominaisuudessa.  
Jos tuomari tai julkisasiamies jostakin erityisestä syystä katsoo, että hänen ei tulisi osallistua ratkai ­
suun tai käsittelyyn tietyssä asiassa, hänen on ilmoitettava siitä presidentille. Jos presidentti katsoo, 
että tuomarin tai julkisasiamiehen ei jostakin erityisestä syystä tulisi osallistua käsittelyyn tai ratkai ­
suun tietyssä asiassa, hänen on ilmoitettava tästä asianomaiselle.  
Unionin tuomioistuin ratkaisee tämän artiklan soveltamisessa ilmenevät ongelmat.  
Asianosainen ei voi pyytää unionin tuomioistuimen tai jonkin sen jaoston kokoonpanon muutta ­
mista tuomarin kansalaisuuden takia tai sen perusteella, että unionin tuomioistuimessa tai jossain sen 
jaostossa ei ole tuomaria, jolla olisi sama kansalaisuus kuin hänellä.  
III OSASTO  
ASIAN KÄSITTELY UNIONIN TUOMIOISTUIMESSA  
19 artikla  
Unionin tuomioistuimessa jäsenvaltioita ja unionin toimielimiä edustaa kutakin asiaa varten määrätty 
asiamies; asiamiehellä voi olla apunaan avustaja tai asianajaja.  
Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen muita sopimuspuolia kuin jäsenvaltioita, sekä kyseisessä 
sopimuksessa tarkoitettua EFTAn valvontaviranomaista edustetaan samalla tavoin.  
Muiden asianosaisten edustajan on oltava asianajaja.  
Vain asianajaja, jolla on oikeus esiintyä jonkin jäsenvaltion tai jonkin Euroopan talousalueesta tehdyn 
sopimuksen sopimuspuolena olevan valtion tuomioistuimessa, voi edustaa tai avustaa jotain asiano ­
saista unionin tuomioistuimessa.  
Asiamiehillä, avustajilla ja asianajajilla on unionin tuomioistuimessa esiintyessään työjärjestyksessä 
määrätyin edellytyksin ne oikeudet ja vapaudet, jotka ovat tarpeen, jotta he voivat hoitaa tehtäväänsä 
riippumattomina.  
Unionin tuomioistuimella on työjärjestyksessä määrätyin edellytyksin esiintyvien avustajien ja asian ­
ajajien osalta samat toimivaltuudet kuin yleensä tuomioistuimilla.  
Jos korkeakoulujen opettajilla on sen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, jonka kansalaisia he ovat, 
oikeus esiintyä tuomioistuimessa asiamiehenä, heillä on unionin tuomioistuimessa samat oikeudet kuin tämän artiklan nojalla on asianajajilla.FI C 83/214 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
20 artikla  
Käsittely unionin tuomioistuimessa jakaantuu kirjalliseen ja suulliseen vaiheeseen.  
Kirjallisessa käsittelyssä asianosaisille sekä niille unionin toimielimille, joiden päätökset ovat riidan 
kohteena, annetaan tiedoksi kannekirjelmät, kirjelmät, vastineet, huomautukset sekä niihin mahdol ­
lisesti annetut vastaukset samoin kuin kaikki kirjallinen todistusaineisto ja muut asiakirjat, joihin 
vedotaan, taikka niiden oikeiksi todistetut jäljennökset.  
Kirjaaja toimittaa tiedoksiannot työjärjestyksessä määrätyllä tavalla ja siinä määrätyssä määräajassa.  
Suullisessa käsittelyssä luetaan esittelevän tuomarin kertomus, ja unionin tuomioistuin kuulee asia ­
miehiä, avustajia ja asianajajia samoin kuin julkisasiamiehen ratkaisuehdotuksen sekä tarvittaessa 
kuulee todistajia ja asiantuntijoita.  
Jos unionin tuomioistuin katsoo, että asiassa ei tule esiin uutta oikeuskysymystä, se voi päättää 
julkisasiamiestä kuultuaan, että asia ratkaistaan ilman julkisasiamiehen ratkaisuehdotusta.  
21 artikla  
Asia pannaan unionin tuomioistuimessa vireille kirjaajalle osoitetulla kirjallisella kanteella. Kanteessa 
on mainittava kantajan nimi ja kotipaikka sekä allekirjoittaneen asema, asianosainen, jota vastaan tai 
asianosaiset, joita vastaan kanne on nostettu, riidan kohde, vaatimukset sekä yhteenveto seikoista, joihin kanne perustuu.  
Kanteeseen on tarvittaessa liitettävä säädös, jonka mitättömäksi julistamista pyydetään, tai Euroopan 
unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 265 artiklassa tarkoitetussa tapauksessa siihen on liitettävä asiakirjat, joista ilmenee minä päivänä näissä artikloissa tarkoitettu kehotus on annettu tai esitetty. Jos 
näitä asiakirjoja ei ole liitetty kanteeseen, kirjaaja kehottaa asianosaista toimittamaan asiakirjat koh
­
tuullisessa ajassa; kannetta ei tällöin jätetä tutkimatta, vaikka asiakirjat toimitetaan vasta asian vireil ­
lepanoa koskevan määräajan päätyttyä.  
22 artikla  
Euratomin perustamissopimuksen 18 artiklassa tarkoitetuissa tapauksissa asia pannaan unionin tuo ­
mioistuimessa vireille kirjaajalle osoitetulla kanteella. Kanteessa on mainittava kantajan nimi ja koti ­
paikka sekä allekirjoittajan asema, tiedot päätöksestä, jota vastaan kanne on nostettu, vastapuolten 
nimet, riidan kohde, väitteet sekä yhteenveto seikoista, joihin kanne perustuu.  
Kanteeseen on liitettävä oikeaksi todistettu jäljennös siitä välityslautakunnan päätöksestä, johon kanne 
kohdistuu.  
Jos unionin tuomioistuin hylkää kanteen, välityslautakunnan päätöksestä tulee lopullinen.  
Jos unionin tuomioistuin julistaa välityslautakunnan päätöksen mitättömäksi, käsittely välityslauta ­
kunnassa voidaan jonkun asianosaisena olevan pyynnöstä tarvittaessa aloittaa uudelleen. Välityslauta ­
kunta on sidottu unionin tuomioistuimen ratkaisuun oikeudellisista kysymyksistä.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/215
23 artikla  
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 267 artiklassa tarkoitetuissa tapauksissa jäsenval ­
tion tuomioistuin ilmoittaa unionin tuomioistuimelle päätöksestään, jolla se lykkää asian käsittelyä ja 
saattaa asian unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi. Unionin tuomioistuimen kirjaaja antaa sen jäl ­
keen päätöksen tiedoksi asianosaisille, jäsenvaltioille ja komissiolle sekä unionin sille toimielimelle, 
elimelle tai laitokselle, joka on hyväksynyt säädöksen, jonka pätevyys tai tulkinta on riidan kohteena.  
Kahden kuukauden kuluessa tästä tiedoksiannosta asianosaisilla, jäsenvaltioilla, komissiolla ja tarvit ­
taessa unionin sillä toimielimellä, elimellä tai laitoksella, joka on hyväksynyt säädöksen, jonka päte ­
vyys tai tulkinta on riidan kohteena, on oikeus toimittaa unionin tuomioistuimelle kirjelmiä ja 
kirjallisia huomautuksia.  
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 267 artiklassa tarkoitetuissa tapauksissa unionin 
tuomioistuimen kirjaaja antaa lisäksi jäsenvaltion tuomioistuimen päätöksen tiedoksi Euroopan talo ­
usalueesta tehdyn sopimuksen muille sopimuspuolille kuin jäsenvaltioille sekä kyseisessä sopimuk ­
sessa tarkoitetulle EFTAn valvontaviranomaiselle, joilla, jos on kyse jostain sopimuksen soveltamis ­
alasta, on kahden kuukauden kuluessa tiedoksiannosta valtuudet toimittaa unionin tuomioistuimelle kirjelmiä ja kirjallisia huomautuksia.  
Jos tiettyä alaa koskevassa neuvoston ja yhden tai useamman kolmannen valtion välillä tehdyssä 
sopimuksessa määrätään, että kolmansilla valtioilla on oikeus esittää kirjelmiä tai kirjallisia huomau
­
tuksia siinä tapauksessa, että jonkin jäsenvaltion tuomioistuin esittää unionin tuomioistuimelle ky ­
seisen sopimuksen soveltamisalaan kuuluvan ennakkoratkaisukysymyksen, kansallisen tuomioistui ­
men päätös, joka sisältää tällaisen kysymyksen, annetaan tiedoksi myös asianomaisille kolmansille valtioille, jotka voivat toimittaa unionin tuomioistuimeen kirjelmiä tai kirjallisia huomautuksia kah
­
den kuukauden kuluessa tästä tiedoksiannosta.  
23 a artikla (  1 ) 
Työjärjestyksessä voidaan määrätä nopeutetusta menettelystä ja vapauteen, turvallisuuteen ja oikeu ­
teen perustuvaa aluetta koskevien ennakkoratkaisupyyntöjen osalta kiireellisestä menettelystä.  
Näissä menettelyissä voidaan kirjelmien tai kirjallisten huomautusten jättämiselle määrätä määräaika, 
joka on 23 artiklassa määrättyä määräaikaa lyhyempi, ja 20 artiklan neljännestä kohdasta poiketen voidaan määrätä, että julkisasiamies ei anna ratkaisuehdotusta.  
Kiireellisessä menettelyssä voidaan lisäksi määrätä rajoituksista sen suhteen, millä 23 artiklassa mai
­
nituilla asianosaisilla ja muilla osapuolilla on oikeus jättää kirjelmiä tai kirjallisia huomautuksia, ja erittäin kiireellisissä tapauksissa voidaan määrätä, että kirjallista käsittelyä ei toteuteta.FI C 83/216 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010  
( 1 ) Artikla lisätty päätöksellä 2008/79/EY, Euratom (EUVL L 24, 29. tammikuuta 2008, s. 42).
24 artikla  
Unionin tuomioistuin voi vaatia asianosaisia toimittamaan kaikki sen haluamat asiakirjat ja antamaan 
kaikki sen haluamat tiedot. Jos asianosainen kieltäytyy, unionin tuomioistuin toteaa tämän.  
Unionin tuomioistuin voi vaatia myös niitä jäsenvaltioita ja unionin toimielimiä, elimiä tai laitoksia, 
jotka eivät ole oikeudenkäynnissä asianosaisia, antamaan kaikki tiedot, joita unionin tuomioistuin 
pitää oikeudenkäynnin kannalta tarpeellisina.  
25 artikla  
Unionin tuomioistuin voi milloin tahansa antaa valitsemalleen henkilölle, yhteisölle, viranomaiselle, 
komitealle tai elimelle tehtäväksi asiantuntijalausunnon antamisen.  
26 artikla  
Todistajia voidaan kuulla siten kuin työjärjestyksessä määrätään.  
27 artikla  
Todistajan niskoitellessa unionin tuomioistuimella on tuomioistuimille yleensä kuuluvat toimivaltuu ­
det, ja se voi tuomita maksuseuraamuksen siten kuin sen työjärjestyksessä määrätään.  
28 artikla  
Todistajia ja asiantuntijoita voidaan kuulla valan nojalla siten, että he vannovat valan unionin tuo ­
mioistuimen työjärjestyksessä määrättyä kaavaa noudattaen taikka todistajan tai asiantuntijan kansal ­
lisessa lainsäädännössä säädetyllä tavalla.  
29 artikla  
Unionin tuomioistuin voi määrätä, että todistajaa tai asiantuntijaa on kuultava hänen kotipaikkansa 
oikeusviranomaisessa.  
Määräys lähetetään unionin tuomioistuimen työjärjestyksen määräysten mukaisesti täytäntöön pan ­
tavaksi toimivaltaiselle oikeusviranomaiselle. Oikeusapupyynnön täytäntöönpanon yhteydessä laaditut 
asiakirjat palautetaan unionin tuomioistuimelle samojen määräysten mukaisesti.  
Unionin tuomioistuin vastaa kustannuksista, jollei se aiheellisissa tapauksissa määrää niitä asianosais ­
ten vastattavaksi.  
30 artikla  
Kukin jäsenvaltio käsittelee todistajan tai asiantuntijan väärää valaa samalla tavoin kuin tekoa, joka on 
tapahtunut riita-asioita käsittelevässä kyseisen jäsenvaltion tuomioistuimessa. Unionin tuomioistui ­
men ilmoituksesta asianomaisen jäsenvaltion on saatettava tekijä syytteeseen toimivaltaisessa kansal ­
lisessa tuomioistuimessa.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/217
31 artikla  
Istunto on julkinen, jollei unionin tuomioistuin erityisin perustein viran puolesta tai asianosaisten 
pyynnöstä toisin päätä.  
32 artikla  
Käsittelyn aikana unionin tuomioistuin voi kuulla asiantuntijoita, todistajia ja asianosaisia henkilö ­
kohtaisesti. Viimeksi mainitut voivat kuitenkin esiintyä vain edustajien kautta.  
33 artikla  
Jokaisesta istunnosta pidetään pöytäkirjaa, jonka presidentti ja kirjaaja allekirjoittavat.  
34 artikla  
Presidentti vahvistaa asialuettelon.  
35 artikla  
Unionin tuomioistuimen neuvottelut ovat salaisia ja pysyvät sellaisina.  
36 artikla  
Tuomiot perustellaan. Niissä mainitaan asian ratkaisemiseen osallistuneiden tuomareiden nimet.  
37 artikla  
Presidentti ja kirjaaja allekirjoittavat tuomiot. Ne luetaan julkisessa istunnossa.  
38 artikla  
Unionin tuomioistuin päättää oikeudenkäyntikuluista.  
39 artikla  
Unionin tuomioistuimen presidentti voi yksinkertaistetussa menettelyssä, jossa voidaan tarpeellisessa 
määrin poiketa eräistä tämän perussäännön määräyksistä ja josta määrätään työjärjestyksessä, rat ­
kaista vaatimukset, jotka koskevat täytäntöönpanon lykkäämistä Euroopan unionin toiminnasta teh ­
dyn sopimuksen 278 artiklan ja Euratomin perustamissopimuksen 157 artiklan mukaisesti, Euroopan 
unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 279 artiklassa tarkoitettua päätöstä välitoimista tai täytän ­
töönpanon lykkäämistä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 299 artiklan neljännen 
kohdan tai Euratomin perustamissopimuksen 164 artiklan kolmannen kohdan mukaisesti.FI C 83/218 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
Presidentin ollessa estynyt hänen sijaisenaan on toinen tuomari siten kuin työjärjestyksessä mää ­
rätään. 
Presidentin tai hänen sijaisensa asiassa antama ratkaisu on väliaikainen, eikä se millään tavoin vaikuta 
unionin tuomioistuimen pääasiassa tekemään ratkaisuun.  
40 artikla  
Jäsenvaltiot ja unionin toimielimet voivat olla väliintulijoina unionin tuomioistuimessa vireillä ole ­
vissa asioissa.  
Tämä oikeus on myös unionin elimillä ja laitoksilla sekä kaikilla muilla, jotka pystyvät osoittamaan, 
että unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi saatetun asian ratkaisu koskee niiden etua tai heidän 
etuaan. Luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt eivät voi olla väliintulijoina jäsenvaltioiden keskinäi ­
sissä asioissa, unionin toimielimien keskinäisissä asioissa eikä jäsenvaltioiden ja unionin toimielimien 
välisissä asioissa.  
Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen muut sopimuspuolet kuin jäsenvaltiot, sekä kyseisessä 
sopimuksessa tarkoitettu EFTAn valvontaviranomainen, voivat olla väliintulijoina unionin tuomiois ­
tuimessa vireillä olevissa asioissa, jos on kyse jostain tämän sopimuksen soveltamisalaan kuuluvasta 
asiasta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta toisen kohdan soveltamista.  
Väliintulokirjelmässä saadaan esittää vain jonkun asianosaisen vaatimuksia tukevia vaatimuksia.  
41 artikla  
Jos oikeassa järjestyksessä haastettu vastaaja ei anna kirjallista vastinetta, asiassa annetaan yksipuoli ­
nen tuomio. Asian uudelleenkäsittelyä voidaan vaatia kuukauden kuluessa tuomion tiedoksi antami ­
sesta. Vaatimus asian uudelleenkäsittelystä ei lykkää yksipuolisen tuomion täytäntöönpanoa, ellei 
unionin tuomioistuin päätä toisin.  
42 artikla  
Jäsenvaltiot, unionin toimielimet, elimet ja laitokset ja muut, luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt 
voivat työjärjestyksessä määrätyissä tapauksissa ja siinä määrätyin edellytyksin kolmansina osapuolina 
vaatia asian käsittelemistä uudelleen, jos tuomio on annettu asianomaisia kuulematta ja loukkaa 
näiden oikeuksia.  
43 artikla  
Jos tuomio on epäselvä sisällykseltään tai ulottuvuudeltaan, unionin tuomioistuin tulkitsee sitä sel ­
laisen asianosaisen tai unionin toimielimen pyynnöstä, joka osoittaa sen koskevan etuaan.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/219
44 artikla  
Hakemus tuomion purkamiseksi ja asian ottamiseksi uudelleen unionin tuomioistuimessa käsiteltä ­
väksi voidaan tehdä vain, jos tietoon tulee merkitykseltään ratkaiseva tosiseikka, joka ei ole ollut 
unionin tuomioistuimen eikä uutta käsittelyä pyytävän asianosaisen tiedossa tuomiota annettaessa.  
Uusi käsittely aloitetaan unionin tuomioistuimen tuomiolla, jossa nimenomaisesti todetaan, että on 
olemassa uusi tosiseikka sekä katsotaan, että tosiseikka luonteeltaan on sellainen, että se edellyttää 
uutta käsittelyä, ja hakemukseen voidaan tällä perusteella suostua.  
Purkamishakemusta ei voida tehdä sen jälkeen kun tuomion antamisesta on kulunut kymmenen 
vuotta. 
45 artikla  
Työjärjestyksessä määrätään määräaikojen pidentämisestä pitkien etäisyyksien vuoksi.  
Määräajan päättyminen ei johda oikeudenmenetyksiin, jos se, jota asia koskee, osoittaa, että on ollut 
ennalta arvaamattomia seikkoja tai ylivoimainen este.  
46 artikla  
Vanhentumisaika sopimussuhteen ulkopuolista unionin vastuuta koskevissa asioissa on viisi vuotta 
tapahtumasta, johon korvausvelvollisuus perustuu. Vanhentumisaika keskeytyy, jos asia pannaan vireille unionin tuomioistuimessa tai jos vahinkoa kärsinyt sitä ennen esittää asiassa vaatimuksen asianomaiselle unionin toimielimelle. Viimeksi mainitussa tapauksessa asia on pantava vireille Euroo
­
pan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 263 artiklan mukaisesti kahden kuukauden kuluessa; tarvittaessa sovelletaan Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 265 artiklan toisen koh
­
dan määräyksiä.  
Tätä artiklaa sovelletaan myös sopimussuhteen ulkopuolista Euroopan keskuspankin vastuuta kos ­
keviin asioihin.  
IV OSASTO  
UNIONIN YLEINEN TUOMIOISTUIN  
47 artikla  
Tämän perussäännön 9 artiklan ensimmäistä kohtaa, 14 ja 15 artiklaa, 17 artiklan ensimmäistä, 
toista, neljättä ja viidettä kohtaa ja 18 artiklaa sovelletaan unionin yleiseen tuomioistuimeen ja sen 
jäseniin.  
Tämän perussäännön 3 artiklan neljättä kohtaa sekä 10, 11 ja 14 artiklaa sovelletaan soveltuvin osin 
unionin yleisen tuomioistuimen kirjaajaan.  
48 artikla  
Unionin yleisessä tuomioistuimessa on 27 tuomaria.FI C 83/220 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
49 artikla  
Unionin yleisen tuomioistuimen jäseniä voidaan pyytää hoitamaan julkisasiamiehen tehtäviä.  
Julkisasiamiesten tehtävänä on täysin puolueettomina ja riippumattomina esittää julkisessa istunnossa 
perustellut ratkaisuehdotukset unionin yleisen tuomioistuimen käsiteltäväksi saatetuissa asioissa avus ­
taakseen unionin yleistä tuomioistuinta sille kuuluvassa tehtävässä.  
Asioiden valintaperusteet sekä yksityiskohtaiset säännöt julkisasiamiesten nimeämisestä määrätään 
unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksessä.  
Unionin yleisen tuomioistuimen jäsen, jota on pyydetty toimimaan julkisasiamiehenä asiassa, ei voi 
osallistua tämän asian ratkaisemiseen.  
50 artikla  
Unionin yleinen tuomioistuin kokoontuu kolmen tai viiden tuomarin jaostoissa. Tuomarit valitsevat 
keskuudestaan jaostojen puheenjohtajat. Viiden tuomarin jaostojen puheenjohtajat valitaan kolmeksi 
vuodeksi kerrallaan. Puheenjohtajan toimeen voidaan valita sama henkilö kerran uudelleen.  
Työjärjestyksessä määrätään jaostojen kokoonpanosta ja asioiden jakamisesta jaostoille. Tietyissä 
tapauksissa, joista määrätään työjärjestyksessä, unionin yleinen tuomioistuin voi kokoontua täysis ­
tunnossa tai yhden tuomarin kokoonpanossa.  
Työjärjestyksessä voidaan myös määrätä, että unionin yleinen tuomioistuin kokoontuu suurena 
jaostona niissä tapauksissa ja niillä ehdoilla, jotka on työjärjestyksessä määritelty.  
51 artikla  
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 256 artiklan 1 kohdassa esitetystä säännöstä 
poiketen ainoastaan unionin tuomioistuimen toimivaltaan kuuluvat Euroopan unionin toiminnasta 
tehdyn sopimuksen 263 ja 265 artiklassa tarkoitetut kanteet, jotka jäsenvaltio nostaa:  
a) Euroopan parlamentin tai neuvoston tai näiden kahden toimielimen yhdessä toteuttamasta toi ­
mesta tai ratkaisun tekemisen laiminlyömisestä, lukuun ottamatta  
— neuvoston päätöksiä, jotka se on tehnyt Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 
108 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan nojalla;  
— neuvoston toimia, jotka se on toteuttanut Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 
207 artiklassa tarkoitetuista kauppaa suojaavista toimenpiteistä annetun neuvoston asetuksen 
perusteella;  
— neuvoston toimia, joilla se käyttää täytäntöönpanovaltaa Euroopan unionin toiminnasta teh ­
dyn sopimuksen 291 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla;FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/221
b) komission Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 331 artiklan 1 kohdan nojalla 
toteuttamasta toimesta tai ratkaisun tekemisen laiminlyömisestä.  
Ainoastaan unionin tuomioistuimen toimivaltaan kuuluvat myös ne näissä samoissa artikloissa tar ­
koitetut kanteet, jotka unionin toimielin on nostanut Euroopan parlamentin, neuvoston, näiden 
kahden toimielimen yhdessä tai komission toteuttamasta toimesta tai ratkaisun tekemisen laiminlyö ­
misestä tai jotka unionin toimielin on nostanut Euroopan keskuspankin toteuttamasta toimesta tai ratkaisun tekemisen laiminlyömisestä.  
52 artikla  
Unionin tuomioistuimen presidentti ja unionin yleisen tuomioistuimen presidentti vahvistavat yhteis
­
ymmärryksessä yksityiskohtaiset säännöt siitä, miten unionin tuomioistuimen virkamiehet ja sen muu 
henkilöstö voivat antaa palveluja unionin yleiselle tuomioistuimelle tämän toiminnan varmistami ­
seksi. Tietyt virkamiehet tai muuhun henkilöstöön kuuluvat ovat unionin yleisen tuomioistuimen 
kirjaajan alaisia unionin yleisen tuomioistuimen presidentin valvonnassa.  
53 artikla  
Asian käsittelystä unionin yleisessä tuomioistuimessa määrätään III osastossa.  
Asian käsittelyä unionin yleisessä tuomioistuimessa koskevia täsmentäviä ja täydentäviä määräyksiä 
annetaan tarvittaessa sen työjärjestyksessä. Työjärjestyksessä voidaan poiketa 40 artiklan neljännestä kohdasta sekä 41 artiklasta, jotta niiden riita-asioiden erityispiirteet, jotka kuuluvat henkisen omai
­
suuden alaan, voidaan ottaa huomioon.  
Poiketen siitä, mitä 20 artiklan neljännessä kohdassa määrätään, julkisasiamies voi esittää perustellut 
ratkaisuehdotuksensa kirjallisesti.  
54 artikla  
Jos unionin yleiselle tuomioistuimelle osoitettu kanne tai muu asian käsittelyyn liittyvä asiakirja on 
erehdyksessä toimitettu unionin tuomioistuimen kirjaajalle, tämä toimittaa sen välittömästi unionin yleisen tuomioistuimen kirjaajalle; samoin jos unionin tuomioistuimelle osoitettu kanne tai muu asian 
käsittelyyn liittyvä asiakirja on erehdyksessä toimitettu unionin yleisen tuomioistuimen kirjaajalle, 
tämä toimittaa sen välittömästi unionin tuomioistuimen kirjaajalle.  
Jos unionin yleinen tuomioistuin katsoo, ettei se ole toimivaltainen ratkaisemaan unionin tuomiois
­
tuimen toimivaltaan kuuluvaa asiaa, se siirtää asian unionin tuomioistuimelle; samoin jos unionin tuomioistuin katsoo asian kuuluvan unionin yleiselle tuomioistuimelle, se siirtää asian unionin ylei
­
selle tuomioistuimelle, joka ei tällöin voi katsoa, ettei se olisi toimivaltainen kyseisessä asiassa.  
Jos unionin tuomioistuimen ja unionin yleisen tuomioistuimen käsiteltäväksi on saatettu asiat, joilla 
on sama kohde tai jotka koskevat samaa tulkintakysymystä taikka joissa kyse on saman toimen 
pätevyydestä, unionin yleinen tuomioistuin voi asianosaisia kuultuaan lykätä asian käsittelyä, kunnes 
unionin tuomioistuin on antanut tuomion, tai jos on kyse Euroopan unionin toiminnasta tehdyn 
sopimuksen 263 artiklan nojalla nostetuista kanteista, se voi luopua asian käsittelystä, jotta unionin 
tuomioistuin voi ratkaista nämä kanteet. Unionin tuomioistuin voi samoin edellytyksin myös päättää 
lykätä sen käsiteltäväksi saatetun asian käsittelyä; tällöin asian käsittelyä unionin yleisessä tuomiois ­
tuimessa jatketaan.  
Jos sekä jäsenvaltio että unionin toimielin riitauttavat saman toimen, unionin yleinen tuomioistuin 
luopuu asian käsittelystä, jotta unionin tuomioistuin voi ratkaista nämä kanteet.FI C 83/222 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
55 artikla  
Unionin yleisen tuomioistuimen kirjaaja antaa unionin yleisen tuomioistuimen lopulliset päätökset 
sekä päätökset, joilla tehdään vain osittainen asiaratkaisu taikka joilla ratkaistaan väite toimivallan 
puuttumisesta tai siitä, että asia on jätettävä tutkittavaksi ottamatta, tiedoksi kaikille asianosaisille samoin kuin kaikille jäsenvaltioille ja unionin toimielimille, vaikka nämä eivät olisi olleet asiassa 
väliintulijana unionin yleisessä tuomioistuimessa.  
56 artikla  
Unionin yleisen tuomioistuimen lopullisiin päätöksiin sekä päätöksiin, joilla tehdään vain osittainen 
asiaratkaisu taikka joilla ratkaistaan väite toimivallan puuttumisesta tai siitä, että asia on jätettävä tutkittavaksi ottamatta, voidaan hakea muutosta unionin tuomioistuimelta kahden kuukauden kulu
­
essa muutoksenhaun kohteena olevan päätöksen tiedoksiantamisesta.  
Muutosta voivat hakea kaikki asianosaiset, joiden vaatimukset on kokonaan tai osittain hylätty. Muut 
väliintulijana olleet kuin jäsenvaltiot ja unionin toimielimet voivat kuitenkin hakea muutosta ainoas ­
taan silloin, kun unionin yleisen tuomioistuimen päätös koskee heitä suoraan.  
Lukuun ottamatta tapauksia, jotka koskevat unionin ja sen henkilöstön välisiä riitoja, muutosta voivat 
hakea myös jäsenvaltiot ja unionin toimielimet, jotka eivät ole olleet väliintulijana asiassa unionin 
yleisessä tuomioistuimessa. Tässä tapauksessa jäsenvaltiot ja toimielimet ovat samassa asemassa kuin ne jäsenvaltiot tai toimielimet, jotka olivat väliintulijana ensimmäisessä oikeusasteessa.  
57 artikla  
Se, jonka väliintulohakemus on hylätty, voi hakea muutosta unionin yleisen tuomioistuimen hylkäys
­
päätökseen unionin tuomioistuimelta kahden viikon kuluessa siitä, kun hylkäävä päätös annettiin 
tiedoksi.  
Asianosaiset voivat hakea muutosta unionin yleisen tuomioistuimen päätöksiin, jotka se on tehnyt 
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 278 tai 279 artiklan taikka 299 artiklan neljän ­
nen kohdan nojalla tai Euratomin perustamissopimuksen 157 artiklan taikka 164 artiklan kolmannen 
kohdan nojalla, unionin tuomioistuimelta kahden kuukauden kuluessa niiden tiedoksiantamisesta.  
Tämän artiklan ensimmäisessä ja toisessa kohdassa tarkoitettuja muutoksenhakuja käsitellään ja niistä 
päätetään 39 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.  
58 artikla  
Unionin tuomioistuimelta voidaan hakea muutosta vain oikeuskysymysten osalta. Muutoksenhaun 
perusteena voi olla toimivallan puuttuminen unionin yleiseltä tuomioistuimelta, asian käsittelyssä 
unionin yleisessä tuomioistuimessa tapahtunut oikeudenkäyntivirhe, joka on hakijan edun vastainen, tai unionin yleisessä tuomioistuimessa tapahtunut unionin oikeuden rikkominen.  
Muutosta ei voida hakea vain oikeudenkäyntikulujen määrän osalta tai siltä osin, kuka vastaa oikeu
­
denkäyntikuluista.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/223
59 artikla  
Kun unionin yleisen tuomioistuimen päätökseen haetaan muutosta, käsittely unionin tuomioistui ­
messa jakaantuu kirjalliseen ja suulliseen vaiheeseen. Työjärjestyksessä määrätyin edellytyksin unionin 
tuomioistuin voi julkisasiamiestä ja asianosaisia kuultuaan ratkaista asian ilman suullista käsittelyä.  
60 artikla  
Muutoksenhaulla ei ole lykkäävää vaikutusta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta Euroopan unionin 
toiminnasta tehdyn sopimuksen 278 ja 279 artiklan tai Euratomin perustamissopimuksen 157 artiklan soveltamista.  
Poiketen siitä, mitä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 280 artiklassa määrätään, 
unionin yleisen tuomioistuimen päätökset, joilla julistetaan asetus mitättömäksi, tulevat voimaan vasta tämän perussäännön 56 artiklan ensimmäisessä kohdassa tarkoitetun ajan kuluttua tai jos muutosta on haettu tämän ajan kuluessa, muutoksenhaun hylkäämisestä, sanotun kuitenkaan rajoit
­
tamatta asianosaisen mahdollisuutta pyytää Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 278 ja 279 artiklan tai Euratomin perustamissopimuksen 157 artiklan nojalla unionin tuomioistuinta 
lykkäämään mitättömäksi julistetun päätöksen vaikutuksia tai päättämään muista välitoimista.  
61 artikla  
Jos muutoksenhaku todetaan aiheelliseksi, unionin tuomioistuin julistaa unionin yleisen tuomiois
­
tuimen päätöksen mitättömäksi. Se voi joko itse ratkaista asian lopullisesti, jos asia on ratkaisukel ­
poinen, tai palauttaa asian unionin yleisen tuomioistuimen ratkaistavaksi.  
Palauttamistapauksessa unionin yleinen tuomioistuin on sidottu unionin tuomioistuimen asiassa 
ratkaisemiin oikeusseikkoihin.  
Jos sellaisen jäsenvaltion tai unionin toimielimen tekemä muutoksenhaku todetaan aiheelliseksi, joka 
ei ole ollut asiassa väliintulijana unionin yleisessä tuomioistuimessa, unionin tuomioistuin voi, jos se katsoo sen tarpeelliseksi, todeta, mitä unionin yleisen tuomioistuimen mitättömäksi julistetun pää
­
töksen vaikutuksista on pidettävä riidan asianosaisten kannalta pysyvinä.  
62 artikla  
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 256 artiklan 2 ja 3 kohdassa tarkoitetuissa 
tapauksissa ensimmäinen julkisasiamies voi ehdottaa, että unionin tuomioistuin käsittelee uudelleen 
unionin yleisen tuomioistuimen päätöksen, jos hän katsoo, että päätös voi vakavasti vahingoittaa 
unionin oikeuden yhtenäisyyttä tai johdonmukaisuutta.  
Ehdotus on tehtävä kuukauden kuluessa siitä, kun unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt päätök ­
sensä. Unionin tuomioistuin päättää kuukauden kuluessa unionin ensimmäisen julkisasiamiehen 
ehdotuksesta, onko aihetta käsitellä päätös uudelleen.  
62a artikla  
Unionin tuomioistuin ratkaisee uudelleen käsiteltäväksi otetun asian kiireellistä menettelyä noudat ­
taen niiden asiakirjojen perusteella, jotka unionin yleinen tuomioistuin on sille siirtänyt.FI C 83/224 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
Tämän perussäännön 23 artiklassa tarkoitetuilla asianosaisilla sekä Euroopan unionin toiminnasta 
tehdyn sopimuksen 256 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa unionin yleisen tuomiois ­
tuimen käsittelemän asian asianosaisilla on oikeus toimittaa unionin tuomioistuimelle kirjelmiä ja 
kirjallisia huomautuksia uudelleenkäsittelyn kohteena olevista kysymyksistä tätä varten asetetussa 
määräajassa.  
Unionin tuomioistuin voi päättää aloittaa suullisen käsittelyn ennen asian ratkaisemista.  
62b artikla  
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 256 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa 
ehdotuksella asian käsittelemisestä uudelleen ja päätöksellä uudelleenkäsittelyä koskevan menettelyn 
aloittamisesta ei ole lykkäävää vaikutusta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta Euroopan unionin toi ­
minnasta tehdyn sopimuksen 278 ja 279 artiklan soveltamista. Jos unionin tuomioistuin toteaa, että 
unionin yleisen tuomioistuimen päätös vahingoittaa unionin oikeuden yhtenäisyyttä tai johdonmu ­
kaisuutta, se palauttaa asian unionin yleiseen tuomioistuimeen, joka on sidottu unionin tuomiois ­
tuimen ratkaisemiin oikeusseikkoihin. Unionin tuomioistuin voi todeta, mitä unionin yleisen tuomi ­
oistuimen päätöksen vaikutuksista on pidettävä riidan asianosaisten kannalta lopullisina. Jos kuitenkin 
asian ratkaisu on, kun otetaan huomioon uudelleenkäsittelyn tulos, johdettavissa unionin yleisen 
tuomioistuimen määrittämästä tosiseikastosta, johon se on perustanut päätöksensä, unionin tuomio ­
istuin ratkaisee asian lopullisesti.  
Jos Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 256 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuissa ta ­
pauksissa ei esitetä uudelleenkäsittelyä koskevaa ehdotusta tai tehdä päätöstä uudelleenkäsittelyä koskevan menettelyn aloittamisesta, unionin yleisen tuomioistuimen yksi tai useampi vastaus sille osoitettuihin kysymyksiin tulee voimaan 62 artiklan toisessa kohdassa tarkoitettujen määräaikojen 
päätyttyä. Jos aloitetaan uudelleenkäsittelyä koskeva menettely, kyseisen käsittelyn kohteena oleva 
yksi tai useampi vastaus tulee voimaan menettelyn päätyttyä, ellei unionin tuomioistuin toisin päätä. 
Jos unionin tuomioistuin toteaa, että unionin yleisen tuomioistuimen päätös vahingoittaa unionin oikeuden yhtenäisyyttä tai johdonmukaisuutta, unionin tuomioistuimen antama vastaus uudelleenkä
­
sittelyn kohteena oleviin kysymyksiin korvaa unio nin yleisen tuomioistuimen antaman vastauksen.  
IVa OSASTO  
ERITYISTUOMIOISTUIMET  
62c artikla 
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 257 artiklan nojalla perustettujen erityistuomio ­
istuinten toimivaltaa, kokoonpanoa, organisaatiota ja menettelyä koskevat määräykset ovat tämän perussäännön liitteessä.  
V OSASTO
 
LOPPUMÄÄRÄYKSET  
63 artikla  
Unionin tuomioistuimen ja unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestykset sisältävät tämän perus ­
säännön soveltamisen ja täydentämisen kannalta tarpeelliset määräykset.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/225
64 artikla  
Säännöt Euroopan unionin tuomioistuimessa sovellettavasta kieliä koskevasta järjestelystä vahvis ­
tetaan neuvoston yksimielisesti antamalla asetuksella. Asetus annetaan joko unionin tuomioistuimen 
pyynnöstä komission ja Euroopan parlamentin kuulemisen jälkeen taikka komission ehdotuksesta 
unionin tuomioistuimen ja Euroopan parlamentin kuulemisen jälkeen.  
Unionin tuomioistuimen työjärjestyksessä ja unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksessä olevaa 
kieliä koskevaa järjestelyä sovelletaan, kunnes edellä mainitut säännöt on annettu. Poiketen siitä, mitä 
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 253 ja 254 artiklassa määrätään, näiden mää ­
räysten muuttaminen tai kumoaminen edellyttää neuvoston yksimielistä hyväksyntää.  
LIITE I  
EUROOPAN UNIONIN VIRKAMIESTUOMIOISTUIN  
1 artikla  
Euroopan unionin virkamiestuomioistuimella, jäljempänä ’virkamiestuomioistuin’, on ensimmäisenä oikeusasteena toimi ­
valta ratkaista Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 270 artiklassa tarkoitetut unionin ja sen henkilöstön 
väliset riita-asiat, mukaan luettuina unionin elinten ja laitosten sekä niiden henkilöstön väliset riita-asiat, joiden osalta 
toimivalta on annettu Euroopan unionin tuomioistuimelle.  
2 artikla  
Virkamiestuomioistuimessa on seitsemän tuomaria. Unionin tuomioistuimen pyynnöstä neuvosto voi määräenemmistöllä 
lisätä tuomareiden lukumäärää.  
Tuomarit nimitetään kuudeksi vuodeksi. Tuomari, jonka toimikausi päättyy, voidaan nimittää uudeksi toimikaudeksi.  
Tuomareiden vapautuneet paikat täytetään nimittämällä uusi tuomari kuudeksi vuodeksi.  
3 artikla  
1. Neuvosto nimittää tuomarit tehden ratkaisunsa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 257 artiklan 
neljännen kohdan mukaisesti tässä artiklassa tarkoitettua komiteaa kuultuaan. Tuomareita nimittäessään neuvosto huo ­
lehtii siitä, että virkamiestuomioistuimessa on edustettuna tasapuolisesti mahdollisimman laaja maantieteellinen kirjo eri 
jäsenvaltioiden kansalaisia samoin kuin heidän edustamiaan kansallisia oikeusjärjestelmiä.  
2. Kuka tahansa sellainen henkilö, joka on Euroopan unionin kansalainen ja täyttää Euroopan unionista tehdyn 
sopimuksen 257 artiklan neljännessä kohdassa määrätyt edellytykset, voi ilmoittautua ehdokkaaksi. Neuvosto vahvistaa 
unionin tuomioistuimen suosituksesta ehdokkuuksien esittämisen ja käsittelyn edellytykset ja sitä koskevat yksityiskoh ­
taiset säännöt.  
3. Perustetaan seitsemästä henkilöstä koostuva komitea, jossa on unionin tuomioistuimen ja ensimmäisen oikeusasteen 
tuomioistuimen entisiä jäseniä ja tunnetusti päteviä oikeusoppineita. Neuvosto nimeää komitean jäsenet ja vahvistaa sen 
toimintasäännöt unionin tuomioistuimen presidentin suosituksesta.FI C 83/226 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
4. Komitea antaa lausunnon siitä, ovatko ehdokkaiden ansiot riittävät virkamiestuomioistuimen tuomarin tehtävien 
hoitamiseen. Komitea liittää lausuntoonsa luettelon ehdokkaista, joilla on tehtävään parhaiten soveltuva korkeatasoinen 
kokemus. Luettelossa on oltava ehdokkaita vähintään kaksi kertaa niin paljon kuin neuvoston on määrä nimittää 
tuomareita.  
4 artikla  
1. Tuomarit valitsevat keskuudestaan virkamiestuomioistuimen presidentin kolmeksi vuodeksi kerrallaan. Hänet voi ­
daan valita uudeksi toimikaudeksi.  
2. Virkamiestuomioistuin kokoontuu kolmen tuomarin jaostoissa. Tietyissä tapauksissa, joista määrätään sen työjärjes ­
tyksessä, se voi kokoontua myös täysistunnossa, viiden tuomarin jaostossa tai yhden tuomarin kokoonpanossa.  
3. Virkamiestuomioistuimen presidentti toimii täysistunnon ja viiden tuomarin jaoston puheenjohtajana. Kolmen 
tuomarin jaostojen puheenjohtaja nimetään 1 kohdassa säädetyin tavoin. Jos virkamiestuomioistuimen presidentti on 
mukana kolmen tuomarin jaoston kokoonpanossa, hän toimii asianomaisen jaoston puheenjohtajana.  
4. Työjärjestyksessä määrätään täysistunnon toimivaltuuksista ja päätösvaltaisuudesta sekä jaostojen kokoonpanosta ja 
asioiden jakamisesta jaostoille.  
5 artikla  
Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 2–6 artiklaa sekä 14 ja 15 artiklaa, 17 artiklan ensimmäistä, toista ja 
viidettä kohtaa sekä 18 artiklaa sovelletaan virkamiestuomioistuimeen ja sen jäseniin.  
Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 2 artiklassa tarkoitettu vala vannotaan unionin tuomioistuimessa ja 
unionin tuomioistuin tekee perussäännön 3, 4 ja 6 artiklassa tarkoitetut päätökset virkamiestuomioistuinta kuultuaan.  
6 artikla  
1. Virkamiestuomioistuin käyttää unionin tuomioistuimen ja unionin yleisen tuomioistuimen palveluita. Unionin tuo ­
mioistuimen presidentti ja tarvittaessa unionin yleisen tuomioistuimen presidentti vahvistavat yhteisymmärryksessä virka ­
miestuomioistuimen presidentin kanssa yksityiskohtaiset säännöt, joiden mukaisesti unionin tuomioistuimen tai unionin 
yleisen tuomioistuimen virkamiehet ja muu henkilöstö antavat palveluja virkamiestuomioistuimelle sen toiminnan varmis ­
tamiseksi. Tietyt virkamiehet tai muuhun henkilöstöön kuuluvat ovat virkamiestuomioistuimen kirjaajan alaisia virkamies ­
tuomioistuimen presidentin valvonnassa.  
2. Virkamiestuomioistuin nimittää kirjaajansa ja vahvistaa hänen tehtäväänsä koskevat säännöt. Euroopan unionin 
tuomioistuimen perussäännön 3 artiklan neljättä kohtaa sekä 10, 11 ja 14 artiklaa sovelletaan virkamiestuomioistuimen 
kirjaajaan.  
7 artikla  
1. Asian käsittelystä virkamiestuomioistuimessa määrätään Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön III osas ­
tossa, lukuun ottamatta sen 22 ja 23 artiklaa. Täsmentäviä ja täydentäviä määräyksiä annetaan tarvittaessa virkamies ­
tuomioistuimen työjärjestyksessä.  
2. Unionin yleisessä tuomioistuimessa käytettäviä kieliä koskevaa järjestelyä sovelletaan virkamiestuomioistuimeen.  
3. Menettelyn kirjallinen vaihe muodostuu kanteen ja vastineen jättämisestä, paitsi jos virkamiestuomioistuin päättää, 
että toinen kirjelmien vaihto on tarpeen. Toisen kirjelmien vaihdon jälkeen virkamiestuomioistuin voi asianosaisten 
suostumuksella päättää ratkaista asian ilman suullista käsittelyä.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/227
4. Virkamiestuomioistuin voi kaikissa menettelyn vaiheissa, myös kanteen jättämisen yhteydessä, tutkia mahdollisuuk ­
sia päästä sovintoratkaisuun ja pyrkiä helpottamaan tällaista ratkaisua.  
5. Virkamiestuomioistuin päättää oikeudenkäyntikuluista. Jollei työjärjestyksessä erityisesti toisin määrätä, asianosainen, 
joka häviää asian, velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, jos vastapuoli on sitä vaatinut.  
8 artikla  
1. Jos virkamiestuomioistuimelle osoitettu kanne tai muu asian käsittelyyn liittyvä asiakirja on erehdyksessä toimitettu 
unionin tuomioistuimen tai unionin yleisen tuomioistuimen kirjaajalle, tämä toimittaa sen välittömästi virkamiestuomiois ­
tuimen kirjaajalle. Jos unionin tuomioistuimelle tai unionin yleiselle tuomioistuimelle osoitettu kanne tai muu asian 
käsittelyyn liittyvä asiakirja on erehdyksessä toimitettu virkamiestuomioistuimen kirjaajalle, tämä toimittaa sen samoin 
välittömästi unionin tuomioistuimen tai unionin yleisen tuomioistuimen kirjaajalle.  
2. Jos virkamiestuomioistuin katsoo, ettei se ole toimivaltainen ratkaisemaan unionin tuomioistuimen tai unionin 
yleisen tuomioistuimen toimivaltaan kuuluvaa asiaa, se siirtää asian unionin tuomioistuimelle tai unionin yleiselle tuo ­
mioistuimelle. Jos unionin tuomioistuin tai unionin yleinen tuomioistuin katsoo asian kuuluvan virkamiestuomioistui ­
melle, se siirtää samoin asian tämän käsiteltäväksi, joka ei tällöin voi katsoa, ettei se olisi toimivaltainen kyseisessä asias sa. 
3. Jos virkamiestuomioistuimen ja unionin yleisen tuomioistuimen käsiteltäväksi on saatettu asiat, jotka koskevat samaa 
tulkintakysymystä tai joissa on kyse saman säädöksen pätevyydestä, virkamiestuomioistuin voi asianosaisia kuultuaan 
lykätä asian käsittelyä, kunnes unionin yleinen tuomioistuin on antanut tuomion.  
Jos virkamiestuomioistuimen ja unionin yleisen tuomioistuimen käsiteltäväksi on saatettu asiat, joilla on sama kohde, 
virkamiestuomioistuin toteaa, ettei sillä ole asiassa toimivaltaa, jotta unionin yleinen tuomioistuin voi ratkaista nämä asiat.  
9 artikla  
Virkamiestuomioistuimen lopullisiin päätöksiin samoin kuin päätöksiin, joilla tehdään vain osittainen asiaratkaisu, tai 
päätöksiin, joilla ratkaistaan väite toimivallan puuttumisesta tai siitä, että asia on jätettävä tutkittavaksi ottamatta, voida an 
hakea muutosta unionin yleiseltä tuomioistuimelta kahden kuukauden kuluessa sen päätöksen tiedoksiantamisesta, johon 
muutoksenhaku kohdistetaan.  
Muutosta voivat hakea kaikki asianosaiset, joiden vaatimukset on kokonaan tai osittain hylätty. Muut väliintulijana olleet 
asianosaiset kuin jäsenvaltiot ja unionin toimielimet voivat kuitenkin hakea muutosta ainoastaan silloin, kun virkamies ­
tuomioistuimen päätös koskee niitä suoraan.  
10 artikla 
1. Se, jonka väliintulohakemus on hylätty, voi hakea muutosta virkamiestuomioistuimen hylkäyspäätökseen unionin 
yleiseltä tuomioistuimelta kahden viikon kuluessa hylkäävän päätöksen tiedoksi antamisesta.  
2. Asianosaiset voivat hakea unionin yleiseltä tuomioistuimelta muutosta virkamiestuomioistuimen päätöksiin, jotka se 
on tehnyt Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 278 tai 279 artiklan taikka 299 artiklan neljännen kohdan 
nojalla tai Euratomin perustamissopimuksen 157 artiklan taikka 164 artiklan kolmannen kohdan nojalla, kahden kuu ­
kauden kuluessa niiden tiedoksiantamisesta.  
3. Unionin yleisen tuomioistuimen presidentti voi ratkaista tämän artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut muutoksenhaut 
yksinkertaistetussa menettelyssä, jossa voidaan tarpeellisessa määrin poiketa eräistä tämän liitteen määräyksistä ja josta määrätään ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen työjärjestyksessä.FI C 83/228 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
11 artikla 
1. Unionin yleiseltä tuomioistuimelta voidaan hakea muutosta vain oikeuskysymysten osalta. Muutoksenhaun perus ­
teena voi olla virkamiestuomioistuimen puuttuva toimivalta, asian käsittelyssä mainitussa tuomioistuimessa tapahtunut 
oikeudenkäyntivirhe, joka on kyseisen asianosaisen etujen vastainen, tai virkamiestuomioistuimessa tapahtunut unionin 
oikeuden rikkominen.  
2. Muutosta ei voida hakea vain oikeudenkäyntikulujen korvausvelvollisuuden ja niiden määrän osalta.  
12 artikla 
1. Muutoksenhaulla unionin yleisessä tuomioistuimessa ei ole lykkäävää vaikutusta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 278 ja 279 artiklan tai Euratomin perustamissopimuksen 157 artiklan 
soveltamista.  
2. Kun virkamiestuomioistuimen päätökseen haetaan muutosta, käsittely unionin yleisessä tuomioistuimessa jakaantuu 
kirjalliseen ja suulliseen vaiheeseen. Työjärjestyksessä määrätyin edellytyksin unionin yleinen tuomioistuin voi asianosaisia kuultuaan ratkaista asian ilman suullista käsittelyä.  
13 artikla 
1. Jos muutoksenhaku todetaan aiheelliseksi, unionin yleinen tuomioistuin kumoaa virkamiestuomioistuimen päätök
­
sen ja ratkaisee asian itse. Se palauttaa asian virkamiestuomioistuimen ratkaistavaksi, jos asia ei ole ratkaisukelpoinen.  
2. Palauttamistapauksessa virkamiestuomioistuin on sidottu unionin yleisen tuomioistuimen asiassa ratkaisemiin 
oikeusseikkoihin.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/229
PÖYTÄKIRJA (N:o 4)  
EUROOPAN KESKUSPANKKIJÄRJESTELMÄN JA 
EUROOPAN KESKUSPANKIN PERUSSÄÄNNÖSTÄ  
KORKEAT SOPIMUSPUOLET,  jotka  
HALUAVAT  vahvistaa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 129 artiklan 2 kohdassa 
tarkoitetun Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön,  
OVAT SOPINEET  seuraavista määräyksistä, jotka liitetään Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja 
Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen:  
I LUKU  
EUROOPAN KESKUSPANKKIJÄRJESTELMÄ 
1 artikla  
Euroopan keskuspankkijärjestelmä  
Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 282 artiklan 1 kohdan mukaisesti Euroopan keskuspankki 
(EKP) ja kansalliset keskuspankit muodostavat Euroopan keskuspankkijärjestelmän (EKPJ). EKP ja 
niiden jäsenvaltioiden kansalliset keskuspankit, joiden rahayksikkö on euro, muodostavat eurojärjes ­
telmän.  
EKPJ ja EKP hoitavat tehtäviään ja harjoittavat toimintaansa perussopimusten ja tämän perussäännön 
määräysten mukaisesti.  
II LUKU  
EKPJ:N TAVOITTEET JA TEHTÄVÄT 
2 artikla  
Tavoitteet  
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 127 artiklan 1 kohdan ja 282 artiklan 2 kohdan 
mukaisesti EKPJ:n ensisijaisena tavoitteena on pitää yllä hintatason vakautta. EKPJ tukee yleistä talous ­
politiikkaa unionissa myötävaikuttaakseen Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 3 artiklassa mää ­
riteltyjen unionin tavoitteiden saavuttamiseen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta hintatason vakauden 
tavoitteen toteuttamista. EKPJ toimii vapaaseen kilpailuun perustuvan avoimen markkinatalouden 
periaatteen mukaisesti, edistämällä voimavarojen tehokasta kohdentamista ja noudattaen Euroopan 
unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 119 artiklassa määrättyjä periaatteita.FI C 83/230 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
3 artikla  
Tehtävät  
3.1 Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 127 artiklan 2 kohdan mukaisesti EKPJ:n 
perustehtäviä ovat:  
— unionin rahapolitiikan määritteleminen ja toteuttaminen;  
— valuuttamarkkinatoimien suorittaminen mainitun sopimuksen 219 artiklan mukaisesti;  
— jäsenvaltioiden virallisten valuuttavarantojen hallussapito ja hoito;  
— maksujärjestelmien moitteettoman toiminnan edistäminen.  
3.2 Mainitun sopimuksen 127 artiklan 3 kohdan mukaisesti 3.1 artiklan kolmas luetelmakohta ei 
rajoita jäsenvaltioiden hallitusten mahdollisuutta pitää hallussaan ja hoitaa valuuttamääräisiä käyttö ­
varoja. 
3.3 Mainitun sopimuksen 127 artiklan 5 kohdan mukaisesti EKPJ myötävaikuttaa luottolaitosten 
toiminnan vakauden valvontaan ja rahoitusjärjestelmän vakauteen liittyvän toimivaltaisten viran ­
omaisten politiikan moitteettomaan harjoittamiseen.  
4 artikla  
Neuvoa-antava toiminta  
Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 127 artiklan 4 kohdan mukaisesti:  
a) EKP:a kuullaan:  
— ehdotuksista unionin säädöksiksi EKP:n toimivaltaan kuuluvilla aloilla;  
— suunnitelmista lainsäädännöksi EKP:n toimivaltaan kuuluvilla aloilla, mutta niissä rajoissa ja 
sellaisin ehdoin, jotka neuvosto vahvistaa 41 artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen; 
tällöin EKP:a kuulevat kansalliset viranomaiset;  
b) EKP voi toimivaltaansa kuuluvilla aloilla antaa lausuntoja unionin toimielimille, elimille ja laitok ­
sille sekä kansallisille viranomaisille.  
5 artikla  
Tilastotietojen kerääminen  
5.1 EKPJ:n tehtävistä huolehtiakseen EKP kerää kansallisten keskuspankkien avustuksella tarvittavat 
tilastotiedot joko toimivaltaisilta kansallisilta viranomaisilta tai suoraan taloudellisilta toimijoilta. Tätä 
varten se toimii yhteistyössä unionin toimielinten ja laitosten kanssa sekä jäsenvaltioiden tai kolman ­
sien maiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa ja kansainvälisten järjestöjen kanssa.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/231
5.2 Kansalliset keskuspankit hoitavat, siinä määrin kuin mahdollista, 5.1 artiklassa kuvattuja teh ­
täviä. 
5.3 EKP:n tehtävänä on tarvittaessa edistää tilastotietojen keräämistä, laatimista ja jakamista kos ­
kevien sääntöjen ja niiden käytäntöjen yhdenmukaistamista sen toimivaltaan kuuluvilla aloilla.  
5.4 Neuvosto vahvistaa 41 artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen, ketkä luonnolliset henkilöt 
ja oikeushenkilöt ovat velvollisia antamaan tietoja, luottamuksellisuutta koskevat määräykset sekä 
täytäntöönpanoa ja seuraamuksia koskevat aiheelliset määräykset.  
6 artikla  
Kansainvälinen yhteistyö  
6.1 EKP päättää, miten EKPJ on edustettuna EKPJ:lle uskottuja tehtäviä koskevassa kansainvälisessä 
yhteistyössä.  
6.2 EKP ja sen suostumuksella myös kansalliset keskuspankit voivat osallistua kansainvälisten 
rahalaitosten toimintaan.  
6.3 Mitä 6.1 ja 6.2 artiklassa määrätään, ei rajoita Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopi ­
muksen 138 artiklan soveltamista.  
III LUKU  
EKPJ:N ORGANISAATIO  
7 artikla  
Riippumattomuus  
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 130 artiklan mukaisesti EKP tai kansallinen 
keskuspankki taikka EKP:n tai kansallisen keskuspankin päätöksentekoelimen jäsen ei käyttäessään 
perussopimuksilla ja tällä perussäännöllä annettuja valtuuksiaan ja suorittaessaan niillä annettuja 
tehtäviään ja velvollisuuksiaan pyydä eikä ota ohjeita unionin toimielimiltä, elimiltä tai laitoksilta, 
jäsenvaltioiden hallituksilta eikä miltään muultakaan taholta. Unionin toimielimet, elimet ja laitokset 
sekä jäsenvaltioiden hallitukset sitoutuvat kunnioittamaan tätä periaatetta ja pidättymään yrityksistä 
vaikuttaa EKP:n tai kansallisten keskuspankkien päätöksentekoelinten jäseniin heidän suorittaessaan 
tehtäviään.  
8 artikla  
Yleinen periaate  
EKPJ:ää johtavat EKP:n päätöksentekoelimet.FI C 83/232 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
9 artikla  
Euroopan keskuspankki  
9.1 EKP:lla, joka Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 282 artiklan 3 kohdan mu ­
kaisesti on oikeushenkilö, on kaikissa jäsenvaltioissa laajin kansallisen lainsäädännön mukaan oikeus ­
henkilöllä oleva oikeuskelpoisuus; EKP voi erityisesti hankkia ja luovuttaa irtainta ja kiinteää omai ­
suutta sekä esiintyä kantajana ja vastaajana oikeudenkäynneissä.  
9.2 EKP huolehtii, että EKPJ:lle mainitun sopimuksen 127 artiklan 2, 3 ja 5 kohdan nojalla 
uskotut tehtävät suoritetaan joko osana sen omaa toimintaa tämän perussäännön mukaisesti tai 
että kansalliset keskuspankit suorittavat ne 12.1 ja 14 artiklan mukaisesti.  
9.3 Mainitun sopimuksen 129 artiklan 1 kohdan mukaisesti EKP:n päätöksentekoelimet ovat 
EKP:n neuvosto ja johtokunta.  
10 artikla  
EKP:n neuvosto  
10.1 Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 283 artiklan 1 kohdan mukaisesti EKP:n 
neuvoston muodostavat EKP:n johtokunnan jäsenet sekä niiden jäsenvaltioiden kansallisten keskus ­
pankkien pääjohtajat, joiden rahayksikkö on euro.  
10.2 Kullakin EKP:n neuvoston jäsenellä on yksi ääni. Siitä päivästä alkaen, jona EKP:n neuvoston 
jäsenten lukumäärä ylittää 21, kullakin johtokunnan jäsenellä on yksi ääni ja äänioikeutettujen 
kansallisten keskuspankkien pääjohtajien lukumäärä on 15. Viimeksi mainitut 15 äänioikeutta jaetaan 
ja ne kiertävät seuraavalla tavalla:  
— Siitä päivästä alkaen, jona kansallisten keskuspankkien pääjohtajien lukumäärä ylittää 15, siihen 
saakka, kunnes lukumäärä on 22, kansallisten keskuspankkien pääjohtajat jaetaan kahteen ryh ­
mään sillä perusteella, millä sijalla heidän keskuspankkejaan vastaava jäsenvaltio on järjestyksessä, 
joka määräytyy sen mukaan, miten suuri osuus kullakin jäsenvaltiolla on niiden jäsenvaltioiden, 
joiden rahayksikkö on euro, yhteenlasketusta bruttokansantuotteesta markkinahinnoin ja rahalai ­
tosten yhteenlasketun taseen kokonaisvaroista. Osuuksille yhteenlasketusta bruttokansantuotteesta 
markkinahinnoin annetaan paino 5/6, ja osuuksille rahalaitosten yhteenlasketun taseen kokonais ­
varoista annetaan paino 1/6. Ensimmäinen ryhmä koostuu viidestä kansallisen keskuspankin 
pääjohtajasta ja toinen ryhmä jäljelle jäävistä kansallisten keskuspankkien pääjohtajista. Ensim ­
mäiseen ryhmään kuuluvilla kansallisten keskuspankkien pääjohtajilla on oltava äänioikeus vä ­
hintään yhtä usein kuin toiseen ryhmään kuuluvilla kansallisten keskuspankkien pääjohtajilla. 
Jollei edellisestä virkkeestä muuta johdu, ensimmäiselle ryhmälle osoitetaan neljä äänioikeutta ja 
toiselle ryhmälle yksitoista äänioikeutta.  
— Siitä päivästä alkaen, jona kansallisten keskuspankkien pääjohtajien lukumääräksi tulee vähintään 
22, kansallisten keskuspankkien pääjohtajat jaetaan kolmeen ryhmään edellä esitettyjen arvioin ­
tiperusteiden mukaan määräytyvän järjestyksen mukaisesti. Ensimmäinen ryhmä koostuu viidestä 
kansallisen keskuspankin pääjohtajasta, ja ryhmälle osoitetaan neljä äänioikeutta. Toiseen ryh ­
mään kuuluu puolet kansallisten keskuspankkien pääjohtajien kokonaismäärästä, missä yhtey ­
dessä mahdollinen murtoluku pyöristetään ylöspäin lähimpään kokonaislukuun, ja ryhmälle osoi ­
tetaan kahdeksan äänioikeutta. Kolmas ryhmä koostuu jäljelle jäävistä kansallisten keskuspankkien pääjohtajista, ja ryhmälle osoitetaan kolme äänioikeutta.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/233
— Kullakin kansallisen keskuspankin pääjohtajalla on kunkin ryhmän sisällä äänioikeus yhtä pitkän 
ajan. 
— Osuuksien laskemiseen yhteenlasketusta bruttokansantuotteesta markkinahinnoin sovelletaan 
29.2 artiklaa. Rahalaitosten yhteenlasketun taseen kokonaisvarat lasketaan Euroopan unionissa 
laskentahetkellä sovellettavien tilastointimenetelmien mukaisesti.  
— Ryhmien kokoa ja/tai koostumusta mukautetaan edellä mainittuja periaatteita noudattaen aina 
kun yhteenlaskettua bruttokansantuotetta markkinahinnoin tarkistetaan perussäännön 29.3 artiklan mukaisesti tai kun kansallisten keskuspankkien pääjohtajien lukumäärä kasvaa.  
— EKP:n neuvosto, joka tekee päätöksensä kahden kolmasosan enemmistöllä kaikista sekä äänioi
­
keutetuista että vailla äänioikeutta olevista jäsenistään, toteuttaa kaikki tarvittavat toimenpiteet 
edellä esitettyjen periaatteiden täytäntöönpanemiseksi ja voi päättää lykätä vuorottelujärjestelmän 
aloittamisen siihen päivään, jona kansallisten keskuspankkien pääjohtajien lukumäärä ylittää 18.  
Äänioikeutta käytetään henkilökohtaisesti. Poiketen tästä säännöstä 12.3 artiklassa tarkoitetussa työ ­
järjestyksessä voidaan määrätä, että EKP:n neuvoston jäsenet voivat äänestää teleneuvottelussa. Työ ­
järjestyksessä määrätään myös, että EKP:n neuvoston jäsen, joka on pidemmän aikaa estynyt osallis ­
tumasta EKP:n neuvoston kokouksiin, voi nimetä varajäsenen EKP:n neuvoston jäseneksi.  
Edellisten kohtien säännöksillä ei rajoiteta kaikilla EKP:n neuvoston äänioikeutetuilla ja vailla äänioi ­
keutta olevilla jäsenillä 10.3, 40.2 ja 40.3 artiklan nojalla olevia äänioikeuksia.  
Jollei tässä perussäännössä toisin määrätä, EKP:n neuvoston päätökset tehdään äänioikeutettujen 
jäsenten yksinkertaisella enemmistöllä. Jos äänet menevät tasan, puheenjohtajan ääni ratkaisee.  
EKP:n neuvosto on päätösvaltainen, kun kaksi kolmasosaa sen äänioikeutetuista jäsenistä on läsnä. 
Jos EKP:n neuvosto ei ole päätösvaltainen, puheenjohtaja voi kutsua koolle ylimääräisen kokouksen, jossa vähimmäisjäsenmäärä ei ole päätösvaltaisuuden edellytyksenä.  
10.3 Kaikkien 28, 29, 30, 32 ja 33 artiklan nojalla tehtävien päätösten edellytyksenä olevat EKP:n 
neuvoston jäsenten äänet painotetaan sen mukaan, miten suuri osuus kansallisella keskuspankilla on 
EKP:n merkitystä pääomasta. Johtokunnan jäsenten äänet painotetaan nollaksi. Määräenemmistöä 
edellyttävä päätös tehdään, jos sen puolesta annetut äänet edustavat vähintään kahta kolmasosaa 
EKP:n merkitystä pääomasta ja vähintään puolta osakkaista. Jos kansallisen keskuspankin pääjohtaja 
on estynyt osallistumasta kokoukseen, hän voi nimetä varajäsenen käyttämään painotettua ääntään.  
10.4 Kokoukset ovat luottamuksellisia. EKP:n neuvosto voi päättää julkistaa, mihin se on käsitte
­
lyssään päätynyt.  
10.5 EKP:n neuvosto kokoontuu vähintään kymmenen kertaa vuodessa.FI C 83/234 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
11 artikla  
Johtokunta  
11.1 Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 283 artiklan 2 kohdan ensimmäisen 
alakohdan mukaisesti johtokunnan muodostavat puheenjohtaja, varapuheenjohtaja ja neljä muuta 
jäsentä.  
Jäsenet hoitavat tehtäväänsä päätoimisesti. Jäsen ei saa harjoittaa muuta palkallista tai palkatonta 
ammattitoimintaa, ellei EKP:n neuvosto ole poikkeuksellisesti myöntänyt hänelle tähän lupaa.  
11.2 Mainitun sopimuksen 283 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisesti Eurooppa-neu ­
vosto nimittää johtokunnan puheenjohtajan, varapuheenjohtajan ja muut jäsenet määräenemmistöllä neuvoston suosituksesta henkilöistä, joilla on arvostettu asema ja ammattikokemus rahatalouden tai pankkitoiminnan alalla; neuvosto antaa suosituksensa Euroopan parlamenttia ja EKP:n neuvostoa 
kuultuaan.  
Heidän toimikautensa on kahdeksan vuotta, eikä heitä voida nimittää uudeksi toimikaudeksi.  
Johtokunnan jäsenenä voi olla vain jäsenvaltion kansalainen.  
11.3 Johtokunnan jäsenten palvelussuhteen ehdoista ja erityisesti heidän palkastaan, eläkkeestään 
ja muista sosiaaliturvaetuuksistaan sovitaan EKP:n kanssa tehtävässä sopimuksessa, ja ne vahvistaa 
EKP:n neuvosto kolmesta EKP:n neuvoston ja kolmesta neuvoston nimeämästä jäsenestä koostuvan komitean ehdotuksesta. Johtokunnan jäsenillä ei ole äänioikeutta tässä kohdassa tarkoitetuissa kysy
­
myksissä.  
11.4 Jos johtokunnan jäsen ei enää täytä niitä vaatimuksia, joita hänen tehtävänsä edellyttävät, tai 
hän on syyllistynyt vakavaan rikkomukseen, unionin tuomioistuin voi EKP:n neuvoston tai johto ­
kunnan pyynnöstä päättää, että hänet erotetaan.  
11.5 Jokaisella läsnä olevalla johtokunnan jäsenellä on äänioikeus ja tätä varten yksi ääni. Jollei 
toisin määrätä, johtokunta tekee päätöksensä yksinkertaisella enemmistöllä annetuista äänistä. Jos 
äänet menevät tasan, puheenjohtajan ääni ratkaisee. Äänestystä koskevat yksityiskohtaiset säännöt 
täsmennetään 12.3 artiklassa tarkoitetussa työjärjestyksessä.  
11.6 Johtokunta vastaa EKP:n juoksevien tehtävien hoitamisesta.  
11.7 Johtokunnan vapautuneet paikat täytetään nimittämällä uusi jäsen 11.2 artiklan mukaisesti.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/235
12 artikla  
Päätöksentekoelinten velvollisuudet  
12.1 EKP:n neuvosto antaa suuntaviivat ja tekee tarvittavat päätökset EKPJ:lle perussopimuksissa ja 
tässä perussäännössä uskottujen tehtävien suorittamiseksi. EKP:n neuvosto määrittelee unionin raha ­
politiikan, mukaan lukien tarvittaessa päätökset, jotka koskevat rahapolitiikan välitavoitteita, virallisia 
korkoja ja varantojen hankkimista EKPJ:ssä sekä antaa tarvittavat suuntaviivat niiden täytäntöön 
panemiseksi.  
Johtokunta toteuttaa rahapolitiikkaa EKP:n neuvoston antamien suuntaviivojen ja päätösten mukai ­
sesti. Tässä yhteydessä johtokunta antaa tarvittavat ohjeet kansallisille keskuspankeille. Lisäksi EKP:n 
neuvoston päätöksellä voidaan johtokunnalle siirtää toimivaltaa tietyissä kysymyksissä.  
Siltä osin kuin se on mahdollista ja tarkoituksenmukaista, EKP käyttää kansallisia keskuspankkeja 
sellaisten toimien suorittamiseen, jotka kuuluvat EKPJ:n tehtäviin, edellä sanotun kuitenkaan rajoit ­
tamatta tämän artiklan soveltamista.  
12.2 Johtokunta vastaa EKP:n neuvoston kokousten valmistelusta.  
12.3 EKP:n neuvosto hyväksyy työjärjestyksensä, jossa määritetään EKP:n sisäinen organisaatio ja 
sen päätöksentekoelimet.  
12.4 EKP:n neuvosto huolehtii 4 artiklassa tarkoitettujen neuvoa-antavien tehtävien hoitamisesta.  
12.5 EKP:n neuvosto tekee 6 artiklassa tarkoitetut päätökset.  
13 artikla  
Puheenjohtaja  
13.1 Puheenjohtaja tai hänen estyneenä ollessaan varapuheenjohtaja johtaa puhetta EKP:n neuvos ­
tossa ja johtokunnassa.  
13.2 Puheenjohtaja tai hänen tätä varten nimeämänsä henkilö edustaa EKP:a ulospäin, edellä 
sanotun kuitenkaan rajoittamatta 38 artiklan soveltamista.  
14 artikla  
Kansalliset keskuspankit  
14.1 Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 131 artiklan mukaisesti jokainen jäsen ­
valtio huolehtii siitä, että sen kansallinen lainsäädäntö, sen kansallisen keskuspankin perussääntö 
mukaan luettuna, on sopusoinnussa perussopimusten ja tämän perussäännön kanssa.  
14.2 Kansallisten keskuspankkien perussäännöissä on erityisesti määrättävä, että keskuspankin 
pääjohtajan toimikausi on vähintään viisi vuotta.FI C 83/236 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
Pääjohtaja voidaan erottaa tehtävästään ainoastaan, jos hän ei enää täytä niitä vaatimuksia, joita 
hänen tehtävänsä edellyttävät, tai jos hän on syyllistynyt vakavaan rikkomukseen. Pääjohtaja, jota 
asia koskee, tai EKP:n neuvosto voi saattaa tämän päätöksen unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi 
sillä perusteella, että perussopimuksia tai niiden soveltamista koskevaa oikeussääntöä on rikottu. Tämä kanne on pantava vireille kahden kuukauden kuluessa päätöksen julkaisemisesta tai siitä, 
kun se on annettu kantajalle tiedoksi, taikka jollei päätöstä ole julkaistu tai annettu tiedoksi, kahden 
kuukauden kuluessa siitä, kun kantaja on saanut siitä tiedon.  
14.3 Kansalliset keskuspankit ovat erottamaton osa EKPJ:ää ja toimivat EKP:n suuntaviivojen ja 
ohjeiden mukaisesti. EKP:n neuvosto toteuttaa tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että EKP:n 
suuntaviivoja ja ohjeita noudatetaan, ja se voi vaatia, että sille toimitetaan kaikki tarvittavat tiedot.  
14.4 Kansalliset keskuspankit voivat suorittaa myös muita tehtäviä kuin niitä, joista määrätään 
tässä perussäännössä, jollei EKP:n neuvosto kahden kolmasosan enemmistöllä annetuista äänistä 
päätä, että nämä tehtävät ovat ristiriidassa EKPJ:n tavoitteiden ja tehtävien kanssa. Kansalliset kes
­
kuspankit suorittavat nämä tehtävät omalla vastuullaan ja omaan lukuunsa, eikä niitä pidetä osana 
EKPJ:n tehtäviä. 
15 artikla  
Velvollisuus laatia kertomuksia  
15.1 EKP laatii ja julkaisee kertomuksia EKPJ:n toiminnasta vähintään neljännesvuosittain.  
15.2 EKPJ:n konsolidoitu tase julkistetaan viikoittain.  
15.3 Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 284 artiklan 3 kohdan mukaisesti EKP 
esittää vuosittain Euroopan parlamentille, neuvostolle ja komissiolle sekä Eurooppa-neuvostolle ker ­
tomuksen EKPJ:n toiminnasta sekä edellisen ja kuluvan vuoden rahapolitiikasta.  
15.4 Tässä artiklassa tarkoitetut kertomukset ja tiedot toimitetaan kaikkien asiasta kiinnostuneiden 
käyttöön veloituksetta.  
16 artikla  
Setelit  
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 128 artiklan 1 kohdan mukaisesti EKP:n neuvos ­
tolla on yksinoikeus antaa lupa eurosetelien liikkeeseen laskemiseen unionissa. EKP ja kansalliset 
keskuspankit voivat laskea liikkeeseen seteleitä. Ainoastaan EKP:n ja kansallisten keskuspankkien 
liikkeeseen laskemat setelit ovat laillisina maksuvälineinä kelpaavia seteleitä unionissa.  
EKP noudattaa, siinä määrin kuin mahdollista, olemassa olevia seteleiden liikkeeseen laskemista ja 
ulkoasua koskevia käytäntöjä.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/237
IV LUKU  
EKPJ:N RAHAPOLIITTISET TEHTÄVÄT JA TOIMET 
17 artikla  
EKP:ssa ja kansallisissa keskuspankeissa olevat tilit  
Toimiensa toteuttamiseksi EKP ja kansalliset keskuspankit voivat avata tilejä luottolaitoksille, julkis ­
yhteisöille ja muille markkinaosapuolille ja hyväksyä vakuudeksi omaisuutta, mukaan luettuina arvo- 
osuusmuodossa olevat arvopaperit.  
18 artikla  
Avomarkkina- ja luottotoimet  
18.1 EKPJ:n tavoitteiden saavuttamiseksi ja sen tehtävien hoitamiseksi EKP ja kansalliset keskus ­
pankit voivat: 
— toimia rahoitusmarkkinoilla joko ostamalla ja myymällä suoraan (avistakauppana tai termii ­
nikauppana) tai takaisinostosopimuksella taikka antamalla tai ottamalla lainaksi euro- tai muun valuutan määräisiä saatavia ja siirtokelpoisia arvopapereita sekä jalometalleja;  
— tehdä luottotoimia luottolaitosten ja muiden markkinaosapuolten kanssa; luottoa annettaessa 
vakuuksien on oltava riittävät.  
18.2 EKP määrittelee omien avomarkkina- ja luottotoimiensa sekä kansallisten keskuspankkien 
avomarkkina- ja luottotoimien yleiset periaatteet, mukaan lukien sellaisista edellytyksistä tiedottami
­
sen periaatteet, joiden vallitessa ne ovat valmiita toteuttamaan kyseisiä toimia.  
19 artikla  
Vähimmäisvarannot  
19.1 Jollei 2 artiklasta muuta johdu, EKP voi rahapolitiikan tavoitteiden saavuttamiseksi vaatia 
jäsenvaltioihin sijoittautuneita luottolaitoksia pitämään vähimmäisvarantoa EKP:ssa ja kansallisissa 
keskuspankeissa. EKP:n neuvosto voi vahvistaa vaadittujen vähimmäisvarantojen laskentaperustetta 
ja määräytymistä koskevat säännöt. Jollei näitä noudateta, EKP:lla on oikeus periä sakkokorko ja 
määrätä muita vaikutukseltaan vastaavia seuraamuksia.  
19.2 Tämän artiklan soveltamiseksi neuvosto määrittelee 41 artiklassa määrätyn menettelyn mu ­
kaisesti perustan vähimmäisvarannolle ja suurimman sallitun varannon ja sen perustan välisen suh ­
teen sekä aiheelliset seuraamukset määräysten noudattamatta jättämisestä.FI C 83/238 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
20 artikla  
Muut rahapolitiikan ohjauskeinot  
EKP:n neuvosto voi päättää kahden kolmasosan enemmistöllä annetuista äänistä muiden sellaisten 
rahapolitiikan ohjausmenetelmien käyttämisestä, joita se 2 artikla huomioon ottaen pitää aiheellisina.  
Jos näistä menetelmistä aiheutuu velvoitteita kolmansille, neuvosto määrittelee niiden soveltamisalan 
41 artiklassa määrätyn menettelyn mukaisesti.  
21 artikla  
Toimet julkisyhteisöjen kanssa  
21.1 Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 123 artiklan mukaisesti tilinylitysoike ­
udet ja muut sellaiset luottojärjestelyt EKP:ssa tai jäsenvaltioiden keskuspankeissa unionin toimielinten 
tai laitosten, jäsenvaltioiden keskushallintojen, alueellisten, paikallisten tai muiden viranomaisten, 
muiden julkisoikeudellisten laitosten tai julkisten yritysten hyväksi ovat kiellettyjä samoin kuin se, 
että EKP tai kansalliset keskuspankit hankkivat suoraan niiltä velkasitoumuksia.  
21.2 EKP ja kansalliset keskuspankit voivat toimia 21.1 artiklassa tarkoitettujen toimielinten, 
laitosten ja yhteisöjen verojen ja maksujen välittäjinä.  
21.3 Tätä artiklaa ei sovelleta julkisessa omistuksessa oleviin luottolaitoksiin, vaan keskuspankki ­
rahoitusta myöntäessään kansalliset keskuspankit ja EKP kohtelevat niitä samalla tavoin kuin yksi ­
tyisessä omistuksessa olevia luottolaitoksia.  
22 artikla  
Selvitys- ja maksujärjestelmät  
EKP ja kansalliset keskuspankit voivat tarjota järjestelyjä ja EKP voi antaa asetuksia selvitys- ja 
maksujärjestelmien tehokkuuden ja vakauden varmistamiseksi unionissa ja kolmansien maiden 
kanssa.  
23 artikla  
Unionin ulkopuoliset toimet  
EKP ja kansalliset keskuspankit voivat:  
— luoda suhteet kolmansien maiden keskuspankkeihin ja rahoituslaitoksiin sekä tarvittaessa kansain ­
välisiin järjestöihin;  
— ostaa ja myydä avista- tai termiinikaupalla kaikenlaisia valuuttasaamisia ja jalometalleja. Ilmaisulla 
’valuuttasaamiset’ tarkoitetaan arvopapereita ja kaikkia muita saatavia minkä tahansa maan valuu ­
tan tai laskentayksikön määräisinä riippumatta siitä, missä muodossa ne ovat;FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/239
— pitää hallussaan ja hoitaa tässä artiklassa tarkoitettuja varoja;  
— suorittaa kaikenlaisia pankkitoimia kolmansien maiden ja kansainvälisten järjestöjen kanssa, mu ­
kaan luettuina anto- ja ottolainaus.  
24 artikla  
Muut toimet  
Tehtävistään johtuvien toimien lisäksi EKP ja kansalliset keskuspankit voivat suorittaa hallintoaan tai 
henkilöstöään palvelevia toimia.  
V LUKU  
TOIMINNAN VAKAUDEN VALVONTA 
25 artikla  
Toiminnan vakauden valvonta  
25.1 EKP voi antaa lausuntoja neuvostolle, komissiolle ja jäsenvaltioiden toimivaltaisille viran ­
omaisille, ja nämä voivat kuulla sitä unionin sellaisen lainsäädännön soveltamisalasta ja soveltami ­
sesta, joka koskee luottolaitosten toiminnan vakauden valvontaa ja rahoitusjärjestelmän vakautta.  
25.2 Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 127 artiklan 6 kohdan nojalla annettujen 
neuvoston asetusten mukaisesti EKP voi suorittaa erityistehtäviä, jotka koskevat luottolaitosten sekä 
muiden rahoituslaitosten kuin vakuutusyritysten toiminnan vakauden valvontaan liittyvää politiikkaa.  
VI LUKU  
EKPJ:N TALOUTTA KOSKEVAT MÄÄRÄYKSET  
26 artikla  
Tilinpito  
26.1 EKP:n ja kansallisten keskuspankkien tilikausi alkaa ensimmäisenä päivänä tammikuuta ja 
päättyy viimeisenä päivänä joulukuuta.  
26.2 EKP:n tilinpäätöksen laatii johtokunta EKP:n neuvoston määrittämien periaatteiden mukai ­
sesti. EKP:n neuvosto hyväksyy tilinpäätöksen, ja sen jälkeen se julkistetaan.  
26.3 Analysoimiseen ja johtamiseen liittyviä tarpeita varten johtokunta laatii EKPJ:n konsolidoidun 
taseen, johon sisältyvät EKPJ:ään kuuluvat kansallisten keskuspankkien saamiset ja velat.FI C 83/240 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
26.4 Tämän artiklan soveltamiseksi EKP:n neuvosto vahvistaa tarvittavat säännöt kansallisten kes ­
kuspankkien kirjanpidon ja niiden toimintaa koskevien tietojen standardoimiseksi.  
27 artikla  
Tilintarkastus  
27.1 EKP:n ja kansallisten keskuspankkien tilit tarkastaa tehtävään nimetyt EKP:n neuvoston suo ­
sittelemat ja neuvoston hyväksymät riippumattomat ulkopuoliset tilintarkastajat. Tilintarkastajilla on 
täydet valtuudet tarkastaa EKP:n ja kansallisten keskuspankkien koko kirjanpito ja kaikki tilit sekä 
saada kaikki tiedot niiden toimista.  
27.2 Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 287 artiklan määräykset koskevat ainoas ­
taan EKP:n hallinnon tehokkuuden arviointia.  
28 artikla  
EKP:n oma pääoma  
28.1 EKP:n oma pääoma on 5 miljardia euroa. EKP:n neuvosto voi korottaa pääomaa päätöksellä, 
joka tehdään 10.3 artiklassa tarkoitetulla määräenemmistöllä niissä rajoissa ja sellaisin ehdoin, jotka neuvosto vahvistaa 41 artiklassa määrätyn menettelyn mukaisesti.  
28.2 Ainoastaan kansalliset keskuspankit voivat merkitä ja pitää hallussaan EKP:n pääomaa. Pää
­
oma merkitään 29 artiklan mukaisesti määritetyn jakoperusteen mukaisesti.  
28.3 EKP:n neuvosto vahvistaa 10.3 artiklassa määrätyllä määräenemmistöllä maksettavan pää ­
oman määrän ja maksutavan.  
28.4 Jollei 28.5 artiklasta muuta johdu, kansallisten keskuspankkien osuuksia EKP:n merkitystä 
pääomasta ei voida luovuttaa, antaa vakuudeksi tai ulosmitata.  
28.5 Jos 29 artiklassa tarkoitettua jakoperustetta muutetaan, kansalliset keskuspankit suorittavat 
keskinäisiä pääoman osuuksien siirtoja siinä määrin kuin on tarpeen sen varmistamiseksi, että 
osuuksien jakauma vastaa uutta jakoperustetta. EKP:n neuvosto vahvistaa näitä siirtoja koskevat 
yksityiskohtaiset säännöt.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/241
29 artikla  
Pääoman merkitsemisen jakoperuste  
29.1 EKP:n pääoman merkitsemisen jakoperuste, joka ensimmäisen kerran vahvistettiin EKPJ:n 
perustamisen yhteydessä vuonna 1998, määritetään antamalla jokaiselle kansalliselle keskuspankille 
painoarvo, joka on seuraavien tekijöiden summa:  
— 50 prosenttia kyseisen jäsenvaltion osuudesta unionin väkiluvusta viimeistä edellisenä vuonna 
ennen EKPJ:n perustamista;  
— 50 prosenttia kyseisen jäsenvaltion osuudesta unionin markkinahintaisesta bruttokansantuot ­
teesta, sellaisena kuin se on ollut viitenä viimek si kuluneena toiseksi viimeistä vuotta ennen 
EKPJ:n perustamista edeltävänä vuotena.  
Prosenttiosuuden pyöristetään alas- tai ylöspäin lähimpään 0,0001 prosenttiyksikön kerrannaiseen.  
29.2 Komissio laatii tämän artiklan soveltamiseksi tarvittavat tilastotiedot neuvoston 41 artiklassa 
määrätyn menettelyn mukaisesti vahvistamien sääntöjen mukaisesti.  
29.3 Kansallisille keskuspankeille osoitetut painoarvot tarkistetaan joka viides vuosi EKPJ:n perus ­
tamisen jälkeen 29.1 artiklan määräyksiä vastaavasti. Tarkistettu jakoperuste tulee voimaan seuraavan vuoden ensimmäisenä päivänä.  
29.4 EKP:n neuvosto toteuttaa kaikki muut tämän artiklan soveltamisen edellyttämät toimenpiteet.  
30 artikla
 
Valuuttavarantosaamisten siirto EKP:lle  
30.1 Kansalliset keskuspankit siirtävät EKP:lle 50 miljardia euroa vastaavaan määrään asti, muita 
valuuttavarantosaamisia kuin jäsenvaltioiden valuuttoja, euroja, Kansainvälisen valuuttarahaston va ­
ranto-osuuksia ja erityisiä nosto-oikeuksia, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 28 artiklan soveltamista. 
EKP:n neuvosto päättää, kuinka suuri osuus EKP:lle siirretään sen perustamisen jälkeen ja kuinka suuri 
määrä sille siirretään myöhemmin. EKP:lla on täysi oikeus pitää hallussaan ja hoitaa sille siirrettyjä 
valuuttavarantosaamisia ja käyttää niitä tässä perussäännössä vahvistettuihin tarkoituksiin.  
30.2 Jokaisen keskuspankin osuus vahvistetaan suhteessa sen osuuteen EKP:n merkitystä pää ­
omasta.  
30.3 EKP hyvittää jokaista kansallista keskuspankkia saatavalla, joka vastaa sen osuutta. EKP:n 
neuvosto määrittää saatavan valuuttalajin ja sille maksettavan tuoton.  
30.4 EKP voi 30.2 artiklan mukaisesti vaatia 30.1 artiklassa vahvistetun määrän ylittäviä valuut ­
tavarantosaamisia niissä rajoissa ja sellaisin ehdoin, jotka neuvosto vahvistaa 41 artiklassa määrätyn 
menettelyn mukaisesti.FI C 83/242 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
30.5 EKP voi pitää hallussaan ja hoitaa Kansainvälisen valuuttarahaston varanto-osuuksia ja eri ­
tyisiä nosto-oikeuksia ja huolehtia näiden varojen yhdistämisestä.  
30.6 EKP:n neuvosto toteuttaa kaikki muut tämän artiklan soveltamisen edellyttämät toimenpiteet.  
31 artikla  
Kansallisten keskuspankkien hallussa olevat valuuttavarantosaamiset  
31.1 Kansalliset keskuspankit saavat suorittaa toimia kansainvälisiin järjestöihin kohdistuvien vel ­
voitteidensa täyttämiseksi 23 artiklan mukaisesti.  
31.2 EKP:n lupa tarvitaan kaikkiin muihin sellaisiin valuuttasaamisiin liittyviin toimiin, jotka jäävät 
jäljelle kansallisiin keskuspankkeihin 30 artiklassa tarkoitettujen siirtojen jälkeen sekä jäsenvaltioiden 
valuuttamääräisin käyttövaroin toteuttamiin toimiin, jos ne ylittävät tietyn, 31.3 artiklan mukaisesti 
vahvistettavan määrän, sen varmistamiseksi, että ne ovat yhdenmukaisia unionin valuutta- ja raha ­
politiikan kanssa.  
31.3 EKP:n neuvosto antaa suuntaviivat näiden toimien helpottamiseksi.  
32 artikla  
Kansallisten keskuspankkien rahoitustulon jakaminen  
32.1 Kansalliselle keskuspankille EKPJ:n rahapoliittisten tehtävien hoidon yhteydessä kertyvä tulo, 
jäljempänä ’rahoitustulo’, jaetaan kunkin tilikauden lopussa tämän artiklan mukaisesti.  
32.2 Kunkin kansallisen keskuspankin rahoitustulo vastaa sitä vuotuista tuloa, joka sille kertyy 
niistä saamisista, jotka vastaavat liikkeeseen laskettuja seteleitä ja luottolaitosten tekemistä talletuksista 
johtuvia sitoumuksia. Kansalliset keskuspankit yksilöivät nämä varat EKP:n neuvoston vahvistamien 
suuntaviivojen mukaisesti.  
32.3 Jos EKP:n neuvosto euron käyttöönoton jälkeen katsoo, että kansallisten keskuspankkien 
taseiden rakenteen vuoksi ei voida soveltaa 32.2 artiklaa, se voi päättää määräenemmistöllä, että 
32.2 artiklasta poiketen rahoitustulo lasketaan enintään viiden vuoden ajan toisen menetelmän 
mukaisesti.  
32.4 Kunkin kansallisen keskuspankin rahoitustulosta vähennetään määrä, joka vastaa kyseisen 
keskuspankin luottolaitosten 19 artiklan mukaisesti tekemille talletuksille maksamaa korkoa.  
EKP:n neuvosto voi päättää, että kansallisille keskuspankeille korvataan setelien liikkeeseen laskemi ­
sesta aiheutuneet kulut tai, poikkeuksellisissa olosuhteissa, EKPJ:n lukuun toteutetuista rahapoliittisista toimista aiheutuneet erityiset tappiot. EKP:n neuvosto päättää, missä muodossa korvaus on asianmu
­
kaista antaa; nämä määrät voidaan vähentää kansallisista keskuspankeista saatavasta rahoitustulosta.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/243
32.5 Kansallisten keskuspankkien rahoitustulon summa jaetaan niiden kesken suhteessa niiden 
maksamiin osuuksiin EKP:n pääomasta, jollei EKP:n neuvoston 33.2 artiklan mukaisesti tekemistä 
päätöksistä muuta johdu.  
32.6 EKP hoitaa rahoitustulon jakauman loppusummien selvityksen ja siihen liittyvät maksut 
EKP:n neuvoston vahvistamien suuntaviivojen mukaisesti.  
32.7 EKP:n neuvosto toteuttaa kaikki muut tämän artiklan soveltamisen edellyttämät toimenpiteet.  
33 artikla  
EKP:n nettovoittojen ja -tappioiden jakaminen  
33.1 EKP:n nettovoitto siirretään seuraavalla tavalla:  
a) EKP:n neuvoston vahvistama määrä, joka saa olla enintään 20 prosenttia nettovoitosta, siirretään 
yleisrahastoon 100 prosenttia pääomasta vastaavaan määrään;  
b) jäljelle jäävä nettovoitto jaetaan EKP:n osakkaiden kesken suhteessa niiden maksamiin osuuksiin.  
33.2 Jos EKP:n tulos on tappiollinen, tappio katetaan EKP:n yleisrahastosta ja tarvittaessa 
32.5 artiklan mukaisesti EKP:n neuvoston päätöksellä kyseisen tilikauden rahoitustulolla suhteessa 
kansallisille keskuspankeille kohdennettuun määrään ja enintään tähän määrään asti.  
VII LUKU  
YLEISET MÄÄRÄYKSET  
34 artikla  
Oikeudelliset säädökset  
34.1 Euroopan unionin toiminnasta tehdyn 132 artiklan mukaisesti EKP:  
— antaa asetuksia siinä laajuudessa kuin se on tarpeen EKPJ:n perussäännön 3.1 artiklan ensimmäi ­
sessä luetelmakohdassa taikka 19.1, 22 tai 25.2 artiklassa tarkoitettujen tehtävien suorittamiseksi 
sekä tapauksissa, joista säädetään 41 artiklassa tarkoitetuissa neuvoston säädöksissä;  
— tekee päätökset, jotka ovat tarpeen EKPJ:lle perussopimuksilla sekä EKPJ:n perussäännöllä uskot ­
tujen tehtävien suorittamiseksi;  
— antaa suosituksia ja lausuntoja.  
34.2 EKP voi päättää julkistaa päätöksensä, suosituksensa ja lausuntonsa.FI C 83/244 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
34.3 Niissä rajoissa ja sellaisin ehdoin, jotka neuvosto vahvistaa 41 artiklassa määrättyä menettelyä 
noudattaen, EKP voi määrätä yrityksille sakkoja tai uhkasakkoja, jollei sen antamia asetuksia tai 
tekemiä päätöksiä noudateta.  
35 artikla  
Tuomioistuinvalvonta ja siihen liittyvät kysymykset  
35.1 Euroopan unionin tuomioistuin voi käsitellä tai tulkita EKP:n toimenpiteitä tai laiminlyöntejä 
perussopimuksissa määrätyissä tapauksissa ja siinä määrätyin edellytyksin. EKP voi nostaa kanteen 
tässä sopimuksessa määrätyissä tapauksissa ja siinä määrätyin edellytyksin.  
35.2 Yhtäältä EKP:n ja toisaalta sen velkojien, velallisten tai muiden henkilöiden väliset riidat 
ratkaistaan toimivaltaisissa kansallisissa tuomioistuimissa, jollei toimivaltaa ole uskottu Euroopan 
unionin tuomioistuimelle.  
35.3 EKP:n vastuu määräytyy Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 340 artiklan 
mukaisesti. Kansallisten keskuspankkien vastuu määräytyy kulloinkin kyseessä olevan kansallisen 
lainsäädännön mukaisesti.  
35.4 Euroopan unionin tuomioistuimella on toimivalta ratkaista asia EKP:n tekemässä tai sen 
puolesta tehdyssä julkis- tai yksityisoikeudellisessa s opimuksessa olevan välityslausekkeen nojalla.  
35.5 EKP:n päätöksen asian saattamisesta Euroopan unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi tekee 
EKP:n neuvosto.  
35.6 Euroopan unionin tuomioistuimella on toimivalta ratkaista riidat, jotka koskevat kansalliselle 
keskuspankille perussopimuksissa ja perussäännössä määrättyjen velvollisuuksien täyttämistä. Jos EKP 
katsoo, että kansallinen keskuspankki on laiminlyönyt sille perussopimuksissa ja tässä perussäännössä 
määrätyn velvollisuuden, se antaa asiasta lausunnon perusteluineen varattuaan keskuspankille, jota asia koskee, tilaisuuden esittää huomautuksensa. Jos kansallinen keskuspankki, jota asia koskee, ei 
noudata lausuntoa EKP:n asettamassa määräajassa, EKP voi saattaa asian Euroopan unionin tuomiois
­
tuimen käsiteltäväksi.  
36 artikla  
Henkilöstö  
36.1 EKP:n neuvosto vahvistaa johtokunnan ehdotuksesta EKP:n henkilöstöä koskevat palvelus ­
suhteen ehdot.  
36.2 Euroopan unionin tuomioistuimella on toimivalta ratkaista EKP:n ja sen henkilöstön väliset 
riidat palvelussuhteen ehdoissa määrätyin rajoituksin ja edellytyksin.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/245
37 artikla  (aiempi 38 artikla)  
Salassapitovelvollisuus  
37.1. EKP:n tai kansallisen keskuspankin päätöksentekoelimen jäsen tai sen henkilöstöön kuuluva 
ei saa, tehtävänsä päätyttyäkään, ilmaista salassapitovelvollisuuden piiriin kuuluvia tietoja.  
37.2. Henkilöt, joilla on käytettävissään unionin lainsäädännön mukaan salassa pidettäviä tietoja, 
ovat tämän lainsäädännön alaisia.  
38 artikla  (aiempi 39 artikla)  
Nimenkirjoittajat  
EKP:a suhteessa kolmansiin oikeudellisesti velvoittavat sitoumukset tekee johtokunnan puheenjohtaja 
tai kaksi johtokunnan jäsentä taikka EKP:n henkilöstöön kuuluvat kaksi jäsentä, jotka puheenjohtaja 
on asianmukaisesti valtuuttanut EKP:n nimen kirjoittamiseen.  
39 artikla  (aiempi 40 artikla)  
Erioikeudet ja vapaudet  
EKP:lla on jäsenvaltioiden alueella tehtäviensä suorittamisen edellyttämät erioikeudet ja vapaudet 
Euroopan yhteisöjen yhteisen neuvoston ja yhteisen komission perustamisesta tehtyyn sopimukseen 
liitetyssä Euroopan unionin erioikeuksista ja vapauksista tehdyssä pöytäkirjassa määritellyin edelly ­
tyksin.  
VIII LUKU  
PERUSSÄÄNNÖN TARKISTAMINEN JA TÄYDENTÄVÄ LAINSÄÄDÄNTÖ  
40 artikla  (aiempi 41 artikla)  
Yksinkertaistettu tarkistusmenettely  
40.1 Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 129 artiklan 3 kohdan mukaisesti Euroo ­
pan parlamentti ja neuvosto voivat tarkistaa tämän perussäännön 5.1, 5.2, 5.3, 17, 18, 19.1, 22, 23, 
24, 26, 32.2, 32.3, 32.4 ja 32.6 artiklaa, 33.1 artiklan a alakohtaa sekä 36 artiklaa tavallista lain ­
säätämisjärjestystä noudattaen joko EKP:n suosituksesta ja komissiota kuultuaan taikka komission ehdotuksesta ja EKP:a kuultuaan.  
40.2. Eurooppa-neuvosto voi joko Euroopan keskuspankin suosituksesta ja Euroopan parlamenttia 
ja komissiota kuultuaan tai komission suosituksesta ja Euroopan parlamenttia ja Euroopan keskus
­
pankkia kuultuaan tehdä yksimielisesti päätöksen, jolla muutetaan 10.2 artiklaa Nämä muutokset 
tulevat voimaan vasta sen jälkeen, kun jäsenvaltiot ovat hyväksyneet ne valtiosääntöjensä mukaisesti.FI C 83/246 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
40.3 EKP:n tämän artiklan nojalla antama suositus edellyttää EKP:n neuvoston yksimielistä pää ­
töstä. 
41 artikla  (aiempi 42 artikla)  
Täydentävä lainsäädäntö  
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 129 artiklan 5 kohdan mukaisesti neuvosto 
antaa, joko komission ehdotuksesta sekä Euroopan parlamenttia ja EKP:a kuultuaan taikka EKP:n 
suosituksesta sekä Euroopan parlamenttia ja komissiota kuultuaan, tämän perussäännön 4, 5.4, 19.2, 20, 28.1, 29.2, 30.4 ja 34.3 artiklassa tarkoitetut säännökset.
 
IX LUKU  
SIIRTYMÄMÄÄRÄYKSET JA MUUT EKPJ:ÄÄ KOSKEVAT MÄÄRÄYKSET  
42 artikla  (aiempi 43 artikla)  
Yleiset määräykset  
42.1 Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 139 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta 
poikkeuksesta seuraa, että seuraavissa tämän perussäännön artikloissa ei anneta mitään oikeuksia eikä aseteta mitään velvollisuuksia sille jäsenvaltiolle, jota asia koskee: 3, 6, 9.2, 12.1, 14.3., 16, 18, 19, 20, 22, 23, 26.2, 27, 30, 31, 32, 33, 34, ja 49.  
42.2 Jäsenvaltioiden kansalliset keskuspankit, joita koskee mainitun sopimuksen 139 artiklan 1 
kohdassa tarkoitettu poikkeus, säilyttävät toimivaltansa rahapolitiikan alalla kansallisen lainsäädännön 
mukaisesti.  
42.3 Tämän perussäännön 3, 11.2 ja 19 artiklassa ’jäsenvaltioilla’ tarkoitetaan mainitun sopimuk
­
sen 139 artiklan 4 kohdan mukaisesti jäsenvaltioita, joiden rahayksikkö on euro.  
42.4 Tämän perussäännön 9.2, 10.2, 10.3, 12.1, 16, 17, 18, 22, 23, 27, 30, 31, 32, 33.2, ja 
49 artiklassa ’kansallisilla keskuspankeilla’ tarkoitetaan niiden jäsenvaltioiden keskuspankkeja, joiden 
rahayksikkö on euro.  
42.5 Edellä 10.3 ja 33.1 artiklassa ’osakkailla’ tarkoitetaan jäsenvaltioiden keskuspankkeja, joiden 
rahayksikkö on euro.  
42.6 Edellä 10.3 ja 30.2 artiklassa ’merkityllä pääomalla’ tarkoitetaan sellaisten jäsenvaltioiden 
keskuspankkien osuutta EKP:n merkitystä pääomasta, joiden rahayksikkö on euro.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/247
43 artikla  (aiempi 44 artikla)  
EKP:n siirtymävaiheen tehtävät  
EKP huolehtii niistä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 141 artiklan 2 kohdassa 
tarkoitetuista ERI:n entisistä tehtävistä, jotka yhtä tai useampaa jäsenvaltiota koskevan poikkeuksen 
vuoksi on hoidettava vielä euron käyttöön ottamisen jälkeen.  
EKP antaa ohjeita mainitun sopimuksen 140 artiklassa tarkoitettujen poikkeusten kumoamisen val ­
mistelussa.  
44 artikla  (aiempi 45 artikla)  
EKP:n yleisneuvosto  
44.1 EKP:n kolmanneksi päätöksentekoelimeksi muodostetaan yleisneuvosto, sanotun kuitenkaan 
rajoittamatta Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 129 artiklan 3 kohdan soveltamista.  
44.2 Yleisneuvoston muodostavat EKP:n puheenjohtaja ja varapuheenjohtaja sekä kansallisten 
keskuspankkien pääjohtajat. Muut johtokunnan jäsenet voivat osallistua yleisneuvoston kokouksiin ilman äänioikeutta.  
44.3 Tämän perussäännön 46 artiklassa on täydellinen luettelo yleisneuvoston tehtävistä.  
45 artikla
 (aiempi 46 artikla)  
Yleisneuvoston työjärjestys  
45.1 EKP:n puheenjohtaja tai hänen estyneenä ollessaan varapuheenjohtaja johtaa EKP:n yleisneu ­
vostoa. 
45.2 Neuvoston puheenjohtaja ja yksi komission jäsen voivat osallistua yleisneuvoston kokouksiin 
ilman äänioikeutta.  
45.3 Puheenjohtaja valmistelee yleisneuvoston kokoukset.  
45.4 Poiketen siitä, mitä 12.3 artiklassa määrätään, yleisneuvosto vahvistaa työjärjestyksensä.  
45.5 EKP huolehtii yleisneuvoston sihteeristötehtävistä.  
46 artikla  (aiempi 47 artikla)  
Yleisneuvoston tehtävät  
46.1 Yleisneuvosto:  
— suorittaa 43 artiklassa tarkoitetut tehtävät;  
— myötävaikuttaa 4 ja 25.1 artiklassa tarkoitettuun neuvoa-antavaan toimintaan.FI C 83/248 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
46.2 Yleisneuvosto myötävaikuttaa:  
— 5 artiklassa tarkoitettujen tilastotietojen keräämiseen;  
— 15 artiklassa tarkoitettujen EKP:n toimintakertomusten laatimiseen;  
— 26 artiklan soveltamisessa tarvittavien 26.4 artiklassa tarkoitettujen sääntöjen laatimiseen;  
— 29.4 artiklassa tarkoitettujen kaikkien muiden toimenpiteiden toteuttamiseen, jotka ovat tarpeen 
29 artiklan soveltamiseksi;  
— 36 artiklassa tarkoitettujen EKP:n henkilöstöä koskevien palvelussuhteen ehtojen määrittelyyn.  
46.3 Yleisneuvosto myötävaikuttaa siihen valmistelutyöhön, joka on tarpeen, jotta niiden jäsen ­
valtioiden valuuttojen vaihtokurssit, joita koskee poikkeus, voidaan Euroopan unionin toiminnasta 
tehdyn sopimuksen 140 artiklan 3 kohdan mukaisesti kiinnittää peruuttamattomasti suhteessa eu ­
roon. 
46.4 EKP:n puheenjohtaja antaa yleisneuvostolle tiedon EKP:n neuvoston päätöksistä.  
47 artikla  (aiempi 48 artikla)  
EKP:n pääomaa koskevat siirtymämääräykset  
Jokaiselle kansalliselle keskuspankille annetaan 29.1 artiklan mukaisesti EKP:n pääoman merkitsemi ­
sen jakoperusteessa painoarvo. Poiketen siitä, mitä 28.3 artiklassa määrätään, niiden jäsenvaltioiden 
kansalliset keskuspankit, joita koskee poikkeus, eivät maksa osuuttaan merkitystä pääomasta, ellei 
yleisneuvosto päätä sellaisella enemmistöllä, joka edustaa vähintään kahta kolmasosaa EKP:n merki ­
tystä pääomasta ja vähintään puolta osakkaista, että EKP:n toimintakustannuksiin osallistumiseksi on 
maksettava vähimmäisprosentti osuudesta.  
48 artikla  (aiempi 49 artikla)  
EKP:n oman pääoman, vararahastojen ja varausten maksaminen myöhemmin  
48.1 Sen jäsenvaltion keskuspankki, jota koskeva poikkeus on kumottu, maksaa merkitsemänsä 
osuuden EKP:n pääomasta samassa suhteessa kuin muiden sellaisten jäsenvaltioiden keskuspankit, 
joiden rahayksikkö on euro, ja siirtää EKP:lle valuuttavarantosaamisia 30.1 artiklan mukaisesti. Siir ­
rettävä summa määräytyy kertomalla EKP:lle 30.1 artiklan mukaisesti jo siirrettyjen valuuttavaranto ­
saamisten euro-vasta-arvo kulloinkin voimassa olevaan vaihtokurssiin asianomaisen kansallisen kes ­
kuspankin merkitsemien osuuksien lukumäärän ja muiden kansallisten keskuspankkien jo maksamien 
osuuksien suhteella.  
48.2 Edellä 48.1 artiklassa määrättyjen mak sujen lisäksi keskuspankki, jota asia koskee, maksaa 
osuuden EKP:n vararahastoon, vararahastoja vastaaviin varauksiin sekä siihen erään, joka siirretään 
vararahastoon ja varauksiin ja joka vastaa tuloslaskelman loppusummaa 31 päivänä joulukuuta 
poikkeuksen kumoamista edeltävänä vuonna. Maksettava summa lasketaan kertomalla edelläFI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/249
määriteltyjen ja EKP:n vahvistetussa taseessa esitettyjen varojen yhteismäärä asianomaisen keskuspan ­
kin merkitsemien osuuksien määrän ja muiden keskuspankkien jo maksamien osuuksien määrän 
suhteella.  
48.3 Yhden tai useamman maan tullessa jäsenvaltioiksi ja niiden kansallisten keskuspankkien 
tullessa osaksi Euroopan keskuspankkijärjestelmää (EKPJ), Euroopan keskuspankin merkittyä pääomaa 
kasvatetaan ja EKP:lle siirrettävissä olevien valuuttavarantosaamisten enimmäismäärää korotetaan 
automaattisesti. Lisäys määritellään kertomalla voimassa olevat vastaavat määrät pääoman merkitse ­
misen mukautetun jakoperusteen puitteissa järjestelmään liittyvien kansallisten keskuspankkien paino ­
arvojen ja EKPJ:ssä jo jäseninä olevien kansallisten keskuspankkien painoarvojen suhteella. Kunkin kansallisen pankin painoarvo pääoman merkitsemisen jakoperusteessa lasketaan 29.1 artiklan mu
­
kaisesti ja 29.2 artiklaa noudattaen. Tilastotietoja varten käytettävien viitejaksojen on oltava samat kuin viimeisimmässä 29.3 artiklan mukaisessa painoarvojen viisivuotismukautuksessa käytetyt vii
­
tejaksot.  
49 artikla  (aiempi 52 artikla)  
Jäsenvaltioiden valuuttojen määräisten setelien vaihtaminen  
Vaihtokurssien lopullisen kiinnittämisen jälkeen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 
140 artiklan 3 kohdan mukaisesti EKP:n neuvosto toteuttaa tarvittavat toimenpiteet sen varmis ­
tamiseksi, että kansalliset keskuspankit vaihtavat vastaavaan pariarvoon niiden valuuttojen setelit, 
joiden vaihtokurssit on lopullisesti kiinnitetty.  
50 artikla  (aiempi 53 artikla)  
Siirtymätoimenpiteiden sovellettavuus  
Jos ja niin kauan kuin on jäsenvaltioita, joita koskee poikkeus, sovelletaan 42 ja 47 artiklaa.FI C 83/250 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
PÖYTÄKIRJA (N:o 5)  
EUROOPAN INVESTOINTIPANKIN 
PERUSSÄÄNNÖSTÄ  
KORKEAT SOPIMUSPUOLET,  jotka  
HALUAVAT  vahvistaa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 308 artiklassa tarkoitetun 
Euroopan investointipankin perussäännön,  
OVAT SOPINEET  seuraavista määräyksistä, jotka on liitetty Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja 
Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen:  
1 artikla  
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 308 artiklalla perustetun Euroopan investointi ­
pankin, jäljempänä ’pankki’, järjestäytymisessä sekä sen tehtävissä ja toiminnassa noudatetaan, mitä 
perussopimuksissa ja tässä perussäännössä määrätään.  
2 artikla  
Pankin tehtävästä määrätään Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 309 artiklassa.  
3 artikla  
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 308 artiklan mukaisesti pankin jäseniä ovat 
jäsenvaltiot.  
4 artikla  
1. Pankin pääoma on 164 808 169 000 euroa, jonka jäsenvaltiot merkitsevät seuraavasti:  
Saksa 26 649 532 500  
Ranska  26 649 532 500  
Italia  26 649 532 500  
Yhdistynyt kuningaskunta  26 649 532 500  
Espanja 15 989 719 500  
Belgia 7 387 065 000  
Alankomaat  7 387 065 000  
Ruotsi  4 900 585 500  
Tanska 3 740 283 000  
Itävalta  3 666 973 500  
Puola 3 411 263 500  
Suomi 2 106 816 000FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/251
Kreikka  2 003 725 500  
Portugali  1 291 287 000  
Tšekin tasavalta  1 258 785 500  
Unkari  1 190 868 500  
Irlanti  935 070 000  
Romania 863 514 500  
Slovakia 428 490 500  
Slovenia 397 815 000  
Bulgaria 290 917 500  
Liettua  249 617 500  
Luxemburg  187 015 500  
Kypros  183 382 000  
Latvia 152 335 000  
Viro 117 640 000  
Malta 69 804 000 
Jäsenvaltiot ovat vastuussa ainoastaan siihen määrään asti, joka on niiden osuus merkitystä ja mak ­
samattomasta pääomasta.  
2. Uuden jäsenen hyväksymisestä seuraa, että merkittyä pääomaa korotetaan summalla, joka 
vastaa uuden jäsenen tuomaa pääomaa.  
3. Valtuusto voi yksimielisesti päättää merkityn pääoman korottamisesta.  
4. Osuutta merkitystä pääomasta ei voida siirtää, antaa vakuudeksi tai ulosmitata.  
5 artikla  
1. Jäsenvaltiot maksavat merkittyä pääomaa määrällä, joka on keskimäärin 5 prosenttia 4 artiklan 
1 kohdassa määritetyistä summista.  
2. Jos merkittyä pääomaa korotetaan, valtuusto vahvistaa maksettavan osuuden ja maksujärjestelyt 
yksimielisellä päätöksellään. Käteismaksut suoritetaan yksinomaan euroina.  
3. Hallintoneuvosto voi vaatia merkityn pääoman jäljellä olevan määrän maksamista, jos se on 
välttämätöntä, jotta pankki voisi täyttää velvoitteensa.  
Kukin jäsenvaltio suorittaa maksunsa suhteessa osuuteensa merkitystä pääomasta.FI C 83/252 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
6 artikla  
(aiempi 8 artikla)  
Pankin hallintoa hoitavat ja pankkia johtavat valtuusto, hallintoneuvosto ja hallitus.  
7 artikla  
(aiempi 9 artikla)  
1. Valtuusto muodostuu jäsenvaltioiden nimeämistä ministereistä.  
2. Valtuusto vahvistaa pankin luotonantopolitiikan yleiset suuntaviivat unionin tavoitteiden mu ­
kaisesti.  
Se valvoo, että näitä suuntaviivoja noudatetaan.  
3. Lisäksi valtuusto:  
a) päättää merkityn pääoman korottamisesta 4 artiklan 3 kohdan ja 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti;  
b) määrittää 9 artiklan 1 kohdan soveltamiseksi rahoitusoperaatioihin sovellettavat periaatteet pankin 
tehtävän mukaisesti;  
c) käyttää 9 ja 11 artiklan mukaisia toimivaltuuksiaan nimittää ja erottaa hallintoneuvoston ja 
hallituksen jäsenet sekä 11 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan mukaisia toimivaltuuksiaan;  
d) päättää rahoituksen myöntämisestä kokonaan tai osittain muualla kuin jäsenvaltioiden alueilla 
toteutettaviin investointihankkeisiin 16 artiklan 1 kohdan mukaisesti;  
e) hyväksyy hallintoneuvoston laatiman vuosikertomuksen;  
f) hyväksyy vuosittaisen taseen sekä tuloslaskelman;  
g) käyttää sille tämän perussäännön nojalla annettuja muita valtuuksia ja toimivaltuuksia;  
h) hyväksyy pankin työjärjestyksen.  
4. Valtuustolla on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja tämän perussäännön 
nojalla toimivalta yksimielisesti päättää pankin toiminnan keskeyttämisestä tai tarvittaessa pankin 
asettamisesta selvitystilaan.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/253
8 artikla  
(aiempi 10 artikla  
Jollei tässä perussäännössä toisin määrätä, valtuusto tekee päätökset jäsentensä äänten enemmistöllä. 
Enemmistön on edustettava vähintään 50 prosenttia merkitystä pääomasta.  
Määräenemmistön edellytyksenä on 18 puoltavaa ääntä ja 68 prosenttia merkitystä pääomasta.  
Henkilökohtaisesti tai edustettuina läsnä olevien jäsenten pidättyminen äänestämästä ei estä valtuus ­
toa tekemästä ratkaisua, jonka edellytyksenä on yksimielisyys.  
9 artikla  
(aiempi 11 artikla)  
1. Hallintoneuvosto päättää rahoituksen myöntämisestä erityisesti lainojen ja takausten muodossa 
sekä lainojen ottamisesta; se vahvistaa lainojen korot, toimitusmaksut ja muut maksut. Se voi mää ­
räenemmistöllä tehdyn päätöksen perusteella siirtää tiettyjä toimivaltuuksiaan hallitukselle. Se mää ­
rittää toimivaltuuksien siirron edellytykset ja yksityiskohtaiset menettelyt ja valvoo sen toteuttamista.  
Hallintoneuvosto valvoo pankin hallinnon asianmukaisuutta ja huolehtii siitä, että pankkia johdetaan 
perussopimusten ja perussäännön sekä valtuuston vahvistamien yleisten suuntaviivojen mukaisesti.  
Kunkin varainhoitovuoden lopussa hallintoneuvoston on annettava valtuustolle kertomus sekä julkis ­
tettava se sen jälkeen, kun se on hyväksytty.  
2. Hallintoneuvostossa on 28 jäsentä ja 18 varajäsentä.  
Valtuusto nimittää hallintoneuvoston jäsenet viideksi vuodeksi kerrallaan siten, että jokainen jäsen ­
valtio sekä komissio nimeävät kukin yhden jäsenen.  
Valtuusto nimittää varajäsenet viideksi vuodeksi kerrallaan seuraavasti:  
— kaksi Saksan liittotasavallan nimeämää varajäsentä,  
— kaksi Ranskan tasavallan nimeämää varajäsentä,  
— kaksi Italian tasavallan nimeämää varajäsentä,  
— kaksi Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan nimeämää varajäsentä,  
— yhden Espanjan kuningaskunnan ja Portugalin tasavallan yhteisellä sopimuksella nimeämän va ­
rajäsenen,FI C 83/254 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
— yhden Belgian kuningaskunnan, Luxemburgin suurherttuakunnan ja Alankomaiden kuningaskun ­
nan yhteisellä sopimuksella nimeämän varajäsenen,  
— yhden Tanskan kuningaskunnan, Helleenien tasavallan, Irlannin ja Romanian yhteisellä sopimuk ­
sella nimeämän varajäsenen,  
— yhden Itävallan tasavallan, Suomen tasavallan ja Ruotsin kuningaskunnan yhteisellä sopimuksella 
nimeämän varajäsenen,  
— kolme Bulgarian tasavallan, Tšekin tasavallan, Viron tasavallan, Kyproksen tasavallan, Latvian 
tasavallan, Liettuan tasavallan, Unkarin tasavallan, Maltan tasavallan, Puolan tasavallan, Slovenian 
tasavallan ja Slovakian tasavallan yhteisellä sopimuksella nimeämää varajäsentä,  
— yhden komission nimeämän varajäsenen.  
Hallintoneuvosto valitsee jäsenistöönsä kuusi äänioikeutta vailla olevaa asiantuntijaa: kolme näistä 
jäseniksi ja kolme varajäseniksi.  
Jäsenet ja varajäsenet voidaan nimittää uudeksi toimikaudeksi.  
Työjärjestyksessä vahvistetaan hallintoneuvoston kokouksiin osallistumisen edellytykset sekä varajä ­
seniin ja asiantuntijoihin sovellettavat määräykset.  
Hallituksen puheenjohtaja tai hänen ollessaan estynyt joku varapuheenjohtajista toimii hallintoneu ­
voston puheenjohtajana, mutta ei osallistu äänestykseen.  
Hallintoneuvoston jäsenet valitaan henkilöistä, joiden riippumattomuus ja pätevyys on kiistaton; he 
vastaavat työstään yksinomaan pankille.  
3. Vain jos jäsen ei enää täytä niitä vaatimuksia, joita hänen tehtävänsä edellyttävät, valtuusto voi 
määräenemmistöllä erottaa hänet tehtävästään.  
Hallintoneuvosto eroaa, jos sen vuosikertomusta ei hyväksytä.  
4. Jos hallintoneuvoston jäsen kuolee tai hänet erotetaan taikka jos koko hallintoneuvosto eroaa, 
uusi jäsen tai uudet jäsenet nimitetään 2 kohdan määräyksiä noudattaen. Muulloin kuin koko 
hallintoneuvostoa uudelleen nimitettäessä jäsenen tilalle nimitetään uusi jäsen jäljellä olevaksi toimi ­
kaudeksi.  
5. Valtuusto vahvistaa hallintoneuvoston jäsenille maksettavat palkkiot. Valtuusto vahvistaa, min ­
kälainen toiminta on ristiriidassa jäsenen tai varajäsenen tehtävien kanssa.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/255
10 artikla  
(aiempi 12 artikla)  
1. Kullakin hallintoneuvoston jäsenellä on yksi ääni. Hän voi kaikissa tilanteissa siirtää äänensä 
jollekulle toiselle pankin työjärjestyksessä määrättävien yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti.  
2. Jollei tässä perussäännössä toisin määrätä, hallintoneuvoston päätökset tehdään vähintään sen 
äänioikeutettujen jäsenten, jotka edustavat vähintään 50:tä prosenttia merkitystä pääomasta, yhden 
kolmasosan enemmistöllä. Määräenemmistön edellytyksenä on 18 puoltavaa ääntä ja 68 prosenttia 
merkitystä pääomasta. Hallintoneuvoston päätösvaltaisuuden edellytyksenä olevasta jäsenmäärästä määrätään pankin työjärjestyksessä.  
11 artikla
 
(aiempi 13 artikla)  
1. Hallituksen muodostavat puheenjohtaja ja kahdeksan varapuheenjohtajaa, jotka valtuusto nimit ­
tää kuudeksi vuodeksi kerrallaan hallintoneuvoston ehdotuksesta. Heidät voidaan nimittää uudeksi 
toimikaudeksi.  
Valtuusto voi yksimielisesti muuttaa hallituksen jäsenmäärää.  
2. Hallintoneuvoston määräenemmistöllä tekemästä ehdotuksesta valtuusto voi puolestaan mää ­
räenemmistöllä erottaa hallituksen jäseniä.  
3. Hallitus vastaa puheenjohtajan alaisena ja hallintoneuvoston valvonnassa pankin juoksevien 
asioiden hoitamisesta.  
Se valmistelee hallintoneuvoston päätökset, erityisesti päätökset lainojen ottamisesta ja rahoituksen 
myöntämisestä ennen muuta lainojen ja takausten muodossa; se varmistaa näiden päätösten toimeen ­
panon. 
4. Hallitus antaa yksinkertaisella enemmistöllä lausuntonsa ehdotuksista, jotka koskevat lainojen 
ottamista ja rahoituksen myöntämistä erityisesti lainojen ja takausten muodossa.  
5. Valtuusto vahvistaa hallituksen jäsenille maksettavat palkkiot ja sen, minkälainen toiminta on 
ristiriidassa heidän tehtäviensä kanssa.  
6. Puheenjohtaja tai hänen ollessaan estynyt varapuheenjohtaja edustaa pankkia oikeudellisissa ja 
muissa asioissa.  
7. Pankin henkilöstö ovat puheenjohtajan alaisia. Puheenjohtaja ottaa ja erottaa henkilöstön. Hen ­
kilöstön valinnassa on henkilökohtaisten ominaisuuksien ja ammatillisen pätevyyden lisäksi otettava 
huomioon, että henkilöstö koostuu tasapuolisesti eri jäsenvaltioiden kansalaisista. Työjärjestyksessä 
määritetään elin, jolla on toimivalta hyväksyä henkilöstöön sovellettavat määräykset.FI C 83/256 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
8. Hallitus ja pankin henkilöstö ovat vastuussa yksinomaan pankille ja hoitavat tehtäviään täysin 
riippumattomina.  
12 artikla  
(aiempi 14 artikla)  
1. Komitea, jonka muodostavat valtuuston asianomaisten pätevyyden perusteella nimittämät kuusi 
jäsentä, tarkastaa, että pankin toiminta noudattaa parhaita pankkikäytäntöjä, ja vastaa pankin tilien 
tarkastuksesta.  
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu komitea tarkastaa vuosittain pankin toiminnan ja kirjanpidon 
asianmukaisuuden. Tätä varten se tarkastaa, että pankin toiminta on ollut tässä perussäännössä ja 
työjärjestyksessä vahvistettujen sääntöjen ja menettelyjen mukaista.  
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu komitea vahvistaa, että tilinpäätös ja kaikki hallintoneuvoston 
laatimaan tilinpäätökseen sisältyvä tilinpäätösinformaatio antavat luotettavan kuvan pankin rahoitus ­
asemasta sen varojen ja sitoumusten osalta sekä sen toiminnan tuloksista ja kassavirroista kyseisellä tilikaudella.  
4. Työjärjestyksessä määritellään 1 kohdassa tarkoitetun komitean jäseniltä vaadittava pätevyys 
sekä määritetään komitean toiminnan edellytykset ja yksityiskohtaiset menettelyt.  
13 artikla
 
(aiempi 15 artikla)  
Pankki asioi jäsenvaltion kanssa jäsenvaltion nimeämän viranomaisen välityksellä. Rahaliikennettä 
hoitaessaan pankki käyttää jäsenvaltion kansallista keskuspankkia tai muuta jäsenvaltion hyväksymää rahoituslaitosta.  
14 artikla
 
(aiempi 16 artikla)  
1. Pankki on yhteistyössä kaikkien vastaavilla aloilla toimivien kansainvälisten järjestöjen kanssa.  
2. Pankki pyrkii tarkoituksenmukaisiin yhteistyösuhteisiin niiden maiden pankkien ja rahoitus ­
laitosten kanssa, joihin sen toiminta ulottuu.  
15 artikla  
(aiempi 17 artikla)  
Valtuusto tulkitsee tai täydentää tämän perussäännön 7 artiklan nojalla vahvistamiaan suuntaviivoja 
niiden antamisen perustana olleiden edellytysten mukaisesti jäsenvaltion tai komission pyynnöstä taikka omasta aloitteestaan.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/257
16 artikla  
(aiempi 18 artikla)  
1. Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 309 artiklassa määritellyn tehtävänsä mu ­
kaisesti pankki myöntää rahoitusta erityisesti lainojen ja takuiden muodossa jäsenilleen taikka yksi ­
tyisille tai julkisille yrityksille investointeihin, jotka toteutetaan jäsenvaltioiden alueilla, jos rahoitusta 
ei voida järjestää kohtuullisin ehdoin muista lähteistä.  
Pankki voi kuitenkin valtuuston määräenemmistöllä tekemällä päätöksellä hallintoneuvoston ehdo ­
tuksesta, myöntää rahoitusta kokonaisuudessaan tai osittain muualla kuin jäsenvaltioiden alueilla 
toteutettaviksi tarkoitettuihin investointeihin.  
2. Lainat myönnetään, sikäli kuin mahdollista, vain jos myös muita rahoituslähteitä käytetään.  
3. Jos pankki myöntää lainan yritykselle tai muulle yhteisölle kuin jäsenvaltiolle, se asettaa lainan 
saannin ehdoksi sen jäsenvaltion takauksen, jonka alueella investointi toteutetaan, tai muut riittävät vakuudet taikka velallisen vakaan rahoitusaseman.  
Lisäksi hallintoneuvosto päättää 7 artiklan 3 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen valtuuston vahvis
­
tamien periaatteiden mukaisesti ja, jos Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 
309 artiklassa tarkoitettujen toimien toteuttaminen sitä vaatii, määräenemmistöllä sellaisen rahoituk ­
sen edellytyksistä ja sitä koskevista yksityiskohtaisista menettelyistä, johon liittyy erityinen riski ja jota 
sen vuoksi pidetään erityistoimena.  
4. Pankki voi taata julkisten tai yksityisten yritysten taikka yhteisöjen lainat, jotka on otettu 
sopimuksen 309 artiklassa tarkoitettujen hankkeiden toteuttamista varten.  
5. Pankin myöntämien lainojen ja sen antamien takausten kokonaismäärä saa olla enintään 250 
prosenttia merkityn pääoman, varausten, kohdentamattomien varausten ja jakamattoman voiton 
yhteismäärästä. Kyseisten erien yhteismäärä lasketaan vähentämällä määrä, joka vastaa kaikkien pan ­
kin merkitsemien osuuksien merkittyä yhteismäärää, riippumatta siitä, onko ne maksettu.  
Pankin osuuksien muodossa maksama määrä ei missään vaiheessa saa ylittää sen maksetun pääoman, 
varausten, kohdentamattomien varausten ja jakamattoman voiton vapaan osan kokonaismäärää.  
Pankin erityistoimiin, joista valtuusto ja hallintoneuvosto päättävät 3 kohdan mukaisesti, voidaan 
poikkeuksellisesti myöntää erityismäärärahoja varauksina.  
Tätä kohtaa sovelletaan myös pankin konsolidoituun tilinpäätökseen.  
6. Pankki suojautuu valuuttariskeiltä ottamalla laina- ja takaussopimuksiin aiheellisiksi katsomansa 
ehdot.FI C 83/258 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
17 artikla  
(aiempi 19 artikla)  
1. Pankin myöntämien lainojen korkotaso, toimitusmak sut ja muut maksut mukautetaan pääoma ­
markkinoilla vallitseviin olosuhteisiin ja lasketaan siten, että pankki voi niistä saamillaan tuloilla 
täyttää velvoitteensa, maksaa kulunsa ja kattaa riskinsä ja perustaa 22 artiklan mukaisesti vararahas ­
ton. 
2. Pankki ei myönnä koronalennusta. Jos koronalennus vaikuttaa suotavalta rahoitettavan inves ­
toinnin erityisluonteen vuoksi, asianomainen jäsenvaltio tai joku muu voi myöntää korkotukea, sikäli kuin se on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 107 artiklan määräysten mukaista.  
18 artikla
 
(aiempi 20 artikla)  
Pankki noudattaa rahoitustoiminnassaan seuraavia periaatteita:  
1. Se huolehtii siitä, että varoja käytetään unionin edun kannalta mahdollisimman järkevästi.  
Se voi myöntää lainoja ja antaa takauksia vain;  
a) jos korot ja kuoletukset saadaan hoidetuiksi toiminnasta saatavalla tuotolla kun kyse on tuotanto ­
yritysten toteuttamista investoinneista tai jos valtio, jossa investointi toteutetaan, sitoutuu vastaa ­
maan niistä taikka niiden hoito varmistetaan muilla tavoin, kun on kyse muista investoinneista; ja  
b) jos investoinnin toteuttaminen lisää taloudellista tuottavuutta yleensä ja edistää sisämarkkinoiden 
toteuttamista.  
2. Se ei hanki osuuksia yrityksistä eikä ota vastuuta niiden hallinnosta, ellei tämä ole välttämätöntä 
pankin oikeuksien turvaamiseksi sen varmistaessa saataviensa takaisinmaksun.  
Hallintoneuvosto päättää kuitenkin 7 artiklan 3 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen valtuuston 
vahvistamien periaatteiden mukaisesti ja, jos Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 309 artiklassa määrättyjen toimien toteuttaminen sitä vaatii, määräenemmistöllä kaupallisen yrityksen 
pääomaosuuksien hankkimista koskevista edellytyksistä ja sitä koskevista yksityiskohtaisista menette
­
lyistä, jos tämä on tarpeen investoinnin tai ohjelman rahoittamiseksi, yleensä lainan tai takauksen 
lisäksi.  
3. Se voi siirtää saatavansa pääomamarkkinoille ja tätä varten vaatia lainanottajiaan laskemaan 
liikkeeseen joukkovelkakirjoja tai muita arvopapereita.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/259
4. Pankki tai jäsenvaltiot eivät saa asettaa lainoille ehtoja, jotka edellyttävät lainaksi annettujen 
varojen käyttämistä jossakin tietyssä jäsenvaltiossa.  
5. Pankki voi asettaa lainojen ehdoksi, että hankkeista järjestetään kansainvälinen tarjouskilpailu.  
6. Pankki ei rahoita investointia eikä osallistu investoinnin rahoittamiseen, jos jäsenvaltio, jonka 
alueella investointi on toteutettava, vastustaa investointia.  
7. Lainanantotoimintansa lisäksi pankki voi antaa teknistä apua valtuuston määräenemmistöllä 
määrittämien edellytysten ja yksityiskohtaisten menettelyjen mukaisesti ja tämän perussäännön mää ­
räyksiä noudattaen.  
19 artikla  
(aiempi 21 artikla)  
1. Julkiset tai yksityiset yritykset tai yhteisöt voivat hakea rahoitusta suoraan pankilta. Rahoitusta 
voidaan hakea pankilta myös komission tai sen jäsenvaltion välityksellä, jonka alueella investointi 
aiotaan toteuttaa.  
2. Komission välityksellä jätetyistä hakemuksista pyydetään sen jäsenvaltion lausunto, jonka alu ­
eella investointi aiotaan toteuttaa. Jäsenvaltion välityksellä jätetyistä hakemuksista pyydetään komis ­
sion lausunto. Yrityksen suoraan jättämä hakemus saatetaan asianomaisen jäsenvaltion ja komission käsiteltäväksi.  
Asianomaisten jäsenvaltioiden ja komission on annettava lausuntonsa kahden kuukauden kuluessa. 
Jos vastausta ei saada tässä ajassa, pankki saa olettaa, ettei kyseistä investointia vastusteta.  
3. Hallintoneuvosto ratkaisee niitä rahoitustoimia koskevat asiat, jotka hallitus on saattanut sen 
käsiteltäviksi.  
4. Hallitus tutkii, ovatko sen käsiteltäviksi saatetut rahoitustoimet tämän perussäännön, etenkin 16 
ja 18 artiklan mukaisia. Jos hallitus puoltaa rahoitusta, se toimittaa asiaa koskevan ehdotuksen 
hallintoneuvostolle; hallitus voi myös asettaa puoltavalle lausunnolleen välttämättömiksi katsomiaan 
edellytyksiä. Jos hallitus vastustaa rahoituksen myöntämistä, se toimittaa asiakirjat hallintoneuvostolle 
lausuntonsa kanssa.  
5. Jos hallituksen lausunto on kielteinen, hallintoneuvosto voi vain yksimielisesti myöntää rahoi
­
tuksen.  
6. Jos komission lausunto on kielteinen, hallintoneuvosto voi vain yksimielisesti myöntää rahoi ­
tuksen; tällöin komission nimeämänä nimitetty jäsen ei osallistu äänestykseen.FI C 83/260 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
7. Jos sekä hallituksen että komission lausunto ovat kielteiset, hallintoneuvosto ei saa myöntää 
kyseistä rahoitusta.  
8. Jos hyväksyttyihin investointeihin liittyvän rahoituksen uudelleenjärjestely on perusteltua pankin 
oikeuksien ja etujen turvaamiseksi, hallitus toteuttaa viipymättä tarpeellisiksi katsomansa kiireelliset 
toimenpiteet ja tiedottaa tästä viipymättä hallintoneuvostolle.  
20 artikla  
(aiempi 22 artikla)  
1. Pankki lainaa tehtäviensä toteuttamiseksi tarvittavat varat pääomamarkkinoilta.  
2. Pankki voi lainata jäsenvaltioiden pääomamarkkinoilta näihin markkinoihin sovellettavan lain ­
säädännön mukaisesti.  
Sellaisen jäsenvaltion, jota koskee Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 139 artiklan 1 
kohdan mukainen poikkeus, toimivaltaiset laitokset voivat vastustaa tätä vain, jos kyseisen valtion pääomamarkkinoilla on pelättävissä vakavia häiriöitä.  
21 artikla
 
(aiempi 23 artikla)  
1. Pankki voi käyttää käytettävissään olevat varat, joita se ei välittömästi tarvitse velvoitteidensa 
täyttämiseksi, seuraavasti:  
a) se voi tehdä sijoituksia rahamarkkinoilla;  
b) se voi, jollei 18 artiklan 2 kohdan määräyksistä muuta johdu, ostaa ja myydä arvopapereita;  
c) se voi suorittaa muita tehtäväänsä kuuluvia rahoitustoimia.  
2. Hoitaessaan sijoituksiaan pankki ei harjoita valuutta-arbitraasia, ellei se ole ehdottoman välttä ­
mätöntä pankin lainaustoiminnan taikka sen liikkeeseenlaskemista lainoista tai antamista takauksista johtuvien velvoitteiden täyttämiseksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 23 artiklan määräysten sovel
­
tamista.  
3. Pankki toimii tässä artiklassa tarkoitetuilla aloilla yhteisymmärryksessä jäsenvaltioiden toimival ­
taisten viranomaisten tai kansallisten keskuspankkien kanssa.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/261
22 artikla  
(aiempi 24 artikla)  
1. Perustetaan asteittain vararahasto, joka on 10 prosenttia merkitystä pääomasta. Hallintoneu ­
vosto voi päättää lisärahastojen perustamisesta, jos se on perusteltua pankin sitoumusten kannalta. 
Kunnes vararahasto on täysimääräinen, sinne siirretään:  
a) sellaisista lainoista saadut korkotulot, jotka pankki on myöntänyt jäsenvaltioiden 5 artiklan mu ­
kaan maksettavista määristä, ja  
b) sellaisista lainoista saadut korkotulot, jotka pankki on myöntänyt a alakohdassa tarkoitettujen 
lainojen takaisinmaksusta saaduista varoista,  
sikäli kuin näitä korkotuloja ei tarvita pankin velvoitteiden täyttämiseen tai kulujen maksamiseen.  
2. Vararahaston varat on sijoitettava siten, että ne ovat milloin tahansa käytettävissä rahaston 
tarkoituksiin.  
23 artikla  
(aiempi 25 artikla)  
1. Pankki saa milloin tahansa muuttaa joksikin sellaisen jäsenvaltion valuutaksi, jonka rahayksikkö 
ei ole euro, ne varat, jotka sillä on hallussaan Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 
309 artiklassa määritellyn tehtävänsä mukaisten rahoitustoimien toteuttamista varten ja ottaen huo ­
mioon tämän perussäännön 21 artiklan määräykset. Jos pankilla on rahaa tai rahaksi muunnettavia 
varoja valuuttoina, joita se tarvitsee, se välttää tällaisia valuutanvaihtoja niin paljon kuin mahdollista.  
2. Pankki voi muuttaa jonkin sellaisen jäsenvaltion, jonka rahayksikkö ei ole euro, valuuttana 
olevat varansa kolmannen maan valuutaksi ainoastaan asianomaisen jäsenvaltion suostumuksella.  
3. Pankki voi vapaasti käyttää sitä osaa pääomastaan, joka on maksettu, sekä unionin ulkopuoli ­
silta markkinoilta lainattua valuuttaa.  
4. Jäsenvaltiot sitoutuvat asettamaan pankin velallisten käyttöön valuuttaa, jota ne tarvitsevat 
pankin myöntämien tai takaamien, jäsenvaltioiden alueella toteutettavia investointeja varten annettu ­
jen lainojen pääoman takaisinmaksuun ja korkojen maksuun.FI C 83/262 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
24 artikla  
(aiempi 26 artikla  
Jos jäsenvaltio ei täytä sille tämän perussäännön mukaan kuuluvia jäsenyysvelvoitteitaan, erityisesti 
velvoitettaan maksaa osuutensa merkitystä pääomasta tai kka huolehtia ottamiensa lainojen hoitami ­
sesta, valtuusto voi määräenemmistöllä tekemällään päätöksellä keskeyttää lainojen myöntämisen ja 
takausten antamisen kyseiselle jäsenvaltiolle tai sen kansalaisille.  
Tällainen päätös ei vapauta kyseistä jäsenvaltiota tai sen kansalaisia velvoitteista, joita niillä on 
pankkia kohtaan. 
25 artikla  
(aiempi 27 artikla)  
1. Jos valtuusto päättää keskeyttää pankin toiminnan, kaikki toiminta on lopetettava viipymättä, 
sellaisia toimia lukuun ottamatta, jotka ovat välttämättömiä pankin varojen käyttämisen, turvaamisen 
ja säilyttämisen sekä sitoumusten täyttämisen varmistamiseksi asianmukaisella tavalla.  
2. Jos pankki asetetaan selvitystilaan, valtuusto valitsee selvitysmiehet ja antaa heille ohjeet selvitys ­
menettelyn hoitamisesta. Se huolehtii henkilöstön oikeuksien suojaamisesta.  
26 artikla  
(aiempi 28 artikla)  
1. Pankilla on kaikissa jäsenvaltioissa laajin kansallisen lainsäädännön mukaan oikeushenkilöllä 
oleva oikeuskelpoisuus. Se voi erityisesti hankkia ja luovuttaa irtainta ja kiinteää omaisuutta sekä esiintyä kantajana ja vastaajana oikeudenkäynneissä.  
2. Pankin omaisuus on vapautettu kaikesta takavarikosta ja pakkolunastuksesta.  
27 artikla
 
(aiempi 29 artikla)  
Pankin ja sen velkojien, lainanottajien tai muiden väliset riidat ratkaistaan toimivaltaisessa kansallis ­
essa tuomioistuimessa, jollei Euroopan unionin tuomioistuimelle annetusta toimivallasta muuta johdu. Pankki voi tekemässään sopimuksessa sopia välitysmenettelyn käyttämisestä.  
Pankilla on oltava kotipaikka kussakin jäsenvaltiossa. Se voi kuitenkin sopimuksin määrätä erityisestä 
oikeuspaikasta.
 
Pankin omaisuutta ja varoja ei saa ulosmitata eivätkä ne saa olla pakkotäytäntöönpanon kohteena 
muutoin kuin tuomioistuimen päätöksellä.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/263
28 artikla  
(aiempi 30 artikla)  
1. Valtuusto voi yksimielisesti päättää perustaa tytäryhtiöitä tai muita yksikköjä, jotka ovat oikeus ­
henkilöitä ja taloudellisesti itsenäisiä.  
2. Valtuusto hyväksyy yksimielisesti 1 kohdassa tarkoitettujen laitosten perussäännön, jossa vah ­
vistetaan etenkin niiden tavoitteet, rakenne, pääoma, jäsenet, kotipaikka, varat, interventiokeinot, 
tarkastusta koskevat säännöt sekä niiden suhde pankin toimielimiin.  
3. Pankilla on toimivalta osallistua kyseisten laitosten hallintoon ja osallistua niiden pääoman 
merkitsemiseen aina valtuuston yksimielisesti vahvistamaan määrään asti.  
4. Edellä 1 kohdassa mainittuihin laitoksiin, sikäli kuin niihin sovelletaan unionin oikeutta, niiden 
toimielinten jäseniin heidän hoitaessaan tehtäviään ja niiden henkilöstöön sovelletaan Euroopan 
unionin erioikeuksista ja vapauksista tehtyä pöytäkirjaa samoin ehdoin ja samoin edellytyksin kuin 
pankkiin.  
Osinkoja, voitto-osuuksia tai näistä laitoksista muussa muodossa saatavia etuuksia, joihin muilla 
jäsenillä kuin Euroopan unionilla ja pankilla on oikeus, koskevat kuitenkin niihin sovellettavan lain ­
säädännön verotusta koskevat säännökset.  
5. Euroopan unionin tuomioistuin on toimivaltainen jäljempänä määrätyin rajoituksin käsittele ­
mään unionin lainsäädännön alaisen laitoksen toimielinten toimenpiteitä koskevat riidat. Tällaista 
toimenpidettä koskevan kanteen voi nostaa tällaisen laitoksen jäsen kyseisessä ominaisuudessaan 
tai jäsenvaltio Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 263 artiklassa määrätyin ehdoin.  
6. Valtuusto voi yksimielisesti päättää, että unionin lainsäädännön alaisen laitoksen henkilökun ­
taan sovelletaan pankin kanssa yhteisiä järjestelyjä laitoksen ja pankin sisäisiä menettelyjä noudattaen.FI C 83/264 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
PÖYTÄKIRJA (N:o 6)  
EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN JA TIETTYJEN 
ELINTEN, LAITOSTEN JA YKSIKKÖJEN KOTIPAIKAN 
SIJAINNISTA  
JÄSENVALTIOIDEN HALLITUSTEN EDUSTAJAT,  jotka  
OTTAVAT HUOMIOON  Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 341 artiklan ja Euroopan 
atomienergiayhteisön perustamissopimuksen 189 artiklan,  
PALAUTTAVAT MIELEEN JA VAHVISTAVAT  8 päivänä huhtikuuta 1965 tehdyn päätöksen ja rajoittamatta 
vastaisuudessa perustettavien toimielinten, elinten ja yksikköjen kotipaikkaa koskevia päätöksiä,  
OVAT SOPINEET  seuraavista määräyksistä, jotka liitetään Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen, 
Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen ja Euroopan atomienergiayhteisön perustamis ­
sopimukseen:  
Ainoa artikla  
a) Euroopan parlamentin kotipaikka on Strasbourg, jossa pidetään kaksitoista kuukausittaista täys ­
istuntoa, mukaan lukien talousarviota käsittelevä istunto. Ylimääräiset täysistunnot pidetään Brys ­
selissä. Euroopan parlamentin valiokunnat kokoontuvat Brysselissä. Euroopan parlamentin pää ­
sihteeristö ja sen osastot sijaitsevat edelleen Luxemburgissa.  
b) Neuvoston kotipaikka on Bryssel. Neuvosto pitää huhti-, kesä- ja lokakuussa istuntonsa Luxem ­
burgissa.  
c) Komission kotipaikka on Bryssel. Yksiköt, jotka luetellaan 8 päivänä huhtikuuta 1965 tehdyn 
päätöksen 7, 8 ja 9 artiklassa, sijaitsevat Luxemburgissa.  
d) Euroopan unionin tuomioistuimen kotipaikka on Luxemburg.  
e) Tilintarkastustuomioistuimen kotipaikka on Luxemburg.  
f) Talous- ja sosiaalikomitean kotipaikka on Bryssel.  
g) Alueiden komitean kotipaikka on Bryssel.  
h) Euroopan investointipankin kotipaikka on Luxemburg.  
i) Euroopan keskuspankin kotipaikka on Frankfurt.  
j) Euroopan poliisiviraston (Europol) kotipaikka on Haag.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/265
PÖYTÄKIRJA (N:o 7)  
EUROOPAN UNIONIN ERIOIKEUKSISTA JA 
VAPAUKSISTA  
KORKEAT SOPIMUSPUOLET, jotka 
KATSOVAT,  että Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 343 artiklan ja Euroopan atomie ­
nergiayhteisön (Euratom) toiminnasta tehden sopimuksen 191 artiklan mukaisesti Euroopan unionilla 
ja Euratomilla on jäsenvaltioiden alueella sellaiset erioikeudet ja vapaudet, jotka ovat tarpeen niiden 
tehtävien toteuttamiseksi,  
OVAT SOPINEET  seuraavista määräyksistä, jotka on liitetään Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen, 
Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen ja Euroopan atomienergiayhteisön perustamis ­
sopimukseen:  
I LUKU  
EUROOPAN UNIONIN OMAISUUS, VARAT JA LIIKETOIMET  
1 artikla  
Unionin tilat ja rakennukset ovat loukkaamattomia. Niihin ei saa kohdistaa etsintää, takavarikkoa, 
menettämisseuraamusta tai pakkolunastusta. Unionin omaisuus ja varat eivät voi olla minkään hal ­
linnollisen tai oikeudellisen pakkotoimenpiteen kohteena ilman unionin tuomioistuimen lupaa.  
2 artikla  
Unionin arkistot ovat loukkaamattomia.  
3 artikla  
Unioni, niiden varat, tulot ja muu omaisuus ovat vapautetut kaikista välittömistä veroista.  
Jäsenvaltioiden hallitusten on toteutettava aina kun se on mahdollista aiheelliset toimenpiteet hyvit ­
tääkseen tai maksaakseen takaisin irtaimen tai kiinteän omaisuuden hintaan sisältyvät välilliset verot 
ja myyntiverot, kun unioni suorittaa virkakäyttöönsä huomattavia hankintoja, joiden hintaan sisältyy 
tällaisia veroja. Näiden määräysten soveltaminen ei kuitenkaan saa johtaa kilpailun vääristymiseen 
unionissa.  
Vapautus ei koske sellaisia veroja ja maksuja, jotka ovat ainoastaan korvausta yleishyödyllisistä 
palveluista.FI C 83/266 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
4 artikla  
Unioni on vapautettu kaikista tulleista, tuonti- ja vientikielloista sekä tuonti- ja vientirajoituksista 
unionin virkakäyttöön tarkoitettujen tavaroiden osalta; tämän vapautuksen nojalla maahan tuotuja 
tavaroita ei saa luovuttaa maksua vastaan eikä ilmaiseksi sen maan alueella, johon ne on tuotu, 
muuten kuin tämän maan hallituksen kanssa sovituin edellytyksin.  
Myös unionin julkaisut ovat vapautetut tulleista, tuonti- ja vientikielloista sekä tuonti- ja vientirajoi ­
tuksista.  
II LUKU  
VIESTINTÄYHTEYDET JA KULKULUVAT  
5 artikla  
(aiempi 6 artikla)  
Kunkin jäsenvaltion alueella unionin toimielimet saavat virallisissa viestintäyhteyksissään sekä kaik ­
kien asiakirjojensa toimittamisessa saman kohtelun, jonka kyseinen valtio myöntää diplomaattisille edustustoilleen.  
Unionin toimielinten virallista kirjeenvaihtoa ja muita virallisia tiedonantoja ei saa sensuroida.  
6 artikla
 
(aiempi 7 artikla)  
Unionin toimielinten puheenjohtajat ja presidentit voivat myöntää unionin toimielinten jäsenille ja 
muulle henkilöstölle kulkulupia, joiden muodosta neuvosto päättää yksinkertaisella enemmistöllä ja 
jotka jäsenvaltioiden viranomaiset tunnustavat päteviksi matkustusasiakirjoiksi. Näitä kulkulupia an ­
netaan virkamiehille ja muulle henkilöstölle Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavissa henkilös ­
tösäännöissä ja unionin muuta henkilöstöä koskevissa palvelussuhteen ehdoissa vahvistetuin edelly ­
tyksin.  
Komissio voi tehdä sopimuksia näiden kulkulupien tunnustamiseksi päteviksi matkustusasiakirjoiksi 
kolmansien valtioiden alueella.  
III LUKU  
EUROOPAN PARLAMENTIN JÄSENET 
7 artikla  
(aiempi 8 artikla)  
Euroopan parlamentin jäsenten vapaalle liikkuvuudelle heidän matkustaessaan Euroopan parlamentin 
kokouspaikkaan tai heidän palatessaan sieltä ei aseteta hallinnollisia tai muita esteitä.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/267
Euroopan parlamentin jäsenet saavat tullien ja valuutanvaihtovalvonnan osalta:  
a) omalta hallitukseltaan samat helpotukset, jotka myönnetään ulkomailla tilapäisissä virkatehtävissä 
matkustaville korkeille virkamiehille;  
b) toisten jäsenvaltioiden hallituksilta samat helpotukset, jotka myönnetään vieraiden valtioiden edus ­
tajille tilapäisissä virkatehtävissä.  
8 artikla  
(aiempi 9 artikla)  
Euroopan parlamentin jäseniä ei voida alistaa tutkittavaksi, pidättää tai haastaa oikeuteen heidän 
tehtäviään hoitaessaan ilmaisemiensa mielipiteiden tai äänestystensä perusteella.  
9 artikla  
(aiempi 10 artikla)  
Euroopan parlamentin istuntojen ajan sen jäsenillä on  
a) oman valtionsa alueella kansanedustajille myönnetty koskemattomuus;  
b) toisen jäsenvaltion alueella vapaudenriistoa koskeva koskemattomuus sekä lainkäytöllinen kos ­
kemattomuus.  
Koskemattomuus koskee jäseniä myös silloin kun he matkustavat Euroopan parlamentin istuntoihin 
tai palaavat niistä.  
Koskemattomuuteen ei voida vedota silloin, kun jäsen tavataan itse teosta, eikä se estä Euroopan 
parlamenttia käyttämästä oikeuttaan pidättää koskemattomuuden yhden jäsenen osalta.  
IV LUKU  
JÄSENVALTIOIDEN EDUSTAJAT, JOTKA OSALLISTUVAT EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN 
TYÖHÖN  
10 artikla  
(aiempi 11 artikla)  
Jäsenvaltioiden edustajilla, jotka osallistuvat unionin toimielinten työhön, sekä näiden neuvonantajilla 
sekä teknisillä asiantuntijoilla on tavanomaiset erioikeudet, vapaudet ja helpotukset heidän hoitaes ­
saan tehtäviään sekä matkustaessaan kokouspaikalle ja palatessaan sieltä.  
Tätä artiklaa sovelletaan myös unionin neuvoa-antavien toimielinten jäseniin.FI C 83/268 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
V LUKU  
EUROOPAN UNIONIN VIRKAMIEHET JA MUU HENKILÖSTÖ  
11 artikla  
(aiempi 12 artikla)  
Unionin virkamiehillä ja muulla henkilöstöllä on heidän kansallisuudestaan riippumatta jokaisen 
jäsenvaltion alueella seuraavat erioikeudet ja vapaudet:  
a) lainkäytöllinen koskemattomuus heidän virallisessa ominaisuudessaan suorittamiensa toimien 
osalta, mukaan lukien heidän suulliset lausumansa sekä kirjalliset esityksensä, jollei sellaisissa 
perussopimusten määräyksissä, jotka toisaalta koskevat virkamiesten ja muun henkilöstön vas ­
tuuta unionia kohtaan ja toisaalta Euroopan unionin tuomioistuimen toimivaltaa unionin ja sen virkamiesten ja muun henkilöstön välisissä riidoissa, toisin määrätä. Tämä koskemattomuus jatkuu heidän tehtäviensä päättymisen jälkeenkin;  
b) maahanmuuttoa koskevat rajoitukset tai ulkomaalaisten rekisteröintiä koskevat muodollisuudet 
eivät koske heitä, heidän puolisoitaan eikä heidän huollettavana olevia perheenjäseniään;  
c) valuutta- ja valuutanvaihtosääntelyssä samat helpotukset, jotka tavallisesti myönnetään kansainvä
­
listen järjestöjen virkamiehille;  
d) oikeus tuoda maahan tullitta huonekalunsa ja henkilökohtainen käyttöomaisuutensa, kun he 
ensimmäisen kerran ryhtyvät hoitamaan tehtäviään kyseisessä maassa, ja heillä on oikeus viedä uudelleen nämä huonekalut ja tämä omaisuus tullitta virkatehtävien päättyessä, jollei sen valtion 
hallitus, jossa tätä oikeutta käytetään, aseta tuonnille tai viennille tarpeellisiksi katsomiaan ehtoja;  
e) oikeus tuoda maahan tullitta henkilökohtaiseen käyttöönsä auto, jonka he ovat hankkineet kysei
­
sen maan sisämarkkinoita koskevin ehdoin joko siinä maassa, jossa he ovat viimeksi asuneet, tai 
maassa, jonka kansalaisia he ovat, sekä viedä se uudelleen tullitta, jollei kyseisen valtion hallitus 
aseta tuonnille tai viennille tarpeellisiksi katsomiaan ehtoja.  
12 artikla  
(aiempi 13 artikla)  
Niillä edellytyksillä ja noudattaen sitä menettelyä, jonka Euroopan parlamentti ja neuvosto vahvistavat 
tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen annetuilla asetuksilla ja asianomaisia toimielimiä kuultu ­
aan, unionin virkamiehet ja muu henkilöstö ovat velvollisia maksamaan unionille veroa unionin heille maksamista palkoista ja palkkioista.
 
He eivät maksa kansallista veroa unionin maksamista palkoista ja palkkiosta.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/269
13 artikla  
(aiempi 14 artikla)  
Sovellettaessa tuloverotusta, varallisuusverotusta ja perintöverotusta sekä kaksinkertaisen verotuksen 
välttämiseksi unionin jäsenvaltioiden välillä tehtyjä yleissopimuksia unionin niiden virkamiesten ja 
sen muun henkilöstön kotipaikan, jotka hoitaakseen tehtäväänsä unionin palveluksessa muuttavat 
asumaan muun jäsenvaltion alueelle kuin siihen jäsenvaltioon, jossa heidän verotuksellinen kotipaik ­
kansa oli heidän ryhtyessä hoitamaan tehtäviään unionissa, katsotaan sekä maassa, jossa he tosi ­
asiallisesti asuvat että maassa, jossa heillä on verotuksellinen kotipaikka, olevan edelleen viimeksi 
mainitussa maassa, jos se on unionin jäsenvaltio. Tätä määräystä sovelletaan myös puolisoon, jos 
tämä ei harjoita omaa ansiotoimintaa, sekä tässä artiklassa tarkoitettujen henkilöiden huollettavina 
oleviin lapsiin.  
Edellisessä kohdassa tarkoitetuille henkilöille kuuluva irtain omaisuus, joka sijaitsee siinä maassa, jossa 
nämä henkilöt oleskelevat, on vapautettu perintöverosta kyseisessä maassa; määrättäessä perintöveroa 
tällaisen omaisuuden katsotaan olevan jäsenvaltiossa, jossa kyseisillä henkilöillä on verotuksellinen 
kotipaikka, jollei kolmansien maiden oikeuksista ja kaksinkertaista verotusta koskevien kansainvälis ­
ten yleissopimusten määräysten soveltamisesta mahdollisesti muuta johdu.  
Tämän artiklan määräyksiä sovellettaessa ei oteta huomioon sellaista kotipaikkaa, joka on hankittu 
ainoastaan tehtävien hoitamiseksi muiden kansainvälisten järjestöjen palveluksessa.  
14 artikla  
(aiempi 15 artikla)  
Euroopan parlamentti ja neuvosto vahvistavat tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen annetuilla 
asetuksilla ja asianomaisia toimielimiä kuultuaan unionin virkamiehiä ja muuta henkilöstöä koskevan 
sosiaalietuusjärjestelmän.  
15 artikla  
(aiempi 16 artikla)  
Euroopan parlamentti ja neuvosto määrittävät tavallista lainsäätämisjärjestystä noudattaen annetuilla 
asetuksilla ja kuultuaan muita toimielimiä, joita asia koskee, ne unionin virkamiesten ja muun 
henkilöstön ryhmät, joihin sovelletaan kokonaisuudessaan tai osittain 11 artiklan, 12 artiklan toisen 
kohdan sekä 13 artiklan määräyksiä.  
Virkamiesten ja muun näihin ryhmiin kuuluvan henkilöstön nimet, ura-alueet ja osoitteet toimitetaan 
määräajoin tiedoksi jäsenvaltioiden hallituksille.FI C 83/270 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
VI LUKU  
KOLMANSIEN MAIDEN EUROOPAN UNIONIIN PERUSTETTUJEN EDUSTUSTOJEN ERIOIKEUDET 
JA VAPAUDET  
16 artikla  
(aiempi 17 artikla)  
Jäsenvaltio, jonka alueella unionin päämaja sijaitsee, myöntää kolmansien maiden unioniin akkredi ­
toiduille edustustoille tavanomaiset diplomaattiset erioikeudet ja vapaudet.  
VII LUKU  
YLEISET MÄÄRÄYKSET  
17 artikla  
(aiempi 18 artikla)  
Unionin virkamiehille ja muulle henkilöstölle myönnetään erioikeudet, vapaudet ja helpotukset yksin ­
omaan unionin etuun liittyen.  
Kunkin unionin toimielimen on kumottava virkamiehelle tai muulle henkilöstölle myönnetty vapaus 
silloin kun toimielin katsoo, että tämä kumoaminen ei ole ristiriidassa unionin edun kanssa.  
18 artikla  
(aiempi 19 artikla)  
Tämän pöytäkirjan soveltamiseksi unionin toimielimet toimivat yhteistyössä kyseisten jäsenvaltioiden 
vastuussa olevien viranomaisten kanssa.  
19 artikla  
(aiempi 20 artikla)  
Eurooppa-neuvoston puheenjohtajaan sovelletaan 11–14 artiklaa sekä 17 artiklaa.  
Niitä sovelletaan myös komission jäseniin.  
20 artikla  
(aiempi 21 artikla)  
Euroopan unionin tuomioistuimen tuomareihin, julkisasiamiehiin, kirjaajiin sekä avustaviin esitteli ­
jöihin sovelletaan 11–14 artiklaa sekä 17 artiklaa, tämän kuitenkaan rajoittamatta Euroopan unionin 
tuomioistuimen perussääntöä koskevan pöytäkirjan 3 artiklan soveltamista, joka koskee tuomareiden 
ja julkisasiamiesten lainkäytöllistä koskemattomuutta.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/271
21 artikla  
(aiempi 22 artikla)  
Tätä pöytäkirjaa sovelletaan myös Euroopan investointipankkiin, sen toimielinten jäseniin, sen hen ­
kilöstöön sekä sen toimintaan osallistuviin jäsenvaltioiden edustajiin, tämän kuitenkaan rajoittamatta 
pankin perussääntöä koskevan pöytäkirjan määräysten soveltamista.  
Euroopan investointipankki vapautetaan myös kaikista veroista ja veronluonteisista maksuista sen 
pääomaa korotettaessa sekä erilaisista niihin mahdollisesti liittyvistä muodollisuuksista valtiossa, jossa pankin päämaja sijaitsee. Pankin lakkauttamisen tai selvitystilaan asettamisen yhteydessä ei kanneta veroa. Pankin tai sen toimielinten perussäännön mukaisesti harjoittama toiminta ei liioin ole lii
­
kevaihtoveron alaista.  
22 artikla  
(aiempi 23 artikla)  
Tätä pöytäkirjaa sovelletaan myös Euroopan kesk uspankkiin, sen toimielinten jäseniin ja sen henki ­
löstöön, tämän kuitenkaan rajoittamatta Euroopan keskuspankkijärjestelmästä ja Euroopan keskus ­
pankin perussäännöstä tehdyn pöytäkirjan määräysten soveltamista.  
Euroopan keskuspankki vapautetaan kaikista veroist a ja veronluonteisista maksuista sen pääomaa 
korotettaessa sekä erilaisista siihen mahdollisesti liittyvistä muodollisuuksista valtiossa, jossa pankin 
päämaja sijaitsee. Pankin ja sen toimielinten Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskus ­
pankin perussäännön mukaisesti harjoittama toiminta ei ole liikevaihtoveron alaista.FI C 83/272 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
PÖYTÄKIRJA (N:o 8)  
EUROOPAN UNIONISTA TEHDYN SOPIMUKSEN 
6 ARTIKLAN 2 KOHDASTA, JOKA KOSKEE 
LIITTYMISTÄ IHMISOIKEUKSIEN JA 
PERUSVAPAUKSIEN SUOJAAMISEKSI TEHTYYN 
EUROOPPALAISEEN YLEISSOPIMUKSEEN  
KORKEAT SOPIMUSPUOLET,  jotka  
OVAT SOPINEET  seuraavista määräyksistä, jotka liitetään Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja 
Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen:  
1 artikla  
Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitetussa sopimuksessa Euroopan 
unionin liittymisestä ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehtyyn eurooppalaiseen yleis ­
sopimukseen on otettava huomioon tarve säilyttää unionin ja unionin oikeuden erityispiirteet erityi ­
sesti seuraavien osalta:  
a) erityiset menettelysäännöt, joita sovelletaan, jos unioni osallistuu ihmisoikeuksien ja perusvapauk ­
sien suojaamiseksi tehdyn eurooppalaisen yleissopimuksen seurantaelinten toimintaan;  
b) tarpeelliset järjestelyt, joilla varmistetaan, että Euroopan unionin ulkopuolisten valtioiden esittämät 
kanteet sekä yksityiset valitukset osoitetaan tapauksen mukaan asianmukaisesti jäsenvaltioille ja/tai 
unionille.  
2 artikla  
Edellä 1 artiklassa tarkoitetussa sopimuksessa on varmistettava, ettei unionin liittyminen vaikuta 
unionin toimivaltaan eikä sen toimielinten toimivaltuuksiin. Sopimuksessa on lisäksi varmistettava, ettei se mitenkään vaikuta jäsenvaltioiden asemaan ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi 
tehdyn eurooppalaisen yleissopimuksen ja erityisesti tähän yleissopimukseen liitettyjen pöytäkirjojen osalta, jäsenvaltioiden yleissopimuksen 15 artiklan mukaisesti toteuttamiin, yleissopimuksesta poik
­
keaviin toimenpiteisiin eikä jäsenvaltioiden yleissopimukseen sen 57 artiklan mukaisesti tekemiin 
varaumiin.  
3 artikla  
Mikään 1 artiklassa tarkoitetun sopimuksen määräys ei saa vaikuttaa Euroopan unionin toiminnasta 
tehdyn sopimuksen 344 artiklan soveltamiseen.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/273
PÖYTÄKIRJA (N:o 9)  
NEUVOSTON PÄÄTÖKSESTÄ, JOKA KOSKEE 
EUROOPAN UNIONISTA TEHDYN SOPIMUKSEN 
16 ARTIKLAN 4 KOHDAN JA EUROOPAN UNIONIN 
TOIMINNASTA TEHDYN SOPIMUKSEN 
238 ARTIKLAN 2 KOHDAN TÄYTÄNTÖÖNPANOA 
1 PÄIVÄN MARRASKUUTA 2014 JA 31 PÄIVÄN 
MAALISKUUTA 2017 VÄLISENÄ AIKANA SEKÄ 
1 PÄIVÄSTÄ HUHTIKUUTA 2017 ALKAEN  
KORKEAT SOPIMUSPUOLET, jotka 
OTTAVAT HUOMIOON , että Lissabonin sopimusta hyväksyttäessä oli ratkaiseva merkitys sillä, että 
päästiin yhteisymmärrykseen neuvoston päätöksestä, joka koskee Euroopan unionista tehdyn sopi ­
muksen 16 artiklan 4 kohdan ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 238 artiklan 2 
kohdan täytäntöönpanoa 1 päivän marraskuuta 2014 ja 31 päivän maaliskuuta 2017 välisenä aikana 
sekä 1 päivästä huhtikuuta 2017 alkaen, jäljempänä ’päätös’,  
OVAT SOPINEET  seuraavista määräyksistä, jotka liitetään Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja 
Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen:  
Ainoa artikla  
Ennen kuin neuvosto tarkastelee ehdotusta, jolla pyritään joko muuttamaan tai kumoamaan päätös 
tai jokin sen säännöksistä taikka muuttamaan välillisesti sen soveltamisalaa tai merkitystä jotain toista 
unionin säädöstä muuttamalla, Eurooppa-neuvosto käsittelee alustavasti kyseistä ehdotusta toimien yhteisymmärryksessä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 15 artiklan 4 kohdan mukaisesti.FI C 83/274 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
PÖYTÄKIRJA (N:o 10)  
EUROOPAN UNIONISTA TEHDYN SOPIMUKSEN 
42 ARTIKLAAN PERUSTUVASTA PYSYVÄSTÄ 
RAKENTEELLISESTA YHTEISTYÖSTÄ  
KORKEAT SOPIMUSPUOLET,  jotka  
OTTAVAT HUOMIOON  Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 42 artiklan 6 kohdan ja 46 artiklan,  
PALAUTTAVAT MIELEEN , että unioni harjoittaa yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa, joka perustuu 
jäsenvaltioiden toimien jatkuvaan lähentymiseen,  
PALAUTTAVAT MIELEEN , että yhteinen turvallisuus- ja puolustuspolitiikka on erottamaton osa yhteistä 
ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa; se turvaa unionin operatiivisen toimintakyvyn, joka perustuu siviili- ja 
sotilasvoimavaroihin; unioni voi käyttää niitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 43 artiklassa 
tarkoitettuihin unionin ulkopuolella toteutettaviin tehtäviin huolehtiakseen rauhan säilyttämisestä, konfliktien ehkäisemisestä ja kansainvälisen turvallisuuden lujittamisesta Yhdistyneiden Kansakuntien 
peruskirjan periaatteiden mukaisesti; nämä tehtävät toteutetaan jäsenvaltioiden voimavaroja käyttäen 
sekä yhteisen joukkovalikoiman periaatteen mukaisesti,
 
PALAUTTAVAT MIELEEN , että unionin yhteinen turvallisuus- ja puolustuspolitiikka ei vaikuta tiettyjen 
jäsenvaltioiden turvallisuus- ja puolustuspolitiikan erityisluonteeseen,  
PALAUTTAVAT MIELEEN , että unionin yhteinen turvallisuus- ja puolustuspolitiikka kunnioittaa niiden 
jäsenvaltioiden Pohjois-Atlantin sopimuksesta johtuvia velvoitteita, jotka katsovat yhteisen puolus ­
tuksensa toteutuvan Pohjois-Atlantin liitossa, joka on edelleen jäseniensä yhteisen puolustuksen perusta, ja se on sopusoinnussa tässä yhteydessä määritetyn yhteisen turvallisuus- ja puolustuspolitii
­
kan kanssa,  
OVAT VAKUUTTUNEITA  siitä, että unionin vahvempi asema turvallisuuden ja puolustuksen alalla lisää 
uudistuneen Pohjois-Atlantin liiton elinvoimaisuutta sopusoinnussa niin sanottujen Berliini plus -järjestelyjen kanssa,
 
OVAT VAKAASTI  sitä mieltä, että unioni pystyy täysin täyttämään sille kansainvälisessä yhteisössä 
kuuluvat velvoitteensa,  
OVAT TIETOISIA  siitä, että Yhdistyneet Kansakunnat voi pyytää unionilta apua Yhdistyneiden Kansa ­
kuntien peruskirjan VI tai VII luvun nojalla käynnistettyjen operaatioiden kiireellistä toteuttamista 
varten,  
TUNNUSTAVAT , että turvallisuus- ja puolustuspolitiikan tehostaminen edellyttää jäsenvaltioilta voima ­
varoja koskevia toimia,  
OVAT TIETOISIA  siitä, että uuden vaiheen aloittaminen Euroopan turvallisuus- ja puolustuspolitiikan 
kehittämisessä edellyttää tähän halukkailta jäsenvaltioilta määrätietoisia toimia,  
PALAUTTAVAT MIELEEN , että on tärkeää, että unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkea 
edustaja osallistuu täysin pysyvään rakenteelliseen yhteistyöhön liittyviin menettelyihin,FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/275
OVAT SOPINEET  seuraavista määräyksistä, jotka liitetään Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja 
Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen:  
1 artikla  
Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 42 artiklan 6 kohdassa tarkoitettuun pysyvään rakenteelli ­
seen yhteistyöhön voivat liittyä jäsenvaltiot, jotka Lissabonin sopimuksen voimaantulopäivästä lähtien 
sitoutuvat:  
a) osallistumaan tiiviimmin puolustusvoimavarojensa kehittämiseen kehittämällä kansallisia voima ­
varatarjouksiaan ja osallistumalla tarvittaessa monikansallisiin joukkoihin, tärkeimpiin eurooppa ­
laisiin puolustustarvikeohjelmiin ja Euroopan puolustusvoimavarojen kehittämisestä, tutkimuksesta 
ja hankinnasta sekä puolustusmateriaaleista vastaavan viraston, jäljempänä ’Euroopan puolustus ­
virasto’, toimintaan; ja  
b) siihen, että niillä on viimeistään vuonna 2010 valmiudet antaa käyttöön, joko kansallisesti koot ­
tuna tai osana monikansallisia joukkoja, suunniteltuihin tehtäviin kohdennettuja taisteluyksiköitä, 
jotka on taktisella tasolla koottu taisteluosastoiksi, joilla on tukitoimintoja, kuljetus ja logistiikka 
mukaan lukien, ja joilla on kyky aloittaa Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 43 artiklassa 
tarkoitettujen tehtävien toteuttaminen 5–30 vuorokauden kuluessa erityisesti Yhdistyneiden Kan ­
sakuntien esittämiin pyyntöihin vastaamiseksi ja joita voidaan ylläpitää aluksi 30 vuorokauden ja tarvittaessa ainakin 120 vuorokauden ajan.  
2 artikla  
Pysyvään rakenteelliseen yhteistyöhön osallistuvat jäsenvaltiot sitoutuvat 1 artiklassa tarkoitettujen 
tavoitteiden saavuttamiseksi  
a) tekemään Lissabonin sopimuksen voimaantulosta lähtien yhteistyötä puolustustarvikkeisiin liitty
­
vien investointimenojen tasoa koskevien hyväksyttyjen tavoitteiden saavuttamiseksi ja tarkas ­
telemaan näitä tavoitteita säännöllisesti uudelleen unionin turvallisuusympäristön ja kansainvälis ­
ten velvoitteiden valossa;  
b) mahdollisuuksien mukaan lähentämään puolustusalan välineitään muun muassa yhdenmukais ­
tamalla sotilaallisten tarpeiden määrittelyn, kokoamalla puolustusvoimavaransa yhteen ja tarvitta ­
essa erikoistumalla sekä edistämällä yhteistyötä koulutuksen ja logistiikan alalla;  
c) toteuttamaan konkreettisia toimenpiteitä joukkojensa käytettävyyden, yhteistoimintakyvyn, jous ­
tavuuden ja toimintavalmiuden vahvistamiseksi muun muassa määrittelemällä joukkojen käyttöön antamista koskevat yhteiset tavoitteet, mahdollisesti myös tarkastelemalla uudelleen kansallisia päätöksentekomenettelyjään;
 
d) tekemään yhteistyötä sen varmistamiseksi, että ne toteuttavat voimavarojen kehittämisjärjestelyn 
puitteissa todettujen puutteiden korjaamiseksi tarvittavat toimenpiteet, monikansallinen toiminta 
mukaan luettuna, sanotun kuitenkaan rajoittamatta niitä koskevia sitoumuksia Pohjois-Atlantin 
liitossa;FI C 83/276 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
e) osallistumaan tarvittaessa Euroopan puolustusviraston puitteissa tärkeimpien yhteisten tai euroop ­
palaisten puolustustarvikeohjelmien kehittämiseen.  
3 artikla  
Euroopan puolustusvirasto ottaa osaa osallistuvien jäsenvaltioiden voimavaratarjousten säännölliseen 
arviointiin, erityisesti kun on kyse sellaisista tarjouksista, joiden tekemisessä on noudatettu muun 
muassa 2 artiklan perusteella laadittavia arviointiperusteita, ja antaa niistä kertomuksen vähintään 
kerran vuodessa. Arviointia voidaan käyttää pohjana neuvoston Euroopan unionista tehdyn sopimuk ­
sen 46 artiklan mukaisesti hyväksymille suosituksille ja päätöksille.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/277
PÖYTÄKIRJA (N:o 11)  
EUROOPAN UNIONISTA TEHDYN SOPIMUKSEN 
42 ARTIKLASTA  
KORKEAT SOPIMUSPUOLET, jotka 
PITÄVÄT MIELESSÄ  tarpeen panna täysimittaisesti täytäntöön Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 
42 artiklan 2 kohdan määräykset,  
PITÄVÄT MIELESSÄ,  että 42 artiklan mukaisesti unionin politiikka ei vaikuta eräiden jäsenvaltioiden 
turvallisuus- ja puolustuspolitiikan erityisluonteeseen, siinä pidetään arvossa niitä velvoitteita, joita 
Pohjois-Atlantin sopimuksen perusteella on tietyillä jäsenvaltioilla, jotka katsovat yhteisen puolus ­
tuksensa toteutuvan Pohjois-Atlantin liitossa (Nato), ja se on sopusoinnussa tuossa yhteydessä toteu ­
tettavan yhteisen turvallisuus- ja puolustuspolitiikan kanssa,  
OVAT SOPINEET  seuraavista määräyksistä, jotka liitetään Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja 
Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen:  
Euroopan unioni laatii yhdessä Länsi-Euroopan unionin kanssa niiden välistä lujitettua yhteistyötä 
koskevat järjestelyt.FI C 83/278 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
PÖYTÄKIRJA (N:o 12)  
LIIALLISIA ALIJÄÄMIÄ KOSKEVASTA MENETTELYSTÄ  
KORKEAT SOPIMUSPUOLET,  
jotka  HALUAVAT  vahvistaa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 126 artiklassa tarkoi ­
tettuja liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn yksityiskohtaiset säännöt,  
OVAT SOPINEET  seuraavista määräyksistä, jotka liitetään Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja 
Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen:  
1 artikla  
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 126 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut viitearvot 
ovat seuraavat:  
— 3 prosenttia ennakoidun tai toteutuneen julkistalouden alijäämän osuudesta markkinahintaisesta 
bruttokansantuotteesta;  
— 60 prosenttia julkisen velan osuudesta markkinahintaisesta bruttokansantuotteesta.  
2 artikla  
Mainitun sopimuksen 126 artiklassa ja tässä pöytäkirjassa tarkoitetaan:  
— ’julkisella’ yleensä julkiseen hallintoon liittyvää, eli keskushallintoon, alueellisiin tai paikallisviran ­
omaisiin ja sosiaaliturvajärjestelmään liittyvää, lukuun ottamatta Euroopan kansantalouden tilin ­
pitojärjestelmässä tarkoitettuja kaupallisia toimia;  
— ’alijäämällä’ Euroopan kansantalouden tilinpitojärjestelmässä tarkoitettua nettorahoitustarvetta;  
— ’sijoituksella’ Euroopan kansantalouden tilinpitojärjestelmässä tarkoitettuja kiinteitä bruttoinves ­
tointeja;  
— ’velalla’ bruttomääräistä kokonaisvelkaa nimellisarvoonsa vuoden lopussa ja konsolidoituna en ­
simmäisessä luetelmakohdassa tarkoitetuilla julkisen hallinnon aloilla.  
3 artikla  
Liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn tehokkuuden varmistamiseksi jäsenvaltioiden hallitukset vas ­
taavat tämän menettelyn mukaisesti 2 artiklan ensimmäisessä luetelmakohdassa tarkoitetuistaFI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/279
julkisen hallinnon alijäämistä. Jäsenvaltiot varmistavat, että kansalliset menettelyt talousarvion alalla 
mahdollistavat sen, että ne voivat täyttää niille perussopimuksista tällä alalla johtuvat velvollisuudet. 
Jäsenvaltiot antavat komissiolle nopeasti ja säännöllisesti tiedoksi ennakoidun tai toteutuneen alijää ­
mänsä sekä velkatasonsa.  
4 artikla  
Komissio toimittaa tilastotiedot, joita käytetään tämän pöytäkirjan soveltamiseksi.FI C 83/280 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
PÖYTÄKIRJA (N:o 13)  
LÄHENTYMISPERUSTEISTA  
KORKEAT SOPIMUSPUOLET,  
jotka  HALUAVAT  vahvistaa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 140 artiklan 1 koh ­
dassa tarkoitettuja lähentymisperusteita koskevat yksityiskohtaiset säännöt, jotka ohjaavat unionia sen 
tehdessä päätöksiä poikkeusten kumoamisesta niiden jäsenvaltioiden osalta, joita koskee Euroopan 
unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 140 artiklassa tarkoitettu poikkeus,  
OVAT SOPINEET  seuraavista määräyksistä, jotka liitetään Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja 
Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen:  
1 artikla  
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 140 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä luetelma ­
kohdassa tarkoitetulla hintatason vakauden arviointiperusteella tarkoitetaan, että jäsenvaltio on saa ­
vuttanut kestävän hintatason vakauden ja tarkasteluajankohtaa edeltävän vuoden aikana todetun 
keskimääräisen rahanarvon alenemisasteen, joka ylittää enintään 1,5 prosentilla enintään kolmen 
hintatason vakaudessa parhaiten suoriutuneen jäsenvaltion vastaavaan asteen. Rahanarvon alenemi ­
nen lasketaan kuluttajahintaindeksin avulla yhtäläisin perustein ottaen huomioon kansallisten mää ­
ritelmien erot.  
2 artikla  
Mainitun sopimuksen 140 artiklan 1 kohdan toisessa luetelmakohdassa tarkoitettu julkistalouden 
tilannetta koskeva arviointiperuste merkitsee, ettei jäsenvaltiota tarkasteluajankohtana koske mainitun 
sopimuksen 126 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu neuvoston päätös liiallisen alijäämän olemassaolosta 
kyseisessä jäsenvaltiossa.  
3 artikla  
Mainitun sopimuksen 140 artiklan 1 kohdan kolmannessa luetelmakohdassa tarkoitettu Euroopan 
valuuttajärjestelmän valuuttakurssijärjestelmään osallistumista koskeva arviointiperuste merkitsee, että jäsenvaltio on noudattanut Euroopan valuuttajärjestelmän valuuttakurssijärjestelmässä määrättyjä ta
­
vanomaisia vaihteluvälejä ilman, että sillä on ollut merkittäviä paineita, ainakin kahtena viimeisenä 
tarkasteluajankohtaa edeltävänä vuotena. Erityisesti jäsenvaltio ei ole omasta aloitteestaan alentanut 
valuutan kahdenvälistä keskusarvoa suhteessa euroon samana aikana.  
4 artikla  
Mainitun sopimuksen 140 artiklan 1 kohdan neljännessä luetelmakohdassa tarkoitettu korkokantojen 
lähentymisperuste tarkasteluajankohtaa edeltävänä vuotena merkitsee, että jäsenvaltion pitkän aika ­
välin korkokantojen keskimääräinen nimellistaso on enintään kaksi prosenttia verrattuna enintäänFI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/281
kolmen hintatason vakaudessa parhaiten suoriutuneen jäsenvaltion vastaavaan tasoon. Korkokantojen 
taso lasketaan jäsenvaltioiden pitkän aikavälin obligaatioiden ja vastaavien arvopapereiden perusteella 
ottaen huomioon kansallisten määrittelyjen erot.  
5 artikla  
Komissio toimittaa tilastotiedot, joita käytetään tämän pöytäkirjan soveltamiseksi.  
6 artikla  
Neuvosto antaa yksimielisesti komission ehdotuksesta ja tapauksen mukaan Euroopan parlamenttia 
tai EKP:a sekä talous- ja rahoituskomiteaa kuultuaan sellaiset aiheelliset säännökset mainitun sopi ­
muksen 140 artiklassa tarkoitettujen lähentymisperusteiden yksityiskohtien vahvistamiseksi, jotka 
korvaavat silloin myös tämän pöytäkirjan.FI C 83/282 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
PÖYTÄKIRJA (N:o 14)  
EURORYHMÄSTÄ  
KORKEAT SOPIMUSPUOLET, jotka 
HALUAVAT  parantaa voimakkaamman talouskasvun edellytyksiä Euroopan unionissa ja sitä varten 
edistää talouspolitiikan yhä tiiviimpää yhteensovittamista euroalueella,  
OVAT TIETOISIA  siitä, että on tarpeen antaa erityismääräyksiä vuoropuhelun tiivistämiseksi niiden 
jäsenvaltioiden välillä, joiden rahayksikkö on euro, kunnes unionin kaikki jäsenvaltiot ovat ottaneet 
euron rahayksikökseen,  
OVAT SOPINEET  seuraavista määräyksistä, jotka liitetään Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja 
Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen:  
1 artikla  
Niiden jäsenvaltioiden ministerit, joiden rahayksikkö on euro, kokoontuvat keskenään epävirallisiin 
kokouksiin. Näitä kokouksia pidetään tarvittaessa, ja niissä keskustellaan aiheista, jotka liittyvät 
yhteistä rahaa koskeviin näiden valtioiden erityisiin tehtäviin. Komissio osallistuu kokouksiin. Euroo ­
pan keskuspankki kutsutaan osallistumaan näihin kokouksiin, joiden valmistelusta huolehtivat niiden jäsenvaltioiden valtiovarainministerien edustajat, joiden rahayksikkö on euro, ja komission edustajat.  
2 artikla
 
Niiden jäsenvaltioiden ministerit, joiden rahayksikkö on euro, valitsevat puheenjohtajan kahden ja 
puolen vuoden toimikaudeksi näiden jäsenvaltioiden enemmistöllä.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/283
PÖYTÄKIRJA (N:o 15)  
ERÄISTÄ ISON-BRITANNIAN JA POHJOIS-IRLANNIN 
YHDISTYNEESEEN KUNINGASKUNTAAN 
LIITTYVISTÄ MÄÄRÄYKSISTÄ  
KORKEAT SOPIMUSPUOLET,  
jotka  TUNNUSTAVAT,  että Yhdistynyt kuningaskunta ei ole velvollinen eikä sitoutunut ottamaan ra ­
hayksikökseen euroa ilman hallituksensa ja parlamenttinsa erillistä päätöstä, ja  
jotka  OTTAVAT HUOMIOON,  että Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus on ilmoittanut neuvostolle 
16 päivänä lokakuuta 1996 ja 30 päivänä lokakuuta 1997, ettei se aio osallistua talous- ja rahaliiton 
kolmanteen vaiheeseen, ja  
jotka  OTTAVAT HUOMIOON,  että Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksella on tapana rahoittaa luot ­
totarpeensa myymällä velkakirjoja yksityiselle sektorille,  
OVAT SOPINEET  seuraavista määräyksistä, jotka liitetään Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja 
Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen:  
1. Yhdistynyt kuningaskunta on velvollinen ottamaan rahayksikökseen euron ainoastaan, jos se 
ilmoittaa neuvostolle aikomuksestaan siirtyä kolmanteen vaiheeseen.  
2. Yhdistyneeseen kuningaskuntaan sovelletaan 3–8 ja 10 kohtaa sen hallituksen neuvostolle 
16 päivänä lokakuuta 1996 ja 30 päivänä lokakuuta 1997 antama ilmoitus huomion ottaen.  
3. Yhdistynyt kuningaskunta säilyttää toimivaltansa rahapolitiikan alalla kansallisen lainsäädäntönsä 
mukaisesti.  
4. Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 119 artiklan toista kohtaa, 126 artiklan 1, 9 ja 
11 kohtaa, 127 artiklan 1–5 kohtaa, 128 artiklaa, 130, 131, 132 ja 133 artiklaa, 138 artiklaa, 
140 artiklan 3 kohtaa, 219 artiklaa, 282 artiklan 2 kohtaa, lukuun ottamatta sen ensimmäistä ja 
viimeistä virkettä, 282 artiklan 5 kohtaa ja 283 artiklaa ei sovelleta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan. 
Myöskään tämän sopimuksen 121 artiklan 2 kohtaa ei sovelleta siihen siltä osin kuin kyse on 
sellaisten talouspolitiikan yleislinjojen niiden osien hyväksymisestä, jotka koskevat euroaluetta ylei ­
sesti. Näissä määräyksissä viittaukset unioniin ja jäsenvaltioihin eivät tarkoita Yhdistynyttä kuningas ­
kuntaa eivätkä viittaukset kansallisiin keskuspankkeihin tarkoita Englannin pankkia.  
5. Yhdistynyt kuningaskunta pyrkii välttämään liiallisia julkisen talouden alijäämiä.  
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 143 ja 144 artiklaa sovelletaan edelleen Yhdis ­
tyneeseen kuningaskuntaan. Sopimuksen 134 artiklan 4 kohtaa ja 142 artiklaa sovelletaan Yhdis ­
tyneeseen kuningaskuntaan ikään kuin sitä koskisi poikkeus.FI C 83/284 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
6. Yhdistyneen kuningaskunnan äänioikeudet pidätetään niitä neuvoston säädöksiä annettaessa, joita 
tarkoitetaan 4 kohdassa luetelluissa artikloissa, ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 
139 artiklan 4 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa. Tällöin sovelletaan 
mainitun sopimuksen 139 artiklan4 kohdan toista alakohtaa.  
Yhdistyneellä kuningaskunnalla ei ole myöskään oikeutta osallistua EKP:n puheenjohtajan, varapu ­
heenjohtajan ja muiden johtokunnan jäsenten nimittämiseen mainitun sopimuksen 283 artiklan 2 
kohdan toisen alakohdan mukaisesti.  
7. Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussääntöä koskevan pöytäkirjan 
(’perussääntö’) 3, 4, 6, 7, 9.2, 10.1, 10.3, 11.2, 12.1, 14, 16, 18, 19, 20, 22, 23, 26, 27, 30, 31, 32, 
33, 34 ja 49 artiklaa ei sovelleta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan.  
Näiden artiklojen viittaukset unioniin tai jäsenvaltioihin eivät koske Yhdistynyttä kuningaskuntaa 
eivätkä viittaukset kansallisiin keskuspankkeihin tai osakkaisiin tarkoita Englannin pankkia.  
Viittaukset perussäännön 10.3 ja 30.2 artiklassa ”EKP:n merkittyyn pääomaan” eivät tarkoita Eng ­
lannin pankin merkitsemää pääomaa.  
8. Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 141 artiklan 1 kohtaa ja perussäännön 
43–47 artiklaa sovelletaan riippumatta siitä, koskeeko jäsenvaltiota poikkeus, jollei seuraavista muu ­
toksista muuta johdu:  
a) viittaukset 43 artiklassa EKP:n ja ERI:n tehtäviin tarkoittavat tehtäviä, jotka on hoidettava vielä 
euron käyttöönoton jälkeen ja jotka johtuvat Yhdistyneen kuningaskunnan mahdollisesta päätök ­
sestä olla ottamatta euroa rahayksikökseen;  
b) 46 artiklassa tarkoitettujen tehtävien lisäksi EKP antaa myös neuvoja ja avustaa kaikkien sellaisten 
neuvoston päätösten valmistelussa, jotka neuvosto voisi joutua tekemään Yhdistyneen kuningas ­
kunnan suhteen 9 kohdan a ja c alakohdan mukaisesti;  
c) Englannin pankki maksaa osuutensa EKP:n merkitystä pääomasta osallistuakseen sen toimintakus ­
tannuksiin samoin perustein kuin niiden jäsenvaltioiden keskuspankit, joita koskee poikkeus.  
9. Yhdistynyt kuningaskunta voi milloin tahansa ilmoittaa aikomuksestaan ottaa euro rahayksikök ­
seen. Tällöin: 
a) Yhdistyneellä kuningaskunnalla on oikeus ottaa rahayksikökseen euro vain, jos se täyttää vaa ­
dittavat edellytykset. Yhdistyneen kuningaskunnan pyynnöstä neuvosto päättää Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 140 artiklan 1 ja 2 kohdassa vahvistetuin edellytyksin ja siinä 
vahvistetun menettelyn mukaisesti, täyttääkö Yhdistynyt kuningaskunta tarvittavat edellytykset;  
b) Englannin pankki maksaa osuutensa EKP:n merkitystä pääomasta ja siirtää EKP:lle valuuttavaran
­
toihin sisältyviä varoja sekä maksaa osuuden sen vararahastoista samoin perustein kuin sellaisen 
jäsenvaltion kansallinen keskuspankki, jota koskeva poikkeus on kumottu;FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/285
c) neuvosto tekee mainitun sopimuksen 140 artiklan 3 kohdassa vahvistetuin edellytyksin ja siinä 
vahvistetun menettelyn mukaisesti kaikki muut tarvittavat päätökset, jotta Yhdistynyt kuningas ­
kunta voi ottaa rahayksikökseen euron.  
Jos Yhdistynyt kuningaskunta ottaa rahayksikökseen euron tämän kohdan määräysten mukaisesti, 
3–8 kohtaa ei enää sovelleta.  
10. Poiketen siitä, mitä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 123 artiklassa sekä perus ­
säännön 21.1 artiklassa määrätään, Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus voi säilyttää ”Ways and 
Means” -luottojärjestelyt Englannin pankin kanssa, jos ja niin kauan kuin Yhdistynyt kuningaskunta ei 
ota rahayksikökseen euroa.FI C 83/286 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
PÖYTÄKIRJA (N:o 16)  
ERÄISTÄ TANSKAA KOSKEVISTA MÄÄRÄYKSISTÄ  
KORKEAT SOPIMUSPUOLET,  
jotka  KATSOVAT , että Tanskan valtiosäännössä on sellaisia määräyksiä, jotka saattavat merkitä, että 
Tanskassa on tarpeen järjestää kansanäänestys ennen kuin tämä maa luopuu sitä koskevasta poik ­
keuksesta,  
OTTAVAT HUOMIOON , että Tanskan hallitus on ilmoittanut neuvostolle 3 päivänä marraskuuta 1993, 
ettei se aio osallistua talous- ja rahaliiton kolmanteen vaiheeseen,  
OVAT SOPINEET  seuraavista määräyksistä, jotka liitetään Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja 
Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen:  
1. Ottaen huomioon ilmoituksen, jonka Tanskan hallitus on tehnyt neuvostolle 3 päivänä marras ­
kuuta 1993, Tanskaa koskee poikkeus. Poikkeuksen vaikutuksesta Tanskaan sovelletaan kaikkia niitä 
perussopimusten ja EKPJ:n ja EKP:n perussäännön artikloja ja määräyksiä, joissa viitataan poikkeuk ­
seen.  
2. Poikkeuksen kumoamiseksi voidaan Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 
140 artiklassa tarkoitettu menettely käynnistää ainoastaan Tanskan aloitteesta.  
3. Jos poikkeus kumotaan, tämän pöytäkirjan määräyksiä ei enää sovelleta.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/287
PÖYTÄKIRJA (N:o 17)  
TANSKASTA  
KORKEAT SOPIMUSPUOLET,  
jotka  HALUAVAT  ratkaista eräät Tanskaa koskevat erityisongelmat,  
OVAT SOPINEET  seuraavista määräyksistä, jotka liitetään Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja 
Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen:  
Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön 14 artiklan määräykset 
eivät vaikuta Tanskan kansallisen pankin oikeuteen hoitaa sellaisia sille nykyisin kuuluvia tehtäviä, 
jotka koskevat unionin ulkopuolisia Tanskan kuningaskunnan alueita.FI C 83/288 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
PÖYTÄKIRJA (N:o 18)  
RANSKASTA  
KORKEAT SOPIMUSPUOLET,  
jotka  HALUAVAT  ottaa huomioon erityisen Ranskaa koskevan seikan,  
OVAT SOPINEET  seuraavista määräyksistä, jotka liitetään Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja 
Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen:  
Ranska säilyttää erioikeuden laskea liikkeeseen rahaa Uudessa-Kaledoniassa, Ranskan Polynesiassa 
sekä Wallis ja Futunassa kansallisessa lainsäädännössään vahvistettujen yksityiskohtaisten sääntöjen 
mukaisesti, ja ainoastaan sillä on oikeus vahvistaa CFP-frangin pariarvo.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/289
PÖYTÄKIRJA (N:o 19)  
OSAKSI EUROOPAN UNIONIA SISÄLLYTETYSTÄ SCHENGENIN 
SÄÄNNÖSTÖSTÄ  
KORKEAT SOPIMUSPUOLET, jotka 
TOTEAVAT , että tarkastusten asteittaisesta lakkauttamisesta yhteisillä rajoilla tehdyt sopimukset, jotka 
Euroopan unionin eräät jäsenvaltiot allekirjoittivat Schengenissä 14 päivänä kesäkuuta 1985 ja 
19 päivänä kesäkuuta 1990, niihin liittyvät sopimukset sekä näiden sopimusten perusteella hyväk ­
sytyt säännöt on sisällytetty osaksi Euroopan unionin säännöstöä 2 päivänä lokakuuta 1997 tehdyllä 
Amsterdamin sopimuksella,  
HALUAVAT  säilyttää Schengenin säännöstön siinä muodossa, johon se on kehittynyt Amsterdamin 
sopimuksen voimaantulon jälkeen, ja kehittää tätä säännöstöä, jotta voitaisiin saavuttaa paremmin 
tavoite tarjota unionin kansalaisille vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alue, jolla ei ole sisärajoja,  
OTTAVAT HUOMIOON  Tanskan erityisaseman,  
OTTAVAT HUOMIOON , että Irlanti sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta 
eivät osallistu kaikkiin Schengenin säännöstön määräyksiin; näille jäsenvaltioille olisi kuitenkin va ­
rattava mahdollisuus hyväksyä kyseisen säännöstön muita määräyksiä osittain tai kokonaan,  
TOTEAVAT , että tämän vuoksi on tarpeen soveltaa perussopimusten määräyksiä tiettyjen jäsenvaltioi ­
den välisestä tiiviimmästä yhteistyöstä,  
OTTAVAT HUOMIOON , että on tarpeen ylläpitää erityissuhteita Islannin tasavallan ja Norjan kuningas ­
kunnan kanssa, koska Pohjoismaiden passiunionin määräykset sitovat näitä molempia valtioita sa ­
moin kuin Euroopan unionin jäseninä olevia pohjoismaita,  
OVAT SOPINEET  seuraavista määräyksistä, jotka liitetään Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja 
Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen:  
1 artikla  
Belgian kuningaskunta, Bulgarian tasavalta, Tšekin tasavalta, Tanskan kuningaskunta, Saksan liittota ­
savalta, Viron tasavalta, Helleenien tasavalta, Espanjan kuningaskunta, Ranskan tasavalta, Italian ta ­
savalta, Kyproksen tasavalta, Latvian tasavalta, Liettuan tasavalta, Luxemburgin suurherttuakunta, 
Unkarin tasavalta, Maltan tasavalta, Alankomaiden kuningaskunta, Itävallan tasavalta, Puolan tasa ­
valta, Portugalin tasavalta, Romania, Slovenian tasavalta, Slovakian tasavalta, Suomen tasavalta ja 
Ruotsin kuningaskunta voivat toteuttaa tiiviimpää yhteistyötä keskenään niiden neuvoston vahvis ­
tamien säännösten, jotka muodostavat Schengenin säännöstön, soveltamisalalla.. Yhteistyö toteute ­
taan Euroopan unionin toimielinten ja oikeuden puitteissa sekä perussopimusten asiaa koskevien määräysten mukaisesti.FI C 83/290 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
2 artikla  
Schengenin säännöstöä sovelletaan 1 artiklassa lueteltuihin jäsenvaltioihin, tämän kuitenkaan rajoit ­
tamatta 16 päivänä huhtikuuta 2003 tehdyn liittymisasiakirjan 3 artiklan ja 25 päivänä huhtikuuta 
2005 tehdyn liittymisasiakirjan 4 artiklan soveltamista. Neuvosto toimii Schengenin sopimuksilla 
perustetun toimeenpanevan komitean sijasta.  
3 artikla  
Tanskan osallistumisesta Schengenin säännöstöä kehittävien toimenpiteiden hyväksymiseen ja näiden 
toimenpiteiden täytäntöönpanosta ja soveltamisesta Tanskaan määrätään Tanskan asemasta tehdyn pöytäkirjan asianomaisissa määräyksissä.  
4 artikla  
Irlanti sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta voivat milloin tahansa 
pyytää saada osallistua Schengenin säännöstöön kokonaisuudessaan tai sen osiin.  
Neuvosto päättää pyynnön hyväksymisestä yksimielisesti 1 artiklassa mainittujen jäsentensä ja kysei
­
sen jäsenvaltion hallituksen edustajan äänin.  
5 artikla  
1. Schengenin säännöstöä kehittävien ehdotusten ja aloitteiden on oltava perussopimusten asian ­
omaisten määräysten mukaisia.  
Tämän mukaisesti, jos Irlanti tai Yhdistynyt kuningaskunta ei ole kohtuullisen ajan kuluessa ilmoit ­
tanut kirjallisesti neuvostolle haluavansa osallistua, Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuk ­
sen 329 artiklassa tarkoitettu lupa katsotaan annetuksi 1 artiklassa tarkoitetuille jäsenvaltioille sekä 
Irlannille tai Yhdistyneelle kuningaskunnalle, jos jompikumpi niistä haluaa osallistua kyseisten alojen 
yhteistyöhön.  
2. Jos joko Irlannin tai Yhdistyneen kuningaskunnan katsotaan antaneen ilmoituksen 4 artiklan 
nojalla tehdyn päätöksen mukaisesti, se voi kuitenkin ilmoittaa kirjallisesti neuvostolle kolmen kuu ­
kauden kuluessa, että se ei halua osallistua tällaiseen ehdotukseen tai aloitteeseen. Siinä tapauksessa Irlanti tai Yhdistynyt kuningaskunta ei osallistu sen hyväksymiseen. Jälkimmäisestä ilmoituksesta 
alkaen Schengenin säännöstöä kehittävän toimenpiteen hyväksymismenettely keskeytetään 3 tai 4 
kohdassa määrätyn menettelyn päättymiseen asti tai siihen asti, että kyseinen ilmoitus peruutetaan 
milloin tahansa tämän menettelyn aikana.  
3. Edellä 2 kohdassa tarkoitetun ilmoituksen tehneen jäsenvaltion osalta kaikkia neuvoston 
4 artiklan nojalla tekemiä päätöksiä lakataan ehdotetun toimenpiteen voimassaolopäivästä alkaen soveltamasta neuvoston tarpeelliseksi katsomin osin ja neuvoston määräenemmistöllä komission 
ehdotuksesta tekemässä päätöksessä määritellyin edellytyksin. Tämä päätös tehdään seuraavia perus
­
teita noudattaen: neuvosto pyrkii säilyttämään kyseisen jäsenvaltion mahdollisimman laajan osallis ­
tumisen vahingoittamatta vakavasti Schengenin säännöstön eri osien käytännön toimivuuttaFI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/291
ja kunnioittaen niiden johdonmukaisuutta. Komissio tekee ehdotuksensa mahdollisimman pian 2 
kohdassa tarkoitetun ilmoituksen jälkeen. Neuvosto toimii, tarvittaessa kutsuttuaan koolle kaksi 
peräkkäistä istuntoa, neljän kuukauden kuluessa komission ehdotuksen tekemisestä.  
4. Jos neuvosto ei neljän kuukauden kuluttua ole tehnyt päätöstä, jäsenvaltio voi välittömästi 
pyytää, että asia saatetaan Eurooppa-neuvoston käsit eltäväksi. Siinä tapauksessa Eurooppa-neuvosto 
tekee määräenemmistöllä komission ehdotuksesta seuraavassa kokouksessaan päätöksen 3 kohdassa tarkoitettujen perusteiden mukaisesti.  
5. Jos neuvosto tai tapauksen mukaan Eurooppa-neuvosto ei ole 3 tai 4 kohdassa määrätyn 
menettelyn päättymiseen mennessä tehnyt päätöstään, Schengenin säännöstöä kehittävän toimenpi
­
teen hyväksymismenettelyn keskeyttäminen lopetetaan. Jos kyseinen toimenpide myöhemmin hyväk ­
sytään, kaikkia neuvoston 4 artiklan nojalla tekemiä päätöksiä lakataan tämän toimenpiteen voimas ­
saolopäivästä alkaen soveltamasta asianomaiseen jäsenvaltioon komission päättämin osin ja edelly ­
tyksin, jollei tämä jäsenvaltio ole peruuttanut 2 kohdassa tarkoitettua ilmoitustaan ennen toimenpi ­
teen hyväksymistä. Komissio toimii tähän hyväksymispäivään mennessä. Tehdessään päätöstään ko ­
missio noudattaa 3 kohdassa tarkoitettuja perusteita.  
6 artikla  
Islannin tasavalta ja Norjan kuningaskunta osallistuvat Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon ja 
sen kehittämiseen edelleen. Tätä varten sovitaan asianmukaisista menettelyistä sopimuksessa, jonka 
neuvosto tekee kyseisten valtioiden kanssa 1 artiklassa mainittujen jäsentensä yksimielisellä päätök ­
sellä. Kyseinen sopimus sisältää määräykset Islannin ja Norjan osallistumisesta tämän pöytäkirjan 
soveltamisesta aiheutuvien rahoitustarpeiden kattamiseen.  
Neuvosto tekee yksimielisellä päätöksellä erillisen sopimuksen Islannin ja Norjan kanssa yhtäältä 
Irlannin sekä Iso-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan ja toisaalta Islannin ja 
Norjan välisten oikeuksien ja velvollisuuksien määräämiseksi niillä Schengenin säännöstön aloilla, 
joita sovelletaan näihin valtioihin.  
7 artikla  
Neuvoteltaessa uusien jäsenvaltioiden liittymisestä Euroopan unioniin Schengenin säännöstöä ja toi ­
mielinten jatkossa sen soveltamisalalla toteuttamia toimia pidetään säännöstönä, joka kaikkien jäse ­
nyyttä hakevien valtioiden on hyväksyttävä kokonaisuudessaan.FI C 83/292 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
PÖYTÄKIRJA (N:o 20)  
EUROOPAN UNIONIN TOIMINNASTA TEHDYN 
SOPIMUKSEN 26 ARTIKLAN TIETTYJEN 
NÄKÖKOHTIEN SOVELTAMISESTA 
YHDISTYNEESEEN KUNINGASKUNTAAN JA 
IRLANTIIN  
KORKEAT SOPIMUSPUOLET , jotka  
HALUAVAT  ratkaista tietyt Yhdistynyttä kuningaskuntaa ja Irlantia koskevat kysymykset, ja  
OTTAVAT HUOMIOON  erityiset matkustusjärjestelyt, joita on sovellettu useita vuosia Yhdistyneen ku ­
ningaskunnan ja Irlannin välillä,  
OVAT SOPINEET  seuraavista määräyksistä, jotka liitetään Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja 
Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen:  
1 artikla  
Yhdistyneellä kuningaskunnalla on oikeus, ilman että Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopi ­
muksen 26 tai 77 artikla, muu kyseisen sopimuksen tai Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 
määräys, näiden sopimusten nojalla toteutettu toimenpide taikka unionin tai unionin ja sen jäsen ­
valtioiden ja yhden tai useamman kolmannen maan välisen kansainvälisen sopimuksen määräys 
rajoittaa sitä, suorittaa yhteisillä rajoillaan toisten jäsenvaltioiden kanssa sellaisia Yhdistyneeseen 
kuningaskuntaan pyrkivien henkilöiden tarkastuksia, joita se pitää tarpeellisena:  
a) tarkistaakseen jäsenvaltioiden kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä, joilla on unionin oikeu ­
desta johtuvia oikeuksia, sekä muiden valtioiden kansalaisten, joilla on sellaisesta sopimuksesta, 
joka sitoo Yhdistynyttä kuningaskuntaa, johtuvia oikeuksia, oikeuden päästä Yhdistyneeseen ku ­
ningaskuntaan; ja  
b) päättääkseen muille henkilöille myönnettävästä luvasta päästä Yhdistyneeseen kuningaskuntaan.  
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 26 tai 77 artikla tai mainitun sopimuksen tai 
Euroopan unionista tehdyn sopimuksen muu määräys taikka niiden nojalla hyväksytty toimenpide ei 
estä Yhdistyneen kuningaskunnan oikeutta ottaa käyttöön tai suorittaa tällaisia tarkastuksia. Tässä 
artiklassa olevilla viittauksilla Yhdistyneeseen kuningaskuntaan tarkoitetaan myös alueita, joiden suh ­
teista ulkovaltoihin Yhdistynyt kuningaskunta huolehtii.  
2 artikla  
Yhdistynyt kuningaskunta ja Irlanti voivat edelleenkin tehdä keskenään henkilöiden liikkuvuutta 
alueidensa välillä koskevia järjestelyjä (”yhteinen matkustusalue”) kunnioittaen samalla täysimääräisesti 
tämän pöytäkirjan 1 artiklan ensimmäisen kohdan a alakohdassa tarkoitettujen henkilöiden oikeuksia.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/293
Siten, niin kauan kuin ne säilyttävät tällaiset järjestelyt, tämän pöytäkirjan 1 artiklan määräyksiä 
sovelletaan Irlantiin samoin edellytyksin kuin Yhdistyneeseen kuningaskuntaan. Euroopan unionin 
toiminnasta tehdyn sopimuksen 26 tai 77 artiklan määräys tai mainitun sopimuksen tai Euroopan 
unionista tehdyn sopimuksen muu määräys taikka niiden nojalla toteutettu toimenpide ei vaikuta tällaisiin järjestelyihin.  
3 artikla  
Muut jäsenvaltiot saavat suorittaa rajoillaan tai muilla rajanylityspaikoilla tarkastuksia henkilöille, 
jotka pyrkivät niiden alueelle Yhdistyneestä kuningaskunnasta tai muilta alueilta, joiden suhteista ulkovaltoihin se huolehtii samoista 1 artiklassa mainituista syistä, tai Irlannista, edellyttäen, että 
1 artiklan määräyksiä sovelletaan Irlantiin.  
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 26 tai 77 artiklan määräys tai mainitun sopi
­
muksen tai Euroopan unionista tehdyn sopimuksen muu määräys taikka niiden nojalla toteutettu toimenpide ei rajoita muiden jäsenvaltioiden oikeutta ottaa käyttöön tai suorittaa tällaisia tarkastuksia.FI C 83/294 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
PÖYTÄKIRJA (N:o 21)  
YHDISTYNEEN KUNINGASKUNNAN JA IRLANNIN ASEMASTA VA ­
PAUDEN, TURVALLISUUDEN JA OIKEUDEN ALUEEN OSALTA  
KORKEAT SOPIMUSPUOLET, jotka 
HALUAVAT  ratkaista tietyt Yhdistynyttä kuningaskuntaa ja Irlantia koskevat kysymykset, ja  
OTTAVAT HUOMIOON  pöytäkirjan Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 26 artiklan 
eräiden näkökohtien soveltamisesta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan ja Irlantiin,  
OVAT SOPINEET  seuraavista määräyksistä, jotka liitetään Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja 
Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen:  
1 artikla  
Jollei 3 artiklasta muuta johdu, Yhdistynyt kuningaskunta ja Irlanti eivät osallistu Euroopan unionin 
toiminnasta tehdyn sopimuksen kolmannen osan V osaston nojalla ehdotettujen toimenpiteiden 
hyväksymiseen neuvostossa. Neuvoston jäsenten yksimielisyys, lukuun ottamatta Yhdistyneen kunin ­
gaskunnan ja Irlannin hallitusten edustajia, on edellytyksenä niille neuvoston päätöksille, jotka on 
tehtävä yksimielisesti.  
Tätä artiklaa sovellettaessa määräenemmistö määräytyy Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopi ­
muksen 238 artiklan 3 kohdan mukaisesti.  
2 artikla  
Sen mukaisesti, mitä 1 artiklassa määrätään ja jollei 3, 4 ja 6 artiklasta muuta johdu, Euroopan 
unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen kolmannen osan V osaston määräykset, mainitun osaston 
nojalla hyväksytyt toimenpiteet, unionin kyseisen osaston nojalla tekemän kansainvälisen sopimuksen 
määräykset tai Euroopan unionin tuomioistuimen tällaista määräystä tai toimenpidettä tulkitsevat 
päätökset eivät sido Yhdistynyttä kuningaskuntaa tai Irlantia, eikä niitä sovelleta näissä valtioissa; 
määräykset, toimenpiteet tai päätökset eivät vaikuta näiden valtioiden toimivaltuuksiin, oikeuksiin tai 
velvollisuuksiin; tällaiset määräykset, toimenpiteet tai päätökset eivät myöskään vaikuta yhteisön eikä 
unionin säännöstöön eivätkä ne ole osa unionin oikeutta kun niitä sovelletaan Yhdistyneeseen 
kuningaskuntaan tai Irlantiin.  
3 artikla  
1. Yhdistynyt kuningaskunta tai Irlanti voi ilmoittaa neuvoston puheenjohtajalle kirjallisesti kol ­
men kuukauden kuluessa siitä, kun Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen kolmannen 
osan V osaston nojalla tehty ehdotus tai aloite on esitetty neuvostolle, että se haluaa osallistua 
ehdotetun toimenpiteen antamiseen tai soveltamiseen, jolloin kyseisellä valtiolla on oikeus tehdä niin.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/295
Neuvoston niiden päätösten edellytyksenä, jotka on tehtävä yksimielisesti, on neuvoston jäsenten 
yksimielisyys, lukuun ottamatta sellaista jäsentä, joka ei ole tehnyt kyseistä ilmoitusta. Tämän kohdan 
mukaisesti annettu toimenpide sitoo kaikkia sen hyväksymiseen osallistuneita jäsenvaltioita.  
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 70 artiklan nojalla hyväksytyissä toimenpiteissä 
säädetään edellytyksistä, joilla Yhdistynyt kuningaskunta ja Irlanti osallistuvat kyseisen sopimuksen 
kolmannen osan V osaston kattamien alojen arviointiin.  
Tätä artiklaa sovellettaessa määräenemmistö määräytyy Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopi ­
muksen 238 artiklan 3 kohdan mukaisesti.  
2. Jos 1 kohdassa tarkoitettua toimenpidettä ei voida kohtuullisen ajan kuluessa antaa siten, että 
Yhdistynyt kuningaskunta tai Irlanti osallistuisi siihen, neuvosto voi antaa tällaisen toimenpiteen 
1 artiklan nojalla ilman, että Yhdistynyt kuningaskunta tai Irlanti osallistuu siihen. Tällöin sovelletaan 
2 artiklaa.  
4 artikla  
Yhdistynyt kuningaskunta tai Irlanti voi milloin tahansa sen jälkeen, kun neuvosto on antanut 
toimenpiteen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen kolmannen osan V osaston nojalla, 
ilmoittaa neuvostolle ja komissiolle aikomuksestaan hyväksyä kyseinen toimenpide. Tällöin sovelle ­
taan Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 331 artiklan 1 kohdassa määrättyä menet ­
telyä soveltuvin osin.  
4 a artikla 
1. Tämän pöytäkirjan määräyksiä sovelletaan Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin osalta myös 
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen kolmannen osan V osaston nojalla ehdotettuihin 
tai hyväksyttyihin toimenpiteisiin, joilla muutetaan näitä jäsenvaltioita sitovaa voimassa olevaa toi ­
menpidettä.  
2. Jos neuvosto kuitenkin toteaa komission ehdotuksesta, että Yhdistyneen kuningaskunnan tai 
Irlannin osallistumattomuus voimassa olevaan toimenpiteeseen siinä muodossa kuin se on muutet ­
tuna, tekee kyseisen toimenpiteen soveltamisen muissa jäsenvaltioissa tai unionissa käytännössä 
mahdottomaksi, se voi vaatia Yhdistynyttä kuningaskuntaa tai Irlantia tekemään 3 tai 4 artiklan 
mukaisen ilmoituksen. Päivänä, jona neuvosto on tehnyt tällaisen päätöksen, alkaa uusi 3 artiklan 
soveltamista koskeva kahden kuukauden määräaika.  
Jos Yhdistynyt kuningaskunta tai Irlanti ei ole tehnyt neuvoston toteamusta seuranneen kahden 
kuukauden määräajan kuluessa 3 tai 4 artiklan mukaista ilmoitusta, voimassa oleva toimenpide ei 
enää sido sitä eikä toimenpidettä enää sovelleta siihen, ellei kyseinen jäsenvaltio ole tehnyt 4 artiklan 
mukaista ilmoitusta ennen muuttavan toimenpiteen voimaantuloa. Tämä tulee voimaan muuttavan 
toimenpiteen voimaantulopäivänä tai kahden kuukauden määräajan kuluttua riippuen siitä, kumpi 
ajankohta on myöhäisempi.FI C 83/296 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
Tämän kohdan soveltamiseksi neuvosto tekee asiasta käydyn perusteellisen keskustelun jälkeen rat ­
kaisunsa niitä jäsenvaltioita edustavien jäsentensä määräenemmistöllä, jotka osallistuvat tai ovat 
osallistuneet muuttavan toimenpiteen hyväksymiseen. Neuvoston määräenemmistö määräytyy Euroo ­
pan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 238 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaisesti.  
3. Neuvosto voi myös päättää määräenemmistöllä komission ehdotuksesta, että Yhdistyneen ku ­
ningaskunnan tai Irlannin on vastattava niistä mahdollisista suorista rahoitusvaikutuksista, jotka väis ­
tämättä aiheutuvat siitä, että kyseinen jäsenvaltio ei enää osallistu voimassa olevaan toimenpiteeseen.  
4. Tämä artikla ei rajoita 4 artiklan soveltamista.  
5 artikla  
Jäsenvaltio, jota Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen kolmannen osan V osaston 
nojalla annettu toimenpide ei sido, ei osallistu toimenpiteen aiheuttamien rahoitusvaikutusten kan ­
tamiseen, lukuun ottamatta toimielimille aiheutuvia hallintomenoja, ellei neuvosto Euroopan parla ­
menttia kuultuaan kaikkien jäsentensä yksimielisyydellä toisin päätä.  
6 artikla  
Jos tässä pöytäkirjassa tarkoitetuissa tapauksissa neuvoston Euroopan unionin toiminnasta tehdyn 
sopimuksen kolmannen osan V osaston nojalla antama toimenpide sitoo Yhdistynyttä kuningas ­
kuntaa tai Irlantia, perussopimusten asiaa koskevia määräyksiä sovelletaan toimenpiteen osalta kysei ­
seen jäsenvaltioon.  
6a artikla  
Yhdistynyttä kuningaskuntaa tai Irlantia eivät sido Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 
16 artiklan perusteella vahvistetut säännöt, jotka koskevat jäsenvaltioiden suorittamaa henkilötietojen käsittelyä niiden toteuttaessa mainitun sopimuksen kolmannen osan V osaston 4 tai 5 luvun sovel
­
tamisalaan kuuluvaa toimintaa, jos Yhdistynyttä kuningaskuntaa tai Irlantia eivät sido rikosoikeuden alalla tehtävän oikeudellisen yhteistyön ja poliisiyhteistyön muotoja koskevat unionin säännöt, joiden mukaisesti 16 artiklan perusteella vahvistettuja määräyksiä on noudatettava.  
7 artikla  
Mitä 3, 4 ja 4 a artiklassa määrätään, ei rajoita Schengenin säännöstön sisällyttämisestä osaksi 
Euroopan unionia tehdyn pöytäkirjan soveltamista.  
8 artikla
 
Irlanti voi ilmoittaa neuvostolle kirjallisesti, ettei se enää halua, että tämän pöytäkirjan määräyksiä 
sovelletaan siihen. Tällöin Irlantiin sovelletaan tavanomaisia perussopimusten määräyksiä.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/297
9 artikla  
Tätä pöytäkirjaa ei Irlannin osalta sovelleta Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 
75 artiklaan.FI C 83/298 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
PÖYTÄKIRJA (N:o 22)  
TANSKAN ASEMASTA  
KORKEAT SOPIMUSPUOLET,  jotka  
PALAUTTAVAT MIELEEN  Eurooppa-neuvostossa Edinburghissa kokoontuneiden valtion- tai hallitusten 
päämiesten 12 päivänä joulukuuta 1992 tekemän päätöksen eräistä Tanskan esittämistä Euroopan 
unionista tehtyyn sopimukseen liittyvistä ongelmista,  
PANEVAT MERKILLE  Edinburghin päätöksessä vahvistetun Tanskan aseman kansalaisuuden, talous- ja 
rahaliiton, puolustuspolitiikan sekä oikeus- ja sisäasioiden osalta,  
OVAT TIETOISIA  siitä, että Edinburghin päätökseen perustuvan oikeudellisen järjestelyn jatkaminen 
perussopimusten nojalla rajoittaa huomattavasti Tanskan osallistumista työskentelyyn tärkeillä unio ­
nin yhteistyöaloilla ja että unionin säännöstön yhtenäisyyden varmistaminen vapauden, turvallisuu ­
den ja oikeuden alalla olisi unionin etujen mukaista,  
HALUAVAT  sen vuoksi luoda oikeudelliset puitteet, joissa Tanskalle annetaan mahdollisuus osallistua 
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen kolmannen osan V osaston nojalla ehdotettujen toimenpiteiden hyväksymiseen, ja panevat tyytyväisenä merkille Tanskan aikomuksen käyttää tätä 
mahdollisuutta silloin, kun se Tanskan valtiosäännön asettamien vaatimusten mukaan on mahdollista,
 
TOTEAVAT , ettei Tanska vastusta sitä, että muut jäsenvaltiot kehittävät edelleen yhteistyötään niiden 
toimenpiteiden osalta, jotka eivät sido Tanskaa,  
OTTAVAT HUOMIOON  osaksi Euroopan unionia sisällytetystä Schengenin säännöstöstä tehdyn pöytä ­
kirjan 3 artiklan toisen kohdan,  
OVAT SOPINEET  seuraavista määräyksistä, jotka liitetään Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja 
Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen:  
I OSA  
1 artikla  
Tanska ei osallistu neuvostossa sellaisten toimenpiteiden antamiseen, joita ehdotetaan Euroopan 
unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen kolmannen osan V osaston nojalla. Neuvoston niiden pää ­
tösten edellytyksenä, jotka on tehtävä yksimielisesti, on neuvoston jäsenten yksimielisyys, lukuun 
ottamatta Tanskan hallituksen edustajaa.  
Tätä artiklaa sovellettaessa määräenemmistö määräytyy Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopi ­
muksen 238 artiklan 3 kohdan mukaisesti.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/299
2 artikla  
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen kolmannen osan V osaston määräykset, mainitun 
osaston nojalla hyväksytyt toimenpiteet, unionin mainitun osaston nojalla tekemän kansainvälisen 
sopimuksen määräykset tai Euroopan unionin tuomioistuimen tällaista määräystä tai toimenpidettä tulkitsevat päätökset taikka mainitun osaston nojalla muutetut tai muutettavissa olevat toimenpiteet 
eivät sido Tanskaa eikä niitä sovelleta siihen. Nämä määräykset, toimenpiteet tai päätökset eivät 
rajoita millään tavoin Tanskan toimivaltaa, oikeuksia tai velvollisuuksia. Tällaiset määräykset, toimen
­
piteet tai päätökset eivät myöskään vaikuta millään tavoin yhteisön tai unionin säännöstöön eivätkä ne ole osa unionin oikeutta sellaisina kuin niitä sovelletaan Tanskaan. Erityisesti poliisiyhteistyön ja 
rikosasioissa tehtävän oikeudellisen yhteistyön alalla ennen Lissabonin sopimuksen voimaantuloa 
hyväksytyt unionin säädökset, joita muutetaan, sitovat edelleen Tanskaa ja niitä sovelletaan siihen muutoksitta.  
2a artikla  
Tämän pöytäkirjan 2 artiklaa sovelletaan myös niihin Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopi
­
muksen 16 artiklan perusteella vahvistettuihin sääntöihin, jotka koskevat jäsenvaltioiden suorittamaa henkilötietojen käsittelyä niiden toteuttaessa mainitun sopimuksen kolmannen osan V osaston 4 tai 5 luvun soveltamisalaan kuuluvaa toimintaa.  
3 artikla  
Tanska ei osallistu 1 artiklassa tarkoitettujen toimenpiteiden aiheuttamien rahoitusvaikutusten kan
­
tamiseen, lukuun ottamatta toimielimille koituvia hallintomenoja.  
4 artikla  
1. Tanska päättää kuuden kuukauden kuluessa siitä, kun neuvosto on hyväksynyt tämän osan 
mukaisen toimenpiteen Schengenin säännöstöön perustuvasta ehdotuksesta tai aloitteesta, saattaako 
Tanska kyseisen toimenpiteen osaksi kansallista lainsäädäntöään. Jos Tanska tekee tällaisen päätöksen, 
toimenpide muodostaa kansainvälisen oikeuden mukaisen velvoitteen Tanskan ja niiden muiden 
jäsenvaltioiden välille, joita toimenpide sitoo.  
2. Jos Tanska päättää olla saattamatta 1 kohdassa tarkoitettua neuvoston toimenpidettä osaksi 
kansallista lainsäädäntöään, jäsenvaltiot, joita toimenpide sitoo, ja Tanska harkitsevat, mitä toimen ­
piteitä on aiheellista toteuttaa.  
II OSA  
5 artikla  
Tanska ei osallistu Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 26 artiklan 1 kohdassa, 
42 artiklassa ja 43–46 artiklassa tarkoitetuilla aloilla toteutettujen toimenpiteiden osalta niiden unio ­
nin toimien ja päätösten valmisteluun ja täytäntöönpanoon, joilla on merkitystä puolustuksen alalla.FI C 83/300 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
Näin ollen Tanska ei osallistu neuvostossa näiden toimenpiteiden antamiseen. Tanska ei vastusta sitä, 
että muut jäsenvaltiot kehittävät edelleen yhteisyötään tällä alalla. Tanskalla ei ole velvollisuutta 
osallistua sellaisten toimenpiteiden operatiivisten kustannusten rahoittamiseen tai antaa sotilaallisia 
voimavarojaan unionin käyttöön.  
Niiden neuvoston säädösten edellytyksenä, jotka on annettava yksimielisesti, on neuvoston jäsenten 
yksimielisyys, lukuun ottamatta Tanskan hallituksen edustajaa.  
Tätä artiklaa sovellettaessa määräenemmistö määräytyy Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopi ­
muksen 238 artiklan 3 kohdan mukaisesti.  
III OSA  
6 artikla  
Mitä 1, 2 ja 3 artiklassa määrätään ei sovelleta toimenpiteisiin, joilla määritellään ne kolmannet maat, 
joiden kansalaisilla on oltava viisumi ylittäessään jäsenvaltioiden ulkorajat, tai yhtenäistä viisumin 
kaavaa koskeviin toimenpiteisiin.  
IV OSA 
7 artikla  
Tanska voi valtiosääntönsä asettamien vaatimusten mukaisesti ilmoittaa muille jäsenvaltioille, ettei se 
enää halua käyttää tätä pöytäkirjaa tai sen osaa. Tällöin Tanska soveltaa täysimääräisesti kaikkia 
tuolloin voimassa olevia Euroopan unionin puitteissa toteutettuja toimenpiteitä.  
8 artikla  
1. Tanska voi milloin tahansa valtiosääntönsä asettamien vaatimusten mukaisesti ilmoittaa muille 
jäsenvaltioille, että ilmoitusajankohdan jälkeisen kuukauden ensimmäisestä päivästä alkaen tämän pöytäkirjan I osa muodostuu liitteessä olevista määräyksistä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 
7 artiklan määräyksiä. Tällöin 5–8 artikla numeroidaan uudelleen tätä vastaavasti.
 
2. Kuuden kuukauden kuluttua siitä, kun 1 kohdassa tarkoitettu ilmoitus tulee voimaan, koko 
Schengenin säännöstö ja kaikki kyseisen säännöstön kehittämiseksi hyväksytyt toimenpiteet, jotka 
siihen asti ovat sitoneet Tanskaa kansainvälisen oikeuden mukaisina velvoitteina, sitovat Tanskaa 
unionin oikeutena.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/301
LIITE  
1 artikla  
Ellei 3 artiklasta muuta johdu, Tanska ei osallistu Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen kolmannen osan V 
osaston nojalla ehdotettujen toimenpiteiden hyväksymiseen neuvostossa. Niiden neuvoston säädösten edellytyksenä, jotka 
on annettava yksimielisesti, on neuvoston jäsenten yksimielisyys, lukuun ottamatta Tanskan hallituksen edustajaa.  
Tätä artiklaa sovellettaessa määräenemmistö määräytyy Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 238 artiklan 3 
kohdan mukaisesti.  
2 artikla  
Sen mukaisesti, mitä 1 artiklassa määrätään ja jollei 3, 4 ja 8 artiklasta muuta johdu, Euroopan unionin toiminnasta 
tehdyn sopimuksen kolmannen osan V osaston määräykset, mainitun osaston nojalla hyväksytyt toimenpiteet, unionin mainitun osaston nojalla tekemän kansainvälisen sopimuksen määräykset tai Euroopan unionin tuomioistuimen tällaista 
määräystä tai toimenpidettä tulkitsevat päätökset eivät sido Tanskaa eikä niitä sovelleta siihen. Nämä määräykset, toi
­
menpiteet tai päätökset eivät rajoita millään tavoin Tanskan toimivaltaa, oikeuksia tai velvollisuuksia. Tällaiset määräykset, toimenpiteet tai päätökset eivät myöskään vaikuta millään tavoin yhteisön tai unionin säännöstöön eivätkä ne ole osa 
unionin oikeutta sellaisena kuin niitä sovelletaan Tanskaan.  
3 artikla  
1. Tanska voi ilmoittaa neuvoston puheenjohtajalle kirjallisesti kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun Euroopan unio
­
nin toiminnasta tehdyn sopimuksen kolmannen osan V osaston nojalla tehty ehdotus tai aloite on esitetty neuvostolle, että se haluaa osallistua ehdotetun toimenpiteen hyväksymiseen ja soveltamiseen, jolloin sillä on oikeus tehdä niin.  
2. Jollei 1 kohdassa tarkoitettua toimenpidettä voida kohtuullisen ajan kuluttua hyväksyä siten, että Tanska osallistuisi 
siihen, neuvosto voi hyväksyä 1 kohdassa tarkoitetun toimenpiteen 1 artiklan nojalla ilman, että Tanska osallistuu siihen. 
Tällöin sovelletaan 2 artiklaa.  
4 artikla  
Tanska voi milloin tahansa sen jälkeen, kun on hyväksytty toimenpide Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 
kolmannen osan V osaston nojalla, ilmoittaa neuvostolle ja komissiolle aikomuksestaan hyväksyä kyseinen toimenpide. 
Tällöin sovelletaan tarpeellisin muutoksin mainitun sopimuksen 331 artiklan 1 kohdassa määrättyä menettelyä.  
5 artikla  
1. Tämän pöytäkirjan määräyksiä sovelletaan Tanskan osalta myös Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 
kolmannen osan V osaston nojalla ehdotettuihin tai hyväksyttyihin toimenpiteisiin, joilla muutetaan Tanskaa sitovaa 
voimassa olevaa toimenpidettä.  
2. Jos neuvosto kuitenkin komission ehdotuksesta päättää, että Tanskan osallistumattomuus voimassa olevaan toimen
­
piteeseen siinä muodossa kuin se on muutettuna, tekee kyseisen toimenpiteen soveltamisen muille jäsenvaltioille tai 
unionille käytännössä mahdottomaksi, se voi vaatia Tanskaa tekemään 3 tai 4 artiklan mukaisen ilmoituksen. Päivänä, 
jona neuvosto on tehnyt tällaisen päätöksen, alkaa uusi 3 artiklan soveltamista koskeva kahden kuukauden määräaika.FI C 83/302 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
Jos Tanska ei ole tehnyt neuvoston päätöstä seuranneen kahden kuukauden määräajan kuluessa 3 tai 4 artiklan mukaista 
ilmoitusta, voimassa oleva toimenpide ei enää sido sitä eikä toimenpidettä enää sovelleta siihen, ellei kyseinen jäsenvaltio 
ole tehnyt 4 artiklan mukaista ilmoitusta ennen muuttavan toimenpiteen voimaantuloa. Tämä tulee voimaan muuttavan 
toimenpiteen voimaantulopäivänä tai kahden kuukauden määräajan kuluttua riippuen siitä, kumpi ajankohta on myöhäi ­
sempi. 
Tämän kohdan soveltamiseksi neuvosto tekee asiasta käydyn perusteellisen keskustelun jälkeen ratkaisunsa niitä jäsenval ­
tioita edustavien jäsentensä määräenemmistöllä, jotka osallistuvat tai ovat osallistuneet muuttavan toimenpiteen hyväk ­
symiseen. Neuvoston määräenemmistö määräytyy Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 238 artiklan 3 
kohdan a alakohdan mukaisesti.  
3. Neuvosto voi myös päättää määräenemmistöllä komission ehdotuksesta, että Tanskan on vastattava niistä mahdol ­
lisista välittömistä rahoitusvaikutuksista, jotka väistämättä aiheutuvat siitä, että se on lakannut osallistumasta voimassa 
olevaan toimenpiteeseen.  
4. Tämä artikla ei rajoita 4 artiklan soveltamista.  
6 artikla  
1. Edellä 4 artiklassa tarkoitettu ilmoitus on tehtävä kuuden kuukauden kuluessa toimenpiteen lopullisesta hyväksy ­
misestä, jos toimenpiteellä kehitetään Schengenin säännöstöä.  
Jos Tanska ei tee Schengenin säännöstöä kehittävää toimenpidettä koskevaa ilmoitusta 3 tai 4 artiklan mukaisesti, 
jäsenvaltiot, joita toimenpide sitoo, ja Tanska harkitsevat, mitä toimia on aiheellista toteuttaa.  
2. Schengenin säännöstöä kehittävää toimenpidettä koskeva 3 artiklan nojalla tehty ilmoitus katsotaan peruuttamat ­
tomaksi 3 artiklan nojalla tehdyksi ilmoitukseksi, joka koskee kaikkia niitä muita ehdotuksia ja aloitteita, joiden tarkoi ­
tuksena on kyseisen toimenpiteen kehittäminen, siltä osin kuin asianomaisella ehdotuksella tai aloitteella kehitetään 
Schengenin säännöstöä.  
7 artikla  
Tanskaa eivät sido Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 16 artiklan perusteella vahvistetut säännöt, jotka 
koskevat jäsenvaltioiden suorittamaa henkilötietojen käsittelyä niiden toteuttaessa mainitun sopimuksen kolmannen osan V osaston 4 tai 5 luvun soveltamisalaan kuuluvaa toimintaa, jos Tanskaa eivät sido rikosoikeuden alalla tehtävän 
oikeudellisen yhteistyön ja poliisiyhteistyön muotoja koskevat unionin säännöt, joiden mukaisesti 16 artiklan perusteella 
vahvistettuja määräyksiä on noudatettava.  
8 artikla  
Jos neuvoston Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen kolmannen osan V osaston nojalla hyväksymä toimen
­
pide tässä osassa tarkoitetuissa tapauksissa sitoo Tanskaa, perussopimusten asiaan kuuluvia määräyksiä sovelletaan kysei ­
sen toimenpiteen osalta Tanskaan.  
9 artikla  
Jos Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen kolmannen osan V osaston nojalla hyväksytty toimenpide ei sido 
Tanskaa, se ei osallistu toimenpiteen aiheuttamien rahoitusvaikutusten kantamiseen, lukuun ottamatta toimielimille ai ­
heutuvia hallintomenoja, ellei neuvosto Euroopan parlamenttia kuultuaan kaikkien jäsentensä yksimielisyydellä toisin 
päätä.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/303
PÖYTÄKIRJA (N:o 23)  
JÄSENVALTIOIDEN ULKOSUHTEISTA SILMÄLLÄ PITÄEN ULKORAJO ­
JEN YLITTÄMISTÄ  
KORKEAT SOPIMUSPUOLET, jotka 
OTTAVAT HUOMIOON  jäsenvaltioiden tarpeen varmistaa tehokkaat tarkastukset ulkorajoillaan tarvitta ­
essa yhteistyössä kolmansien maiden kanssa,  
OVAT SOPINEET  seuraavista määräyksistä, jotka liitetään Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja 
Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen:  
Ulkorajojen ylittämiseen liittyviä toimenpiteitä koskevat määräykset, jotka sisältyvät Euroopan unio ­
nista tehdyn sopimuksen 77 artiklan 2 alakohdan b alakohtaan, eivät rajoita jäsenvaltioiden toimi ­
valtaa neuvotella tai tehdä sopimuksia kolmansien maiden kanssa, sikäli kuin ne ovat unionin 
oikeuden ja muiden asiaa koskevien kansainvälisten sopimusten mukaisia.FI C 83/304 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
PÖYTÄKIRJA (N:o 24)  
EUROOPAN UNIONIN JÄSENVALTIOIDEN 
KANSALAISTEN TURVAPAIKASTA  
KORKEAT SOPIMUSPUOLET , jotka  
KATSOVAT , että unioni tunnustaa Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklan 1 kohdan 
mukaisesti perusoikeuskirjassa esitetyt oikeudet, vapaudet ja periaatteet,  
KATSOVAT , että Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklan 3 kohdan mukaisesti ihmisoike ­
uksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyssä eurooppalaisessa yleissopimuksessa taatut perus ­
oikeudet ovat yleisinä periaatteina osa unionin oikeutta,  
KATSOVAT , että Euroopan unionin tuomioistuimella on toimivalta varmistaa, että Euroopan unionista 
tehdyn sopimuksen 6 artiklan 1 ja 3 kohtaa tulkittaessa ja sovellettaessa Euroopan unionissa nou ­
datetaan lakia,  
KATSOVAT , että Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 49 artiklan mukaisesti kaikkien Euroopan 
valtioiden on unionin jäsenyyttä hakiessaan kunnioitettava Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 
2 artiklassa vahvistettuja arvoja,  
OTTAVAT HUOMIOON , että Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 7 artiklalla otetaan käyttöön 
järjestely, jolla tietyt oikeudet voidaan peruuttaa väliaikaisesti, jos jäsenvaltio vakavasti ja jatkuvasti 
rikkoo näitä arvoja,  
PALAUTTAVAT MIELEEN , että jokainen jäsenvaltion kansalainen nauttii unionin kansalaisena erityistä 
asemaa ja suojelua, jonka jäsenvaltiot takaavat Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 
toisen osan määräysten mukaisesti,  
OTTAVAT HUOMIOON , että perussopimuksilla luodaan alue, jossa ei ole sisäisiä rajoja ja jossa kaikille 
unionin kansalaisille taataan oikeus liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella,  
HALUAVAT  estää sen, että turvapaikkajärjestelmää käytetään muuhun tarkoitukseen kuin siihen mihin 
järjestelmällä on pyritty,FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/305
TOTEAVAT , että tässä pöytäkirjassa otetaan huomioon pakolaisten oikeudellista asemaa koskevan 
28 päivänä heinäkuuta 1951 tehdyn Geneven yleissopimuksen tarkoitus ja tavoitteet,  
OVAT SOPINEET  seuraavista määräyksistä, jotka liitetään Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja 
Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen:  
Ainoa artikla  
Ottaen huomioon perusoikeuksien ja -vapauksien suojelun tason Euroopan unionin jäsenvaltioissa, 
jäsenvaltioita pidetään kaikissa turvapaikkaan liittyvissä oikeudellisissa ja käytännöllisissä seikoissa 
toisiinsa nähden turvallisina alkuperämaina. Näin ollen jäsenvaltio voi ottaa harkittavaksi tai hyväksyä käsiteltäväksi toisen jäsenvaltion kansalaisen jättämän turvapaikkahakemuksen ainoastaan, jos:  
a) jäsenvaltio, jonka kansalainen hakija on, käyttäen Amsterdamin sopimuksen voimaantultua hy
­
väkseen ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn yleissopimuksen 15 artiklan määräyksiä ryhtyy alueellaan toimenpiteisiin, jotka poikkeavat sen mainitun yleissopimuksen mukaisista velvollisuuksista;  
b) Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 7 artiklan 1 kohdassa mainittu menettely on käynnistetty 
ja ennen kuin neuvosto tai tarvittaessa Eurooppa-neuvosto on tehnyt asiaa koskevan päätöksen sen jäsenvaltion osalta, jonka kansalainen hakija on;  
c) neuvosto on tehnyt Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 7 artiklan 1 kohdan mukaisen 
päätöksen sen jäsenvaltion osalta, jonka kansalainen hakija on, tai jos Eurooppa-neuvosto on 
tehnyt mainitun sopimuksen 7 artiklan 2 kohdan mukaisen päätöksen sen jäsenvaltion osalta, 
jonka kansalainen hakija on;
 
d) jäsenvaltio yksipuolisesti niin päättää toisen jäsenvaltion kansalaisen tekemän hakemuksen osalta; 
tällöin asiasta on ilmoitettava välittömästi neuvostolle ja hakemus käsitellään olettaen, että se on 
ilmeisen perusteeton, ja tämän millään tavalla tai missään tapauksessa vaikuttamatta kyseisen 
jäsenvaltion päätösvaltaan.FI C 83/306 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
PÖYTÄKIRJA (N:o 25)  
JAETUN TOIMIVALLAN KÄYTÖSTÄ  
KORKEAT SOPIMUSPUOLET,  jotka  
OVAT SOPINEET  seuraavista määräyksistä, jotka liitetään Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja 
Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen:  
Ainoa artikla  
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen jaettua toimivaltaa koskevan 2 artiklan 2 kohdan 
osalta, unionin toteuttaessa toimintaa tietyllä alalla, tämä toimivallan käytön soveltamisala ei kata 
kuin kyseessä olevassa unionin säädöksessä säädellyt asiat, eikä se siten koske asianomaista alaa 
kokonaisuudessaan.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/307
PÖYTÄKIRJA (N:o 26)  
YLEISTÄ ETUA KOSKEVISTA PALVELUISTA  
KORKEAT SOPIMUSPUOLET, jotka 
HALUAVAT  korostaa yleistä etua koskevien palveluiden merkitystä,  
OVAT SOPINEET  seuraavista tulkintaa koskevista määräyksistä, jotka liitetään Euroopan unionista teh ­
tyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen:  
1 artikla  
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 14 artiklan mukaisia yleistä taloudellista etua 
koskevia palveluja koskevat unionin yhteiset arvot käsittävät erityisesti seuraavaa:  
— kansallisten, alueellisten ja paikallisten viranomaisten keskeinen asema ja laaja harkintavalta tar ­
jota, tilata ja järjestää yleistä taloudellista etua koskevia palveluja siten, että ne vastaavat mahdol ­
lisimman hyvin käyttäjien tarpeita;  
— yleistä taloudellista etua koskevien eri palvelujen väliset erot ja erot käyttäjien tarpeissa ja miel ­
tymyksissä, jotka voivat johtua erilaisista maantieteellisistä, yhteiskunnallisista tai kulttuurisista 
tilanteista;  
— korkea laadun ja turvallisuuden taso sekä kohtuuhintaisuus, yhdenvertainen kohtelu sekä yleisen 
saatavuuden ja käyttäjien oikeuksien edistäminen.  
2 artikla  
Perussopimusten määräykset eivät millään tavoin rajoita jäsenvaltioiden toimivaltaa tarjota, tilata ja 
järjestää yleistä, muuta kuin taloudellista, etua koskevia palveluja.FI C 83/308 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
PÖYTÄKIRJA (N:o 27)  
SISÄMARKKINOISTA JA KILPAILUSTA  
KORKEAT SOPIMUSPUOLET, jotka 
KATSOVAT , että Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 3 artiklassa määritellyt sisämarkkinat käsittää 
järjestelmän, jolla taataan, ettei kilpailu vääristy,  
OVAT SOPINEET , että  
tämän tavoitteen saavuttamiseksi unioni toteuttaa tarvittaessa toimenpiteitä perussopimusten mää ­
räysten, mukaan luettuna Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 352 artikla, mukaisesti.  
Tämä pöytäkirja liitetään Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta 
tehtyyn sopimukseen.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/309
PÖYTÄKIRJA (N: 28)  
TALOUDELLISESTA, SOSIAALISESTA JA 
ALUEELLISESTA YHTEENKUULUVUUDESTA  
KORKEAT SOPIMUSPUOLET,  
jotka  PALAUTTAVAT MIELEEN,  että Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 3 artiklassa mainitaan 
muiden tavoitteiden joukossa myös taloudellisen, sosiaalisen ja alueellisen yhteenkuuluvuuden sekä 
jäsenvaltioiden välisen yhteisvastuun edistäminen ja että tällainen yhteenkuuluvuus kuuluu Euroopan 
unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 4 artiklan 2 kohdan c alakohdassa lueteltuihin unionin 
jaetun toimivallan aloihin,  
jotka  PALAUTTAVAT MIELEEN,  että kolmannen osan XVIII osaston määräykset taloudellisesta, sosiaalista 
ja alueellista yhteenkuuluvuudesta kokonaisuudessaan ovat oikeudellinen perusta unionin toiminnan 
konsolidoimiselle ja edelleen kehittämiselle talou dellisen, sosiaalisen ja alueellisen yhteenkuuluvuuden 
alalla, mukaan lukien uuden rahaston luominen,  
jotka  PALAUTTAVAT  mieleen, että Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 177 artiklassa 
määrätään koheesiorahaston perustamisesta,  
jotka  KIINNITTÄVÄT HUOMIOTA  siihen, että Euroopan investointipankki (EIP) antaa huomattavia ja yhä 
merkittävämpiä lainoja köyhempien alueiden eduksi,  
jotka  KIINNITTÄVÄT HUOMIOTA  tarpeeseen muuttaa rakennerahastoista myönnettäviä varoja koskevat 
järjestelyt joustavammiksi,  
jotka  KIINNITTÄVÄT HUOMIOTA  toiveeseen, että unionin osallistumisen tasoa ohjelmiin ja hankkeisiin 
tietyissä maissa muunnetaan,  
jotka  OTTAVAT HUOMIOON  ehdotuksen kiinnittää enemmän huomiota jäsenvaltioiden suhteelliseen 
vaurauteen omien varojen järjestelmässä,  
VAHVISTAVAT UUDELLEEN,  että taloudellisen, sosiaalisen ja alueellisen yhteenkuuluvuuden edistäminen 
on ehdottoman tärkeää unionin kehitykselle ja kestävälle menestykselle,  
VAHVISTAVAT UUDELLEEN  vakaumuksensa, että rakennerahastoilla olisi edelleen oltava huomattava 
merkitys unionin tavoitteiden toteuttamisessa yhteenkuuluvuuden alalla,  
VAHVISTAVAT UUDELLEEN  vakaumuksensa, että EIP:n on edelleen suunnattava suurin osa varoistaan 
taloudellisen, sosiaalisen ja alueellisen yhteenkuuluvuuden edistämiseksi, ja ilmoittavat halunsa arvi ­
oida uudelleen Euroopan investointipankin pääomatarpeet niin pian kuin se tätä varten on tarpeen,  
SOPIVAT,  että koheesiorahasto osoittaa unionin rahoitusosuuksia sellaisille hankkeille, jotka liittyvät 
ympäristöön ja Euroopan laajuisiin verkkoihin jäsenvaltioissa, joiden bruttokansantuote henkeä kohti 
on alle 90 prosenttia unionin keskitasosta ja joilla on ohjelma Euroopan unionista tehdyn sopimuk ­
sen 126 artiklassa tarkoitettujen talouden lähentymisperusteiden toteuttamiseksi,FI C 83/310 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
ILMOITTAVAT,  että heidän tarkoituksenaan on mahdollistaa suurempi joustavuus myönnettäessä varoja 
rakennerahastoista tiettyjen sellaisten erityistarpeiden täyttämiseksi, jotka eivät täyty rakennerahastoja 
koskevan nykyisen sääntelyn puitteissa,  
ILMOITTAVAT  olevansa valmiita muuntamaan unionin osallistumistasoa rakennerahastojen ohjelmien 
ja hankkeiden puitteissa tarkoituksena välttää budjettimenojen liialliset lisäykset vähemmän vauraissa 
jäsenvaltioissa,  
TUNNUSTAVAT  tarpeen seurata tiiviisti taloudellisen, sosiallisen ja alueellisen yhteenkuuluvuuden avulla 
saavutettua edistystä ja ilmoittavat olevansa valmiita tutkimaan kaikkia tarvittavia toimenpiteitä tässä 
suhteessa,  
VAHVISTAVAT  tarkoituksensa ottaa enemmän huomioon eri jäsenvaltioiden osallistumiskyvyn omien 
varojen järjestelmään ja tutkia niitä keinoja, jotka voisivat mahdollistaa vähemmän vauraiden jäsen ­
valtioiden omia varoja koskevan nykyisen järjestelmän regressiivisten tekijöiden korjaamiseen,  
SOPIVAT  siitä, että tämä pöytäkirja liitetään Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan 
unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/311
PÖYTÄKIRJA (N:o 29)  
JÄSENVALTIOIDEN JULKISEN PALVELUN 
YLEISRADIOTOIMINNASTA  
KORKEAT SOPIMUSPUOLET, jotka 
KATSOVAT,  että jäsenvaltioiden julkinen yleisradiotoiminta liittyy suoraan jokaisen yhteiskunnan de ­
mokraattisiin, yhteiskunnallisiin ja kulttuurisiin tarpeisiin samoin kuin tarpeeseen turvata viestinnän 
moniarvoisuus,  
OVAT SOPINEET  seuraavista määräyksistä, jotka liitetään Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja 
Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen:  
Perussopimusten määräykset eivät rajoita jäsenvaltioiden toimivaltaa rahoittaa julkista yleisradiotoi ­
mintaa, siinä määrin kuin rahoitus myönnetään yleisradioyritykselle kunkin jäsenvaltion antaman, 
määrittelemän ja järjestämän julkisen palvelun tehtävän täyttämiseksi, ja siinä määrin kuin rahoitus ei vaikuta unionin kauppa- ja kilpailuolosuhteisiin sellaisessa laajuudessa, että se olisi yleisen edun 
vastaista, kun samalla otetaan huomioon tällaisen julkisen palvelun tehtävän toteuttaminen.FI C 83/312 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
PÖYTÄKIRJA (N:o 30)  
EUROOPAN UNIONIN PERUSOIKEUSKIRJAN 
SOVELTAMISESTA PUOLAAN JA YHDISTYNEESEEN 
KUNINGASKUNTAAN  
KORKEAT SOPIMUSPUOLET,  jotka  
KATSOVAT , että Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklassa unioni tunnustaa Euroopan 
unionin perusoikeuskirjassa esitetyt oikeudet, vapaudet ja periaatteet,  
KATSOVAT , että perusoikeuskirjaa on sovellettava täysin edellä mainitun 6 artiklan määräysten ja itse 
perusoikeuskirjan VII osaston mukaisesti,  
KATSOVAT , että edellä mainitun 6 artiklan mukaan Puolan ja Yhdistyneen kuningaskunnan tuomiois ­
tuinten on sovellettava ja tulkittava perusoikeuskirjaa täysin mainitussa artiklassa tarkoitettujen seli ­
tysten mukaisesti,  
KATSOVAT , että perusoikeuskirja sisältää sekä oikeuksia että periaatteita,  
KATSOVAT , että perusoikeuskirja sisältää sekä kansalaisia koskevia ja poliittisluonteisia määräyksiä että 
taloudellis- ja sosiaalisluonteisia määräyksiä,  
KATSOVAT , että perusoikeuskirjassa vahvistetaan uudelleen unionissa tunnustetut oikeudet, vapaudet ja 
periaatteet ja tuodaan nuo oikeudet paremmin näkyviin, mutta siinä ei luoda uusia oikeuksia tai 
periaatteita,  
PALAUTTAVAT MIELEEN  Puolan ja Yhdistyneen kuningaskunnan velvoitteet, jotka johtuvat Euroopan 
unionista tehdystä sopimuksesta, Euroopan unionin toiminnasta tehdystä sopimuksesta ja unionin 
oikeudesta yleensä,  
PANEVAT MERKILLE  Puolan ja Yhdistyneen kuningaskunnan toivomuksen, jonka mukaan perusoikeus ­
kirjan soveltamisen tiettyjä näkökohtia olisi selkeytettävä,  
HALUAVAT  tämän vuoksi selkeyttää perusoikeuskirjan soveltamista Puolan ja Yhdistyneen kuningas ­
kunnan lakien ja hallinnollisten toimenpiteiden osalta sekä sen kuulumista tuomioistuinten toimival ­
taan Puolassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa,  
VAHVISTAVAT , että tässä pöytäkirjassa olevat viittaukset tiettyjen perusoikeuskirjan määräysten sovel ­
tamiseen eivät vaikuta millään tavoin perusoikeuskirjan muiden määräysten soveltamiseen,  
VAHVISTAVAT , että tämä pöytäkirja ei vaikuta perusoikeuskirjan soveltamiseen muihin jäsenvaltioihin,  
VAHVISTAVAT , että tämä pöytäkirja ei vaikuta Puolan eikä Yhdistyneen kuningaskunnan muihin 
velvoitteisiin, jotka johtuvat Euroopan unionista tehdystä sopimuksesta, Euroopan unionin toimin ­
nasta tehdystä sopimuksesta ja unionin oikeudesta yleensä,FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/313
OVAT SOPINEET  seuraavista määräyksistä, jotka liitetään Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja 
Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen:  
1 artikla  
1. Perusoikeuskirjalla ei laajenneta Euroopan unionin tuomioistuimen eikä minkään Puolan tai 
Yhdistyneen kuningaskunnan tuomioistuimen toimivaltaa niin, että se voisi todeta, että Puolan tai 
Yhdistyneen kuningaskunnan lait, asetukset tai hallinnolliset määräykset, käytännöt tai toiminnat 
eivät vastaa perusoikeuksia, vapauksia ja periaatteita, jotka perusoikeuskirjassa on vahvistettu.  
2. Erityisesti ja selvyyden vuoksi mikään perusoikeuskirjan IV osastossa ei luo Puolaan tai Yhdis ­
tyneeseen kuningaskuntaan sovellettavia tuomioistuinten toimivaltaan kuuluvia oikeuksia, paitsi siltä 
osin kuin Puola tai Yhdistynyt kuningaskunta on säätänyt tällaisista oikeuksista kansallisessa lain ­
säädännössään.  
2 artikla  
Jos perusoikeuskirjassa viitataan kansalliseen lainsäädäntöön ja käytäntöön, sitä sovelletaan Puolassa 
tai Yhdistyneessä kuningaskunnassa vain siinä määrin kuin sen sisältämät oikeudet tai periaatteet on tunnustettu Puolan tai Yhdistyneen kuningaskunnan lainsäädännössä tai käytännöissä.FI C 83/314 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
PÖYTÄKIRJA (N:o 31)  
ALANKOMAIDEN ANTILLEILLA JALOSTETTUJEN 
MAAÖLJYTUOTTEIDEN TUONNISTA EUROOPAN 
UNIONIIN  
KORKEAT SOPIMUSPUOLET, jotka 
HALUAVAT  täsmentää kaupankäyntiä koskevaa järjestelyä, joka koskee Alankomaiden Antilleilla jalos ­
tettujen maaöljytuotteiden tuontia Euroopan unioniin,  
OVAT SOPINEET  seuraavista määräyksistä, jotka liitetään Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja 
Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen:  
1 artikla  
Tätä pöytäkirjaa sovelletaan Brysselin nimikkeistön nimikkeiden 27.10, 27.11, 27.12, 27.13:sta 
(parafiini, maaöljy- tai liuskevaha, parafiinin jätetuotteet) ja 27.14 maaöljytuotteisiin, joita tuodaan 
jäsenvaltioihin käytettäviksi siellä.  
2 artikla  
Jäsenvaltiot sitoutuvat myöntämään Alankomaiden Antilleilla jalostetuille maaöljytuotteille tässä pöy ­
täkirjassa määrätyin edellytyksin tullietuudet Alankomaiden Antillien assosioiduttua unioniin. Nämä 
määräykset ovat voimassa riippumatta siitä, mitä alkuperäsääntöjä jäsenvaltiot soveltavat.  
3 artikla  
1. Kun komissio toteaa jonkin jäsenvaltion pyynnöstä tai omasta aloitteestaan, että Alankomaiden 
Antilleilla jalostettujen maaöljytuotteiden 2 artiklan määräysten mukaisesta tuonnista unioniin aiheu ­
tuu yhden tai useamman jäsenvaltion markkinoilla todellisia vaikeuksia, se päättää, että asianomaisten jäsenvaltioiden on otettava käyttöön kyseisiin tuotteisiin sovellettavat tuontitullit, korotettava niitä tai 
otettava ne uudelleen käyttöön siinä määrin ja siksi ajaksi kuin se on tarpeen tilanteesta selviytymi
­
seksi. Näin käyttöön otetut, korotetut tai uudelleen käyttöön otetut tuontitullit eivät saa olla korke ­
ampia kuin tullit, joita kannetaan samoista tuotteista kolmansilta mailta.  
2. Edellisen kohdan määräyksiä voidaan joka tapauksessa soveltaa vain silloin kun Alankomaiden 
Antilleilla jalostettuja maaöljytuotteita tuodaan unioniin vuosittain ainakin kaksi miljoonaa tonnia.  
3. Komission 1 ja 2 kohdan mukaisesti tekemät päätökset, mukaan luettuina ne, jotka merkitsevät 
jäsenvaltion pyynnön epäämistä, saatetaan neuvoston tiedoksi. Neuvosto voi jäsenvaltion pyynnöstä 
ottaa komission päätökset tarkasteltavakseen ja milloin hyvänsä muuttaa niitä tai kumota ne.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/315
4 artikla  
1. Jos jonkin jäsenvaltion käsityksen mukaan 2 artiklassa määrätyn järjestelyn mukaisesta Alan ­
komaiden Antilleilla jalostettujen maaöljytuotteiden suorasta maahantuonnista tai maahantuonnista 
toisen jäsenvaltion kautta aiheutuu sen markkinoilla todellisia vaikeuksia, joista selviytyminen edel ­
lyttää välitöntä toimintaa, se voi omasta aloitteestaan päättää soveltaa kyseiseen kauppaan tuontitul ­
leja, jotka eivät saa olla samoista tuotteista kolmansilta mailta kannettavia tulleja korkeammat. Se 
ilmoittaa tällaisesta päätöksestä komissiolle, joka päättää yhden kuukauden kuluessa, voidaanko kyseisen jäsenvaltion toteuttamat toimenpiteet pitää edelleen voimassa, onko niitä muutettava vai 
onko ne poistettava. Komission päätökseen sovelletaan 3 artiklan 3 kohdan määräyksiä.  
2. Jos Alankomaiden Antilleilla jalostettuja maaöljytuotteita tuodaan 2 artiklassa määrätyn järjes
­
telyn mukaisesti yhteen tai useampaan Euroopan unionin jäsenvaltioon suoraan tai toisen jäsenval ­
tion kautta kalenterivuoden aikana enemmän kuin tämän pöytäkirjan liitteessä ilmoitetut tonnimää ­
rät, kyseisen jäsenvaltion tai kyseisten jäsenvaltioiden 1 kohdan nojalla kuluvan vuoden aikana 
mahdollisesti toteuttamat toimenpiteet katsotaan laillisiksi. Tultuaan vakuuttuneeksi siitä, että vahvis ­
tetut tonnimäärät on saavutettu, komissio ottaa huomioon toteutetut toimenpiteet. Siinä tapauksessa 
muut jäsenvaltiot pidättäytyvät saattamasta asiaa neuvoston käsiteltäväksi.  
5 artikla  
Jos unioni päättää soveltaa määrällisiä tuontirajoituksia maaöljytuotteisiin riippumatta siitä, mistä 
maasta tuotteet tulevat, näitä rajoituksia voidaan soveltaa myös Alankomaiden Antilleilta tuotaviin 
maaöljytuotteisiin. Siinä tapauksessa Alankomaiden Antilleille myönnetään kolmansiin maihin ver ­
rattuna suosituimmuuskohtelu.  
6 artikla  
1. Neuvosto tarkistaa 2–5 artiklan määräyksiä yksimielisesti sekä Euroopan parlamenttia ja komis ­
siota kuultuaan, kun kolmansista maista ja assosioiduista maista tulevia maaöljytuotteita koskeva 
alkuperän yhteinen määritelmä on hyväksytty tai kun kyseisiä tuotteita koskevia päätöksiä on tehty 
yhteisen kauppapolitiikan puitteissa tai yhteinen energiapolitiikka vahvistettu.  
2. Tällaisen tarkistamisen yhteydessä Alankomaiden Antilleille on kuitenkin kaikissa tapauksissa 
myönnettävä sopivassa muodossa vastaavat etuudet maaöljytuotteista, joiden vähimmäismäärä on 
kaksi ja puoli miljoonaa tonnia.  
3. Tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja vastaavia etuuksia koskevat unionin sitoumukset voi ­
daan kuitenkin tarvittaessa jakaa maittain ottaen huomioon tämän pöytäkirjan liitteessä ilmoitetut tonnimäärät.FI C 83/316 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
7 artikla  
Komission tehtävänä on tämän pöytäkirjan täytäntöönpanoa varten seurata, kuinka Alankomaiden 
Antilleilla jalostettujen maaöljytuotteiden tuonti jäsenvaltioihin kehittyy. Jäsenvaltiot antavat komis ­
sion suosittelemien yksityiskohtaisten hallinnollisten sääntöjen mukaisesti sille tiedoksi kaikki sen 
tehtävän kannalta hyödylliset tiedot, joiden levittämisestä komissio huolehtii.  
PÖYTÄKIRJAN LIITE  
Korkeat sopimuspuolet ovat päättäneet, että Alankomaiden Antilleilla jalostettujen maaöljytuotteiden Euroopan unioniin 
suuntautuvasta tuonnista tehdyn pöytäkirjan 4 artiklan 2 kohdan täytäntöönpanoa varten kahden miljoonan tonnin 
määrä Antillien maaöljytuotteita jaetaan jäsenvaltioiden kesken seuraavasti: 
Saksa . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 625 000 tonnia  
Belgian ja Luxemburgin talousliitto . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  200 000 tonnia  
Ranska . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  75 000 tonnia  
Italia . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 100 000 tonnia  
Alankomaat . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .  1 000 000 tonniaFI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/317
PÖYTÄKIRJA (N:o 32)  
KIINTEÄN OMAISUUDEN HANKKIMISESTA TANSKASSA  
KORKEAT SOPIMUSPUOLET,  
jotka  HALUAVAT  ratkaista eräät Tanskaa koskevat erityisongelmat,  
OVAT SOPINEET  seuraavista määräyksistä, jotka liitetään Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja 
Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen:  
Sen estämättä, mitä perussopimuksissa määrätään, Tanska saa pitää voimassa vapaa-ajan asunnon 
hankkimista koskevan voimassa olevan lainsäädäntönsä.FI C 83/318 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
PÖYTÄKIRJA (N:o 33)  
EUROOPAN UNIONIN TOIMINNASTA TEHDYN SOPIMUKSEN 
157 ARTIKLASTA  
KORKEAT SOPIMUSPUOLET  
OVAT SOPINEET  seuraavista määräyksistä, jotka liitetään Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja 
Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen:  
Sovellettaessa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 157 artiklaa korvauksena ei pidetä 
ammatillisen sosiaaliturvajärjestelmän mukaisia etuuksia, jos ja sikäli kuin niiden voidaan osoittaa 
olevan 17 päivää toukokuuta 1990 edeltävältä työskentelykaudelta, paitsi kun on kyse työntekijöistä 
tai heidän jälkeensä etuuteen oikeutetuista, jotka ovat ennen tätä ajankohtaa panneet vireille oike ­
udenkäynnin tai esittäneet vastaavan vaatimuksen asiaan sovellettavan kansallisen lainsäädännön 
mukaisesti.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/319
PÖYTÄKIRJA (N:o 34)  
GRÖNLANTIA KOSKEVISTA 
ERITYISJÄRJESTELYISTÄ 
Ainoa artikla  
1. Grönlannista peräisin olevien, kalatalouden yhteiseen markkinajärjestelyyn kuuluvien tuotteiden 
tuontia unioniin kohdellaan yhteisen markkinajärjestelyn toimintaperiaatteiden mukaisesti siten, että 
niille myönnetään vapautus tulleista ja vaikutukseltaan vastaavista maksuista eikä niihin sovelleta määrällisiä rajoituksia tai vaikutukseltaan vastaavia toimenpiteitä, jos unionin mahdollisuudet päästä 
unionin ja Grönlannin toimivaltaisen viranomaisen välisen sopimuksen nojalla Grönlannin kalastus
­
vyöhykkeille ovat unionin kannalta tyydyttävät.  
2. Kaikki kyseisten tuotteiden tuontijärjestelyyn liittyvät toimenpiteet, mukaan lukien näiden toi ­
menpiteiden toteuttamista koskevat toimenpiteet, toteutetaan Euroopan unionin toiminnasta tehdyn 
sopimuksen 43 artiklassa määrätyn menettelyn mukaisesti.FI C 83/320 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
PÖYTÄKIRJA (N:o 35)  
IRLANNIN PERUSTUSLAIN 40.3.3 ARTIKLASTA  
KORKEAT SOPIMUSPUOLET,  
OVAT SOPINEET  seuraavista määräyksistä, jotka liitetään Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen, 
Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen ja Euroopan atomienergiayhteisön perustamis ­
sopimukseen:  
Mikään perussopimusten tai Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen taikka kyseisten 
sopimusten muuttamisesta tai täydentämisestä tehtyjen sopimu sten tai asiakirjojen määräys ei vaikuta 
Irlannin perustuslain 40.3.3 artiklan soveltamiseen Irlannissa.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/321
PÖYTÄKIRJA (N:o 36)  
SIIRTYMÄMÄÄRÄYKSISTÄ  
KORKEAT SOPIMUSPUOLET , jotka  
KATSOVAT , että siirtyminen Lissabonin sopimusta aiemmin sovellettavien perussopimusten institutio ­
naalisista määräyksistä mainitun sopimuksen toimielinjärjestelmää koskeviin määräyksiin edellyttää 
siirtymämääräyksiä,  
OVAT SOPINEET  seuraavista määräyksistä, jotka liitetään Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen, 
Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen ja Euroopan atomienergiayhteisön perustamis ­
sopimukseen:  
1 artikla  
Tässä pöytäkirjassa tarkoitetaan ’perussopimuksilla’ Euroopan unionista tehtyä sopimusta, Euroopan 
unionin toiminnasta tehtyä sopimusta ja Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimusta.  
I OSASTO  
EUROOPAN PARLAMENTTIA KOSKEVAT MÄÄRÄYKSET  
2 artikla  
Eurooppa-neuvosto tekee Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 14 artiklan 2 kohdan toisen ala ­
kohdan mukaisen päätöksen Euroopan parlamentin kokoonpanosta hyvissä ajoin ennen vuonna 2009 pidettäviä Euroopan parlamentin vaaleja.  
Vaalikauden 2004–2009 loppuun asti Euroopan parlamentin kokoonpano ja sen jäsenten lukumäärä 
säilyvät samoina kuin ne ovat Lissabonin sopimuksen tullessa voimaan.  
II OSASTO
 
MÄÄRÄENEMMISTÖÄ KOSKEVAT MÄÄRÄYKSET  
3 artikla  
1. Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 16 artiklan 4 kohdan mukaisesti määräenemmistön 
määrittelyä Eurooppa-neuvostossa ja neuvostossa koskevat mainitun kohdan ja Euroopan unionin 
toiminnasta tehdyn sopimuksen 238 artiklan 2 kohdan määräykset tulevat voimaan 1 päivänä 
marraskuuta 2014.  
2. Kun ratkaisu on 1 päivän marraskuuta 2014 ja 31 päivän maaliskuuta 2017 välisenä aikana 
tehtävä määräenemmistöllä, neuvoston jäsen voi pyytää, että ratkaisu tehdään 3 kohdassa määritel ­
lyllä määräenemmistöllä. Tällöin sovelletaan 3 ja 4 kohtaa.FI C 83/322 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
3. Seuraavat määräykset ovat voimassa 31 päivään lokakuuta 2014, sanotun kuitenkaan rajoitta ­
matta Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 235 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan 
soveltamista:  
Kun Eurooppa-neuvoston ja neuvoston ratkaisun edellytyksenä on määräenemmistö, jäsenten äänet 
painotetaan seuraavasti:  
Belgia 12  
Bulgaria 10  
Tšekki  12  
Tanska 7  
Saksa  29  
Viro 4  
Irlanti  7  
Kreikka  12  
Espanja  27  
Ranska  29  
Italia  29  
Kypros  4  
Latvia 4  
Liettua  7  Luxemburg  4  
Unkari  12  
Malta 3  
Alankomaat  13 
Itävalta 10  
Puola 27 
Portugali  12 
Romania 14  
Slovenia 4  
Slovakia 7  
Suomi 7  
Ruotsi  10 
Yhdistynyt kuningaskunta  29  
Kun ratkaisu on perussopimusten nojalla tehtävä komission ehdotuksesta, sen edellytyksenä on 
vähintään 255 puoltavaa ääntä, jotka edustavat jäsenten enemmistöä. Muissa tapauksissa ratkaisun 
edellytyksenä on vähintään 255 puoltavaa ääntä, jotka edustavat ainakin kahta kolmasosaa jäsenistä.  
Eurooppa-neuvoston tai neuvoston jäsen voi pyytää, että Eurooppa-neuvoston tai neuvoston hyväk ­
syessä säädöksen määräenemmistöllä tarkistetaan, että määräenemmistö edustaa vähintään 62:ta prosenttia unionin koko väestöstä. Jos osoittautuu, että tämä ehto ei täyty, kyseessä olevaa säädöstä 
ei hyväksytä.  
4. Kun kaikki neuvoston jäsenet eivät perustamissopimusten mukaisesti osallistu äänestykseen, eli 
tapauksissa, joissa viitataan Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 238 artiklan 3 koh
­
dan mukaisesti määriteltyyn määräenemmistöön, määräenemmistöllä tarkoitetaan 31 päivään loka ­
kuuta 2014 asti yhtä suurta osuutta kyseisten neuvoston jäsenten painotetuista äänistä ja yhtä suurta 
osuutta kyseisten jäsenten määrästä sekä tarvittaessa yhtä suurta prosentuaalista osuutta asianomais ­
ten jäsenvaltioiden väestöstä kuin tämän artiklan 3 kohdassa on määrätty.  
III OSASTO  
NEUVOSTON KOKOONPANOJA KOSKEVAT MÄÄRÄYKSET  
4 artikla  
Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 16 artiklan 6 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun 
päätöksen voimaantuloon asti neuvosto voi kokoontua mainitun kohdan toisessa ja kolmannessa 
alakohdassa tarkoitetuissa kokoonpanoissa sekä muissa kokoonpanoissa, joita koskeva luettelo vah ­
vistetaan yleisten asioiden neuvoston yksinkertaisella enemmistöllä tekemässä päätöksessä.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/323
IV OSASTO  
KOMISSIOTA JA UNIONIN ULKOASIOIDEN JA TURVALLISUUSPOLITIIKAN 
KORKEAA EDUSTAJAA KOSKEVAT MÄÄRÄYKSET  
5 artikla  
Lissabonin sopimuksen voimaantulopäivänä virassa olevat komission jäsenet pysyvät virassaan toimi ­
kautensa loppuun. Komission jäsenen, jolla on sama kansalaisuus kuin unionin ulkoasioiden ja 
turvallisuuspolitiikan korkealla edustajalla, toimikausi päättyy kuitenkin päivänä, jona korkea edustaja nimitetään.  
V OSASTO
 
YHTEISEN ULKO- JA TURVALLISUUSPOLITIIKAN KORKEANA EDUSTAJANA 
TOIMIVAA NEUVOSTON PÄÄSIHTEERIÄ JA NEUVOSTON VARAPÄÄSIHTEERIÄ 
KOSKEVAT MÄÄRÄYKSET  
6 artikla  
Yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan korkeana edustajana toimivan neuvoston pääsihteerin ja neu ­
voston varapääsihteerin toimikausi päättyy Lissabonin sopimuksen voimaantulopäivänä. Neuvosto nimittää pääsihteerin Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 240 artiklan 2 kohdan 
mukaisesti.  
VI OSASTO
 
NEUVOA-ANTAVIA ELIMIÄ KOSKEVAT MÄÄRÄYKSET  
7 artikla  
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 301 artiklassa tarkoitetun päätöksen voimaantu ­
loon saakka talous- ja sosiaalikomitean jäsenmäärä jakautuu seuraavasti:  
Belgia 12  
Bulgaria  12  
Tšekki  12  
Tanska  9  
Saksa 24  
Viro 7  
Irlanti  9  
Kreikka  12  Espanja  21 
Ranska  24 
Italia  24  
Kypros  6  
Latvia 7  
Liettua  9  
Luxemburg  6  
Unkari  12FI C 83/324 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
Malta 5  
Alankomaat  12  
Itävalta  12  
Puola 21  
Portugali  12  
Romania 15  Slovenia  7  
Slovakia 9  
Suomi 9  
Ruotsi  12 
Yhdistynyt kuningaskunta  24  
8 artikla  
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 305 artiklassa tarkoitetun päätöksen voimaantu ­
loon saakka alueiden komitean jäsenmäärä jakautuu seuraavasti:  
Belgia 12  
Bulgaria 12  
Tšekki  12  
Tanska 9  
Saksa  24  
Viro 7  
Irlanti  9  
Kreikka  12  
Espanja  21  
Ranska  24  
Italia  24  
Kypros  6  
Latvia 7  
Liettua  9  
Luxemburg  6  Unkari  12  
Malta 5  
Alankomaat  12 
Itävalta 12  
Puola 21 
Portugali  12 
Romania 15  
Slovenia 7  
Slovakia 9  
Suomi 9  
Ruotsi  12 
Yhdistynyt kuningaskunta  24  
VII OSASTO  
ENNEN LISSABONIN SOPIMUKSEN VOIMAANTULOA ANNETTUJA, EUROOPAN 
UNIONISTA TEHDYN SOPIMUKSEN V JA VI OSASTOON PERUSTUVIA SÄÄDÖKSIÄ 
KOSKEVAT SIIRTYMÄMÄÄRÄYKSET  
9 artikla  
Ennen Lissabonin sopimuksen voimaantuloa hyväksyttyjen, Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen 
perustuvien unionin toimielinten, elinten ja laitosten säädösten oikeusvaikutukset säilyvät niin kauan 
kuin näitä säädöksiä ei kumota, julisteta mitättömiksi tai muuteta perussopimusten nojalla. Sama 
koskee myös Euroopan unionista tehdyn sopimuksen perusteella tehtyjä jäsenvaltioiden välisiä yleis ­
sopimuksia.  
10 artikla  
1. Sellaisten poliisiyhteistyön ja rikosasioissa tehtävän oikeudellisen yhteistyön alalla annettujen 
unionin säädösten osalta, jotka on hyväksytty ennen Lissabonin sopimuksen voimaantuloa, toimi ­
elinten toimivalta on siirtymätoimenpiteenä mainitun sopimuksen voimaantulopäivänä seuraava:FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/325
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 258 artiklan mukaista komission toimivaltaa ei 
sovelleta, ja Euroopan unionista tehdyn sopimuksen, sellaisena kuin se oli voimassa ennen Lissabonin 
sopimuksen voimaantuloa, VI osaston mukainen Euroopan unionin tuomioistuimen toimivalta säilyy 
ennallaan, myös silloin, kun se on hyväksytty mainitun Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 35 artiklan 2 kohdan nojalla.  
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun säädöksen muuttaminen johtaa siihen, että mainitussa kohdassa 
tarkoitettujen toimielinten toimivaltaa, sellaisena kuin siitä määrätään perussopimuksissa, sovelletaan, sikäli kuin on kyse muutetusta säädöksestä, niihin jäsenvaltioihin, joihin tätä muutettua säädöstä 
sovelletaan.  
3. Joka tapauksessa 1 kohdassa mainitun siirtymätoimenpiteen noudattaminen lakkaa viiden vuo
­
den kuluttua Lissabonin sopimuksen voimaantulopäivästä.  
4. Yhdistynyt kuningaskunta voi viimeistään kuusi kuukautta ennen 3 kohdassa mainitun siirty ­
mäkauden päättymistä ilmoittaa neuvostolle, ettei se 1 kohdassa tarkoitettujen säädösten osalta 
hyväksy 1 kohdassa tarkoitettujen toimielinten toimivaltaa sellaisena kuin siitä määrätään perussopi ­
muksissa. Jos Yhdistynyt kuningaskunta on tehnyt tällaisen ilmoituksen, kaikkia 1 kohdassa tarkoi ­
tettuja säädöksiä lakataan soveltamasta siihen 3 kohdassa tarkoitetun siirtymäkauden päättymispäi ­
västä alkaen. Tätä alakohtaa ei sovelleta niiden 2 kohdassa tarkoitettujen muutettujen säädösten osalta, joita sovelletaan Yhdistyneeseen kuningaskuntaan.  
Neuvosto määrittää määräenemmistöllä komission ehdotuksesta edellä olevan johdosta tarvittavat 
järjestelyt sekä tarvittavat siirtymäjärjestelyt. Yhdistynyt kuningaskunta ei osallistu tämän päätöksen tekemiseen. Neuvoston määräenemmistö määräytyy Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuk
­
sen 238 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaisesti.  
Neuvosto voi määräenemmistöllä komission ehdotuksesta tehdä myös päätöksen siitä, että Yhdis ­
tyneen kuningaskunnan on vastattava niistä mahdollisista välittömistä rahoitusvaikutuksista, jotka väistämättä aiheutuvat siitä, ettei se enää osallistu näihin säädöksiin.  
5. Yhdistynyt kuningaskunta voi milloin tahansa myöhemmin ilmoittaa neuvostolle haluavansa 
osallistua säädöksiin, joita on lakattu soveltamasta siihen 4 kohdan ensimmäisen alakohdan mukai
­
sesti. Tällöin sovelletaan tapauksesta riippuen osaksi Euroopan unionia sisällytetystä Schengenin 
säännöstöstä tehdyn pöytäkirjan tai Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta vapauden, 
turvallisuuden ja oikeuden alueen osalta tehdyn pöytäkirjan asiaa koskevia määräyksiä. Kyseessä 
olevien säädösten osalta toimielinten toimivalta on se, josta määrätään perussopimuksissa. Toimies ­
saan asianomaisten pöytäkirjojen nojalla unionin toimielimet ja Yhdistynyt kuningaskunta pyrkivät 
palauttamaan Yhdistyneen kuningaskunnan mahdollisimman laajan osallistumisen unionin säännös ­
töön vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen alalla vahingoittamatta vakavasti tämän säännöstön 
eri osien käytännön toimivuutta ja kunnioittaen niiden johdonmukaisuutta.FI C 83/326 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
PÖYTÄKIRJA (N:o 37)  
EHTY:n PERUSTAMISSOPIMUKSEN VOIMASSAOLON 
PÄÄTTYMISEN TALOUDELLISISTA SEURAUKSISTA 
JA HIILI- JA TERÄSTUTKIMUSRAHASTOSTA  
KORKEAT SOPIMUSPUOLET, jotka 
PALAUTTAVAT MIELEEN,  että kaikki varat ja vastuut, joita Euroopan hiili- ja teräsyhteisöllä oli 
23 päivänä heinäkuuta 2002, siirrettiin 24 päivästä heinäkuuta 2002 Euroopan yhteisölle,  
OTTAVAT HUOMIOON,  että näitä varoja olisi toivottavaa käyttää hiili- ja terästeollisuuteen liittyvien 
alojen tutkimukseen ja että tätä varten olisi annettava erityiset säännöt,  
OVAT SOPINEET  seuraavista määräyksistä, jotka liitetään Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja 
Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen:  
1 artikla  
1. Euroopan hiili- ja teräsyhteisön 23 päivänä heinäkuuta 2002 päätetyssä taseessa oleva netto ­
varallisuus, lisättynä tai vähennettynä mahdollisilla selvitystoimista aiheutuvilla määrillä, muodostaa 
hiili- ja terästeollisuuteen liittyvien alojen tutkimukseen tarkoitetut varat, joista käytetään nimitystä 
”EHTY:n selvityksessä olevat varat”. Selvityksen jälkeen varoista käytetään nimitystä ”hiili- ja teräs ­
tutkimusrahaston varat”.  
2. Näistä varoista kertyvät tulot, joista käytetään nimitystä ”hiili- ja terästutkimusrahasto”, käyte ­
tään yksinomaan tutkimuksen puiteohjelman ulkopuoliseen hiili- ja terästeollisuuteen liittyvien alojen 
tutkimukseen tämän pöytäkirjan määräysten ja sen nojalla annettujen säädösten mukaisesti.  
2 artikla  
Neuvosto antaa erityistä lainsäätämisjärjestystä noudattaen ja Euroopan parlamentin hyväksynnän 
saatuaan tämän pöytäkirjan täytäntöönpanon edellyttämät säännökset, mukaan lukien keskeiset peri ­
aatteet.  
Neuvosto hyväksyy komission ehdotuksesta ja Euroopan parlamenttia kuultuaan toimenpiteet, joilla 
vahvistetaan hiili- ja terästutkimusrahaston varojen hoitoa koskevat monivuotiset taloudelliset suun ­
taviivat ja kyseisen rahaston tutkimusohjelman tekniset suuntaviivat.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/327
3 artikla  
Perussopimusten määräyksiä sovelletaan, jollei tässä pöytäkirjassa ja sen nojalla annetuissa säädöksissä 
toisin määrätä.FI C 83/328 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
LIITTEETFI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/329

LIITE I  
LUETTELO, JOHON VIITATAAN EUROOPAN UNIONIN TOIMINNASTA TEHDYN 
SOPIMUKSEN 38 ARTIKLASSA  
(1) (2) 
Brysselin nimikkeistön 
numero  Tuotteen kuvaus  
1. Ryhmä Elävät eläimet  
2. Ryhmä Liha ja syötävät eläimenosat  
3. Ryhmä Kalat, äyriäiset ja nilviäiset  
4. Ryhmä Meijerituotteet; linnunmunat; luonnonhunaja  
5. Ryhmä 
05.04 Eläinten (muiden kuin kalan) suolet, rakot ja vatsat, kokonaisina tai kap ­
paleina 
05.15  Muualle kuulumattomat eläintuotteet; ihmisravinnoksi soveltumattomat 
kuolleet 1. tai 3. ryhmän eläimet  
6. Ryhmä Elävät puut ja muut elävät kasvit  
7. Ryhmä  Vihannekset ja kasvikset sekä eräät syötävät juuret ja mukulat  
8. Ryhmä Syötävät hedelmät ja pähkinät; sitrushedelmien ja melonin kuoret  
9. Ryhmä Kahvi, tee ja mausteet, ei kuitenkaan mate (nimike 0903)  
10. Ryhmä Vilja  
11. Ryhmä Myllyteollisuustuotteet; maltaat ja tärkkelys; gluteeni; inuliini  
12. Ryhmä Öljysiemenet ja -hedelmät; erinäiset siemenet ja hedelmät; teollisuus- ja 
lääkekasvit; oljet ja kasvirehu  
13. Ryhmä 
ex 13.03  Pektiini  
15. Ryhmä  
15.01  Sianihra (laardi) ja muu sulatettu, puristettu sianrasva; sulatettu, puristettu 
siipikarjan rasva  
15.02  Nautakarjan, lampaan tai vuohen sulattamattomat, puristamattomat ras ­
vat; näistä rasvoista saatu tali (myös ”premier jus”)  
15.03  Laardi-, oleo- ja talisteariini; laardiöljy, oleomargariini ja taliöljy, muut 
kuin emulgoidut, sekoitetut tai muuten valmistetut  
15.04 Kala- ja merinisäkäsrasvat ja -öljyt, myös raffinoidut  
15.07  Rasvaiset kasviöljyt, juoksevat tai jähmeät, raa'at, raffinoidut tai puhdis ­
tetut  
15.12  Eläin- ja kasvirasvat ja -öljyt, kokonaan tai osittain vedytetyt, myös raf ­
finoidut mutta ei enempää valmistetutFI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/331
(1) (2)  
Brysselin nimikkeistön 
numero  Tuotteen kuvaus  
15.13  Margariini, tekoihra ja muut valmistetut ravintorasvat  
15.17  Rasva-aineiden tai eläin- tai kasvivahojen käsittelyssä syntyneet jätteet  
16. Ryhmä Liha-, kala-, äyriäis- ja nilviäisvalmisteet  
17. Ryhmä 
17.01  Juurikas- ja ruokosokeri, jähmeä  
17.02  Muu sokeri; sokerisiirapit; keinotekoinen hunaja (myös luonnonhunajan 
kanssa sekoitettuna); sokeriväri  
17.03  Melassi, myös värittömäksi tehty  
17.05 (*)  Maku- tai väriainetta sisältävät sokerit, siirapit ja melassit, ei kuitenkaan 
hedelmämehut, jotka sisältävät lisättyä sokeria sen määrästä riippumatta  
18. Ryhmä 
18.01  Kaakaopavut, kokonaiset tai rouhitut, raa'at tai paahdetut  
18.02  Kaakaonkuoret, -kalvot ja -jätteet  
20. Ryhmä Vihanneksista, kasviksista, hedelmistä tai muista kasvinosista valmistetut 
tuotteet  
22. Ryhmä 
22.04  Rypälemehu, käymistilassa oleva tai jonka käyminen on pysäytetty muu ­
ten kuin alkoholia lisäämällä  
22.05  Viini tuoreista rypäleistä; rypälemehu, jonka käyminen on pysäytetty al­
koholia lisäämällä 
22.07  Muut käymistietä valmistetut juomat (esim. omenaviini, päärynäviini ja 
sima)  
ex 22.08 (*) 
ex 22.09 (*)  Liitteessä I mainituista maataloustuotteista valmistettu etyylialkoholi, 
myös denaturoitu, väkevyydestä riippumatta, ei kuitenkaan liköörit tai 
muut alkoholipitoiset juomat tai alkoholipitoiset valmisteet (ns. tiivistetyt 
ekstraktit) juomien valmistusta varten  
22.10 (*)  Viinietikka ja sen korvikkeet  
23. Ryhmä  Elintarviketeollisuuden jätetuotteet ja jätteet; valmistettu rehu  
24. Ryhmä 
24.01  Valmistamaton tupakka, tupakanjätteet  
45. Ryhmä  
45.01  Valmistamaton luonnonkorkki, rouhittu, rakeistettu tai jauhettu; korkki ­
jätteetFI C 83/332 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
(1) (2) 
Brysselin nimikkeistön 
numero  Tuotteen kuvaus  
54. Ryhmä 
54.01  Pellava, valmistamaton tai valmistettu, ei kuitenkaan kehrätty; pellavaroh ­
timet ja -jätteet (myös revityt tai garnetoidut lumput)  
57. Ryhmä 
57.01  Hamppu (Cannabis sativa), valmistamaton tai valmistettu, ei kuitenkaan 
kehrätty; hamppurohtimet ja -jätteet (myös revityt tai garnetoidut lumput 
ja köydet)  
(*) Kohta lisätty 18 päivänä joulukuuta 1959 annetun Euroopan talousyhteisön neuvoston ase ­
tuksen 7 a 1 artiklalla (EYVL N:o 7, 30.1.1961, s. 71/61).FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/333
LIITE II  
MERENTAKAISET MAAT JA ALUEET, JOIHIN SOVELLETAAN EUROOPAN UNIONIN 
TOIMINNASTA TEHDYN SOPIMUKSEN NELJÄNNEN OSAN MÄÄRÄYKSIÄ  
— Grönlanti  
— Uusi-Kaledonia ja siihen kuuluvat alueet  
— Ranskan Polynesia  
— Ranskan eteläiset ja antarktiset alueet  
— Wallis- ja Futunasaaret  
— Mayotte  
— Saint-Pierre ja Miquelon  
— Aruba  
— Alankomaiden Antillit:  
— Bonaire 
— Curaçao 
— Saba  
— Sint Eustatius  
— Sint Maarten  
— Anguilla  
— Caymansaaret  
— Falklandinsaaret  
— Etelä-Georgia ja Eteläiset Sandwichsaaret  
— Montserrat  
— Pitcairn  
— Saint Helena ja siihen kuuluvat alueet  
— Antarktiksen brittiläinen alue  
— Intian valtameren brittiläinen alue  
— Turks- ja Caicossaaret  
— Brittiläiset Neitsytsaaret  
— BermudaFI C 83/334 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
13 päivänä joulukuuta 2007 allekirjoitetun  
LISSABONIN SOPIMUKSEN  
HYVÄKSYNEEN HALLITUSTENVÄLISEN KONFERENSSIN PÄÄTÖSASIA- 
KIRJAAN LIITETYT JULISTUKSETFI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/335

A. PERUSSOPIMUSTEN MÄÄRÄYKSIÄ KOSKEVAT JULISTUKSET  
1. Julistus Euroopan unionin perusoikeuskirjasta  
Euroopan unionin perusoikeuskirjassa, joka on oikeudellisesti sitova, vahvistetaan ihmisoikeuksien ja 
perusvapauksien suojaamiseksi tehdyssä eurooppalaisessa yleissopimuksessa taatut jäsenvaltioiden 
yhteisestä valtiosääntöperinteestä johtuvat perusoikeudet.  
Perusoikeuskirjalla ei laajenneta unionin oikeuden soveltamisalaa aloihin, joilla unionilla ei ole toi ­
mivaltaa, eikä anneta sille uutta toimivaltaa tai uusia tehtäviä, eikä muuteta perussopimuksissa mää ­
riteltyjä unionin toimivaltaa ja tehtäviä.  
2. Julistus Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklan 2 kohdasta  
Konferenssi on yhtä mieltä siitä, että unionin liittymisen ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaa ­
miseksi tehtyyn yleissopimukseen olisi tapahduttava sellaisin menettelyin, että unionin oikeusjärjes ­
tyksen erityispiirteet säilytetään. Konferenssi panee tässä yhteydessä merkille Euroopan unionin tuo ­
mioistuimen ja Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen välillä säännöllisesti käytävän vuoropuhelun, jota voidaan vahvistaa, kun unioni liittyy mainittuun yleissopimukseen.  
3. Julistus Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 8 artiklasta  
Unioni ottaa huomioon sen kanssa läheisyytensä vuoksi erityissuhteissa olevien kooltaan pienten 
maiden erityistilanteen.  
4. Julistus Euroopan parlamentin kokoonpanosta  
Euroopan parlamentin lisäpaikka annetaan Italialle.  
5. Julistus Eurooppa-neuvoston poliittisesta hyväksynnästä Euroopan 
parlamentin kokoonpanoa koskevalle päätösluonnokselle
 
Eurooppa-neuvosto antaa poliittisen hyväksyntänsä Euroopan parlamentin kokoonpanoa koskevalle 
tarkistetulle päätösluonnokselle, joka koskee vaalikautta 2009–2014 ja joka perustuu Euroopan parlamentin tekemään ehdotukseen.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/337
6. Julistus Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 15 artiklan 5 ja 
6 kohdasta, 17 artiklan 6 ja 7 kohdasta sekä 18 artiklasta  
Eurooppa-neuvoston puheenjohtajan, komission puheenjohtajan ja unionin ulkoasioiden ja turvalli ­
suuspolitiikan korkean edustajan tehtäviin nimitettävien henkilöiden valinnassa on otettava asian ­
mukaisesti huomioon tarve kunnioittaa unionin ja sen jäsenvaltioiden maantieteellistä ja väestöllistä 
moninaisuutta.  
7. Julistus Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 16 artiklan 4 kohdasta 
ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 238 artiklan 2 koh- 
dasta  
Konferenssi julistaa, että neuvosto tekee päätöksen Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 
16 artiklan 4 kohdan ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 238 artiklan 2 kohdan 
täytäntöönpanosta Lissabonin sopimuksen allekirjoituspäivänä ja että päätös tulee voimaan samana 
päivänä, jona kyseessä oleva sopimus tulee voimaan. Päätösluonnos on seuraava:  
Luonnos neuvoston päätökseksi  
Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 16 artiklan 4 kohdan ja Euroopan 
unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 238 artiklan 2 kohdan täytäntöönpa ­
nosta 1 päivän marraskuuta 2014 ja 31 päivän maaliskuuta 2017 välisenä 
aikana sekä 1 päivästä huhtikuuta 2017 alkaen  
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka 
katsoo seuraavaa:  
(1) On aiheellista antaa säännöksiä, joiden avulla voidaan siirtyä sujuvasti siirtymämääräyksistä 
tehdyn pöytäkirjan 3 artiklan 3 kohdassa määritellystä neuvoston määräenemmistöllä tapahtu ­
vaa päätöksentekoa koskevasta järjestelmästä, jota sovelletaan 31 päivään lokakuuta 2014, 
Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 16 artiklan 4 kohdan ja Euroopan unionin toiminnasta 
tehdyn sopimuksen 238 artiklan 2 kohdan mukaiseen äänestysjärjestelmään, jota sovelletaan 
1 päivästä marraskuuta 2014, mukaan luettuina saman pöytäkirjan 3 artiklan 2 kohdassa 
tarkoitetut erityissäännökset, joita sovelletaan 31 päivään maaliskuuta 2017 ulottuvan siirtymä ­
kauden aikana.  
(2) Palautetaan mieleen, että neuvoston käytäntönä on ponnistella kaikin voimin määräenemmis ­
töllä annettujen säädösten demokraattisen legitiimiyden vahvistamiseksi,FI C 83/338 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA: 
1 jakso  
Säännökset, joita sovelletaan 1 päivän marraskuuta 2014 ja 31 päivän maaliskuuta 2017 välisenä 
aikana  
1 artikla  
Jos 1 päivän marraskuuta 2014 ja 31 päivän maaliskuuta 2017 välisenä aikana neuvoston jäsenet, 
jotka edustavat  
a) vähintään kolmea neljäsosaa siitä väestöstä, tai  
b) vähintään kolmea neljäsosaa siitä jäsenvaltioiden määrästä,  
jota määrävähemmistön muodostaminen edellyttää Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 
16 artiklan 4 kohdan ensimmäistä alakohtaa tai Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 
238 artiklan 2 kohtaa sovellettaessa, vastustavat sitä, että neuvosto antaa säädöksen määräenemmis ­
töllä, neuvosto käy asiasta keskustelun.  
2 artikla  
Käydessään tätä keskustelua neuvosto tekee kaiken voitavansa päästäkseen kohtuullisessa ajassa ja 
estämättä unionin oikeudessa asetettujen pakottavien määräaikojen noudattamista tyydyttävään rat ­
kaisuun 1 artiklassa tarkoitettujen neuvoston jäsenten esiin ottamien kysymysten osalta.  
3 artikla  
Neuvoston puheenjohtaja tekee tätä varten komission avustamana ja neuvoston työjärjestystä nou ­
dattaen tarvittavat aloitteet, joilla helpotetaan laajemman yhteisymmärryksen saavuttamista neuvos ­
tossa. Neuvoston jäsenet avustavat puheenjohtajaa.  
2 jakso  
Säännökset, joita sovelletaan 1 päivästä huhtikuuta 2017  
4 artikla  
Jos 1 päivästä huhtikuuta 2017 alkaen neuvoston jäsenet, jotka edustavat  
a) vähintään 55:ttä prosenttia siitä väestöstä, tai  
b) vähintään 55:ttä prosenttia siitä jäsenvaltioiden määrästä,FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/339
jota määrävähemmistön muodostaminen edellyttää Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 
16 artiklan 4 kohdan ensimmäistä alakohtaa tai Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 
238 artiklan 2 kohtaa sovellettaessa, vastustavat sitä, että neuvosto antaa säädöksen määräenemmis ­
töllä, neuvosto käy asiasta keskustelun.  
5 artikla  
Käydessään tätä keskustelua neuvosto tekee kaiken voitavansa päästäkseen kohtuullisessa ajassa ja 
estämättä unionin oikeudessa asetettujen pakottavien määräaikojen noudattamista tyydyttävään rat ­
kaisuun 4 artiklassa tarkoitettujen neuvoston jäsenten esiin ottamien kysymysten osalta.  
6 artikla  
Neuvoston puheenjohtaja tekee tätä varten komission avustamana ja neuvoston työjärjestystä nou ­
dattaen tarvittavat aloitteet, joilla helpotetaan laajemman yhteisymmärryksen saavuttamista neuvos ­
tossa. Neuvoston jäsenet avustavat puheenjohtajaa.  
3 jakso  
Voimaantulo  
7 artikla  
Tämä päätös tulee voimaan Lissabonin sopimuksen voimaantulopäivänä.  
8. Julistus Lissabonin sopimuksen voimaantulon yhteydessä toteutetta- 
vista käytännön toimenpiteistä siltä osin kun on kyse Eurooppa-neuvoston 
ja ulkoasiainneuvoston puheenjohtajuudesta  
Jos Lissabonin sopimus tulee voimaan 1 päivän tammikuuta 2009 jälkeen, konferenssi kehottaa 
neuvoston puolivuotista puheenjohtajuutta tuolloin hoitavan jäsenvaltion toimivaltaisia viranomaisia 
sekä Eurooppa-neuvoston puheenjohtajaksi valittavaa henkilöä ja unionin ulkoasioiden ja turvalli ­
suuspolitiikan korkeaksi edustajaksi nimitettävää henkilöä toteuttamaan seuraavaa puheenjohtajaval ­
tiota kuullen tarvittavat konkreettiset toimenpiteet, jotta Eurooppa-neuvoston ja ulkoasiainneuvoston 
puheenjohtajuuden siirtyminen hoituu tehokkaasti puheenjohtajuuteen liittyvien materiaalisten ja 
organisatoristen näkökohtien osalta.FI C 83/340 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
9. Julistus Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 16 artiklan 9 kohdasta 
siltä osin kuin on kyse neuvoston puheenjohtajuuden hoitamista koskevasta 
Eurooppa-neuvoston päätöksestä  
Konferenssi julistaa, että neuvoston olisi aloitettava neuvoston puheenjohtajuuden hoitamista kos ­
kevan päätöksen täytäntöönpanomenettelyistä tehtävän päätöksen valmistelu välittömästi Lissabonin 
sopimuksen allekirjoittamisen jälkeen ja että sen olisi annettava tälle päätökselle poliittinen hyväk ­
syntänsä kuuden kuukauden kuluessa. Luonnos Eurooppa-neuvoston päätökseksi, joka tehdään päi ­
vänä, jona kyseessä oleva sopimus tulee voimaan, on seuraava:  
Luonnos Eurooppa-neuvoston päätökseksi  
neuvoston puheenjohtajuuden hoitamisesta  
1 artikla  
1. Etukäteen määritetyt kolmen jäsenvaltion ryhmät hoitavat 18 kuukauden ajan neuvoston pu ­
heenjohtajuutta ulkoasiain kokoonpanoa lukuun ottamatta. Nämä ryhmät muodostetaan jäsenvalti ­
oiden tasaisen vuorottelun perusteella, ja tällöin otetaan huomioon jäsenvaltioiden keskinäinen erilai ­
suus sekä maantieteellinen tasapaino unionissa.  
2. Kukin ryhmän jäsen toimii vuorollaan kuuden kuukauden ajan kaikkien neuvoston kokoonpa ­
nojen puheenjohtajana ulkoasiain kokoonpanoa lukuun ottamatta. Muut ryhmän jäsenet avustavat puheenjohtajaa tämän kaikissa tehtävissä yhteisen ohjelman mukaisesti. Ryhmän jäsenet voivat kes
­
kenään sopia vaihtoehtoisista järjestelyistä.  
2 artikla  
Yleisten asioiden neuvoston puheenjohtajana toimivan jäsenvaltion edustaja on jäsenvaltioiden halli ­
tusten pysyvien edustajien komitean puheenjohtaja.  
Unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkeaa edustajaa edustava henkilö on poliittisten ja 
turvallisuusasioiden komitean puheenjohtaja.  
Neuvoston eri kokoonpanojen valmisteluelinten puheenjohtajana toimii kyseessä olevan neuvoston 
kokoonpanon, ulkoasiain kokoonpanoa lukuun ottamatta, puheenjohtajana kulloinkin toimivan ryh ­
män jäsen, jollei 4 artiklan mukaisesti ole toisin päätetty.  
3 artikla  
Yleisten asioiden neuvosto huolehtii yhteistyössä komission kanssa neuvoston eri kokoonpanojen 
työskentelyn johdonmukaisuudesta ja jatkuvuudesta monivuotisten ohjelmien mukaisesti. Puheenjoh ­
tajina toimivat jäsenvaltiot toteuttavat neuvoston pääsihteeristön avustuksella kaikki tarpeelliset toi ­
menpiteet neuvoston työskentelyn järjestämiseksi ja sen sujuvuuden varmistamiseksi.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/341
4 artikla  
Neuvosto tekee päätöksen, jolla säädetään toimenpiteistä tämän päätöksen soveltamiseksi.  
10. Julistus Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 17 artiklasta  
Konferenssi katsoo, että kun komissiossa ei enää ole kansalaisia kaikista jäsenvaltioista, tämän olisi 
kiinnitettävä erityistä huomiota siihen, että varmistetaan täysi avoimuus suhteessa kaikkiin jäsenval ­
tioihin. Komission olisi sitä varten oltava tiiviissä yhteydessä kaikkiin jäsenvaltioihin riippumatta siitä, 
onko niiden kansalainen komission jäsenenä, ja kiinnitettävä tässä yhteydessä erityistä huomiota 
tarpeeseen vaihtaa tietoja kaikkien jäsenvaltioiden kanssa ja kuulla niitä.  
Konferenssi katsoo lisäksi, että komission olisi toteutettava kaikki aiheelliset toimenpiteet varmis ­
taakseen, että kaikkien jäsenvaltioiden, myös niiden, joiden kansalaista ei ole komission jäsenenä, poliittiset, yhteiskunnalliset ja taloudelliset olosuhteet otetaan täysimääräisesti huomioon. Näillä toi
­
menpiteillä olisi muun muassa varmistettava se, että näiden jäsenvaltioiden asema otetaan huomioon hyväksymällä asianmukaisia organisatorisia järjestelyjä.  
11. Julistus Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 17 artiklan 6 
ja 7 kohdasta 
Konferenssi katsoo, että Euroopan parlamentti ja Eurooppa-neuvosto vastaavat perussopimusten 
määräysten mukaisesti yhdessä Euroopan komission puheenjohtajan valintaan johtavan menettelyn 
moitteettomasta toteuttamisesta. Tätä varten Euroopan parlamentin ja Eurooppa-neuvoston edustajat 
järjestävät ennen Eurooppa-neuvoston päätöksen tekemistä tarpeelliset kuulemiset tarkoituksenmu
­
kaisimmaksi katsotulla tavalla. Kuulemisissa keskitytään komission puheenjohtajaksi ehdolla olevien 
taustaan, ja niissä otetaan 17 artiklan 7 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisesti huomioon 
Euroopan parlamentin vaalit. Kuulemisia koskevia yksityiskohtaisia sääntöjä voidaan aikanaan tarken ­
taa Euroopan parlamentin ja Eurooppa-neuvoston yhteisellä sopimuksella.  
12. Julistus Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 18 artiklasta  
1. Konferenssi julistaa, että Euroopan parlamenttiin otetaan asianmukaisesti yhteyttä valmistelta ­
essa unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan nimittämistä, joka tapahtuu 
Lissabonin sopimuksen voimaantulopäivänä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 18 artiklan ja 
siirtymämääräyksistä tehdyn pöytäkirjan 5 artiklan mukaisesti; korkean edustajan toimikausi alkaa 
tuona samana päivänä ja päättyy päivänä, jona tuolloin virassa olevan komission toimikausi päättyy.  
2. Lisäksi konferenssi muistuttaa, että unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkea edus ­
taja, jonka toimikausi alkaa marraskuussa 2009 samaan aikaan ja kestää yhtä kauan kuin seuraavan 
komission, nimitetään Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 17 ja 18 artiklan määräysten mukai ­
sesti.FI C 83/342 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
13. Julistus yhteisestä ulko- ja turvallisuuspolitiikasta 
Konferenssi korostaa, että Euroopan unionista tehdyn sopimuksen yhteistä ulko- ja turvallisuuspoli ­
tiikkaa koskevat määräykset, mukaan lukien unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean 
edustajan toimen ja Euroopan ulkosuhdehallinnon perustaminen, eivät vaikuta jäsenvaltioiden nykyi ­
seen vastuuseen muotoilla ja harjoittaa omaa ulkopolitiikkaansa eikä niiden kansalliseen edustukseen 
kolmansissa maissa ja kansainvälisissä järjestöissä.  
Konferenssi palauttaa myös mieleen, että yhteistä turvallisuus- ja puolustuspolitiikkaa koskevat mää ­
räykset eivät vaikuta jäsenvaltioiden turvallisuus- ja puolustuspolitiikan erityisluonteeseen.  
Se painottaa, että Euroopan unionia ja sen jäsenvaltioita sitovat edelleen Yhdistyneiden Kansakuntien 
peruskirjan määräykset sekä erityisesti turvallisuusneuvoston ja sen jäsenvaltioiden ensisijainen vastuu 
kansainvälisen rauhan ja turvallisuuden ylläpitämisestä.  
14. Julistus yhteisestä ulko- ja turvallisuuspolitiikasta 
Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 24 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen erityissääntöjen ja 
-menettelyjen lisäksi konferenssi korostaa, että yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa koskevat mää ­
räykset, mukaan lukien ne, jotka koskevat unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkeaa 
edustajaa ja ulkosuhdehallintoa, eivät vaikuta minkään jäsenvaltion nykyiseen oikeusperustaan, vas ­
tuuseen tai toimivaltaan, joka liittyy sen ulkopolitiikan muotoiluun ja harjoittamiseen, sen kansalli ­
seen ulkosuhdehallintoon, suhteisiin kolmansiin maihin tai jäsenyyteen kansainvälisissä järjestöissä, mukaan lukien jäsenvaltion jäsenyys Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvostossa.  
Konferenssi toteaa myös, että yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa koskevilla määräyksillä ei anneta 
komissiolle uutta toimivaltaa tehdä aloitteita päätöksiksi eikä laajenneta Euroopan parlamentilla olevaa asemaa. 
Konferenssi muistuttaa myös, että yhteistä eurooppalaista turvallisuus- ja puolustuspolitiikkaa kos
­
kevat määräykset eivät vaikuta jäsenvaltioiden turvallisuus- ja puolustuspolitiikan erityisluonteeseen.  
15. Julistus Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 27 artiklasta  
Konferenssi julistaa, että yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan korkeana edustajana toimivan neuvos ­
ton pääsihteerin, komission ja jäsenvaltioiden olisi aloitettava Euroopan ulkosuhdehallinnon perus ­
tamista koskevat valmistelut heti, kun Lissabonin sopimus on allekirjoitettu.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/343
16. Julistus Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 55 artiklan 2 koh- 
dasta  
Konferenssi katsoo, että mahdollisuus kääntää perussopimukset 55 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuille 
kielille edistää 3 artiklan 3 kohdan neljännessä alakohdassa tarkoitettua tavoitetta kunnioittaa unionin 
kulttuurien ja kielten rikkautta ja monimuotoisuutta. Konferenssi vahvistaa tässä yhteydessä, että 
unioni pitää arvossa Euroopan kulttuurien monimuotoisuutta ja kiinnittää edelleen erityistä huomiota 
näihin ja muihin kieliin.  
Konferenssi suosittaa, että ne jäsenvaltiot, jotka haluavat käyttää 55 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua 
mahdollisuutta, ilmoittavat neuvostolle kuuden kuukauden kuluessa Lissabonin sopimuksen allekir ­
joittamisesta sen yhden tai useamman kielen, jolle perussopimukset käännetään.  
17. Julistus Euroopan unionin oikeuden ensisijaisuudesta  
Konferenssi muistuttaa, että Euroopan unionin tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mu ­
kaan perussopimukset ja unionin niiden nojalla antama lainsäädäntö ovat ensisijaisia jäsenvaltioiden oikeuteen nähden mainitussa oikeuskäytännössä määriteltyjen edellytysten mukaisesti.  
Lisäksi konferenssi on päättänyt liittää tähän päätösasiakirjaan neuvoston oikeudellisen yksikön tätä 
ensisijaisuutta koskevan lausunnon sellaisena kuin se on asiakirjassa 11197/07 (JUR 260):  
”Neuvoston oikeudellisen yksikön lausunto, 
annettu 22 päivänä kesäkuuta 2007,  
Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännöstä seuraa, että EY-oikeuden ensisijaisuus on yhteisön 
oikeuden keskeinen periaate. Tuomioistuimen mukaan tämä periaate kuuluu luonnostaan Euroopan yhteisön 
erityisluonteeseen. Tämän vakiintuneen oikeuskäytännön ensimmäistä tuomiota (Costa vastaan ENEL, 
15.7.1964, asia 6/64  (
 1 ) annettaessa perustamissopimuksessa ei ollut mainintaa ensisijaisuudesta. Näin on 
yhä edelleen. Se seikka, että ensisijaisuuden periaatetta ei sisällytetä tulevaan sopimukseen, ei millään tavoin 
muuta sitä, että periaate on olemassa, eikä vaikuta Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen olemassa olevaan 
oikeuskäytäntöön.  
___________  
( 1 ) ’Tästä (…) seuraa, että perustamissopimukseen, joka on itsenäinen oikeuslähde, perustuvaa oikeutta vastaan ei voida sen erityise n 
ja alkuperäisen luonteen vuoksi vedota tuomioistuimessa minkään kansallisen oikeuden sääntöjen perusteella, koska muutoin 
perustamissopimuksen nojalla annettu lainsäädäntö menettää yhteisöä koskevan luonteensa ja itse yhteisön oikeudellinen perusta 
saatetaan kyseenalaiseksi. ’” 
18. Julistus toimivallan jaosta  
Konferenssi korostaa, että Euroopan unionista tehdyssä sopimuksessa ja Euroopan unionin toimin ­
nasta tehdyssä sopimuksessa määrätyn unionin ja sen jäsenvaltioiden välisen toimivallan jaon mu ­
kaisesti toimivalta, jota perussopimuksissa ei ole annettu unionille, kuuluu jäsenvaltioille.FI C 83/344 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
Kun perussopimuksissa annetaan unionille jäsenvaltioiden kanssa jaettu toimivalta tietyllä alalla, 
jäsenvaltiot käyttävät toimivaltaansa siltä osin kuin unioni ei käytä omaansa tai on päättänyt lakata 
käyttämästä sitä. Viimeksi mainittu tilanne voi syntyä, kun unionin toimivaltaiset toimielimet päät ­
tävät kumota lainsäätämisjärjestyksessä hyväksytyn säädöksen, erityisesti turvatakseen paremmin tois ­
sijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteen jatkuvan noudattamisen. Neuvosto voi pyytää yhden tai useam ­
man jäsenensä (jäsenvaltion edustajan) aloitteesta ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuk ­
sen 241 artiklan mukaisesti komissiota tekemään ehdotuksia lainsäätämisjärjestyksessä hyväksytyn 
säädöksen kumoamiseksi. Konferenssi on tyytyväinen komission ilmoitukseen, jonka mukaan se 
kiinnittää erityistä huomiota tällaisiin pyyntöihin.  
Hallitustenvälisessä konferenssissa kokoontuvat jäsenvaltioiden hallitusten edustajat voivat Euroopan 
unionista tehdyn sopimuksen 48 artiklan 2–5 kohdassa määrätyn tavanomaisen tarkistusmenettelyn 
mukaisesti niin ikään päättää muuttaa perussopimuksia joko lisätäkseen tai vähentääkseen mainituissa perussopimuksissa unionille annettua toimivaltaa.  
19. Julistus Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 8 artik- 
lasta 
Konferenssi on yhtä mieltä siitä, että osana yleistä pyrkimystään poistaa eriarvoisuutta naisten ja 
miesten väliltä unioni pitää tavoitteenaan eri politiikoissaan torjua kaikenlaista perheväkivaltaa. Se on yhtä mieltä siitä, että jäsenvaltioiden olisi toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet tällaisten rikos
­
ten estämiseksi ja niistä rankaisemiseksi sekä niiden uhrien tukemiseksi ja suojelemiseksi.  
20. Julistus Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 16 artik- 
lasta 
Konferenssi julistaa, että aina kun 16 artiklan nojalla annettavat henkilötietojen suojaa koskevat 
säännöt voivat vaikuttaa suoraan kansalliseen turvallisuuteen, tämä seikka on otettava asianmukaisesti 
huomioon. Se muistuttaa, että tällä hetkellä sovellettavassa lainsäädännössä (katso erityisesti direktiivi 
95/46/EY) on asiaa koskevia erityisiä poikkeuksia.  
21. Julistus henkilötietojen suojasta rikosoikeuden alalla tehtävän oikeu- 
dellisen yhteistyön ja poliisiyhteistyön aloilla  
Konferenssi tunnustaa, että Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 16 artiklan mukaiset 
erityissäännöt henkilötietojen suojasta ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta saattavat osoittautua 
tarpeellisiksi rikosoikeuden alalla tehtävän oikeudellisen yhteistyön ja poliisiyhteistyön aloilla näiden 
alojen erityisluonteen vuoksi.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/345
22. Julistus Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 48 ja 
79 artiklasta  
Konferenssi katsoo, että jos ehdotus 79 artiklan 2 kohtaan perustuvaksi säädökseksi vaikuttaisi 
jäsenvaltion sosiaaliturvajärjestelmän tärkeisiin näkökohtiin, sen soveltamisala, kustannukset tai ra ­
hoitusrakenne mukaan luettuina, taikka vaikuttaisi 48 artiklan toisessa alakohdassa mainitulla tavoin 
järjestelmän rahoituksen tasapainoon, tämän jäsenvaltion edut otetaan asianmukaisesti huomioon.  
23. Julistus Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 48 artik- 
lan toisesta kohdasta  
Konferenssi muistuttaa, että tässä tapauksessa Eurooppa-neuvosto tekee ratkaisunsa yhteisymmärryk ­
sessä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 15 artiklan 4 kohdan mukaisesti.  
24. Julistus Euroopan unionin oikeushenkilöllisyydestä  
Konferenssi vahvistaa, että Euroopan unionin oikeushenkilöllisyys ei millään tavoin anna unionille 
oikeutta antaa lainsäädäntöä tai toimia jäsenvaltioiden perussopimuksissa sille antaman toimivallan 
ulkopuolella. 
25. Julistus Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 75 ja 
215 artiklasta  
Konferenssi muistuttaa, että perusoikeuksien ja -vapauksien kunnioittaminen edellyttää erityisesti 
riittävän huomion kiinnittämistä siihen, että luonnollisten henkilöiden tai kyseisten yhteisöjen oike ­
utta lailla säädettyihin oikeusturvan takeisiin suojellaan ja kunnioitetaan. Tätä varten ja jotta taataan 
rajoittavien toimenpiteiden soveltamisesta luonnolliseen henkilöön tai yhteisöön tehtyjen päätösten 
tiukka tuomioistuinvalvonta, näillä päätöksillä on oltava selkeät ja erilliset arviointiperusteet. Näiden 
arviointiperusteiden olisi vastattava kunkin rajoittavan toimenpiteen erityispiirteitä.  
26. Julistus tilanteesta, jossa jokin jäsenvaltio ei osallistu Euroopan 
unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen kolmannen osan V osastoon 
perustuvaan toimenpiteeseen  
Konferenssi julistaa, että kun jokin jäsenvaltio päättää olla osallistumatta Euroopan unionin toimin ­
nasta tehdyn sopimuksen kolmannen osan V osastoon perustuvaan toimenpiteeseen, neuvosto käy 
perusteellisen keskustelun niistä seurauksista ja vaikutuksista, joita tämän jäsenvaltion osallistumat ­
tomuudesta kyseiseen toimenpiteeseen voi aiheutua.  
Lisäksi mikä tahansa jäsenvaltio voi kehottaa komissiota tutkimaan tilannetta Euroopan unionin 
toiminnasta tehdyn sopimuksen 116 artiklan perusteella.  
Edellä olevat kohdat eivät estä jäsenvaltioita saattamasta asiaa Eurooppa-neuvoston käsiteltäväksi.FI C 83/346 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
27. Julistus Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 85 artik- 
lan 1 kohdan toisesta alakohdasta  
Konferenssi katsoo, että Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 85 artiklan 1 kohdan 
toisessa alakohdassa tarkoitetussa asetuksessa olisi otettava huomioon rikostutkinnan aloittamista 
koskevat kansalliset säännöt ja käytännöt.  
28. Julistus Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 98 artik- 
lasta 
Konferenssi toteaa, että 98 artiklan määräyksiä on sovellettava nykyisen käytännön mukaisesti. 
Ilmaisua ”toimenpiteitä Saksan jaosta aiheutuneen taloudellisen haitan korvaamiseksi, jos toimenpiteet 
ovat tarpeen tietyille Saksan liittotasavallan alueille, joihin jako on vaikuttanut” on tulkittava Euroo ­
pan unionin tuomioistuimen olemassa olevan oikeuskäytännön mukaisesti.  
29. Julistus Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 
107 artiklan 2 kohdan c alakohdasta  
Konferenssi toteaa, että 107 artiklan 2 kohdan c alakohtaa on tulkittava Euroopan unionin tuomiois ­
tuimen olemassa olevan oikeuskäytännön mukaisesti siltä osin kuin on kyse näiden määräysten 
sovellettavuudesta niille tietyille Saksan liittotasavallan alueille myönnettyihin tukiin, joihin Saksan 
aikaisempi jako on vaikuttanut.  
30. Julistus Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 
126 artiklasta  
Konferenssi vahvistaa 126 artiklan osalta, että unionin ja jäsenvaltioiden talous- ja finanssipolitiikan 
on perustuttava kasvupotentiaalin parantamiseen ja julkisen talouden terveen rahoitusaseman varmis ­
tamiseen. Vakaus- ja kasvusopimus on näiden tavoitteiden saavuttamisen kannalta tärkeä väline.  
Konferenssi vahvistaa pitävänsä kiinni vakaus- ja kasvusopimukseen liittyvistä määräyksistä, jotka 
ovat kehys, jonka puitteissa jäsenvaltioiden finanssipolitiikkoja on sovitettava yhteen.  
Konferenssi vahvistaa, että sääntöihin perustuva järjestelmä on paras tae siitä, että sitoumuksia 
noudatetaan ja että kaikkia jäsenvaltioita kohdellaan tasavertaisesti.  
Näissä puitteissa konferenssi vahvistaa myös sitoutumisensa Lissabonin strategian tavoitteisiin: työ ­
paikkojen luomiseen, rakenneuudistuksiin ja sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen.  
Unioni pyrkii saavuttamaan tasapainoisen talouskasvun ja hintavakauden. Talous- ja finanssipolitii ­
koille on tämän vuoksi asetettava oikeat painopisteet, joiden tavoitteina ovat talousuudistukset, 
innovaatiot, kilpailukyky sekä yksityisten investointien ja kulutuksen lisääminen heikon talouskasvun 
aikana. Tämän olisi ilmettävä kansallisella ja unionin tasolla tehtävissä talousarviopäätöksissä erityisestiFI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/347
perussopimusten ja vakaus- ja kasvusopimuksen mukaista kurinalaista budjettipolitiikkaa noudattaen 
tehtävinä julkisen talouden tulojen ja menojen rakenteen uudistuksina.  
Jäsenvaltioilla on edessään talousarvioon ja talouteen liittyviä haasteita, joissa korostuu terveen finans ­
sipolitiikan merkitys koko suhdannekierron ajan.  
Konferenssi on yhtä mieltä siitä, että jäsenvaltioiden olisi aktiivisesti käytettävä taloudellisen elpymi ­
sen kausia vahvistaakseen julkista talouttaan ja parantaakseen rahoitusasemaansa. Tavoitteena on 
hyvän suhdanteen aikana saavuttaa asteittain talouden ylijäämä, mikä antaa tarpeellista liikkumavaraa 
sopeutua talouden laskusuhdanteisiin ja myötävaikuttaa siten julkisen talouden kestävyyteen pitkällä 
aikavälillä.  
Jäsenvaltiot odottavat kiinnostuneina komission mahdollisia ehdotuksia ja jäsenvaltioiden uusia esi ­
tyksiä vakaus- ja kasvusopimuksen täytäntöönpanon tehostamiseksi ja selkeyttämiseksi. Jäsenvaltiot 
toteuttavat kaikki tarpeelliset toimenpiteet talouksiensa kasvupotentiaalin parantamiseksi. Tätä tavoi ­
tetta voitaisiin tukea talouspolitiikan aiempaa paremmalla yhteensovittamisella. Tämä julistus ei ra ­
joita vakaus- ja kasvusopimuksesta tulevaisuudessa käytävää keskustelua.  
31. Julistus Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 
156 artiklasta  
Konferenssi vahvistaa, että 156 artiklassa mainitut politiikat kuuluvat keskeisiltä osiltaan jäsenvalti ­
oiden toimivaltaan. Unionin tasolla tämän artiklan mukaisesti toteutettavat edistämis- ja yhteenso ­
vittamistoimenpiteet ovat luonteeltaan täydentäviä. Niiden tarkoituksena on jäsenvaltioiden välisen yhteistyön tehostaminen eikä kansallisten järjestelmien yhdenmukaistaminen. Ne eivät vaikuta kus
­
sakin jäsenvaltiossa työmarkkinaosapuolten vastuun osalta olemassa oleviin takeisiin ja käytäntöihin.  
Tämä julistus ei rajoita unionille toimivallan antavien perussopimusten määräysten, myös sosiaalialaa 
koskevien, soveltamista.  
32. Julistus Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 
168 artiklan 4 kohdan c alakohdasta  
Konferenssi julistaa, että 168 artiklan 4 kohdan c alakohdan soveltamiseksi toteutettavissa toimen ­
piteissä on otettava huomioon yhteiset turvallisuuskysymykset ja että niiden tavoitteena on oltava 
korkeiden laatu- ja turvallisuusvaatimusten asettaminen silloin, kun sisämarkkinoihin vaikuttavat 
kansalliset vaatimukset muuten estäisivät ihmisten terveyden korkeatasoisen suojelun.FI C 83/348 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
33. Julistus Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 
174 artiklasta  
Konferenssi katsoo, että 174 artiklassa tarkoitetuilla saaristoalueilla voidaan tarkoittaa myös koko ­
naisia saarivaltioita edellyttäen, että tarvittavat edellytykset täyttyvät.  
34. Julistus Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 
179 artiklasta  
Konferenssi on yhtä mieltä siitä, että unionin toiminnassa tutkimuksen ja teknologian kehittämisen 
alalla otetaan asianmukaisesti huomioon jäsenvaltioiden tutkimuspolitiikkojen peruslinjat ja -valinnat.  
35. Julistus Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 
194 artiklasta  
Konferenssi katsoo, että 194 artikla ei vaikuta jäsenvaltioiden oikeuteen toteuttaa tarvittavat toimen ­
piteet varmistaakseen energiahuoltonsa 347 artiklassa määrätyin edellytyksin.  
36. Julistus Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 
218 artiklasta siltä osin kuin on kyse vapauden, turvallisuuden ja oikeuden 
aluetta koskevien kansainvälisten sopimusten neuvottelemisesta ja tekemi- 
sestä jäsenvaltioiden toimesta  
Konferenssi vahvistaa, että jäsenvaltioilla on oikeus neuvotella ja tehdä kolmannen osan V osaston 3, 
4 ja 5 luvun piiriin kuuluvia aloja koskevia sopimuksia kolmansien maiden tai kansainvälisten 
järjestöjen kanssa, sikäli kuin nämä sopimukset ovat unionin oikeuden mukaisia.  
37. Julistus Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 
222 artiklasta  
Mitä 222 artiklassa määrätään, ei vaikuta jäsenvaltion oikeuteen valita tarkoituksenmukaisimmat 
keinot täyttääkseen yhteisvastuuta koskevan velvoitteensa sellaista jäsenvaltiota kohtaan, joka on 
joutunut terrori-iskun taikka luonnonmullistuksen tai ihmisen aiheuttaman suuronnettomuuden koh ­
teeksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta niiden toimenpiteiden toteuttamista, jotka unioni on hyväk ­
synyt täyttääkseen yhteisvastuuta koskevan velvoitteensa tätä jäsenvaltiota kohtaan.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/349
38. Julistus Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 
252 artiklasta unionin tuomioistuimen julkisasiamiesten määrän osalta 
Konferenssi julistaa, että jos unionin tuomioistuin pyytää Euroopan unionin toiminnasta tehdyn 
sopimuksen 252 artiklan ensimmäisen kohdan mukaisesti julkisasiamiesten määrän lisäämistä kol ­
mella (yhdeksitoista kahdeksan sijaan), neuvosto hyväksyy tällaisen lisäyksen yksimielisesti.  
Tässä tapauksessa konferenssi sopii siitä, että Puola saa pysyvän julkisasiamiehen, jollainen Saksalla, 
Ranskalla, Italialla, Espanjalla ja Yhdistyneellä kuningaskunnalla jo on, eikä se enää osallistu vuorot ­
telujärjestelmään; lisäksi voimassa oleva vuorottelujärjestelmä koskee kolmen sijasta viittä julkisasia ­
miestä.  
39. Julistus Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 
290 artiklasta  
Konferenssi panee merkille, että komissio aikoo vakiintuneen käytäntönsä mukaisesti jatkaa jäsen ­
valtioiden nimeämien asiantuntijoiden kuulemista valmistellessaan sellaisia rahoituspalvelualaa kos ­
kevia säädöksiä, jotka annetaan säädösvallan siirron nojalla.  
40. Julistus Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 
329 artiklasta  
Konferenssi julistaa, että jäsenvaltioiden esittäessä tiiviimmän yhteistyön aloittamista koskevan pyyn ­
nön ne voivat ilmoittaa, aikovatko ne jo siinä vaiheessa soveltaa 333 artiklaa, jossa määrätään 
määräenemmistöpäätöksenteon laajentamisesta, vai käyttää tavallista lainsäätämisjärjestystä.  
41. Julistus Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 
352 artiklasta  
Konferenssi julistaa, että Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 352 artiklan 1 kohdassa 
olevalla viittauksella unionin tavoitteisiin tarkoitetaan Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 
3 artiklan 2 ja 3 kohdassa esitettyjä tavoitteita sekä mainitun sopimuksen 3 artiklan 5 kohdassa 
esitettyjä tavoitteita Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen viidennen osan mukaisen 
ulkoisen toiminnan osalta. On siis poissuljettu, että Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuk ­
sen 352 artiklaan perustuvalla toiminnalla voitaisiin pyrkiä ainoastaan Euroopan unionista tehdyn 
sopimuksen 3 artiklan 1 kohdassa esitettyihin tavoitteisiin. Tässä yhteydessä konferenssi panee mer ­
kille, että Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 31 artiklan 1 kohdan mukaisesti yhteisen ulko- ja 
turvallisuuspolitiikan alalla ei voida antaa lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäviä säädöksiä.FI C 83/350 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
42. Julistus Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 
352 artiklasta  
Konferenssi korostaa, että Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 352 artiklaa, joka on 
annetun toimivallan periaatteelle perustuvan institutionaalisen järjestelmän oleellinen osa, ei Euroo ­
pan unionin tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaisesti voida käyttää perustana unio ­
nin valtuuksien laajentamiseksi ulottumaan perussopimusten kaikista määräyksistä ja erityisesti unio ­
nin tehtäviä ja toimintaa säätelevistä määräyksistä ilmenevien yleisten puitteiden ulkopuolelle. Tätä 
artiklaa ei missään tapauksessa voida käyttää perustana sellaisten määräysten hyväksymiselle, joiden vaikutuksena olisi perussopimusten muuttaminen noudattamatta niissä tätä tarkoitusta varten mää
­
rättyä menettelyä.  
43. Julistus Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 
355 artiklan 6 kohdasta 
Korkeat sopimuspuolet sopivat, että Eurooppa-neuvosto tekee 355 artiklan 6 kohdan soveltamiseksi 
päätöksen, joka johtaa Mayotten aseman muuttamiseen Euroopan unioniin nähden siten, että tästä 
alueesta tulee 355 artiklan 1 kohdassa ja 349 artiklassa tarkoitettuihin syrjäisimpiin alueisiin kuuluva, 
kun Ranskan viranomaiset ilmoittavat Eurooppa-neuvostolle ja komissiolle, että saaren sisäisen ase ­
man meneillään oleva kehittäminen sallii tämän.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/351
B. PERUSSOPIMUKSIIN LIITETTYJÄ PÖYTÄKIRJOJA KOSKEVAT JULIS- 
TUKSET 
44. Julistus osaksi Euroopan unionia sisällytetystä Schengenin säännös- 
töstä tehdyn pöytäkirjan 5 artiklasta  
Konferenssi toteaa, että jos jäsenvaltio on ilmoittanut osaksi Euroopan unionia sisällytetystä Schen ­
genin säännöstöstä tehdyn pöytäkirjan 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti, ettei se halua osallistua 
johonkin ehdotukseen tai aloitteeseen, tämä ilmoitus voidaan peruuttaa milloin hyvänsä ennen asian ­
omaisen Schengenin säännöstöön perustuvan toimenpiteen hyväksymistä.  
45. Julistus osaksi Euroopan unionia sisällytetystä Schengenin säännös- 
töstä tehdyn pöytäkirjan 5 artiklan 2 kohdasta  
Konferenssi julistaa, että kun Yhdistynyt kuningaskunta tai Irlanti ilmoittaa neuvostolle aikomukses ­
taan olla osallistumatta toimenpiteeseen, joka perustuu Schengenin säännöstön osaan, johon se 
muutoin osallistuu, neuvosto käy perusteellisen keskustelun seurauksista, joita voi aiheutua siitä, 
että tämä jäsenvaltio ei osallistu kyseiseen toimenpiteeseen. Neuvoston käymässä keskustelussa olisi otettava huomioon komission antamat tiedot ehdotuksen ja Schengenin säännöstön välisestä suh
­
teesta.  
46. Julistus osaksi Euroopan unionia sisällytetystä Schengenin säännös- 
töstä tehdyn pöytäkirjan 5 artiklan 3 kohdasta  
Konferenssi palauttaa mieleen, että jos neuvosto ei tee päätöstä ensimmäisen asiasisältöä koskevan 
keskustelun jälkeen, komissio voi tehdä muutetun ehdotuksen neuvostossa neljän kuukauden kulu ­
essa tapahtuvaa asiasisällön uudelleen tarkastelua varten.  
47. Julistus osaksi Euroopan unionia sisällytetystä Schengenin säännös- 
töstä tehdyn pöytäkirjan 5 artiklan 3, 4 ja 5 kohdasta  
Konferenssi toteaa, että osaksi Euroopan unionia sisällytetystä Schengenin säännöstöstä tehdyn pöytä ­
kirjan 5 artiklan 3, 4 ja 5 kohdassa tarkoitetussa päätöksessä määriteltävissä edellytyksissä voidaan 
todeta, että kyseisen jäsenvaltion on vastattava niistä mahdollisista välittömistä rahoitusvaikutuksista, 
jotka väistämättä aiheutuvat siitä, ettei se enää osallistu mainitun pöytäkirjan 4 artiklan perusteella 
tehdyssä neuvoston päätöksessä tarkoitetun säännöstön tai sen osan soveltamiseen.FI C 83/352 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
48. Julistus Tanskan asemaa koskevasta pöytäkirjasta  
Konferenssi panee merkille, että kun kyseessä on säädös, jonka neuvosto antaa yksin tai yhdessä 
Euroopan parlamentin kanssa ja joka sisältää säännöksiä, joita sovelletaan Tanskaan, sekä sellaisia 
säännöksiä, joita ei sovelleta Tanskaan, koska niiden oikeusperustaan sovelletaan Tanskan asemasta 
tehdyn pöytäkirjan I osaa, Tanska julistaa, ettei se käytä äänioikeuttaan estääkseen sellaisten sään ­
nösten hyväksymisen, joita ei sovelleta Tanskaan.  
Konferenssi panee lisäksi merkille, että Tanska ilmoittaa konferenssin 222 artiklasta antaman julis ­
tuksen perusteella, että sen osallistumisessa 222 artiklan nojalla hyväksyttyyn toimiin tai säädökseen noudatetaan Tanskan asemasta tehdyn pöytäkirjan I ja II osaa.  
49. Julistus Italiasta  
Konferenssi panee merkille, että Euroopan talousyhteisön perustamissopimukseen, sellaisena kuin se 
on Euroopan unionista tehdyllä sopimuksella muutettuna, vuonna 1957 liitetyssä pöytäkirjassa Ita
­
liasta todettiin, että:  
”KORKEAT SOPIMUSPUOLET,  
JOTKA HALUAVAT ratkaista eräät Italiaa koskevat erityisongelmat;  
OVAT SOPINEET seuraavista määräyksistä, jotka liitetään tähän sopimukseen:  
YHTEISÖN JÄSENVALTIOT, 
KIINNITTÄVÄT HUOMIOTA siihen, että Italian hallitus on sitoutunut toteuttamaan talouskasvua 
koskevan kymmenvuotisohjelman, jonka tarkoituksena on Italian talouselämän rakenteellisen epätasa ­
painon korjaaminen erityisesti kehittämällä maan heikoimmin kehittyneiden eteläisten alueiden ja 
saaristoalueiden perusrakennetta sekä luomalla uusia työpaikkoja työttömyyden poistamiseksi,  
PALAUTTAVAT MIELEEN, että kansainväliset yhteistyöjärjestöt, joiden jäseniä jäsenvaltiotkin ovat, 
ovat ottaneet huomioon Italian hallituksen ohjelman periaatteet ja tavoitteet ja hyväksyneet ne,  
TUNNUSTAVAT, että Italian hallituksen ohjelman tavoitteiden toteutuminen on niiden yhteisen edun 
mukaista,  
SOPIVAT Italian hallituksen auttamiseksi tämän tehtävän toteuttamisessa suosittelevansa yhteisön 
toimielimille, että ne ottavat käyttöön kaikki tässä sopimuksessa määrätyt keinot ja menettelyt 
varsinkin käyttämällä aiheellisella tavalla Euroopan investointipankin ja Euroopan sosiaalirahaston 
varoja,FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/353
OVAT SITÄ MIELTÄ, että yhteisön toimielinten on tätä sopimusta soveltaessaan otettava huomioon 
Italian hallituksen lähivuosina jatkuvat ponnistelut sekä tarve välttää sellaisten vaarallisten jännitteiden 
syntymistä erityisesti maksutaseessa tai työllisyystilanteessa, jotka saattaisivat vaarantaa tämän sopi ­
muksen soveltamisen Italiassa,  
TUNNUSTAVAT erityisesti, että 109 h ja 109 i artiklaa sovellettaessa on huolehdittava siitä, että 
Italian hallitukselta pyydetyt toimenpiteet turvaavat sen talouskasvua ja väestön elintason nostamista 
edistävän ohjelman toteuttamisen.”  
50. Julistus siirtymämääräyksistä tehdyn pöytäkirjan 10 artiklasta  
Konferenssi kehottaa Euroopan parlamenttia, neuvostoa ja komissiota kutakin oman toimivaltansa 
mukaisesti pyrkimään kaikin voimin siihen, että siirtymämääräyksistä tehdyn pöytäkirjan 10 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen säädösten muuttamista tai korvaamista koskevat säädökset annetaan asi
­
anmukaisissa tapauksissa ja siinä määrin kuin se on mahdollista kyseisen pöytäkirjan 10 artiklan 3 kohdassa tarkoitetussa viiden vuoden määräajassa.FI C 83/354 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
C. JÄSENVALTIOIDEN JULISTUKSET  
51. Belgian kuningaskunnan julistus kansallisista parlamenteista  
Belgia toteaa, että Belgian perustuslain nojalla sekä edustajainhuone (Chambre des Représentants) ja 
liittovaltion parlamentin ylähuone (Sénat du Parlement fédéral) että kieliyhteisöjen ja alueiden parla ­
mentaariset edustajakokoukset toimivat unionin kulloinkin käyttämän toimivallan mukaisesti joko 
kansallisen parlamenttijärjestelmän osina tai kansallisen parlamentin kamareina.  
52. Belgian kuningaskunnan, Bulgarian tasavallan, Saksan liittotasavallan, 
Helleenien tasavallan, Espanjan kuningaskunnan. Italian tasavallan, Kyprok- 
sen tasavallan, Liettuan tasavallan, Luxemburgin suurherttuakunnan, Unka- 
rin tasavallan, Maltan tasavallan, Itävallan tasavallan, Portugalin tasavallan, 
Romanian, Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallan julistus Euroopan 
unionin tunnuksista  
Belgia, Bulgaria, Saksa, Kreikka, Espanja, Italia, Kypros, Liettua, Luxemburg, Unkari, Malta, Itävalta, 
Portugal, Romania, Slovenia ja Slovakia julistavat, että lippu, jossa on sinisellä pohjalla kahdentoista 
kultaisen tähden muodostama ympyrä, hymni ”Oodi ilolle” Ludwig van Beethovenin yhdeksännestä sinfoniasta, tunnuslause ”Moninaisuudessaan yhtenäinen”, euro unionin rahana sekä Eurooppa-päivä 
yhdeksäntenä päivänä toukokuuta ovat niille edelleen Euroopan unionin kansalaisten yhteenkuu
­
luvuuden ja heillä unioniin olevan siteen tunnuksia.  
53. Tšekin tasavallan julistus Euroopan unionin perusoikeuskirjasta  
1. Tšekin tasavalta muistuttaa, että Euroopan unionin perusoikeuskirjan määräykset koskevat 
Euroopan unionin toimielimiä ja elimiä toissijaisuusperiaatteen sekä Euroopan unionin ja sen jäsen ­
valtioiden välisen toimivallanjaon mukaisesti, sellaisena kuin se on vahvistettu uudelleen toimivallan 
jaosta annetussa julistuksessa (nro 18). Tšekin tasavalta korostaa, että perusoikeuskirjan määräykset 
koskevat jäsenvaltioita ainoastaan silloin, kun ne panevat täytäntöön unionin oikeutta, eivät silloin, 
kun ne hyväksyvät ja panevat täytäntöön kansallista lainsäädäntöä unionin oikeudesta riippumatta.  
2. Tšekin tasavalta painottaa myös, ettei perusoikeuskirjalla laajenneta unionin oikeuden sovelta ­
misalaa eikä luoda unionille uutta toimivaltaa. Sillä ei supisteta kansallisen lainsäädännön soveltamis ­
alaa eikä rajoiteta kansallisten viranomaisten nykyistä toimivaltaa tällä alalla.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/355
3. Tšekin tasavalta korostaa, että siltä osin kuin perusoikeuskirjassa tunnustetaan perusoikeudet ja 
periaatteet sellaisina kuin ne ilmenevät jäsenvaltioiden yhteisestä valtiosääntöperinteestä, näitä perus ­
oikeuksia ja periaatteita on tulkittava yhdenmukaisesti mainitun perinteen kanssa.  
4. Lisäksi Tšekin tasavalta painottaa, ettei mitään perusoikeuskirjan määräystä saa tulkita siten, että 
se rajoittaisi tai loukkaisi niitä ihmisoikeuksia ja perusvapauksia, jotka sen asianomaisella soveltamis ­
alalla tunnustetaan unionin oikeudessa ja niissä kansainvälisissä yleissopimuksissa, joiden osapuolina 
unioni tai kaikki jäsenvaltiot ovat, ja erityisesti ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi 
tehdyssä eurooppalaisessa yleissopimuksessa, sekä jäsenvaltioiden valtiosäännöissä.  
54. Saksan liittotasavallan, Irlannin, Unkarin tasavallan, Itävallan tasa 
vallan ja Ruotsin kuningaskunnan julistus  
Saksa, Irlanti, Unkari, Itävalta ja Ruotsi toteavat, että Euroopan atomienergiayhteisön perustamis ­
sopimuksen keskeisiä määräyksiä ei ole merkittävästi muutettu mainitun perustamissopimuksen tul ­
tua voimaan ja että ne on saatettava ajan tasalle. Ne kannattavat näin ollen ajatusta jäsenvaltioiden 
hallitusten edustajien konferenssista, joka olisi kutsuttava koolle mahdollisimman pian.  
55. Espanjan kuningaskunnan sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin 
yhdistyneen kuningaskunnan julistus  
Perussopimuksia sovelletaan Gibraltariin Euroopassa sijaitsevana alueena, jonka suhteista ulkovaltoi ­
hin huolehtii jäsenvaltio. Tämä ei aiheuta muutoksia asianomaisten jäsenvaltioiden asemaan.  
56. Irlannin julistus Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta 
vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen osalta tehdyn pöytäkirjan 
3 artiklasta  
Irlanti vahvistaa olevansa sitoutunut unioniin vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueena, jolla 
kunnioitetaan perusoikeuksia sekä jäsenvaltioiden eri oikeusjärjestelmiä ja -perinteitä, ja jonka sisällä kansalaisille tarjotaan korkea turvallisuuden taso.  
Tämän johdosta Irlanti ilmoittaa, että sen vakaana aikomuksena on käyttää Yhdistyneen kuningas
­
kunnan ja Irlannin asemasta vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen osalta tehdyn pöytäkirjan 3 artiklan mukaista oikeuttaan osallistua Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen kolman
­
nen osan V osastoon perustuvien toimenpiteiden hyväksymiseen niin suuressa määrin kuin se on mahdollista.
 
Irlanti osallistuu mahdollisimman suuressa määrin erityisesti poliisiyhteistyön alan toimenpiteisiin.FI C 83/356 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
Lisäksi Irlanti palauttaa mieleen, että pöytäkirjan 8 artiklan mukaisesti se voi ilmoittaa kirjallisesti 
neuvostolle, ettei se enää halua, että tämän pöytäkirjan määräyksiä sovelletaan siihen. Irlanti aikoo 
tarkastella näiden määräysten toimintaa kolmen vuoden kuluessa Lissabonin sopimuksen voimaan ­
tulosta.  
57. Italian tasavallan julistus Euroopan parlamentin kokoonpanosta  
Italia toteaa, että Euroopan parlamentti koostuu Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 10 artiklan 
ja 14 artiklan unionin kansalaisten edustajista, ja kansalaisten edustus on alenevasti suhteellinen.  
Italia toteaa myös, että Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 9 artiklan ja Euroopan unionin 
toiminnasta tehdyn sopimuksen 20 artiklan nojalla unionin kansalainen on jokainen, jolla on jonkin 
jäsenvaltion kansalaisuus.  
Tämän johdosta Italia katsoo, että Eurooppa-neuvoston Euroopan parlamentin aloitteesta ja sen 
hyväksynnän saatuaan tekemissä päätöksissä, joilla vahvistetaan Euroopan parlamentin kokoonpano, 
on kunnioitettava 14 artiklan toisen kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuja periaatteita, 
sanotun kuitenkaan vaikuttamatta vaalikautta 2009–2014 koskevaan päätökseen.  
58. Latvian tasavallan, Unkarin tasavallan ja Maltan tasavallan julistus 
yhteisen rahan nimen kirjoitusasusta perussopimuksissa  
Vaikuttamatta perussopimuksissa tarkoitetun, seteleissä ja metallirahoissa käytettävän Euroopan unio ­
nin yhteisen rahan yhdenmukaiseen kirjoitusasuun Latvia, Unkari ja Malta julistavat, että yhteisen 
rahan nimen kirjoitusasu, sen perussopimusten latvian-, unkarin- ja maltankielisessä tekstissä käytetyt 
johdokset mukaan lukien, ei vaikuta latvian, unkarin ja maltan kielen voimassa oleviin nykyisiin 
sääntöihin.  
59. Alankomaiden kuningaskunnan julistus Euroopan unionin toimin- 
nasta tehdyn sopimuksen 312 artiklasta  
Alankomaiden kuningaskunta hyväksyy Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 
312 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetun päätöksen sen jälkeen, kun mainitun sopi ­
muksen 311 artiklan kolmannessa kohdassa tarkoitetun päätöksen tarkistus on antanut Alankomaille 
tyydyttävän ratkaisun sen liialliseen negatiiviseen nettomaksuasemaan unionin talousarvioon nähden.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/357
60. Alankomaiden kuningaskunnan julistus Euroopan unionin toimin- 
nasta tehdyn sopimuksen 355 artiklasta 
Alankomaiden kuningaskunta ilmoittaa, että 355 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu aloite sellaisen 
päätöksen tekemiseksi, jolla muutetaan Alankomaiden Antillien ja/tai Aruban asemaa unioniin näh ­
den, tehdään ainoastaan Alankomaiden kuningaskunnan valtiosäännön mukaisesti tehdyn päätöksen 
perusteella.  
61. Puolan tasavallan julistus Euroopan unionin perusoikeuskirjasta  
Perusoikeuskirja ei vaikuta millään tavoin jäsenvaltioiden oikeuteen antaa lainsäädäntöä julkisen 
moraalin, perheoikeuden, ihmisarvon suojaamisen sekä henkilöiden fyysisen ja moraalisen koskemat ­
tomuuden kunnioittamisen alalla.  
62. Puolan tasavallan julistus perusoikeuskirjan soveltamisesta Puolaan ja 
Yhdistyneeseen kuningaskuntaan tehdystä pöytäkirjasta  
Puolan tasavalta julistaa, että ottaen huomioon yhteiskunnallisen solidaarisuusliikkeen ( Solidarno ść) 
perinteet ja sen merkittävän aseman sosiaalisten oikeuksien ja työntekijöiden oikeuksien edistäjänä se kunnioittaa täysimääräisesti unionin oikeudessa vahvistettuja sosiaalisia oikeuksia ja työtekijöiden 
oikeuksia ja erityisesti niitä, jotka on vahvistettu uudelleen Euroopan unionin perusoikeuskirjan IV 
osastossa. 
63. Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan 
julistus kansalaisten määritelmästä  
Perussopimusten ja Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen sekä näistä sopimuksista 
johdettujen säädösten tai säädösten, jotka pysyvät näiden sopimusten mukaisesti voimassa, osalta 
Yhdistynyt kuningaskunta antaa uudelleen 31 päivänä joulukuuta 1982 antamansa julistuksen kan
­
salaisten määritelmästä kuitenkin niin, että ilmaisun ”British Dependent Territories Citizens” on kuitenkin ymmärrettävä tarkoittavan ilmaisua ”British overseas territories citizens”.  
64. Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan 
julistus äänioikeudesta Euroopan parlamentin vaaleissa
 
Yhdistynyt kuningaskunta panee merkille, ettei Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 14 artiklan 
eikä perussopimusten muiden määräysten tarkoituksena ole muuttaa äänioikeuden perustaa Euroopan 
parlamentin vaaleissa.FI C 83/358 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
65. Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan 
julistus Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 75 artiklasta  
Yhdistynyt kuningaskunta tukee täysimääräisesti tiukkoja toimia sellaisten taloudellisten seuraamusten 
käyttöönottamiseksi, joiden tarkoituksena on ehkäistä ja torjua terrorismia ja siihen liittyvää toimin ­
taa. Siksi Yhdistynyt kuningaskunta julistaa aikovansa käyttää Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlan ­
nin asemasta vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen osalta tehdyn pöytäkirjan 3 artiklan mu ­
kaista oikeuttaan osallistua kaikkien Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 75 artiklan 
nojalla tehtävien ehdotusten hyväksymiseen.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/359

VASTAAVUUSTAULUKOT  (*) 
Euroopan unionista tehty sopimus  
Euroopan unionista tehdyn sopimuksen aiempi 
numerointi  Euroopan unionista tehdyn sopimuksen uusi 
numerointi  
I OSASTO – YHTEISET MÄÄRÄYKSET  I OSASTO – YHTEISET MÄÄRÄYKSET  
1 artikla  1 artikla  
2 artikla  
2 artikla  3 artikla  
3 artikla (kumottu) (  1 ) 
4 artikla  
5 artikla (  2 ) 
4 artikla (kumottu) (  3 ) 
5 artikla (kumottu) (  4 ) 
6 artikla  6 artikla  
7 artikla  7 artikla  
8 artikla  
II OSASTO – MÄÄRÄYKSET EUROOPAN 
TALOUSYHTEISÖN PERUSTAMISSOPIMUK ­
SEN MUUTTAMISESTA EUROOPAN YHTEI ­
SÖN PERUSTAMISEKSI  II OSASTO – MÄÄRÄYKSET DEMOKRATIAN PERIAATTEISTA  
8 artikla (kumottu) (
 5 ) 9 artikla  
10 artikla (  6 ) 
( 1 ) Korvattu asiasisällön osalta Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ”SEUT- 
sopimus”, 7 artiklalla sekä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen, jäljempänä ”SEU-sopimus”, 
13 artiklan 1 kohdalla sekä 21 artiklan 3 kohdan toisella alakohdalla. 
( 2 ) Korvaa Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, jäljempänä ”EY-sopimus”, 5 artiklan. 
( 3 ) Korvattu asiasisällön osalta 15 artiklalla. 
( 4 ) Korvattu asiasisällön osalta 13 artiklan 2 kohdalla. 
( 5 ) SEU-sopimuksen 8 artiklalla, joka oli voimassa ennen Lissabonin sopimuksen voimaan tuloa, jäljem ­
pänä ”nykyinen SEU-sopimus”, muutettiin EY-sopimusta. Nämä muutokset on sisällytetty viimeksi 
mainittuun sopimukseen ja 8 artikla on kumottu. Sen numero on käytetty uutta määräystä varten. 
( 6 ) 4 kohta korvaa asiasisällön osalta EY-sopimuksen 191 artiklan ensimmäisen kohdan.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/361  
(*) Nämä taulukot perustuvat Lissabonin sopimuksen 5 artiklassa tarkoitettuihin taulukoihin, kuitenkin 
ilman keskellä olevaan saraketta, joka sisälsi Lissabonin sopimuksessa käytetyn väliaikaisen numeroinnin.
Euroopan unionista tehdyn sopimuksen aiempi 
numerointi  Euroopan unionista tehdyn sopimuksen uusi 
numerointi  
11 artikla  
12 artikla  
III OSASTO – MÄÄRÄYKSET EUROOPAN 
HIILI- JA TERÄSYHTEISÖN PERUSTAMIS ­
SOPIMUKSEN MUUTTAMISESTA  III OSASTO – MÄÄRÄYKSET TOIMIELIMISTÄ  
9 artikla (kumottu) (  7 ) 13 artikla  
14 artikla (  8 ) 
15 artikla (  9 ) 
16 artikla (  10 ) 
17 artikla (  11 ) 
18 artikla  
19 artikla (  12 ) 
IV OSASTO – MÄÄRÄYKSET EUROOPAN 
ATOMIENERGIA-SOPIMUKSEN MUUTTAMI ­
SESTA IV OSASTO – MÄÄRÄYKSET TIIVIIMMÄSTÄ 
YHTEISTYÖSTÄ 
10 artikla (kumottu) (  13 ) 
27 a–27 e artikla (korvattu) 
40–40 b artikla (korvattu) 43–45 artikla (korvattu) 20 artikla (
 14 ) 
( 7 ) Nykyisen SEU-sopimuksen 9 artiklalla muutettiin Euroopan hiili- ja teräsyhteisön perustamissopimusta: 
Viimeksi mainittu perustamissopimuksen voimassaolo on päättynyt 23 päivänä heinäkuuta 2002. 
9 artikla on kumottu ja sen numero on käytetty uutta määräystä varten. 
( 8 ) — 1 ja 2 kohta korvaa asiasisällön osalta EY-sopimuksen 189 artiklan; 
— 1–3 kohta korvaa asiasisällön osalta EY-sopimuksen 190 artiklan 1-3 kohdan; — 1 kohta korvaa asiasisällön osalta EY-sopimuksen 192 artiklan ensimmäisen kohdan; — 4 kohta korvaa asiasisällön osalta EY-sopimuksen 197 artiklan ensimmäisen kohdan. 
(
 9 ) Korvaa asiasisällön osalta 4 artiklan. 
( 10 ) — 1 kohta korvaa asiasisällön osalta EY-sopimuksen 202 artiklan ensimmäisen ja toisen luetelma ­
kohdan; 
— 2 ja 9 kohta korvaa asiasisällön osalta EY-sopimuksen 203 artiklan; — 4 ja 5 kohta korvaa asiasisällön osalta EY-sopimuksen 205 artiklan 2 ja 4 kohdan. 
(
 11 ) — 1 kohta korvaa asiasisällön osalta EY-sopimuksen 211 artiklan; 
— 3 ja 7 kohta korvaa asiasisällön osalta EY-sopimuksen 214 artiklan; — 6 kohta korvaa asiasisällön osalta EY-sopimuksen 217 artiklan 1, 3 ja 4 kohdan. 
(
 12 ) — Korvaa asiasisällön osalta EY-sopimuksen 220 artiklan; 
— 2 kohdan ensimmäinen alakohta korvaa asiasisällön osalta EY-sopimuksen 221 artiklan ensim ­
mäisen kohdan. 
( 13 ) Nykyisen SEU-sopimuksen 10 artiklalla muutettiin Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopi ­
musta. Nämä muutokset on sisällytetty viimeksi mainittuun sopimukseen ja 10 artikla on kumottu. 
Sen numero on käytetty uutta määräystä varten. 
( 14 ) Korvaa myös EY-sopimuksen 11 ja 11 a artiklan.FI C 83/362 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
Euroopan unionista tehdyn sopimuksen aiempi 
numerointi  Euroopan unionista tehdyn sopimuksen uusi 
numerointi  
V OSASTO – MÄÄRÄYKSET YHTEISESTÄ 
ULKO- JA TURVALLISUUSPOLITIIKASTA V OSASTO – YLEISET MÄÄRÄYKSET UNIO ­
NIN ULKOISESTA TOIMINNASTA JA ERI ­
TYISMÄÄRÄYKSET YHTEISESTÄ ULKO- JA 
TURVALLISUUSPOLITIIKASTA  
1 luku – Yleiset määräykset unionin ulkoisesta 
toiminnasta  
21 artikla  
22 artikla  
2 luku – Erityismääräykset yhteisestä ulko- ja 
turvallisuuspolitiikasta  
1 jakso – Yhteiset määräykset  
23 artikla  
11 artikla  24 artikla  
12 artikla  25 artikla  
13 artikla  26 artikla  
27 artikla  
14 artikla  28 artikla  
15 artikla  29 artikla  
22 artikla (siirretty)  30 artikla  
23 artikla (siirretty)  31 artikla  
16 artikla  32 artikla  
17 artikla (siirretty)  42 artikla 
18 artikla  33 artikla  
19 artikla  34 artikla  
20 artikla  35 artikla  
21 artikla  36 artikla  
22 artikla (siirretty)  30 artikla 
23 artikla (siirretty)  31 artikla 
24 artikla  37 artiklaFI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/363
Euroopan unionista tehdyn sopimuksen aiempi 
numerointi  Euroopan unionista tehdyn sopimuksen uusi 
numerointi  
25 artikla  38 artikla  
39 artikla  
47 artikla (siirretty)  40 artikla  
26 artikla (kumottu)  
27 artikla (kumottu)  
27 a artikla (korvattu) (  15 ) 20 artikla 
27 b artikla (korvattu) (  15 ) 20 artikla 
27 c artikla (korvattu) (  15 ) 20 artikla 
27 d artikla (korvattu) (  15 ) 20 artikla 
27 e artikla (korvattu) (  15 ) 20 artikla 
28 artikla  41 artikla  
2 jakso – Yhteistä turvallisuus- ja puolustus ­
politiikkaa koskevat määräykset  
17 artikla (siirretty)  42 artikla  
43 artikla  
44 artikla  
45 artikla  
46 artikla  
VI OSASTO – MÄÄRÄYKSET POLIISIYHTEIS ­
TYÖSTÄ JA OIKEUDELLISESTA YHTEIS ­
TYÖSTÄ RIKOSASIOISSA (kumottu) (  16 ) 
29 artikla (korvattu) (  17 ) 
30 artikla (korvattu) (  18 ) 
31 artikla (korvattu) (  19 ) 
( 15 ) Tiiviimpää yhteistyötä koskevat nykyisen SEU-sopimuksen 27 a–27 e artikla on korvattu myös SEUT- 
sopimuksen 326–334 artiklalla. 
( 16 ) Nykyisen SEU-sopimuksen VI osaston määräykset, jotka koskevat poliisiyhteistyötä ja oikeudellista 
yhteistyötä rikosasioissa, on korvattu SEUT-sopimuksen kolmannen osan V osaston 1, 4 ja 5 luvun 
määräyksillä. 
( 17 ) Korvattu SEUT-sopimuksen 67 artiklalla. 
( 18 ) Korvattu SEUT-sopimuksen 87 ja 88 artiklalla. 
( 19 ) Korvattu SEUT-sopimuksen 82, 83 ja 85 artiklalla.FI C 83/364 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
Euroopan unionista tehdyn sopimuksen aiempi 
numerointi  Euroopan unionista tehdyn sopimuksen uusi 
numerointi  
32 artikla (korvattu) (  20 ) 
33 artikla (korvattu) (  21 ) 
34 artikla (kumottu)  
35 artikla (kumottu)  
36 artikla (korvattu) (  22 ) 
37 artikla (kumottu)  
38 artikla (kumottu)  
39 artikla (kumottu)  
40 artikla (korvattu) (  23 ) 20 artikla 
40 a artikla (korvattu) (  23 ) 20 artikla 
40 b artikla (korvattu) (  23 ) 20 artikla 
41 artikla (kumottu)  
42 artikla (kumottu)  
VII OSASTO – MÄÄRÄYKSET TIIVIIMMÄSTÄ 
YHTEISTYÖSTÄ (korvattu) (  24 ) IV OSASTO – MÄÄRÄYKSET TIIVIIMMÄSTÄ YHTEISTYÖSTÄ 
43 artikla (korvattu) (
 24 ) 20 artikla 
43 a artikla (korvattu) (  24 ) 20 artikla 
43 b artikla (korvattu) (  24 ) 20 artikla 
44 artikla (korvattu) (  24 ) 20 artikla 
44 a artikla (korvattu) (  24 ) 20 artikla 
45 artikla (korvattu) (  24 ) 20 artikla 
VIII OSASTO – LOPPUMÄÄRÄYKSET  VI OSASTO – LOPPUMÄÄRÄYKSET 
46 artikla (kumottu)  
47 artikla  
( 20 ) Korvattu SEUT-sopimuksen 89 artiklalla. 
( 21 ) Korvattu SEUT-sopimuksen 72 artiklalla. 
( 22 ) Korvattu SEUT-sopimuksen 71 artiklalla. 
( 23 ) Tiiviimpää yhteistyötä koskevat nykyisen SEU-sopimuksen 40–40 b artikla on korvattu myös SEUT- 
sopimuksen 326–334 artiklalla. 
( 24 ) Tiiviimpää yhteistyötä koskevat nykyisen SEU-sopimuksen 43–45 artikla sekä VII osasto on korvattu 
myös SEUT-sopimuksen 326–334 artiklalla.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/365
Euroopan unionista tehdyn sopimuksen aiempi 
numerointi  Euroopan unionista tehdyn sopimuksen uusi 
numerointi  
47 artikla (korvattu)  40 artikla 
48 artikla  48 artikla  
49 artikla  49 artikla  
50 artikla  
51 artikla  
52 artikla  
50 artikla (kumottu)  
51 artikla  53 artikla  
52 artikla  54 artikla  
53 artikla  55 artikla  
Sopimus Euroopan unionin toiminnasta  
Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 
aiempi numerointi Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuk ­
sen uusi numerointi  
ENSIMMÄINEN OSA – PERIAATTEET  ENSIMMÄINEN OSA – PERIAATTEET  
1 artikla (kumottu)  
1 artikla  
2 artikla (kumottu) (  25 ) 
I osasto – Unionin toimivallan jaottelu ja toi ­
mivallan rajat  
2 artikla  
3 artikla  
4 artikla  
5 artikla  
6 artikla  
II osasto – Yleisesti sovellettavat määräykset  
( 25 ) Korvattu asiasisällön osalta SEU-sopimuksen 3 artiklalla.FI C 83/366 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 
aiempi numerointi  Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuk ­
sen uusi numerointi  
7 artikla  
3 artiklan 1 kohta (kumottu) (  26 ) 
3 artiklan 2 kohta  8 artikla  
4 artikla (siirretty)  119 artikla  
5 artikla (korvattu) (  27 ) 
9 artikla  
10 artikla  
6 artikla  11 artikla  
153 artiklan 2 kohta (siirretty)  12 artikla  
13 artikla (  28 ) 
7 artikla (kumottu (  29 ) 
8 artikla (kumottu) (  30 ) 
9 artikla (kumottu)  
10 artikla (kumottu) (  31 ) 
11 artikla (korvattu) (  32 ) 326–334 artikla  
11 a artikla (korvattu) (  32 ) 326–334 artikla  
12 artikla (siirretty)  18 artikla  
13 artikla (siirretty)  19 artikla  
14 artikla (siirretty)  26 artikla  
15 artikla (siirretty)  27 artikla  
16 artikla  14 artikla  
255 artikla (siirretty)  15 artikla  
286 artikla (korvattu)  16 artikla  
( 26 ) Korvattu asiasisällön osalta SEUT-sopimuksen 3–6 artiklalla. 
( 27 ) Korvattu SEU-sopimuksen 5 artiklalla. 
( 28 ) Lisätty eläinten suojelusta ja hyvinvoinnista tehdyn pöytäkirjan määräykset. 
( 29 ) Korvattu asiasisällön osalta SEU-sopimuksen 13 artiklalla. 
( 30 ) Korvattu asiasisällön osalta SEU-sopimuksen 13 artiklalla ja SEUT-sopimuksen 282 artiklan 1 kohdalla. 
( 31 ) Korvattu asiasisällön osalta SEU-sopimuksen 4 artiklan 3 kohdalla. 
( 32 ) Korvattu myös SEU-sopimuksen 20 artiklalla.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/367
Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 
aiempi numerointi  Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuk ­
sen uusi numerointi  
17 artikla  
TOINEN OSA – UNIONIN KANSALAISUUS  TOINEN OSA – SYRJINTÄ-KIELTO JA UNIO ­
NIN KANSALAISUUS  
12 artikla (siirretty)  18 artikla  
13 artikla (siirretty)  19 artikla  
17 artikla  20 artikla  
18 artikla  21 artikla  
19 artikla  22 artikla  
20 artikla  23 artikla  
21 artikla  24 artikla  
22 artikla  25 artikla  
KOLMAS OSA – YHTEISÖN POLITIIKKA  KOLMAS OSA – UNIONIN SISÄISET POLITII ­
KAT JA TOIMET  
I osasto – Sisämarkkinat  
14 artikla (siirretty)  26 artikla  
15 artikla (siirretty)  27 artikla  
I osasto – Tavaroiden vapaa liikkuvuus  II osasto – Tavaroiden vapaa liikkuvuus  
23 artikla  28 artikla  
24 artikla  29 artikla  
1 luku – Tulliliitto  1 luku – Tulliliitto  
25 artikla  30 artikla  
26 artikla  31 artikla  
27 artikla  32 artikla  
Kolmas osa, X osasto, Tulliyhteistyö (siirretty)  2 luku – Tulliyhteistyö  
135 artikla (siirretty)  33 artikla  
2 luku – Jäsenvaltioiden välisten määrällisten 
rajoitusten kieltäminen  3 luku – Jäsenvaltioiden välisten määrällisten 
rajoitusten kieltäminen  
28 artikla  34 artiklaFI C 83/368 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 
aiempi numerointi  Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuk ­
sen uusi numerointi  
29 artikla  35 artikla  
30 artikla  36 artikla  
31 artikla  37 artikla  
II osasto – Maatalous  III osasto – Maatalous ja kalastus  
32 artikla  38 artikla  
33 artikla  39 artikla  
34 artikla  40 artikla  
35 artikla  41 artikla  
36 artikla  42 artikla  
37 artikla  43 artikla  
38 artikla  44 artikla  
III osasto – Henkilöiden, palvelujen ja pääomien 
vapaa liikkuvuus  IV osasto – Henkilöiden, palvelujen ja pää ­
omien vapaa liikkuvuus  
1 luku – Työntekijät  1 luku – Työntekijät  
39 artikla  45 artikla  
40 artikla  46 artikla  
41 artikla  47 artikla  
42 artikla  48 artikla  
2 luku – Sijoittautumisoikeus  2 luku – Sijoittautumisoikeus  
43 artikla  49 artikla  
44 artikla  50 artikla  
45 artikla  51 artikla  
46 artikla  52 artikla  
47 artikla  53 artikla  
48 artikla  54 artikla  
294 artikla (siirretty)  55 artikla  
3 luku – Palvelut  3 luku – Palvelut  
49 artikla  56 artiklaFI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/369
Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 
aiempi numerointi  Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuk ­
sen uusi numerointi  
50 artikla  57 artikla  
51 artikla  58 artikla  
52 artikla  59 artikla  
53 artikla  60 artikla  
54 artikla  61 artikla  
55 artikla  62 artikla  
4 luku – Pääomat ja maksut  4 luku – Pääomat ja maksut  
56 artikla  63 artikla  
57 artikla  64 artikla  
58 artikla  65 artikla  
59 artikla  66 artikla  
60 artikla (siirretty)  75 artikla  
IV osasto – Viisumi-, turvapaikka- ja maahan ­
muuttopolitiikka sekä muu henkilöiden vapa ­
aseen liikkuvuuteen liittyvä politiikka  V osasto – Vapauden, turvallisuuden ja oikeu ­
den alue  
1 luku – Yleiset määräykset  
61 artikla  67 artikla (  33 ) 
68 artikla  
69 artikla  
70 artikla  
71 artikla (  34 ) 
64 artikla, 1 kohta (siirretty)  72 artikla (  35 ) 
73 artikla  
66 artikla (siirretty)  74 artikla  
60 artikla (siirretty)  75 artikla  
76 artikla  
( 33 ) Korvaa myös nykyisen SEU-sopimuksen 29 artiklan. 
( 34 ) Korvaa nykyisen SEU-sopimuksen 36 artiklan. 
( 35 ) Korvaa myös nykyisen SEU-sopimuksen 33 artiklan.FI C 83/370 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 
aiempi numerointi  Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuk ­
sen uusi numerointi  
2 luku – Rajavalvonta-, turva-paikka- ja maa ­
hanmuuttopolitiikka  
62 artikla  77 artikla  
63 artiklan 1 ja 2 kohta, sekä 64 artiklan 2 
kohta (  36 ) 78 artikla  
63 artiklan 3 ja 4 kohta  79 artikla  
80 artikla  
64 artiklan 1 kohta (korvattu)  72 artikla  
3 luku – Oikeudellinen yhteistyö siviilioikeuden 
alalla  
65 artikla  81 artikla  
66 artikla (korvattu)  74 artikla  
67 artikla (kumottu)  
68 artikla(kumottu)  
69 artikla(kumottu)  
4 luku – Oikeudellinen yhteistyö rikosoikeuden 
alalla  
82 artikla (  37 ) 
83 artikla (  37 ) 
84 artikla  
85 artikla (  37 ) 
86 artikla  
5 luku – Poliisiyhteistyö  
87 artikla (  38 ) 
88 artikla (  38 ) 
89 artikla (  39 ) 
( 36 ) EY-sopimuksen 63 artiklan 1 ja 2 kohta on korvattu SEUT-sopimuksen 78 artiklan 1 ja 2 kohdalla ja 
sen 64 artiklan 2 kohta on korvattu SEUT-sopimuksen 78 artiklan 3 kohdalla. 
( 37 ) Korvaa nykyisen SEU-sopimuksen 31 artiklan. 
( 38 ) Korvaa nykyisen SEU-sopimuksen 30 artiklan. 
( 39 ) Korvaa nykyisen SEU-sopimuksen 32 artiklan.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/371
Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 
aiempi numerointi  Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuk ­
sen uusi numerointi  
V osasto – Liikenne  VI osasto – Liikenne  
70 artikla  90 artikla  
71 artikla  91 artikla  
72 artikla  92 artikla  
73 artikla  93 artikla  
74 artikla  94 artikla  
75 artikla  95 artikla  
76 artikla  96 artikla  
77 artikla  97 artikla  
78 artikla  98 artikla  
79 artikla  99 artikla  
80 artikla  100 artikla  
VI osasto – Kilpailua, verotusta ja lainsäädän ­
nön lähentämistä koskevat yhteiset säännöt  VII osasto – Kilpailua, verotusta ja lainsäädän ­
nön lähentämistä koskevat yhteiset säännöt  
1 luku – Kilpailusäännöt  1 luku – Kilpailusäännöt  
1 jakso – Yrityksiin sovellettavat säännöt  1 jakso – Yrityksiin sovellettavat säännöt  
81 artikla  101 artikla  
82 artikla  102 artikla  
83 artikla  103 artikla  
84 artikla  104 artikla  
85 artikla  105 artikla  
86 artikla  106 artikla  
2 jakso – Valtion tuki  2 jakso – Valtion tuki  
87 artikla  107 artikla  
88 artikla  108 artikla  
89 artikla  109 artikla  
2 luku – Veroja ja maksuja koskevat määräyk ­
set 2 luku – Veroja ja maksuja koskevat määräyk ­
setFI C 83/372 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 
aiempi numerointi  Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuk ­
sen uusi numerointi  
90 artikla  110 artikla  
91 artikla  111 artikla  
92 artikla  112 artikla  
93 artikla  113 artikla  
3 luku – Lainsäädännön lähentäminen  3 luku – Lainsäädännön lähentäminen  
95 artikla (siirretty)  114 artikla  
94 artikla (siirretty)  115 artikla  
96 artikla  116 artikla  
97 artikla  117 artikla  
118 artikla  
VII osasto – Talous- ja rahapolitiikka  VIII osasto – Talous- ja rahapolitiikka  
4 artikla (siirretty)  119 artikla  
1 luku – Talouspolitiikka  1 luku – Talouspolitiikka  
98 artikla  120 artikla  
99 artikla  121 artikla  
100 artikla  122 artikla  
101 artikla  123 artikla  
102 artikla  124 artikla  
103 artikla  125 artikla  
104 artikla  126 artikla  
2 luku – Rahapolitiikka  2 luku – Rahapolitiikka  
105 artikla  127 artikla  
106 artikla  128 artikla  
107 artikla  129 artikla  
108 artikla  130 artikla  
109 artikla  131 artikla  
110 artikla  132 artiklaFI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/373
Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 
aiempi numerointi  Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuk ­
sen uusi numerointi  
111 artiklan 1–3 ja 5 kohta (siirretty)  219 artikla  
111 artiklan 4 kohta (siirretty)  138 artikla  
133 artikla  
3 luku – Institutionaaliset määräykset  3 luku – Institutionaaliset määräykset  
112 artikla (siirretty)  283 artikla  
113 artikla (siirretty)  284 artikla  
114 artikla  134 artikla  
115 artikla  135 artikla  
4 luku – Niitä jäsenvaltioita, joiden rahayksikkö 
on euro, koskevat erityismääräykset  
136 artikla  
137 artikla  
111 artiklan 4 kohta (siirretty)  138 artikla  
4 luku – Siirtymämääräykset  5 luku – Siirtymämääräykset  
116 artikla (kumottu)  
139 artikla  
117 artiklan 1 kohta, 2 kohdan kuudes luetel ­
makohta sekä3–9 kohta (kumottu)  
117 artiklan 2 kohdan viisi ensimmäistä lue ­
telmakohtaa (siirretty)  141 artiklan 2 kohta  
121 artiklan 1 kohta (siirretty) 
122 artiklan 2 kohta, toinen virke (siirretty) 
123 artiklan 5 kohta (siirretty)  140 artikla (  40 ) 
118 artikla (kumottu)  
123 artiklan 3 kohta (siirretty) 
117 artiklan 2 kohdan viisi ensimmäistä luetelma ­
kohtaa (siirretty)  141 artikla (  41 ) 
( 40 ) — 140 artiklan 1 kohta korvaa 121 artiklan 1 kohdan. 
— 140 artiklan 2 kohta korvaa 122 artiklan 2 kohdan toisen virkkeen. 
— 140 artiklan 3 kohta korvaa 123 artiklan 5 kohdan. 
( 41 ) — 141 artiklan 1 kohta korvaa 123 artiklan 3 kohdan. 
— 141 artiklan 2 kohta korvaa 117 artiklan 2 kohdan viisi ensimmäistä luetelmakohtaa.FI C 83/374 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 
aiempi numerointi  Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuk ­
sen uusi numerointi  
124 artiklan 1 kohta (kumottu)  142 artikla  
119 artikla  143 artikla  
120 artikla  144 artikla  
121 artiklan 1 kohta (siirretty)  140 artiklan 1 kohta  
121 artiklan 2–4 kohta (kumottu)  
122 artiklan 1 kohta, 2 kohdan ensimmäinen 
virke sekä 3, 4, 5 ja 6 kohta (kumottu)  
122 artiklan 2 kohdan toinen virke (siirretty)  140 artiklan 2 kohdan ensimmäinen alakohta  
123 artiklan 1, 2 ja 4 kohta (kumottu)  
123 artiklan 3 kohta (siirretty)  141 artiklan 1 kohta  
123 artiklan 5 kohta (siirretty)  140 artiklan 3 kohta  
124 artiklan 1 kohta (siirretty)  142 artikla  
124 artiklan 2 kohta (kumottu)  
VIII osasto – Työllisyys  IX osasto – Työllisyys  
125 artikla  145 artikla  
126 artikla  146 artikla  
127 artikla  147 artikla  
128 artikla  148 artikla  
129 artikla  149 artikla  
130 artikla  150 artikla  
IX osasto – Yhteinen kauppapolitiikka (siirretty)  Viides osa, II osasto, Yhteinen kauppapolitiikka  
131 artikla (siirretty)  206 artikla  
132 artikla (kumottu)  
133 artikla (siirretty)  207 artikla  
134 artikla (kumottu)  
X osasto – Tulliyhteistyö (siirretty)  Kolmas osa, II osasto, 2 luku, TulliyhteistyöFI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/375
Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 
aiempi numerointi  Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuk ­
sen uusi numerointi  
135 artikla (siirretty)  33 artikla  
XI osasto – Sosiaalipolitiikka, koulutus, amma ­
tillinen koulutus ja nuoriso  X osasto – Sosiaalipolitiikka  
1 luku – Sosiaaliset määräykset (kumottu)  
136 artikla  151 artikla  
152 artikla  
137 artikla  153 artikla  
138 artikla  154 artikla  
139 artikla  155 artikla  
140 artikla  156 artikla  
141 artikla  157 artikla  
142 artikla  158 artikla  
143 artikla  159 artikla  
144 artikla  160 artikla  
145 artikla  161 artikla  
2 luku – Euroopan sosiaalirahasto  XI osasto – Euroopan sosiaalirahasto  
146 artikla  162 artikla  
147 artikla  163 artikla  
148 artikla  164 artikla  
3 luku – Koulutus, ammatillinen koulutus ja 
nuoriso  XII osasto – Koulutus, ammatillinen koulutus, 
nuoriso ja urheilu  
149 artikla  165 artikla  
150 artikla  166 artikla  
XII osasto – Kulttuuri  XIII osasto – Kulttuuri  
151 artikla  167 artikla  
XIII osasto – Kansanterveys  XIV osasto – Kansanterveys  
152 artikla  168 artikla  
XIV osasto – Kuluttajansuoja  XV osasto – KuluttajansuojaFI C 83/376 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 
aiempi numerointi  Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuk ­
sen uusi numerointi  
153 artiklan 1, 3, 4 ja 5 kohta  169 artikla  
153 artiklan 2 kohta (siirretty)  12 artikla  
XV osasto – Euroopan laajuiset verkot  XVI osasto – Euroopan laajuiset verkot  
154 artikla  170 artikla  
155 artikla  171 artikla  
156 artikla  172 artikla  
XVI osasto – Teollisuus  XVII osasto – Teollisuus  
157 artikla  173 artikla  
XVII osasto – Taloudellinen ja sosiaalinen yh ­
teenkuuluvuus  XVIII osasto – Taloudellinen, sosiaalinen ja 
alueellinen yhteenkuuluvuus  
158 artikla  174 artikla  
159 artikla  175 artikla  
160 artikla  176 artikla  
161 artikla  177 artikla  
162 artikla  178 artikla  
XVIII osasto – Tutkimus ja teknologinen ke ­
hittäminen  XIX osasto – Tutkimus ja teknologinen kehit ­
täminen sekä avaruusala  
163 artikla  179 artikla  
164 artikla  180 artikla  
165 artikla  181 artikla  
166 artikla  182 artikla  
167 artikla  183 artikla  
168 artikla  184 artikla  
169 artikla  185 artikla  
170 artikla  186 artikla  
171 artikla  187 artikla  
172 artikla  188 artikla  
189 artiklaFI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/377
Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 
aiempi numerointi  Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuk ­
sen uusi numerointi  
173 artikla  190 artikla  
XIX osasto – Ympäristö  XX osasto – Ympäristö  
174 artikla  191 artikla  
175 artikla  192 artikla  
176 artikla  193 artikla  
XXI osasto – Energia  
194 artikla  
XXII osasto – Matkailu  
195 artikla  
XXIII osasto – Pelastuspalvelu  
196 artikla  
XXIV osasto – Hallinnollinen yhteistyö  
197 artikla  
XX osasto – Kehitysyhteistyö (siirretty)  Viides osa, III osasto, 1 luku, Kehitysyhteistyö  
177 artikla (siirretty)  208 artikla  
178 artikla (kumottu) (  42 ) 
179 artikla (siirretty)  209 artikla  
180 artikla (siirretty)  210 artikla  
181 artikla (siirretty)  211 artikla  
XXI osasto – taloudellinen, tekninen ja rahoi ­
tusyhteistyö kolmansien maiden kanssa (siir ­
retty)  Viides osa, III osasto, 2 luku, Taloudellinen, tekni ­
nen ja rahoitusyhteistyö kolmansien maiden kanssa  
181 a artikla (siirretty)  212 artikla  
NELJÄS OSA – MERENTAKAISTEN MAIDEN 
JA ALUEIDEN ASSOSIOINTI  NELJÄS OSA – MERENTAKAISTEN MAIDEN 
JA ALUEIDEN ASSOSIOINTI  
182 artikla  198 artikla  
183 artikla  199 artikla  
( 42 ) Korvattu asiasisällön osalta SEUT-sopimuksen 208 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan toisella virk ­
keellä.FI C 83/378 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 
aiempi numerointi  Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuk ­
sen uusi numerointi  
184 artikla  200 artikla  
185 artikla  201 artikla  
186 artikla  202 artikla  
187 artikla  203 artikla  
188 artikla  204 artikla  
VIIDES OSA UNIONIN ULKOINEN TOIMINTA  
I osasto – Yleiset määräykset unionin ulkoisesta 
toiminnasta  
205 artikla  
Kolmas osa, IX osasto, Yhteinen kauppapolitiikka 
(siirretty)  II osasto – Yhteinen kauppapolitiikka  
131 artikla (siirretty)  206 artikla  
133 artikla (siirretty)  207 artikla  
III osasto – Yhteistyö kolmansien maiden 
kanssa ja humanitaarinen apu  
Kolmas osa, XX osasto Kehitysyhteistyö (siirretty)  1 luku – Kehitysyhteistyö  
177 artikla (siirretty)  208 artikla (  43 ) 
179 artikla (siirretty)  209 artikla  
180 artikla (siirretty)  210 artikla  
181 artikla (siirretty)  211 artikla  
Kolmas osa, XXI osasto, Taloudellinen, tekninen ja 
rahoitusyhteistyö kolmansien maiden kanssa (siir ­
retty)  2 luku – Taloudellinen, tekninen ja rahoitus ­
yhteistyö kolmansien maiden kanssa  
181 a artikla (siirretty)  212 artikla  
213 artikla  
3 luku – Humanitaarinen apu  
214 artikla  
IV osasto – Rajoittavat toimenpiteet  
( 43 ) 1 kohdan toisen alakohdan toinen virke korvaa asiasisällön osalta EY-sopimuksen 178 artiklan.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/379
Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 
aiempi numerointi  Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuk ­
sen uusi numerointi  
301 artikla (siirretty)  215 artikla  
V osasto – Kansainväliset sopimukset  
216 artikla  
310 artikla (siirretty)  217 artikla  
300 artikla (korvattu)  218 artikla  
111 artiklan 1–3 ja 5 (siirretty)  219 artikla  
VI osasto – Unionin suhteet kansainvälisiin 
järjestöihin ja kolmansiin maihin sekä unionin 
edustustot  
302–304 artikla (korvattu)  220 artikla  
221 artikla  
VII osasto – Yhteisvastuulauseke  
222 artikla  
VIIDES OSA – YHTEISÖN TOIMIELIMET  KUUDES OSA – TOIMIELINJÄRJESTELMÄÄ JA 
VARAINHOITOA KOSKEVAT MÄÄRÄYKSET  
I osasto – Institutionaaliset määräykset  I osasto – Institutionaaliset määräykset  
1 luku – Toimielimet  1 luku – Toimielimet  
1 jakso – Euroopan parlamentti  1 jakso – Euroopan parlamentti  
189 artikla (kumottu) (  44 ) 
190 artiklan 1–3 kohta (kumottu) (  45 ) 
190 artiklan 4 ja 5 kohta  223 artikla  
191 artiklan ensimmäinen kohta (kumottu) (  46 ) 
191 artiklan toinen kohta  224 artikla  
192 artiklan ensimmäinen kohta (kumottu) (  47 ) 
192 artiklan toinen kohta  225 artikla  
193 artikla  226 artikla  
( 44 ) Korvattu asiasisällön osalta SEU-sopimuksen 14 artiklan 1 ja 2 kohdalla. 
( 45 ) Korvattu asiasisällön osalta SEU-sopimuksen 14 artiklan 1–3 kohdalla. 
( 46 ) Korvattu asiasisällön osalta SEU-sopimuksen 11 artiklan 4 kohdalla. 
( 47 ) Korvattu asiasisällön osalta SEU-sopimuksen 14 artiklan 1 kohdalla.FI C 83/380 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 
aiempi numerointi  Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuk ­
sen uusi numerointi  
194 artikla  227 artikla  
195 artikla  228 artikla  
196 artikla  229 artikla  
197 artiklan ensimmäinen kohta (kumottu) (  48 ) 
197 artiklan toinen, kolmas ja neljäs kohta  230 artikla  
198 artikla  231 artikla  
199 artikla  232 artikla  
200 artikla  233 artikla  
201 artikla  234 artikla  
2 jakso – Eurooppa-neuvosto  
235 artikla  
236 artikla  
2 jakso – Neuvosto  3 jakso – Neuvosto  
202 artikla (kumottu) (  49 ) 
203 artikla (kumottu) (  50 ) 
204 artikla  237 artikla  
205 artiklan 2 ja 4 kohta (kumottu) (  51 ) 
205 artiklan 1 ja 3 kohta  238 artikla  
206 artikla  239 artikla  
207 artikla  240 artikla  
208 artikla  241 artikla  
209 artikla  242 artikla  
210 artikla  243 artikla  
3 jakso – Komissio  4 jakso – Komissio  
( 48 ) Korvattu asiasisällön osalta SEU-sopimuksen 14 artiklan 4 kohdalla. 
( 49 ) Korvattu asiasisällön osalta SEU-sopimuksen 16 artiklan 1 kohdalla ja SEUT-sopimuksen 290 ja 
291 artiklalla. 
( 50 ) Korvattu asiasisällön osalta SEU-sopimuksen 16 artiklan 2 ja 9 kohdalla. 
( 51 ) Korvattu asiasisällön osalta SEU-sopimuksen 16 artiklan 4 ja 5 kohdalla.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/381
Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 
aiempi numerointi  Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuk ­
sen uusi numerointi  
211 artikla (kumottu) (  52 ) 
244 artikla  
212 artikla (siirretty)  249 artiklan 2 kohta  
213 artikla  245 artikla  
214 artikla (kumottu) (  53 ) 
215 artikla  246 artikla  
216 artikla  247 artikla  
217 artiklan 1, 3 ja 4 kohta (kumottu) (  54 ) 
217 artiklan 2 kohta  248 artikla  
218 artiklan 1 kohta (kumottu) (  55 ) 
218 artiklan 2 kohta  249 artikla  
219 artikla  250 artikla  
4 jakso – Yhteisön tuomioistuin  5 jakso – Euroopan unionin tuomioistuin  
220 (kumottu) (  56 ) 
221 artiklan ensimmäinen kohta (kumottu) (  57 ) 
221 artiklan toinen ja kolmas kohta  251 artikla  
222 artikla  252 artikla  
223 artikla  253 artikla  
224 artikla (  58 ) 254 artikla  
255 artikla  
225 artikla  256 artikla  
225 a artikla  257 artikla  
( 52 ) Korvattu asiasisällön osalta SEU-sopimuksen 17 artiklan 1 kohdalla. 
( 53 ) Korvattu asiasisällön osalta SEU-sopimuksen 17 artiklan 3 ja 7 kohdalla. 
( 54 ) Korvattu asiasisällön osalta SEU-sopimuksen 17 artiklan 6 kohdalla. 
( 55 ) Korvattu asiasisällön osalta SEUT-sopimuksen 295 artiklalla. 
( 56 ) Korvattu asiasisällön osalta SEU-sopimuksen 19 artiklalla. 
( 57 ) Korvattu asiasisällön osalta SEU-sopimuksen 19 artiklan 2 kohdan ensimmäisellä alakohdalla. 
( 58 ) Ensimmäisen kohdan ensimmäinen virke on asiasisällön osalta korvattu SEU-sopimuksen 19 artiklan 2 
kohdan toisella alakohdalla.FI C 83/382 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 
aiempi numerointi  Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuk ­
sen uusi numerointi  
226 artikla  258 artikla  
227 artikla  259 artikla  
228 artikla  260 artikla  
229 artikla  261 artikla  
229 a artikla  262 artikla  
230 artikla  263 artikla  
231 artikla  264 artikla  
232 artikla  265 artikla  
233 artikla  266 artikla  
234 artikla  267 artikla  
235 artikla  268 artikla  
269 artikla  
236 artikla  270 artikla  
237 artikla  271 artikla  
238 artikla  272 artikla  
239 artikla  273 artikla  
240 artikla  274 artikla  
275 artikla  
276 artikla  
241 artikla  277 artikla  
242 artikla  278 artikla  
243 artikla  279 artikla  
244 artikla  280 artikla  
245 artikla  281 artikla  
6 jakso – Euroopan keskuspankki  
282 artikla  
112 artikla (siirretty)  283 artiklaFI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/383
Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 
aiempi numerointi  Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuk ­
sen uusi numerointi  
113 artikla (siirretty)  284 artikla  
5 Jakso – Tilintarkastustuomioistuin  7 Jakso – Tilintarkastustuomioistuin  
246 artikla  285 artikla  
247 artikla  286 artikla  
248 artikla  287 artikla  
2 Luku – Toimielimiä koskevat yhteiset mää ­
räykset  2 luku – Unionin säädökset, hyväksymis ­
menettelyt ja muita määräyksiä  
1 jakso – Unionin säädökset  
249 artikla  288 artikla  
289 artikla  
290 artikla (  59 ) 
291 artikla (  59 ) 
292 artikla  
2 jakso – Säädösten hyväksymismenettelyt ja 
muita määräyksiä  
250 artikla  293 artikla  
251 artikla  294 artikla  
252 artikla (kumottu)  
295 artikla  
253 artikla  296 artikla  
254 artikla  297 artikla  
298 artikla  
255 artikla (siirretty)  15 artikla  
256 artikla  299 artikla  
3 luku – Unionin neuvoa-antavat elimet  
300 artikla  
3 luku – Talous- ja sosiaalikomitea  1 jakso – Talous- ja sosiaalikomitea  
( 59 ) Korvaa asiasisällön osalta EY-sopimuksen 202 artiklan kolmannen luetelmakohdan.FI C 83/384 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 
aiempi numerointi  Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuk ­
sen uusi numerointi  
257 artikla (kumottu) (  60 ) 
258 artiklan ensimmäinen, toinen ja neljäs 
kohta  301 artikla  
258 artiklan kolmas kohta (kumottu) (  61 ) 
259 artikla  302 artikla  
260 artikla  303 artikla  
261 artikla (kumottu)  
262 artikla  304 artikla  
4 luku – Alueiden komitea  2 jakso – Alueiden komitea  
263 artiklan ensimmäinen ja viides kohta (ku ­
mottu) (  62 ) 
263 artiklan toinen, kolmas ja neljäs alakohta  305 artikla  
264 artikla  306 artikla  
265 artikla  307 artikla  
5 luku – Euroopan investointipankki  4 luku – Euroopan investointipankki  
266 artikla  308 artikla  
267 artikla  309 artikla  
II osasto – Varainhoitoa koskevat määräykset  II osasto – Varainhoitoa koskevat määräykset  
268 artikla  310 artikla  
1 luku – Unionin omat varat  
269 artikla  311 artikla  
270 artikla (kumottu) (  63 ) 
2 luku – Monivuotinen rahoituskehys  
312 artikla  
3 luku – Unionin vuotuinen talousarvio  
( 60 ) Korvattu asiasisällön osalta SEUT-sopimuksen 300 artiklan 2 kohdalla. 
( 61 ) Korvattu asiasisällön osalta SEUT-sopimuksen 300 artiklan 4 kohdalla. 
( 62 ) Korvattu asiasisällön osalta SEUT-sopimuksen 300 artiklan 3 ja 4 kohdalla. 
( 63 ) Korvattu asiasisällön osalta SEUT-sopimuksen 310 artiklan 4 kohdalla.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/385
Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 
aiempi numerointi  Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuk ­
sen uusi numerointi  
272 artiklan 1 kohta (siirretty)  313 artikla  
271 artikla (siirretty)  316 artikla  
272 artiklan 1 kohta (siirretty)  313 artikla  
272 artiklan 2–10 kohta  314 artikla  
273 artikla  315 artikla  
271 artikla (siirretty)  316 artikla  
4 luku – Talousarvion toteutuminen ja vas ­
tuuvapauden myöntäminen  
274 artikla  317 artikla  
275 artikla  318 artikla  
276 artikla  319 artikla  
5 luku – Yhteiset määräykset  
277 artikla  320 artikla  
278 artikla  321 artikla  
279 artikla  322 artikla  
323 artikla  
324 artikla  
6 luku – Petosten torjunta  
280 artikla  325 artikla  
III osasto – Tiiviimpi yhteistyö  
11 ja 11 a artikla (korvattu)  326 artikla (  64 ) 
11 ja 11 a artikla (korvattu)  327 artikla (  64 ) 
11 ja 11 a artikla (korvattu)  328 artikla (  64 ) 
11 ja 11 a artikla (korvattu)  329 artikla (  64 ) 
11 ja 11 a artikla (korvattu)  330 artikla (  64 ) 
11 ja 11 a artikla (korvattu)  331 artikla (  64 ) 
11 ja 11 a artikla (korvattu)  332 artikla (  64 ) 
( 64 ) Korvaa myös nykyisen SEU-sopimuksen 27 a–27 e, 40–40 b sekä 43–45 artiklan.FI C 83/386 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010
Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 
aiempi numerointi  Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuk ­
sen uusi numerointi  
11 ja 11 a artikla (korvattu)  333 artikla (  64 ) 
11 ja 11 a artikla (korvattu)  334 artikla (  64 ) 
KUUDES OSA – YLEISET MÄÄRÄYKSET JA 
LOPPUMÄÄRÄYKSET  SEITSEMÄS OSA – YLEISET MÄÄRÄYKSET JA 
LOPPUMÄÄRÄYKSET  
281 artikla (kumottu) (  65 ) 
282 artikla  335 artikla  
283 artikla  336 artikla  
284 artikla  337 artikla  
285 artikla  338 artikla  
286 artikla (korvattu)  16 artikla  
287 artikla  339 artikla  
288 artikla  340 artikla  
289 artikla  341 artikla  
290 artikla  342 artikla  
291 artikla  343 artikla  
292 artikla  344 artikla  
293 artikla (kumottu)  
294 artikla (siirretty)  55 artikla  
295 artikla  345 artikla  
296 artikla  346 artikla  
297 artikla  347 artikla  
298 artikla  348 artikla  
299 artiklan 1 kohta (kumottu) (  66 ) 
299 artiklan 2 kohdan toinen, kolmas ja neljäs 
alakohta  349 artikla  
299 artiklan 2 kohdan ensimmäinen alakohta 
ja 3–6 kohta (siirretty)  355 artikla  
( 64 ) Korvaa myös nykyisen SEU-sopimuksen 27 a–27 e, 40–40 b sekä 43–45 artiklan. 
( 65 ) Korvattu asiasisällön osalta SEU-sopimuksen 47 artiklalla. 
( 66 ) Korvattu asiasisällön osalta SEU-sopimuksen 52 artiklalla.FI 30.3.2010 Euroopan unionin virallinen lehti C 83/387
Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 
aiempi numerointi  Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuk ­
sen uusi numerointi  
300 artikla (korvattu)  218 artikla  
301 artikla (korvattu)  215 artikla  
302 artikla (korvattu)  220 artikla  
303 artikla (korvattu)  220 artikla  
304 artikla (korvattu)  220 artikla  
305 artikla (kumottu)  
306 artikla  350 artikla  
307 artikla  351 artikla  
308 artikla  352 artikla  
353 artikla  
309 artikla  354 artikla  
310 (siirretty)  217 artikla  
311 (kumottu) (  67 ) 
299 artiklan 2 kohdan ensimmäinen alakohta ja 
3–6 kohta (siirretty)  355 artikla  
312 artikla  356 artikla  
Loppumääräykset  
313 artikla  357 artikla  
358 artikla  
314 artikla (kumottu) (  68 ) 
( 67 ) Korvattu asiasisällön osalta SEU-sopimuksen 51 artiklalla. 
( 68 ) Korvattu asiasisällön osalta SEU-sopimuksen 55 artiklalla.FI C 83/388 Euroopan unionin virallinen lehti 30.3.2010