Euroopan yhteisön perustamissopimus - Kolmas osa - Yhteisön politiikka - VI osasto - Talous- ja rahapolitiikka - 1 luku - Talouspolitiikka - 104 c artikla



Virallinen lehti nro C 224 , 31/08/1992 s. 0035



Euroopan yhteisön perustamissopimus - Kolmas osa (*) - Yhteisön politiikka - VI osasto (**) - Talous- ja rahapolitiikka - 1 luku - Talouspolitiikka - 104 c artikla (*) Kolmannessa osassa yhdistetään entinen toinen ja kolmas osa (SEU:n G artiklan D kohta). (**) Uusi osasto sellaisena kuin se on lisättynä SEU:n G artiklan 25 kohdalla jolla korvataan II osaston 102 a-109 artikla. 1. Jäsenvaltiot välttävät liiallisia julkistalouden alijäämiä. 2. Komissio valvoo jäsenvaltioiden talousarviotilanteen ja julkisen velan määrän kehitystä vakavien virheiden tunnistamiseksi. Se tarkastelee erityisesti talousarviota koskevan kurinalaisuuden noudattamista seuraavilla kahdella arviointiperusteella: a) ylittääkö ennakoidun tai toteutuneen julkistalouden alijäämän osuus bruttokansantuotteesta viitearvon paitsi - jos tämä osuus on pienentynyt merkittävästi ja jatkuvasti tasolle joka on lähellä viitearvoa taikka - jos viitearvon ylittäminen on vain poikkeuksellista ja väliaikaista ja osuus pysyy lähellä viitearvoa; b) ylittääkö julkisen velan osuus bruttokansantuotteesta viitearvon ottamatta lukuun tapauksia joissa tämä osuus pienenee riittävästi ja lähestyy riittävän nopeasti viitearvoa. Viitearvot täsmennetään tähän sopimukseen liitetyssä liiallisia alijäämiä koskevasta menettelystä tehdyssä pöytäkirjassa. 3. Jos jäsenvaltio ei täytä jommankumman tai kummankaan arviointiperusteen mukaisia vaatimuksia komissio laatii asiasta kertomuksen. Komission kertomuksessa otetaan huomioon myös se ylittääkö julkistalouden alijäämä julkiset investointimenot sekä muut merkitykselliset tekijät jäsenvaltion keskipitkän aikavälin taloudellinen tilanne ja talousarviotilanne mukaan luettuina. Komissio voi laatia kertomuksen silloinkin kun arviointiperusteiden mukaiset vaatimukset täyttyvät jos se katsoo että jäsenvaltiossa on liiallisen alijäämän vaara. 4. Jäljempänä 109 c artiklassa tarkoitettu komitea antaa lausunnon komission kertomuksesta. 5. Jos komissio katsoo että jäsenvaltiossa on tai siellä voi ilmetä liiallinen alijäämä komissio antaa asiasta lausunnon neuvostolle. 6. Neuvosto päättää määräenemmistöllä komission suosituksesta ja ottaen huomioon sen jäsenvaltion mahdolliset huomautukset jota asia koskee sekä kokonaistilanteen arvioituaan onko liiallinen alijäämä olemassa. 7. Jos neuvosto 6 kohdan mukaisesti päättää että on olemassa liiallinen alijäämä se antaa jäsenvaltiolle jota asia koskee suosituksia tilanteen lopettamiseksi määräajassa. Jollei 8 kohdasta muuta johdu näitä suosituksia ei julkisteta. 8. Jos neuvosto toteaa että suositus ei asetetussa määräajassa ole johtanut tuloksellisiin toimiin se voi julkistaa suosituksensa. 9. Jos jäsenvaltio ei edelleenkään noudata neuvoston suosituksia neuvosto voi päättää vaatia jäsenvaltiota määräajassa toteuttamaan sellaisia alijäämää pienentäviä toimenpiteitä joita neuvosto pitää tarpeellisina tilanteen korjaamiseksi. Neuvosto voi tällaisessa tilanteessa pyytää jäsenvaltiota jota asia koskee antamaan tietyn aikataulun mukaisesti kertomuksia voidakseen tarkastella tuon jäsenvaltion mukauttamispyrkimyksiä. 10. Sitä kanneoikeutta josta määrätään 169 ja 170 artiklassa eivoida käyttää tämän artiklan 1-9 kohdassa tarkoitetuissa asioissa. 11. Kunnes jäsenvaltio on alkanut noudattaa 9 kohdan nojalla tehtyä päätöstä neuvosto voi päättää soveltaa tai tarvittaessa tehostaa jotakin tai joitakin seuraavista toimenpiteistä: - kyseistä jäsenvaltiota vaaditaan julkistamaan neuvoston täsmentämät lisätiedot ennen kuin se laskee liikkeeseen obligaatioita ja arvopapereita; - Euroopan investointipankkia pyydetään tarkistamaan kyseiseen jäsenvaltioon soveltamaansa lainoituspolitiikkaa; - kyseistä jäsenvaltiota vaaditaan tekemään yhteisölle aiheellisen suuruinen koroton talletus ajaksi joka päättyy silloin kun liiallinen alijäämä on neuvoston käsityksen mukaan oikaistu; - määrätään aiheellisen suuruinen sakko. Neuvoston puheenjohtaja antaa Euroopan parlamentille tiedon tehdyistä päätöksistä. 12. Neuvosto kumoaa 6-9 ja 11 kohdassa tarkoitetut päätöksensä tai jotkin niistä siltä osin kuin liiallinen alijäämä jäsenvaltiossa jota asia koskee on neuvoston käsityksen mukaan oikaistu. Jos neuvosto on ennen tätä julkistanut suosituksensa se antaa heti kun 8 kohdassa tarkoitettu päätös on kumottu julkisuuteen lausuman siitä että kyseisessä jäsenvaltiossa ei enää ole liiallista alijäämää. 13. Neuvosto tekee 7-9 sekä 11 ja 12 kohdassa tarkoitetut päätöksensä komission suosituksesta kahden kolmasosan enemmistöllä jäsentensä 148 artiklan 2 kohdan mukaisesti painotetuista äänistä ottamatta lukuun sen jäsenvaltion edustajan ääniä jota asia koskee. 14. Täydentävät määräykset tässä artiklassa tarkoitetun menettelyn täytäntöönpanosta ovat tähän sopimukseen liitetyssä liiallisia alijäämiä koskevasta menettelystä tehdyssä pöytäkirjassa. Neuvosto antaa yksimielisesti komission ehdotuksesta sekä Euroopan parlamenttia ja EKP:a kuultuaan aiheelliset säännökset joilla mainittu pöytäkirja korvataan. Jollei tämän kohdan muista määräyksistä muuta johdu neuvosto vahvistaa 1 päivään tammikuuta 1994 mennessä määräenemmistöllä komission ehdotuksesta ja Euroopan parlamenttia kuultuaan yksityiskohtaiset säännöt ja määritelmät mainitun pöytäkirjan määräysten soveltamisesta.