Euroopan yhteisön Perustamissopimuksen (Konsolidoitu toisinto) - D. Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyt pöytäkirjat - Pöytäkirja (N:o 11) Euroopan investointipankin perussäännöstä (1957)



Virallinen lehti nro C 321 E , 29/12/2006 s. 0233 - 0248



Pöytäkirja (N:o 11) Euroopan investointipankin perussäännöstä (1957) KORKEAT SOPIMUSPUOLET, jotka HALUAVAT vahvistaa tämän sopimuksen 266 artiklassa tarkoitetun Euroopan investointipankin perussäännön, OVAT SOPINEET seuraavista määräyksistä, jotka on liitetty tähän sopimukseen: 1 artikla Tämän sopimuksen 266 artiklalla perustetun Euroopan investointipankin, jäljempänä "pankki", järjestäytymisessä sekä sen tehtävissä ja toiminnassa noudatetaan, mitä tässä sopimuksessa ja tässä perussäännössä määrätään. Sen kotipaikasta päätetään jäsenvaltioiden hallitusten yhteisellä sopimuksella. 2 artikla Pankin tehtävästä määrätään tämän sopimuksen 267 artiklassa. 3 artikla [1] Tämän sopimuksen 266 artiklan mukaisesti pankin jäseniä ovat: - Belgian kuningaskunta, - Tšekin tasavalta, - Tanskan kuningaskunta, - Saksan liittotasavalta, - Viron tasavalta, - Helleenien tasavalta, - Espanjan kuningaskunta, - Ranskan tasavalta, - Irlanti, - Italian tasavalta, - Kyproksen tasavalta, - Latvian tasavalta, - Liettuan tasavalta, - Luxemburgin suurherttuakunta, - Unkarin tasavalta, - Maltan tasavalta, - Alankomaiden kuningaskunta, - Itävallan tasavalta, - Puolan tasavalta, - Portugalin tasavalta, - Slovenian tasavalta, - Slovakian tasavalta, - Suomen tasavalta, - Ruotsin kuningaskunta, - Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta. 4 artikla 1 [2]. Pankin pääoma on 163727670000 euroa, jonka jäsenvaltiot merkitsevät seuraavasti [***]: Saksa | 26649532500 | Ranska | 26649532500 | Italia | 26649532500 | Yhdistynyt kuningaskunta | 26649532500 | Espanja | 15989719500 | Belgia | 7387065000 | Alankomaat | 7387065000 | Ruotsi | 4900585500 | Tanska | 3740283000 | Itävalta | 3666973500 | Puola | 3635030500 | Suomi | 2106816000 | Kreikka | 2003725500 | Portugali | 1291287000 | Tšekin tasavalta | 1212590000 | Unkari | 1121583000 | Irlanti | 935070000 | Slovakia | 408489500 | Slovenia | 379429000 | Liettua | 250852000 | Luxemburg | 187015500 | Kypros | 180747000 | Latvia | 156192500 | Viro | 115172000 | Malta | 73849000 | Laskentayksiköksi määritellään euro, joka on Euroopan talous- ja rahaliiton kolmanteen vaiheeseen osallistuvien jäsenvaltioiden yhteinen raha. Valtuusto voi yksimielisesti hallintoneuvoston ehdotuksesta muuttaa laskentayksikön määritelmää. Jäsenvaltiot ovat vastuussa ainoastaan siihen määrään asti, joka on niiden osuus merkitystä ja maksamattomasta pääomasta. 2. Uuden jäsenen hyväksymisestä seuraa, että merkittyä pääomaa korotetaan summalla, joka vastaa uuden jäsenen tuomaa pääomaa. 3. Valtuusto voi yksimielisesti päättää merkityn pääoman korottamisesta. 4. Osuutta merkitystä pääomasta ei voida siirtää, antaa vakuudeksi tai ulosmitata. 5 artikla 1. Jäsenvaltiot maksavat merkittyä pääomaa määrällä, joka on keskimäärin 5 prosenttia 4 artiklan 1 kohdassa määritetyistä summista. 2. Jos merkittyä pääomaa korotetaan, valtuusto vahvistaa maksettavan osuuden ja maksujärjestelyt yksimielisellä päätöksellään. 3. Hallintoneuvosto voi vaatia merkityn pääoman jäljellä olevan määrän maksamista, jos se on välttämätöntä, jotta pankki voisi täyttää velvoitteensa lainanantajiaan kohtaan. Kukin jäsenvaltio suorittaa maksunsa suhteessa osuuteensa merkitystä pääomasta ja sellaisina valuuttoina, joita pankki tarvitsee voidakseen täyttää nämä velvoitteet. 6 artikla 1. Valtuusto voi määräenemmistöllä hallintoneuvoston ehdotuksesta päättää, että jäsenvaltiot myöntävät pankille korkoa tuottavia erikoislainoja, jos ja siinä määrin kuin pankki tarvitsee tällaisia lainoja tiettyjen hankkeiden rahoittamiseen ja hallintoneuvosto voi osoittaa, että pankki ei kykene hankkimaan tarvitsemiaan varoja pääomamarkkinoilta rahoitettavien hankkeiden luonne ja tarkoitus huomioon ottaen sopivin ehdoin. 2. Erikoislainoja voidaan vaatia vasta tämän sopimuksen voimaantuloa seuraavan neljännen vuoden alusta. Ne saavat olla yhteensä enintään 400 miljoonaa laskentayksikköä ja vuodessa enintään 100 miljoonaa laskentayksikköä. 3. Erikoislainojen laina-aika määräytyy niiden lainojen ja takausten laina- tai takausajan mukaan, jotka pankki aikoo myöntää käyttäen näitä erikoislainoja; se saa olla enintään 20 vuotta. Valtuusto voi määräenemmistöllä hallintoneuvoston ehdotuksesta päättää erikoislainojen aikaisemmasta takaisinmaksusta. 4. Erikoislainojen vuotuinen korko on 4 prosenttia, jollei valtuusto ottaen huomioon pääomamarkkinoiden kehityksen ja korkotason pääomamarkkinoilla päätä muusta korkoprosentista. 5. Jäsenvaltioiden on myönnettävä erikoislainoja suhteessa niiden osuuteen merkitystä pääomasta; erikoislainat on maksettava kansallisena valuuttana kuuden kuukauden kuluessa siitä kun niitä on vaadittu. 6. Jos pankki asetetaan selvitystilaan, jäsenvaltioiden myöntämät erikoislainat maksetaan takaisin vasta kun pankin muut velat on hoidettu. 7 artikla 1. Jos jonkin jäsenvaltion valuutan arvo heikkenee suhteessa 4 artiklassa määriteltyyn laskentayksikköön, jäsenvaltion omana valuuttanaan pääomasta maksamaa osuutta tarkistetaan suhteessa sen valuutan arvossa tapahtuneeseen muutokseen lisäsuorituksella, jonka kyseinen jäsenvaltio maksaa pankille. 2. Jos jäsenvaltion valuutan arvo vahvistuu suhteessa 4 artiklassa määriteltyyn laskentayksikköön, jäsenvaltion omana valuuttanaan pääomasta maksamaa osuutta tarkistetaan suhteessa sen valuutan arvossa tapahtuneeseen muutokseen siten, että pankki suorittaa jäsenvaltiolle maksunpalautusta. 3. Jäsenvaltion valuutan suhde 4 artiklassa määriteltyyn laskentayksikköön vastaa tässä artiklassa tarkoitettua laskentayksikön ja kyseisen valuutan välistä, markkinakursseihin perustuvaa vaihtokurssia. 4. Valtuusto voi yksimielisesti hallintoneuvoston ehdotuksesta muuttaa menetelmää, jolla laskentayksikköinä ilmoitetut summat muunnetaan kansalliseksi valuutaksi ja päinvastoin. Valtuusto voi lisäksi yksimielisesti hallintoneuvoston ehdotuksesta antaa yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitetun pääoman tarkistamisesta; tarkistuksesta johtuvat maksut on suoritettava ainakin kerran vuodessa. 8 artikla Pankin hallintoa hoitavat ja pankkia johtavat valtuusto, hallintoneuvosto ja hallitus. 9 artikla 1. Valtuusto muodostuu jäsenvaltioiden nimeämistä ministereistä. 2. Valtuusto vahvistaa pankin luotonantopolitiikan yleiset suuntaviivat, erityisesti ne tavoitteet, joita on tarkoitus pitää lähtökohtana yhteismarkkinoiden toteutumisen edistyessä. Se valvoo, että näitä suuntaviivoja noudatetaan. 3. Lisäksi valtuusto: a) päättää merkityn pääoman korottamisesta 4 artiklan 3 kohdan ja 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti; b) käyttää erikoislainoja koskevia 6 artiklassa määrättyjä valtuuksiaan; c) käyttää 11 ja 13 artiklan mukaisia toimivaltuuksiaan nimittää ja erottaa hallintoneuvoston ja hallituksen jäsenet sekä 13 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan mukaisia toimivaltuuksiaan; d) myöntää 18 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun poikkeuksen; e) hyväksyy hallintoneuvoston laatiman vuosikertomuksen; f) hyväksyy vuosittaisen taseen sekä tuloslaskelman; g) käyttää 4, 7, 14, 17, 26 ja 27 artiklan mukaisia valtuuksiaan ja toimivaltuuksiaan; h) hyväksyy pankin työjärjestyksen. 4. Valtuustolla on tämän sopimuksen ja tämän perussäännön nojalla toimivalta yksimielisesti päättää pankin toiminnan keskeyttämisestä tai tarvittaessa pankin asettamisesta selvitystilaan. 10 artikla Jollei tässä perussäännössä toisin määrätä, valtuusto tekee päätökset jäsentensä äänten enemmistöllä. Enemmistön on edustettava vähintään 50 prosenttia merkitystä pääomasta. Valtuuston äänestyksiin sovelletaan tämän sopimuksen 205 artiklan määräyksiä. 11 artikla 1. Hallintoneuvostolla on yksinomainen toimivalta päättää lainojen myöntämisestä, takausten antamisesta ja lainojen ottamisesta; se vahvistaa lainojen korot ja takauksista suoritettavat toimitusmaksut; se huolehtii pankin hallinnon asianmukaisuudesta; se huolehtii siitä, että pankkia johdetaan tämän sopimuksen ja tämän perussäännön määräysten sekä valtuuston vahvistamien yleisten suuntaviivojen mukaisesti. Kunkin varainhoitovuoden lopussa hallintoneuvoston on annettava valtuustolle kertomus sekä julkistettava se sen jälkeen, kun se on hyväksytty. 2 [4]. Hallintoneuvostossa on 26 jäsentä ja 16 varajäsentä. Valtuusto nimittää hallintoneuvoston jäsenet viideksi vuodeksi kerrallaan siten, että jokainen jäsenvaltio sekä komissio nimeävät kukin yhden jäsenen. Valtuusto nimittää varajäsenet viideksi vuodeksi kerrallaan seuraavasti: - kaksi Saksan liittotasavallan nimeämää varajäsentä, - kaksi Ranskan tasavallan nimeämää varajäsentä, - kaksi Italian tasavallan nimeämää varajäsentä, - kaksi Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan nimeämää varajäsentä, - yhden Espanjan kuningaskunnan ja Portugalin tasavallan yhteisellä sopimuksella nimeämän varajäsenen, - yhden Belgian kuningaskunnan, Luxemburgin suurherttuakunnan ja Alankomaiden kuningaskunnan yhteisellä sopimuksella nimeämän varajäsenen, - yhden Tanskan kuningaskunnan, Helleenien tasavallan ja Irlannin yhteisellä sopimuksella nimeämän varajäsenen, - yhden Itävallan tasavallan, Suomen tasavallan ja Ruotsin kuningaskunnan yhteisellä sopimuksella nimeämän varajäsenen, - kolme Tšekin tasavallan, Viron tasavallan, Kyproksen tasavallan, Latvian tasavallan, Liettuan tasavallan, Unkarin tasavallan, Maltan tasavallan, Puolan tasavallan, Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallan yhteisellä sopimuksella nimeämää varajäsentä, - yhden komission nimeämän varajäsenen. Hallintoneuvosto valitsee jäsenistöönsä kuusi äänioikeutta vailla olevaa asiantuntijaa: kolme näistä jäseniksi ja kolme varajäseniksi. Jäsenet ja varajäsenet voidaan nimittää uudeksi toimikaudeksi. Varajäsenet saavat osallistua hallintoneuvoston kokouksiin. Jonkin valtion tai usean valtion yhteisellä sopimuksellaan taikka komission nimeämät varajäsenet voivat toimia jonkin valtion, usean valtion yhteisellä sopimuksellaan taikka komission nimeämien jäsenten sijaisina. Varajäsenillä on äänioikeus vain silloin kun he toimivat yhden tai useamman jäsenen sijaisina tai kun he ovat 12 artiklan 1 kohdan mukaisesti saaneet tätä varten valtuudet. Hallituksen puheenjohtaja tai hänen ollessaan estynyt joku varapuheenjohtajista toimii hallintoneuvoston puheenjohtajana, mutta ei osallistu äänestykseen. Hallintoneuvoston jäsenet valitaan henkilöistä, joiden riippumattomuus ja pätevyys on kiistaton; he vastaavat työstään yksinomaan pankille. 3. Vain jos jäsen ei enää täytä niitä vaatimuksia, joita hänen tehtävänsä edellyttävät, valtuusto voi määräenemmistöllä erottaa hänet tehtävästään. Hallintoneuvosto eroaa, jos sen vuosikertomusta ei hyväksytä. 4. Jos hallintoneuvoston jäsen kuolee tai hänet erotetaan taikka jos koko hallintoneuvosto eroaa, uusi jäsen tai uudet jäsenet nimitetään 2 kohdan määräyksiä noudattaen. Muulloin kuin koko hallintoneuvostoa uudelleen nimitettäessä jäsenen tilalle nimitetään uusi jäsen jäljellä olevaksi toimikaudeksi. 5. Valtuusto vahvistaa hallintoneuvoston jäsenille maksettavat palkkiot. Valtuusto vahvistaa yksimielisesti, minkälainen toiminta on ristiriidassa jäsenen tai varajäsenen tehtävien kanssa. 12 artikla 1. Kullakin hallintoneuvoston jäsenellä on yksi ääni. Hän voi kaikissa tilanteissa siirtää äänensä jollekulle toiselle pankin työjärjestyksessä määrättävien yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti. 2 [5]. Jollei tässä perussäännössä toisin määrätä, hallintoneuvoston päätökset tehdään vähintään sen äänioikeutettujen jäsenten, jotka edustavat vähintään 50:tä prosenttia merkitystä pääomasta, yhden kolmasosan enemmistöllä. Määräenemmistön edellytyksenä on 18 puoltavaa ääntä ja 68 prosenttia merkitystä pääomasta. Hallintoneuvoston päätösvaltaisuuden edellytyksenä olevasta jäsenmäärästä määrätään pankin työjärjestyksessä. 13 artikla 1 [6]. Hallituksen muodostavat puheenjohtaja ja kahdeksan varapuheenjohtajaa, jotka valtuusto nimittää kuudeksi vuodeksi kerrallaan hallintoneuvoston ehdotuksesta. Heidät voidaan nimittää uudeksi toimikaudeksi. Valtuusto voi yksimielisesti muuttaa hallituksen jäsenmäärää. 2. Hallintoneuvoston määräenemmistöllä tekemästä ehdotuksesta valtuusto voi puolestaan määräenemmistöllä erottaa hallituksen jäseniä. 3. Hallitus vastaa puheenjohtajan alaisena ja hallintoneuvoston valvonnassa pankin juoksevien asioiden hoitamisesta. Se valmistelee hallintoneuvoston päätökset, varsinkin lainojen ottamista ja myöntämistä sekä takausten antamista koskevat päätökset; se varmistaa näiden päätösten toimeenpanon. 4. Hallitus antaa lausuntonsa lainojen myöntämistä ja takausten antamista sekä lainojen ottamista koskevista ehdotuksista yksinkertaisella enemmistöllä. 5. Valtuusto vahvistaa hallituksen jäsenille maksettavat palkkiot ja sen, minkälainen toiminta on ristiriidassa heidän tehtäviensä kanssa. 6. Puheenjohtaja tai hänen ollessaan estynyt varapuheenjohtaja edustaa pankkia oikeudellisissa ja muissa asioissa. 7. Pankin virkamiehet ja muu henkilöstö ovat puheenjohtajan alaisia. Puheenjohtaja ottaa ja erottaa henkilöstön. Henkilöstön valinnassa on henkilökohtaisten ominaisuuksien ja ammatillisen pätevyyden lisäksi otettava huomioon, että henkilöstö koostuu tasapuolisesti eri jäsenvaltioiden kansalaisista. 8. Hallitus ja pankin henkilöstö ovat vastuussa yksinomaan pankille ja hoitavat tehtäviään täysin riippumattomina. 14 artikla 1. Komitea, jonka muodostavat valtuuston asianomaisten pätevyyden perusteella nimittämät kolme jäsentä, tarkastaa vuosittain pankin toiminnan ja kirjanpidon asianmukaisuuden. 2. Komitea vahvistaa, että tase ja tuloslaskelma vastaavat tilejä ja antavat oikean kuvan pankin tilanteesta sen varojen ja sitoumusten suhteen. 15 artikla Pankki asioi jäsenvaltion kanssa jäsenvaltion nimeämän viranomaisen välityksellä. Rahaliikennettä hoitaessaan pankki käyttää jäsenvaltion setelipankkia tai muuta jäsenvaltion hyväksymää rahoituslaitosta. 16 artikla 1. Pankki on yhteistyössä kaikkien vastaavilla aloilla toimivien kansainvälisten järjestöjen kanssa. 2. Pankki pyrkii tarkoituksenmukaisiin yhteistyösuhteisiin niiden maiden pankkien ja rahoituslaitosten kanssa, joihin sen toiminta ulottuu. 17 artikla Valtuusto tulkitsee tai täydentää tämän perussäännön 9 artiklan nojalla vahvistamiaan suuntaviivoja niiden antamisen perustana olleiden edellytysten mukaisesti jäsenvaltion tai komission pyynnöstä taikka omasta aloitteestaan. 18 artikla 1. Tämän sopimuksen 267 artiklassa määritellyn tehtävänsä mukaisesti pankki myöntää lainoja jäsenilleen taikka yksityisille tai julkisille yrityksille investointihankkeisiin, jotka toteutetaan jäsenvaltioiden Euroopassa sijaitsevilla alueilla, jos rahoitusta ei voida järjestää kohtuullisin ehdoin muista lähteistä. Pankki voi kuitenkin sellaisen poikkeuksen nojalla, jonka valtuusto myöntää yksimielisesti hallintoneuvoston ehdotuksesta, myöntää lainoja kokonaisuudessaan tai osittain jäsenvaltioiden muualla kuin Euroopassa sijaitsevilla alueilla toteutettaviksi tarkoitettuihin investointihankkeisiin. 2. Lainat myönnetään, sikäli kuin mahdollista, vain jos myös muita rahoituslähteitä käytetään. 3. Jos pankki myöntää lainan yritykselle tai muulle yhteisölle kuin jäsenvaltiolle, se asettaa lainan saannin ehdoksi sen jäsenvaltion takauksen, jonka alueella hanke toteutetaan, tai muut riittävät vakuudet. 4. Pankki voi taata julkisten tai yksityisten yritysten taikka yhteisöjen lainat, jotka on otettu sopimuksen 267 artiklassa tarkoitettujen hankkeiden toteuttamista varten. 5. Pankin myöntämien lainojen ja sen antamien takausten kokonaismäärä saa olla enintään 250 prosenttia merkitystä pääomasta. 6. Pankki suojautuu valuuttariskeiltä ottamalla laina- ja takaussopimuksiin aiheellisiksi katsomansa ehdot. 19 artikla 1. Pankin myöntämien lainojen korkotaso ja takauksista suoritettavat toimitusmaksut mukautetaan pääomamarkkinoilla vallitseviin olosuhteisiin ja lasketaan siten, että pankki voi niistä saamillaan tuloilla täyttää velvoitteensa, maksaa kulunsa ja perustaa 24 artiklan mukaisesti vararahaston. 2. Pankki ei myönnä koronalennusta. Jos koronalennus vaikuttaa suotavalta rahoitettavan hankkeen erityisluonteen vuoksi, asianomainen jäsenvaltio tai joku muu voi myöntää korkotukea, sikäli kuin se on tämän sopimuksen 87 artiklan määräysten mukaista. 20 artikla Pankki noudattaa lainananto- ja takaustoiminnassaan seuraavia periaatteita: 1. Se huolehtii siitä, että varoja käytetään yhteisön edun kannalta mahdollisimman järkevästi. Se voi myöntää lainoja ja antaa takauksia vain; a) jos korot ja kuoletukset saadaan hoidetuiksi toiminnasta saatavalla tuotolla kyseen ollessa tuotantoyritysten toteuttamista hankkeista tai jos muiden hankkeiden osalta valtio, jossa hanke toteutetaan, sitoutuu vastaamaan niistä taikka niiden hoito varmistetaan muilla tavoin; ja b) jos hankkeen toteuttaminen lisää taloudellista tuottavuutta yleensä ja edistää yhteismarkkinoiden toteuttamista. 2. Se ei hanki osuuksia yrityksistä eikä ota vastuuta niiden hallinnosta, ellei tämä ole välttämätöntä pankin oikeuksien turvaamiseksi sen varmistaessa saataviensa takaisinmaksun. 3. Se voi siirtää saatavansa pääomamarkkinoille ja tätä varten vaatia lainanottajiaan laskemaan liikkeeseen joukkovelkakirjoja tai muita arvopapereita. 4. Pankki tai jäsenvaltiot eivät saa asettaa lainoille ehtoja, jotka edellyttävät lainaksi annettujen varojen käyttämistä jossakin tietyssä jäsenvaltiossa. 5. Pankki voi asettaa lainojen ehdoksi, että hankkeista järjestetään kansainvälinen tarjouskilpailu. 6. Pankki ei rahoita hanketta eikä osallistu hankkeen rahoittamiseen, jos jäsenvaltio, jonka alueella hanke on toteutettava, vastustaa hanketta. 21 artikla 1. Laina- ja takaushakemukset osoitetaan pankille joko komission tai sen jäsenvaltion välityksellä, jonka alueella hanke aiotaan toteuttaa. Yritys voi myös hakea lainaa tai takausta suoraan pankilta. 2. Komission välityksellä jätetyistä hakemuksista pyydetään sen jäsenvaltion lausunto, jonka alueella hanke aiotaan toteuttaa. Jäsenvaltion välityksellä jätetyistä hakemuksista pyydetään komission lausunto. Yrityksen suoraan jättämä hakemus saatetaan asianomaisen jäsenvaltion ja komission käsiteltäväksi. Asianomaisten jäsenvaltioiden ja komission on annettava lausuntonsa kahden kuukauden kuluessa. Jos vastausta ei saada tässä ajassa, pankki saa olettaa, ettei kyseistä hanketta vastusteta. 3. Hallintoneuvosto ratkaisee niitä laina- ja takaushakemuksia koskevat asiat, jotka hallitus on saattanut sen käsiteltäviksi. 4. Hallitus tutkii, ovatko sen käsiteltäviksi saatetut laina- ja takaushakemukset tämän perussäännön, etenkin 20 artiklan mukaisia. Jos hallitus puoltaa lainan myöntämistä tai takauksen antamista, se toimittaa sopimusluonnoksen hallintoneuvostolle; hallitus voi myös asettaa puoltavalle lausunnolleen välttämättömiksi katsomiaan edellytyksiä. Jos hallitus vastustaa lainan myöntämistä tai takauksen antamista, se toimittaa asiakirjat hallintoneuvostolle lausuntonsa kanssa. 5. Jos hallituksen lausunto on kielteinen, hallintoneuvosto voi vain yksimielisesti myöntää lainan tai antaa takauksen. 6. Jos komission lausunto on kielteinen, hallintoneuvosto voi vain yksimielisesti myöntää lainan tai antaa takauksen; tällöin komission nimeämänä nimitetty jäsen ei osallistu äänestykseen. 7. Jos sekä hallituksen että komission lausunto ovat kielteiset, hallintoneuvosto ei saa myöntää lainaa tai antaa takausta. 22 artikla 1. Pankki lainaa tehtäviensä toteuttamiseksi tarvittavat varat kansainvälisiltä pääomamarkkinoilta. 2. Pankki voi lainata jäsenvaltion pääomamarkkinoilta joko sen lainsäädännön mukaisesti, jota sovelletaan kotimaisiin liikkeeseenlaskuihin tai, jos jäsenvaltiossa ei ole tällaista lainsäädäntöä, kun kyseinen jäsenvaltio ja pankki ovat sopineet yhteistoiminnasta ja ovat yhtä mieltä lainasta. Asianomaisen jäsenvaltion toimivaltaiset laitokset voivat evätä suostumuksensa vain, jos kyseisen valtion pääomamarkkinoilla on pelättävissä vakavia häiriöitä. 23 artikla 1. Pankki voi käyttää käytettävissään olevat varat, joita se ei välittömästi tarvitse velvoitteidensa täyttämiseksi, seuraavasti: a) se voi tehdä sijoituksia rahamarkkinoilla; b) se voi, jollei 20 artiklan 2 kohdan määräyksistä muuta johdu, ostaa ja myydä itse liikkeeseenlaskemiaan tai lainanottajiensa liikkeeseenlaskemia arvopapereita; c) se voi suorittaa muita tehtäväänsä kuuluvia rahoitustoimia. 2. Hoitaessaan sijoituksiaan pankki ei harjoita valuutta-arbitraasia, ellei se ole ehdottoman välttämätöntä pankin lainaustoiminnan taikka sen liikkeeseenlaskemista lainoista tai antamista takauksista johtuvien velvoitteiden täyttämiseksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 25 artiklan määräysten soveltamista. 3. Pankki toimii tässä artiklassa tarkoitetuilla aloilla yhteisymmärryksessä jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten tai setelipankkien kanssa. 24 artikla 1. Perustetaan asteittain vararahasto, joka on 10 prosenttia merkitystä pääomasta. Hallintoneuvosto voi päättää lisärahastojen perustamisesta, jos se on perusteltua pankin sitoumusten kannalta. Kunnes vararahasto on täysimääräinen, sinne siirretään: a) sellaisista lainoista saadut korkotulot, jotka pankki on myöntänyt jäsenvaltioiden 5 artiklan mukaan maksettavista määristä, ja b) sellaisista lainoista saadut korkotulot, jotka pankki on myöntänyt a alakohdassa tarkoitettujen lainojen takaisinmaksusta saaduista varoista, sikäli kuin näitä korkotuloja ei tarvita pankin velvoitteiden täyttämiseen tai kulujen maksamiseen. 2. Vararahaston varat on sijoitettava siten, että ne ovat milloin tahansa käytettävissä rahaston tarkoituksiin. 25 artikla 1. Pankki saa milloin tahansa muuttaa jonkin jäsenvaltion valuuttana olevat varansa toisen jäsenvaltion valuutaksi toteuttaakseen tämän sopimuksen 267 artiklassa määritellyn tehtävänsä mukaiset rahoitustoimet ja ottaen huomioon tämän perussäännön 23 artiklan määräykset. Jos pankilla on rahaa tai rahaksi muunnettavia varoja valuuttoina, joita se tarvitsee, se välttää tällaisia valuutanvaihtoja niin paljon kuin mahdollista. 2. Pankki voi muuttaa jonkin jäsenvaltion valuuttana olevat varansa kolmannen maan valuutaksi ainoastaan asianomaisen jäsenvaltion suostumuksella. 3. Pankki voi vapaasti käyttää sitä osaa pääomastaan, joka on maksettu kultana tai vaihdettavina valuuttoina, sekä yhteisön ulkopuolisilta markkinoilta lainattua valuuttaa. 4. Jäsenvaltiot sitoutuvat asettamaan pankin velallisten käyttöön valuuttaa, jota ne tarvitsevat pankin myöntämien tai takaamien, jäsenvaltioiden alueella toteutettavia hankkeita varten annettujen lainojen pääoman takaisinmaksuun ja korkojen maksuun. 26 artikla Jos jäsenvaltio ei täytä sille tämän perussäännön mukaan kuuluvia jäsenyysvelvoitteitaan, erityisesti velvoitettaan maksaa osuutensa merkitystä pääomasta tai erikoislainansa taikka huolehtia ottamiensa lainojen hoitamisesta, valtuusto voi määräenemmistöllä tekemällään päätöksellä keskeyttää lainojen myöntämisen ja takausten antamisen kyseiselle jäsenvaltiolle tai sen kansalaisille. Tällainen päätös ei vapauta kyseistä jäsenvaltiota tai sen kansalaisia velvoitteista, joita niillä on pankkia kohtaan. 27 artikla 1. Jos valtuusto päättää keskeyttää pankin toiminnan, kaikki toiminta on lopetettava viipymättä, sellaisia toimia lukuun ottamatta, jotka ovat välttämättömiä pankin varojen käyttämisen, turvaamisen ja säilyttämisen sekä sitoumusten täyttämisen varmistamiseksi asianmukaisella tavalla. 2. Jos pankki asetetaan selvitystilaan, valtuusto valitsee selvitysmiehet ja antaa heille ohjeet selvitysmenettelyn hoitamisesta. 28 artikla 1. Pankilla on kaikissa jäsenvaltioissa laajin kansallisen lainsäädännön mukaan oikeushenkilöllä oleva oikeuskelpoisuus. Se voi erityisesti hankkia ja luovuttaa irtainta ja kiinteää omaisuutta sekä esiintyä kantajana ja vastaajana oikeudenkäynneissä. [Katso myös Amsterdamin sopimuksen 9 artiklan 4 kohta, joka kuuluu seuraavasti: Euroopan yhteisöillä on jäsenvaltioiden alueella 5 artiklassa tarkoitetussa pöytäkirjassa määrätyin edellytyksin ne erioikeudet ja vapaudet, jotka ovat tarpeen yhteisöjen tehtävien toteuttamiseksi. Sama koskee Euroopan keskuspankkia, Euroopan rahapoliittista instituuttia ja Euroopan investointipankkia.] 2. Pankin omaisuus on vapautettu kaikesta takavarikosta ja pakkolunastuksesta. 29 artikla Pankin ja sen velkojien, lainanottajien tai muiden väliset riidat ratkaistaan toimivaltaisessa kansallisessa tuomioistuimessa, jollei yhteisön tuomioistuimelle annetusta toimivallasta muuta johdu. Pankilla on oltava kotipaikka kussakin jäsenvaltiossa. Se voi kuitenkin sopimuksin määrätä erityisestä oikeuspaikasta tai päättää välitysmenettelyn käyttämisestä. Pankin omaisuutta ja varoja ei saa ulosmitata eivätkä ne saa olla pakkotäytäntöönpanon kohteena muutoin kuin tuomioistuimen päätöksellä. 30 artikla 1. Valtuusto voi yksimielisesti päättää perustaa Euroopan investointirahaston, joka on oikeushenkilö ja taloudellisesti itsenäinen ja jonka perustajajäsenenä on pankki. 2. Valtuusto hyväksyy Euroopan investointirahaston perussäännön. Perussäännössä vahvistetaan etenkin rahaston tavoitteet, rakenne, pääoma, jäsenet, varat, interventiokeinot, tarkastusta koskevat säännöt sekä pankin ja rahaston toimielinten väliset suhteet. 3. Sen estämättä, mitä 20 artiklan 2 kohdassa määrätään, pankki voi osallistua rahaston hoitoon ja osallistua rahaston pääoman merkitsemiseen aina valtuuston yksimielisesti vahvistamaan määrään asti. 4. Euroopan yhteisö voi tulla rahaston jäseneksi ja osallistua sen pääoman merkitsemiseen. Rahaston tavoitteiden toteuttamisesta kiinnostuneet rahoituslaitokset voidaan kutsua pankin jäseniksi. 5. Rahastoon, sen toimielinten jäseniin niiden hoitaessa tehtäviään ja sen henkilökuntaan sovelletaan pöytäkirjaa Euroopan yhteisöjen erioikeuksista ja vapauksista. Pankki on muun muassa vapautettu kaikista veroista ja verojen luonteisista maksuista sen pääoman korottamisen yhteydessä samoin kuin erilaisista näihin toimiin rahaston kotipaikan valtiossa mahdollisesti liittyvistä muodollisuuksista. Rahaston purkamisen tai selvitystilaan asettamisen yhteydessä ei liioin kanneta veroa. Myöskään rahaston tai sen toimielinten toimintaan niiden hoitaessa sääntömääräisiä tehtäviään ei sovelleta liikevaihtoon perustuvaa verotusta. Kuitenkin osingot, voitto-osuudet tai rahastosta muussa muodossa saatavat etuudet, joihin muilla jäsenillä kuin Euroopan yhteisöllä ja pankilla on oikeus, ovat kulloinkin sovellettavan lainsäädännön alaisia. 6. Yhteisön tuomioistuin on toimivaltainen jäljempänä määrätyin rajoituksin käsittelemään rahaston toimielinten toimenpiteitä koskevat riidat. Tällaista toimenpidettä koskevan kanteen voi nostaa pankin jäsen kyseisessä ominaisuudessaan tai jäsenvaltio tämän sopimuksen 230 artiklan nojalla. Tehty Roomassa kahdentenakymmenentenäviidentenä päivänä maaliskuuta vuonna tuhatyhdeksänsataaviisikymmentäseitsemän. [1] Artikla on muutettu vuoden 2003 liittymisasiakirjaan liitetyllä pöytäkirjalla N:o 1. Ks. lisäys tämän asiakirjan lopussa. [2] Kohta on muutettu vuoden 2003 liittymisasiakirjaan liitetyllä pöytäkirjalla N:o 1. Ks. lisäys tämän asiakirjan lopussa. [***] Uusien jäsenvaltioiden osalta ilmoitetut luvut ovat viitteellisiä ja perustuvat Eurostatin julkaisemiin vuoden 2002 ennusteisiin (uusi Cronos). [4] Kohta on muutettu vuoden 2003 liittymisasiakirjaan liitetyllä pöytäkirjalla N:o 1. Ks. lisäys tämän asiakirjan lopussa. [5] Kohta on muutettu vuoden 2003 liittymisasiakirjaan liitetyllä pöytäkirjalla N:o 1. [6] Kohta on muutettu vuoden 2003 liittymisasiakirjaan liitetyllä pöytäkirjalla N:o 1. --------------------------------------------------