Asiakirja Norjan kuningaskunnan, Itävallan tasavallan, Suomen tasavallan ja Ruotsin kuningaskunnan liittymisehdoista ja niiden sopimusten mukautuksista, joihin Euroopan unioni perustuu - Pöytäkirja N:o 9 maantie- ja rautatieliikenteestä sekä yhdistetyistä kuljetuksista Itävallassa



Virallinen lehti nro C 241 , 29/08/1994 s. 0361



Pöytäkirja N:o 9 maantie- ja rautatieliikenteestä sekä yhdistetyistä kuljetuksista Itävallassa I OSA MÄÄRITELMÄT 1 artikla Tässä pöytäkirjassa tarkoitetaan: a) «ajoneuvolla» ajoneuvoa, sellaisena kuin se määritellään asetuksen (ETY) N:o 881/92 2 artiklassa; b) «kansainvälisillä kuljetuksilla» kansainvälisiä kuljetuksia, sellaisina kuin ne määritellään asetuksen (ETY) N:o 881/92 2 artiklassa; c) «kauttakulkuliikenteellä Itävallan läpi» liikennettä Itävallan alueen läpi Itävallan ulkopuolella sijaitsevasta lähtöpisteestä Itävallan ulkopuolella sijaitsevaan määräpisteeseen; d) «raskaalla tavarankuljetusajoneuvolla» jäsenvaltiossa rekisteröityä moottoriajoneuvoa, joka on tarkoitettu tavaroiden kuljetukseen tai perävaunujen vetämiseen ja jonka sallittu enimmäispaino on suurempi kuin 7,5 tonnia, mukaan lukien puoliperävaunun vetoautot, ja perävaunuja, joiden sallittu enimmäispaino on suurempi kuin 7,5 tonnia ja joita vetää jäsenvaltiossa rekisteröity moottoriajoneuvo, jonka sallittu enimmäispaino on enintään 7,5 tonnia; e) «tavaraliikenteellä maanteitse Itävallan kautta» raskaiden tavarankuljetusajoneuvojen kauttakulkua Itävallan läpi, riippumatta siitä, onko matka tehty kuormattuna vai ei; f) «yhdistetyllä kuljetuksella» raskaiden tavarankuljetusajoneuvojen tai kuormausalustojen tavaraliikennettä, jossa osa matkasta suoritetaan rautateitse tai jossa matka alkaa tai päättyy maanteitse, jolloin rautatieterminaaliin suuntautuva tai sieltä lähtevä kauttakulkuliikenne Itävallan alueen läpi ei missään olosuhteissa tapahdu ainoastaan maanteitse; g) «kahdenvälisillä matkoilla» sellaista kansainvälistä kuljetusta ajoneuvolla, jossa lähtö- tai päätepiste on Itävallassa ja pääte- tai lähtöpiste vastaavasti toisessa jäsenvaltiossa, sekä tyhjänä tehtyjä matkoja tällaisten matkojen yhteydessä. II OSA RAUTATIELIIKENNE JA YHDISTETYT KULJETUKSET 2 artikla Tätä osaa sovelletaan Itävallan alueen kautta tapahtuvaan rautatieliikenteen sekä yhdistettyjen kuljetusten tarjontaan liittyviin toimenpiteisiin. 3 artikla Yhteisö ja jäsenvaltiot, joita asia koskee, antavat ja yhteensovittavat tiiviisti oman toimivaltansa puitteissa toimenpiteitä Alppien yli tapahtuvan rautateiden tavaraliikenteen ja yhdistettyjen kuljetusten kehittämiseksi ja edistämiseksi. 4 artikla Vahvistettaessa EY:n perustamissopimuksen 129 c artiklassa määrätyt suuntaviivat yhteisö varmistaa, että liitteessä 1 määritellyt reitit ovat osa rautatieliikenteen ja yhdistettyjen kuljetusten Euroopan laajuisia verkkoja ja että niitä koskevia suunnitelmia pidetään yhteisen edun kannalta merkityksellisinä. 5 artikla Yhteisö ja jäsenvaltiot, joita asia koskee, toteuttavat oman toimivaltansa puitteissa liitteessä 2 luetellut toimenpiteet. 6 artikla Yhteisö ja jäsenvaltiot, joita asia koskee, tekevät parhaansa liitteessä 3 tarkoitetun rautateiden lisäkapasiteetin kehittämiseksi ja käyttämiseksi. 7 artikla Yhteisö ja jäsenvaltiot, joita asia koskee, toteuttavat toimenpiteet rautatieliikenteen ja yhdistettyjen kuljetusten tarjonnan parantamiseksi; tarvittaessa, jollei muista EY:n perustamissopimuksen määräyksistä muuta johdu, tällaiset toimenpiteet vahvistetaan rautatieyhtiöiden ja muiden rautatiepalveluja tarjoavien mielipidettä kuullen. Etusija olisi annettava toimenpiteille, joista säädetään yhteisön rautateitä ja yhdistettyjä kuljetuksia koskevissa säännöksissä. Toimenpiteiden täytäntöönpanossa on kiinnitettävä erityistä huomiota rautatieliikenteen ja yhdistettyjen kuljetusten kilpailukykyyn, tehokkuuteen ja kustannusten avoimuuteen. Jäsenvaltioiden, joita asia koskee, on erityisesti pyrittävä toteuttamaan sellaiset toimenpiteet, joilla varmistetaan, että yhdistettyjen kuljetusten hinnat ovat kilpailukykyisiä muiden kuljetusmuotojen hintojen kanssa. Tätä tarkoitusta varten myönnetyn tuen on oltava yhteisön sääntöjen mukaista. 8 artikla Tapauksissa, joissa rautateiden kauttakulkuliikennettä kohtaa vakava häiriö, kuten luonnonmullistusten yhteydessä, yhteisö ja jäsenvaltiot, joita asia koskee, toteuttavat yhdessä kaikki mahdolliset toimet liikenteen sujumisen varmistamiseksi. Etusija on annettava herkille kuormille, kuten helposti pilaantuville elintarvikkeille. 9 artikla Komissio tarkastelee uudelleen tämän osan toimintaa 16 artiklassa määrätyn menettelyn mukaisesti. III OSA MAANTIELIIKENNE 10 artikla Tätä osaa sovelletaan maanteiden tavaraliikenteeseen yhteisön alueella. 11 artikla 1. Sellaisiin matkoihin, joihin kuuluu tavaraliikenne maanteitse Itävallan kautta, sovelletaan 23 päivänä heinäkuuta 1962 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin ja neuvoston asetuksen (ETY) N:o 881/92 mukaista omaan lukuun suoritettuja matkoja ja korvausta tai palkkiota vastaan suoritettuja matkoja koskevaa järjestelmää, jollei tämän artiklan määräyksistä muuta johdu. 2. Seuraavia määräyksiä sovelletaan 1 päivään tammikuuta 1998: a) Kauttakulkuliikenteeseen Itävallan läpi käytettävien raskaiden tavarankuljetusajoneuvojen NOx-päästöjen kokonaismäärää vähennetään 60 prosentilla 1 päivän tammikuuta 1992 ja 31 päivän joulukuuta 2003 välisenä aikana liitteessä 4 olevan taulukon mukaisesti. b) Raskaiden tavarankuljetusajoneuvojen NOx-kokonaispäästöjen vähennysten hallinto hoidetaan ekopistejärjestelmän avulla. Kyseisen järjestelmän mukaisesti Itävallan kautta kulkeva raskas tavarankuljetusajoneuvo kuluttaa sen NOx-päästöjä vastaavan määrän ekopisteitä (tuotannon vaatimustenmukaisuusarvon - COP-arvo - tai tyyppihyväksyntäarvon mukaisesti). Näiden pisteiden laskemismenetelmä ja hallinto esitetään liitteessä 5. c) Jos kauttakulkumatkojen määrä vuodessa ylittää vuodelle 1991 vahvistetun vertailuluvun yli 8 prosentilla, komissio toteuttaa 16 artiklassa määrätyn menettelyn mukaisesti aiheelliset toimenpiteet liitteessä 5 olevan 3 kohdan mukaisesti. d) Itävalta antaa alueensa kautta kulkevia raskaita tavarankuljetusajoneuvoja varten ja järjestää niiden saataville hyvissä ajoin liitteen 5 mukaisesti ekopistejärjestelmän hallinnon edellyttämät ekopistekortit. e) Komissio jakaa ekopisteet jäsenvaltioiden kesken 6 kohdan mukaisesti vahvistettavien säännösten mukaisesti. 3. Neuvosto tarkastelee uudelleen komission kertomuksen pohjalta ennen 1 päivää tammikuuta 1998 tavaraliikennettä maanteitse Itävallan kautta koskevien määräysten toimintaa. Se tarkastelee uudelleen tätä kysymystä yhteisön oikeuden perusperiaatteiden mukaisesti, kuten sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan, tavaroiden vapaan liikkuvuuden ja palvelujen tarjoamisen vapauden, koko yhteisön eduksi tapahtuvan ympäristönsuojelun sekä liikenneturvallisuuden mukaisesti. Jollei neuvosto, joka päättää asiasta yksimielisesti komission ehdotuksesta ja kuultuaan Euroopan parlamenttia, toisin päätä, siirtymäaikaa jatketaan 1 päivään tammikuuta 2001 asti, minkä ajan kuluessa sovelletaan 2 kohdan määräyksiä. 4. Komissio tekee 1 päivään tammikuuta 2001 mennessä Euroopan ympäristötoimiston avulla tieteellisen tutkimuksen siitä, missä määrin 2 kohdan a alakohdassa määrätty saasteiden vähentämistä koskeva tavoite on saavutettu. Jos komissio päätyy siihen, että tämä tavoite on saavutettu kestävällä tavalla, 2 kohdan määräyksiä ei sovelleta enää 1 päivän tammikuuta 2001 jälkeen. Jos komissio päätyy siihen, että tätä tavoitetta ei ole saavutettu kestävällä tavalla, neuvosto voi toteuttaa EY:n perustamissopimuksen 75 artiklan mukaisesti yhteisössä toimenpiteet, joilla varmistetaan yhtäläinen ympäristönsuojelun taso, erityisesti saasteiden vähentäminen 60 prosentilla. Jos neuvosto ei toteuta tällaisia toimenpiteitä, siirtymäaikaa jatketaan automaattisesti viimeisellä kolmen vuoden jaksolla, jonka kuluessa sovelletaan 2 artiklan määräyksiä. 5. Siirtymäajan päättyessä yhteisön säännöstöä sovelletaan kokonaisuudessaan. 6. Komissio toteuttaa 16 artiklassa määrätyn menettelyn mukaisesti ekopistejärjestelmään liittyviä menettelyjä, ekopisteiden jakoa ja tämän artiklan soveltamista koskevia teknisiä kysymyksiä koskevat yksityiskohtaiset toimenpiteet, jotka tulevat voimaan Itävallan liittymispäivänä. Edellä ensimmäisessä alakohdassa mainituilla säännöksillä varmistetaan, että kauttakulkusopimuksessa tarkoitetun ekopistejärjestelmän voimaantulopäivän asettamisesta ja sen käyttöönottoa koskevista menettelyistä annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3637/92 ja 23 päivänä joulukuuta 1992 allekirjoitetun hallinnollisen järjestelyn soveltamisesta aiheutuva nykyisten jäsenvaltioiden tosiasiallinen tilanne säilyy ennallaan. Kaikin tavoin on pyrittävä varmistamaan, että Kreikalle osoitettujen ekopisteiden osuudessa otetaan asianmukaisesti huomioon kyseisen valtion tarpeet tässä yhteydessä. 12 artikla 1. Jäsenvaltioiden väliseen kansainväliseen tavaraliikenteeseen sovelletaan neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 881/92 vahvistettua järjestelyä jollei tämän artiklan määräyksistä muuta johdu. Näitä määräyksiä sovelletaan 31 päivään joulukuuta 1996. 2. Kahdenvälisten matkojen osalta olemassa olevat kiintiöt vapautetaan asteittain, ja liikennepalvelujen tarjoamisen täydellinen vapaus tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 1997. Vapauttamisen ensimmäinen vaihe tulee voimaan Itävallan liittymispäivänä ja toinen vaihe 1 päivänä tammikuuta 1996. Neuvosto toteuttaa määräenemmistöllä komission ehdotuksesta tarvittaessa aiheelliset toimenpiteet tätä varten. 3. Neuvosto toteuttaa 1 päivään tammikuuta 1997 mennessä EY:n perustamissopimuksen 75 artiklan mukaisesti aiheelliset ja yksinkertaiset toimenpiteet 11 artiklan määräysten kiertämisen estämiseksi. 4. Niin kauan kuin 11 artiklan 2 kohdan määräyksiä sovelletaan, jäsenvaltiot toteuttavat keskinäisen yhteistyönsä puitteissa tarvittaessa EY:n perustamissopimuksen mukaiset toimenpiteet ekopistejärjestelmän väärinkäytön torjumiseksi. 5. Liikenteenharjoittajat, joilla on Itävallan toimivaltaisten viranomaisten myöntämä yhteisön lupa, eivät saa harjoittaa kansainvälistä tavaraliikennettä matkoilla, joilla kuormaus tai purkaminen ei tapahdu Itävallassa. Kaikkiin sellaisiin matkoihin, jotka edellyttävät kauttakulkua Itävallan läpi, sovelletaan kuitenkin 11 artiklan määräyksiä sekä, lukuun ottamatta Saksan ja Italian välisiä matkoja, olemassa olevia kiintiöitä, joihin sovelletaan 2 kohdan määräyksiä. 13 artikla 1. Asetuksen (ETY) N:o 3118/93 säännöksiä ei sovelleta 31 päivään joulukuuta 1996 asti liikenteenharjoittajiin, joilla on Itävallan toimivaltaisten viranomaisten myöntämä yhteisön lupa harjoittaa kansallista maanteiden tavaraliikennettä muissa jäsenvaltioissa. 2. Samana aikana ei sovelleta asetuksen (ETY) N:o 3118/93 säännöksiä liikenteenharjoittajiin, joilla on toisen jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten myöntämä yhteisön lupa harjoittaa kansallista maanteiden tavaraliikennettä Itävallassa. 14 artikla 1. Itävallan ja muiden jäsenvaltioiden välisillä rajoilla ei ole tarkastuksia. Poiketen kuitenkin siitä, mitä asetuksessa (ETY) N:o 4060/89 ja (ETY) N:o 3912/92 säädetään, ja sen estämättä, mitä liittymisasiakirjan 152 artiklassa määrätään, 31 päivään joulukuuta 1996 asti voidaan kuitenkin säilyttää ketään syrjimättä tehtävät fyysiset tarkastukset, joissa edellytetään ajoneuvojen pysähtymistä ainoastaan 11 artiklan määräysten mukaisesti annettujen ekopisteiden, sekä 12 artiklassa tarkoitettujen liikennelupien tarkastamiseksi. Kyseiset tarkastukset eivät kuitenkaan saa tarpeettomasti hidastaa liikenteen tavanomaista sujumista. 2. Tarvittaessa 31 päivän joulukuuta 1996 jälkeen sovellettavista elektronisista valvontamenetelmistä ja 11 artiklan täytäntöönpanoa koskevista menetelmistä päätetään 16 artiklassa määrätyn menettelyn mukaisesti. 15 artikla 1. Poiketen siitä, mitä direktiivin 93/89/ETY 7 artiklan f kohdassa säädetään, Itävalta saa soveltaa 31 päivään joulukuuta 1995 asti käyttömaksuja, joiden enimmäismäärä on 3,750 ecua vuodessa, mukaan lukien hallinnolliset kustannukset, ja 31 päivään joulukuuta 1996 käyttömaksuja, joiden enimmäismäärä on 2,500 ecua vuodessa, mukaan lukien hallinnolliset kustannukset. 2. Jos Itävalta käyttää hyväkseen 1 kohdassa mainittua mahdollisuutta, se soveltaa 31 päivään joulukuuta 1995 asti direktiivin 93/89/ETY 7 artiklan g kohdan ensimmäisen virkkeen mukaisesti käyttömaksua, jonka enimmäismäärä on 18 ecua päivässä, 99 ecua viikossa ja 375 ecua kuukaudessa, mukaan lukien hallinnolliset kustannukset, ja 31 päivään joulukuuta 1996 asti käyttömaksuja, joiden enimmäismäärä on 12 ecua päivässä, 66 ecua viikossa ja 250 ecua kuukaudessa, mukaan lukien hallinnolliset kustannukset. 3. Itävalta soveltaa 50 prosentin alennusta tämän artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitetuista käyttömaksuista Irlannissa ja Portugalissa rekisteröityihin ajoneuvoihin 31 päivään joulukuuta 1996 asti, ja Kreikassa rekisteröityihin ajoneuvoihin 31 päivään joulukuuta 1997 asti. 4. Italia saa soveltaa Itävallassa rekisteröityihin ajoneuvoihin 31 päivään joulukuuta 1995 asti maksua, jonka enimmäismäärä on 6,5 ecua kultakin saapumiskerralta, mukaan lukien hallinnolliset kustannukset, ja 31 päivään joulukuuta 1996 asti maksua, jonka enimmäismäärä on 3,5 ecua kultakin saapumiskerralta, mukaan lukien hallinnolliset kustannukset. Tätä maksua hallinnoidaan direktiivin 93/89/ETY 7 artiklan c kohdan mukaisella tavalla. IV OSA YLEISET MÄÄRÄYKSET 16 artikla 1. Komissiota avustaa komitea, joka muodostuu jäsenvaltioiden edustajista ja jonka puheenjohtajana on komission edustaja. 2. Kun tässä artiklassa määrättyä menettelyä on noudatettava, komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto annetaan EY:n perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa niiden päätösten edellytykseksi määrätyllä enemmistöllä, jotka neuvosto tekee komission ehdotuksesta. Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden edustajien äänet painotetaan mainitussa artiklassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen. 3. Komissio päättää suunnitelluista toimenpiteistä, jos ne ovat komitean lausunnon mukaiset. Jos suunnitellut toimenpiteet eivät ole komitean lausunnon mukaisia tai lausuntoa ei ole annettu, komissio tekee viipymättä neuvostolle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Neuvosto ratkaisee asian määräenemmistöllä. 4. Jos neuvosto ei ole ratkaissut asiaa kolmen kuukauden määräajassa siitä, kun asia on tullut vireille neuvostossa, komissio tekee päätöksen ehdotetuista toimenpiteistä. LIITE 1 ALPPIEN YLI TAPAHTUVAN RAUTATIELIIKENTEEN JA YHDISTETTYJEN KULJETUSTEN PÄÄREITIT, joita tarkoitetaan pöytäkirjan 4 artiklassa 1. Itävallan alueen läpi kulkevat seuraavat keskeiset eurooppalaiset rautatiereitit, joilla on olennainen merkitys kauttakulkuliikenteen kannalta: 1.1 Brenneron reitti München - Verona - Bologna 1.2 Tauernin reitti München - Salzburg - Villach - Tarvisio - Udine/Rosenbach-Ljubljana 1.3 Pyhrn-Schoberin solan reitti Regensburg - Graz - Spielfeld/Straß-Maribor 1.4 Tonavan reitti Nürnberg - Wien - Nickelsdorf/Sopron/Bratislava 1.5 Pontebba-reitti Praha - Wien - Tarvisio - Udine - Ljubljana - Pontebba 2. Näihin pääreitteihin kuuluvat osina myös vastaavat jatko-osuudet ja terminaalit. LIITE 2 RAUTATIELIIKENTEEN JA YHDISTETTYJEN KULJETUSTEN INFRASTRUKTUURIA KOSKEVAT TOIMENPITEET, joita tarkoitetaan pöytäkirjan 5 artiklassa a) ITÄVALLASSA: 1. Brenneron reitti 1.1 Lyhyen aikavälin toimenpiteet: - turvajärjestelmiä ja toimintaa koskevat toimenpiteet, - tietokonepohjaisen junien valvontajärjestelmän käyttöönotto, - uudet junien pysäyttämisjärjestelmää koskevat järjestelyt, - asemien välisten raiteenvaihtopisteiden asentaminen, - Wörglin aseman uudelleenrakentaminen, - ohikulkuraiteiden laajentaminen asemilla. 1.2 Pitkän aikavälin toimenpiteet: Kyseiset toimenpiteet riippuvat Brenneron perustunnelin rakentamisesta tehtävistä päätöksistä. 2. Tauernin reitti 2.1 Lyhyen aikavälin toimenpiteet: - kaksiraiteistamisen jatkaminen, - turvajärjestelmien parantaminen. 2.2 Keskipitkän aikavälin toimenpiteet: - tilapäiset reittiparannukset, - rataosuuksien enimmäisnopeuden nostaminen, - junien pysäytys(opastin)rataosuuksien lyhentäminen, - raiteiden kaksinkertaistamisen jatkaminen. 3. Pyhrn-Schoberin reitti 3.1 Lyhyen aikavälin toimenpiteet: - yöliikennekiellon lakkauttaminen Pyhrnin rataosuudella, - yöliikennekiellon lakkauttaminen Hieflaun rataosuudella, - Traun-Marchtrenkin kaarteen rakentaminen. 3.2 Keskipitkän aikavälin toimenpiteet: - asemien parantaminen ja muuttaminen, - turvajärjestelmien parantaminen, - junien pysäytys(opastin)rataosuuksien lyhentäminen, - tasoristeyksien poistaminen, - valikoiva kaksiraiteistaminen. 3.3 Pitkän aikavälin toimenpiteet: - kaksiraiteistamisen jatkaminen koko Passau-Spielfeld/Straß -rataosuudella, - St Michael-Bruck -rataosuuden uudelleenrakentaminen. 4. Tonavan reitti Toimenpiteet Wien-Wels -rataosuuden kapasiteetin nostamiseksi. b) SAKSASSA: 1. Lyhyen aikavälin toimenpiteet: - yhdistettyjen kuljetusten terminaalit München-Riemissä ja Duisburgin satamassa, - München-Rosenheim-Kufstein -rataosuuden parantaminen; erityisesti: S-Bahnille (kaupunkiraideliikenne) varatut raiteet Zornedingin ja Grafingin välillä, - junien pysäytysrataosuuksien lyhentäminen (rataosuuksiin jakamisen tehostaminen) Grafingin ja Rosenheimin sekä Rosenheimin ja Kiefersfeldenin välillä, - ohikulkuraiteiden rakentaminen (esim. Großkarolinenfeldin, Raublingin ja Fischbachin asemien välille), - raiteettoman kulkuyhteyden rakentaminen Großkarolinenfeldin asemalaitureille, ja - raidejärjestelyjen muutokset Rosenheimin asemalla ja lisätoimenpiteet seuraavilla asemilla: Aßling, Ostermünchen, Brannenburg, Oberaudorf ja Kiefersfelden. 2. Keskipitkän aikavälin toimenpiteet (vuoden 1998 loppuun mennessä, jollei kaavoitusluvista muuta johdu): - München-Mühldorf-Freilassing -käytävän parantaminen. c) ITALIASSA: Brennero: - tunneleiden leventäminen Brennero-Verona -radalla raskaiden tavarankuljetusajoneuvojen, joiden korkeus maasta on 4 metriä, kuljetusten mahdollistamiseksi yhdistetyissä kuljetuksissa, joiden mukana voi olla myös saattoauto, - Verona-Quadrante Europa intermodal -keskuksen parantaminen, - maanpäällisten raiteiden vahvistaminen ja uusien maanalaisten asemien rakentaminen, - muiden teknisten toimenpiteiden toteuttaminen (itsetoimiva pysäyttäminen ja kaksisuuntainen toiminta Veronan, Trenton, Bolzanon ja Brenneron asemille johtavilla vilkkaasti liikennöidyillä osuuksilla) kapasiteetin parantamiseksi ja turvallisuuden lisäämiseksi. d) ALANKOMAISSA: - Rautatieliikenteen huoltokeskuksen rakentaminen Rotterdamin suurkaupunkialueelle. - Rautatieyhteys tavarakuljetuksia varten (Betuwen reitti) Määritelmät: >TAULUKON PAIKKA> LIITE 3 RAUTATIEKAPASITEETTI, jota tarkoitetaan pöytäkirjan 6 artiklassa 1. ITÄVALLAN RAUTATEIDEN LISÄKAPASITEETTI KAUTTAKULKULIIKENTEEN TAVARAKULJETUKSIA VARTEN ITÄVALLAN LÄPI >TAULUKON PAIKKA> 2. TAVARALÄHETYSTEN TAI TONNIMÄÄRIEN KAPASITEETIN MAHDOLLINEN NOSTAMINEN Välittömästi: Itävalta on ottanut käyttöön 1 päivästä joulukuuta 1989 39 uutta junaa tavara- ja yhdistettyjä kuljetuksia varten Brenneron kauttakulkuliikenteeseen. Lyhyellä aikavälillä: Lyhyen aikavälin kasvu nostaa Itävallan kautta tapahtuvan kauttakulkuliikenteen raidekapasiteetin yli kaksinkertaiseksi. Lisäksi vuoden 1996 lopusta alkaen yhdistettyjen kuljetusten kapasiteetin vuotuinen kasvu voi yltää 1,8 miljoonaan tavaralähetykseen tai 33 miljoonaan tonniin käytetystä yhdistettyjen kuljetusten tekniikasta riippuen. Keskipitkällä aikavälillä: Vuoteen 1998 mennessä kapasiteettia nostetaan edelleen 10 miljoonalla tonnilla vuodessa edelleen valikoivasti kaksiraiteistamalla ja parantamalla turvajärjestelmiä ja toimintoja kauttakulkureiteillä. Pitkällä aikavälillä: Pyhrn-Schober -reitti muutetaan kaksiraiteiseksi. Brenneron perustunneli kaksinkertaistaa lisäksi Brenneron reitin kapasiteetin 400 junaan päivässä. Valitusta teknologiasta riippuen uusi yhdistettyjen kuljetusten kapasiteetti voi nousta 60-89 miljoonaan tonniin vuoden 2010 jälkeen. Määritelmät: >TAULUKON PAIKKA> LIITE 4 jota tarkoitetaan pöytäkirjan 11 artiklan 2 kohdan a alakohdassa >TAULUKON PAIKKA> Sarakkeen 3 lukuja mukautetaan 16 artiklassa määrätyn menettelyn mukaisesti Norjassa, Ruotsissa ja Suomessa rekisteröityjen raskaiden tavarankuljetusajoneuvojen kauttakulkumatkojen huomioon ottamiseksi kyseisten maiden ohjeellisten arvojen perusteella, jotka on laskettu vuoden 1991 kauttakulkumatkojen ja NOx-päästön vakioarvon 15,8 grammaa NOx/kWh perusteella. LIITE 5 EKOPISTEIDEN LASKEMINEN JA HALLINTO, joita tarkoitetaan pöytäkirjan 11 artiklan 2 kohdan b alakohdassa 1. Jokaisen raskaan tavarankuljetusajoneuvon osalta on esitettävä seuraavat asiakirjat aina, kun ajoneuvo kulkee Itävallan läpi (kumpaankin suuntaan): a) asiakirja, josta käy ilmi kyseisen ajoneuvon NOx-päästöjen COP-arvo; b) toimivaltaisen viranomaisen antama voimassa oleva ekopistekortti. Edellä olevan a alakohdan osalta: 1 päivän lokakuuta 1990 jälkeen rekisteröityjen raskaiden tavarankuljetusajoneuvojen osalta COP-arvon ilmaiseva asiakirja on asianomaisen viranomaisen antama todistus, jossa esitetään yksityiskohtaiset tiedot NOx-päästöjen virallisesta COP-arvosta, tai tyyppihyväksyntätodistus, joka ilmaisee rekisteröintipäivämäärän ja tyyppihyväksyntää varten vahvistetun arvon. Jälkimmäisessä tapauksessa COP-arvo on tyyppihyväksyntäarvo korotettuna 10 prosentilla. Kun ajoneuvolle on määritetty tällainen arvo, sitä ei voi muuttaa ajoneuvon käytössäoloaikana. Ennen 1 päivää lokakuuta 1990 rekisteröityjen ajoneuvojen ja sellaisten ajoneuvojen osalta, joista ei ole esitetty minkäänlaista todistusta, COP-arvoksi vahvistetaan 15,8 g/kWh. Edellä olevan b alakohdan osalta: Ekopistekortit sisältävät tietyn määrän pisteitä, ja ne merkitään seuraavasti kyseisten ajoneuvojen COP-arvon perusteella: 1. Kukin g/kWh:n suuruinen NOx-päästö, joka vastaa 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetussa asiakirjassa ilmoitettua arvoa, lasketaan yhdeksi pisteeksi; 2. NOx-päästöarvot pyöristetään seuraavaan kokonaiseen pisteeseen, jos desimaaliluku on 0,5 tai enemmän; muussa tapauksessa ne pyöristetään alaspäin. 2. Komissio laskee kolmen kuukauden välein 16 artiklassa määrätyn menettelyn mukaisesti raskaiden tavarankuljetusajoneuvojen suorittamien matkojen lukumäärän ja niiden keskimääräisen NOx-arvon ajoneuvojen rekisteröintimaan mukaan eriteltynä. 3. Jos sovelletaan 11 artiklan 2 kohdan c alakohtaa, ekopisteiden lukumäärä seuraavalle vuodelle vahvistetaan seuraavasti: Edellä olevan 2 kohdan mukaisesti lasketut kuorma-autojen keskimääräiset neljännesvuosittaiset NOx-päästöarvot kunakin vuonna ekstrapoloidaan arvioidun keskimääräisen NOx-päästöarvon saamiseksi seuraavalle vuodelle. Arvioitu arvo kerrottuna 0,0658:lla sekä liitteessä 4 esitetyllä vuoden 1991 ekopisteiden lukumäärällä on kyseisen vuoden ekopisteiden lukumäärä.