ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
2)

Kas direktiivi 2004/38/EÜ artikli 27 lõiget 1 tuleks tõlgendada nii, et üksnes asjaolust iseenesest, et EMP riikide pädevad ametiasutused järeldavad ohuhinnangu alusel, et organisatsioon, kuhu kõnealune isik kuulub, on seotud organiseeritud kuritegevusega, ning hinnang põhineb seisukohal, et kui sellistel organisatsioonidel on õnnestunud end kehtestada ja selle järel on kuritegevus suurenenud ja organiseerunud, piisab tegemaks järeldust, et liidu kodanik on ohuks avalikule korrale ja julgeolekule kõnealuses riigis?
—

Eelkõige märgib EFTA järelevalveamet, et kõnealused õigusaktid ei aita kaasa finantsturgude eduka toimimise ega tõhususe edendamisele ega veena turuosalisi institutsioonide sõltumatuses ega erapooletuses. Järelevalveamet on seisukohal, et olemas on piisavalt tõhusad alternatiivsed ja vähem piiravad meetmed.
3)

Kui esimeses küsimuses kirjeldatud meedet peetakse Euroopa Majanduspiirkonna lepingu artikliga 11 või artikli 16 esimese lõiguga vastuolus olevaks, siis soovitakse vastust küsimusele, kas EFTA kohus on seisukohal (niivõrd, kui ta selliseid küsimusi hindab), et on täidetud tingimused, mida hageja peab täitma, et omandada õigus saada EFTA riigilt lepingu rikkumise eest hüvitist?
—

EMP lepingu artiklis 7 on sätestatud: „Käesoleva lepingu lisades või EMP Ühiskomitee otsustes nimetatud dokumendid on lepinguosalistele kohustuslikud ja peavad kuuluma nende siseriiklikku õiguskorda järgmiselt: a) EMÜ määrusele vastav õigusakt tuleb sellisena üle võtta lepinguosaliste siseriiklikku õiguskorda; b) EMÜ direktiivile vastava õigusakti puhul on lepinguosaliste ametiasutustel õigus valida nimetatud akti rakendamise vorm ja viis”;
—

EFTA järelevalveamet on seisukohal, et Islandi valitsus ei ole tõendanud, et ta on kõnealust direktiivi rakendanud.
—

Õigusakti sissejuhatavas osas sätestatakse, et “siseturu raames on kindlustusvõtja huvides, et tal on juurdepääs ühenduses pakutavate elukindlustustoodete võimalikult laiale valikule, et ta võiks valida nende seast oma vajadustele kõige paremini vastava toote … Elukindlustuse siseturg pakub tarbijale suuremat ja mitmekesisemat lepinguvalikut”.
ET Euroopa Liidu Teataja C 40/16

Gulating lagmannsrett'i 28. mail 2004. aastal tehtud otsuse kohane taotlus nõuandva arvamuse saamiseks EFTA kohtult kohtuasjas Tsomakas Athanasios m.fl. v Staten v/Rikstrygdeverket

(Kohtuasi E-3/04)

(2005/C 40/09)

Gulating lagmannsrett (Gulatingi apellatsioonikohus), Bergen, Norra on esitanud EFTA kohtule oma 28. mai 2004. aasta otsusega taotluse nõuandva arvamuse saamiseks kohtuasjas Tsomakas Athanasios m.fl. v Staten v/Rikstrygdeverket. Taotlus võeti kohtu registris vastu 4. juunil 2004. aastal ning see käsitleb järgmist küsimust:

Kas määruse (EMÜ) nr 1408/71 II jaos sisalduvate kollisiooninormidega on kooskõlas see, et lipuriik lähtub eeldusest, et asukohariigi õigusaktide kohaldamiseks artikli 14b lõike 4 alusel peab asukohariik olema välja andnud vormi E 101 või teatise, mis sisaldab vormiga E 101 võrdväärset informatsiooni, ja et selliste dokumentide puudumise korral peaks kohaldama lipuriigi õigusakte artikli 13 lõike 2 punkti c alusel?
1.

Selliste siseriiklike õigusnormide raames, nagu on kõne all põhikohtuasjas, on EMPs asuv välisriigi äriühing, mis kuulub Norras asuva äriühingu kontserni, võrreldavas olukorras Norras asuva äriühinguga, mis kuulub kontserni teise Norras asuva äriühinguga. Võrreldavuse hindamisel ei ole oluline, et teises EMP riigis asuv äriühing ei ole Norras asuvale äriühingule kontserni sissemakset tegelikult teinud. EMP lepingu artiklit 31 koostoimes EMP lepingu artikliga 34 tuleb tõlgendada nii, et sellised siseriiklikud õigusnormid, nagu on kõne all põhikohtuasjas, kujutavad endast asutamisvabaduse piirangut, kui Norras maksustatav äriühing võib kontserni sissemakseid reguleerivaid norme kasutades vähendada või kõrvaldada sidusettevõtjatelt võetud laenude intresside mahaarvamist piiravate õigusnormide mõju, tingimusel et see kuulub kontserni koos teiste Norras maksustatavate äriühingutega, samas kui see ei ole võimalik, kui ta kuulub kontserni äriühingutega, keda maksustatakse teistes EMP riikides.
2.

Selle hindamisel, kas tegemist on „väärtpaberite avaliku pakkumisega“ määruse (EL) 2017/1129 artikli 2 punkti d tähenduses, võib olla asjakohane, et teade sisaldab teatavaid selgelt nähtavaid viiteid sellele, et mujalt on võimalik saada lisateavet, ja võlakirja täielikud tingimused ei ole internetis ega muul viisil üldsusele kättesaadavad. Kuid kui teade sisaldab niigi piisavalt teavet artikli 2 punkti d kohaldamiseks, ei saa selliste avalduste lisamine ega asjaolu, et võlakirja täielikud tingimused ei ole internetis ega muul viisil üldsusele kättesaadavad, muuta selle liigitamist „väärtpaberite avalikuks pakkumiseks“.
4.

Direktiivi 2003/6/EÜ artikli 1 lõike 2 punktiga c ei ole kooskõlas pidada teavet levitatuks juhul, kui sellises olukorras, nagu on kõne all põhikohtuasjas, on investor andnud teabe võimaliku tehingu kohta maaklerile, et see edastaks teabe ühele või mitmele muule turul tegutsevale investorile, või kui maakler on sellise teabe tegelikult edasi andnud.
KOHTUOTSUS,

14. mai 2019,

kohtuasjas E-3/18

EFTA järelevalveamet vs. Island

(EFTA riigi kohustuste täitmata jätmine – Rakendamata jätmine – Määrus (EL) 2015/1051)

(2019/C 315/05)

Kohtuasjas E-3/18, EFTA järelevalveamet vs. Island on esitatud AVALDUS, et kohus tunnistaks, et Island on jätnud vastu võtmata meetmed, mis on vajalikud Euroopa Majanduspiirkonna lepingu XIX lisa punktis 7ja viidatud ja EMP lepingu protokolliga nr 1 kohandatud õigusakti [komisjoni 1. juuli 2015. aasta rakendusmäärus (EL) 2015/1051 Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 524/2013 (tarbijavaidluste internetipõhise lahendamise kohta) ettenähtud internetipõhise vaidluste lahendamise platvormi funktsioonide rakendamise üksikasjade, elektroonilise kaebuse vormi üksikasjade ning kontaktpunktide vahelise koostöö üksikasjade kohta] rakendamiseks siseriiklikus õiguskorras, nagu on nõutud lepingu artiklis 7. Kohus koosseisus esimees Páll Hreinsson, kohtunikud Per Christiansen (ettekandev kohtunik) ja Bernd Hammermann tegi 14. mail 2019 otsuse, mille resolutiivosa on järgmine:

Kohus:

1. on tuvastanud, et Island on jätnud ettenähtud aja jooksul täitmata Euroopa Majanduspiirkonna lepingu artiklist 7 tulenevad kohustused rakendada oma siseriiklikus õiguskorras EMP lepingu XIX lisa punktis 7ja viidatud ja lepingu protokolliga nr 1 kohandatud õigusakt [komisjoni 1. juuli 2015. aasta rakendusmäärus (EL) 2015/1051 Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 524/2013 (tarbijavaidluste internetipõhise lahendamise kohta) ettenähtud internetipõhise vaidluste lahendamise platvormi funktsioonide rakendamise üksikasjade, elektroonilise kaebuse vormi üksikasjade ning kontaktpunktide vahelise koostöö üksikasjade kohta];
ET Euroopa Liidu Teataja C 130/3

KOHTU OTSUS,

21. detsember 2017,

kohtuasjas E-5/17

Merck Sharp & Dohme Corp. vs. Islandi Patendiamet (Einkaleyfastofan)

(Määrus (EMÜ) nr 1768/92 – Ravimid – Täiendava kaitse tunnistus – Negatiivse kehtivusajaga tunnistus)

(2018/C 130/03)

Kohtuasjas E-5/17 Merck Sharp & Dohme Corp vs. Islandi Patendiamet (Einkaleyfastofan) on Islandi ülemkohus (Hæstiréttur Íslands) EFTA riikide vahel järelevalveameti ja kohtu asutamise kohta sõlmitud lepingu artikli 34 alusel esitanud kohtule taotluse seoses nõukogu 18. juuni 1992. aasta määruse (EMÜ) nr 1768/92 (ravimite täiendava kaitse tunnistuse kasutuselevõtu kohta) tõlgendamisega. Kohus koosseisus esimees Carl Baudenbacher, kohtunik Per Christiansen ja ettekandev kohtunik Páll Hreinsson tegi 21. detsembril 2017 järgmise resolutiivosaga otsuse:

Määruse (EMÜ) nr 1768/92 kohaselt võib anda täiendava kaitse tunnistuse, kui ajavahemik aluspatendi taotluse esitamise kuupäevast esimese EMPs toote turuleviimise loa väljaandmise kuupäevani on lühem kui viis aastat. Seda ei mõjuta asjaolu, et ühiskomitee otsus, millega määrus (EÜ) nr 1901/2006 ja määrus (EÜ) nr 469/2009 inkorporeeritakse EMP lepingusse, ei ole veel jõustunud.
KOHTU OTSUS,

14. juuni 2018,

kohtuasjas E-14/17

EFTA järelevalveamet vs. Island

(EFTA riigi kohustuste täitmata jätmine – Rakendamata jätmine – Määrus (EL) nr 447/2013)

(2018/C 414/11)

Kohtuasjas E-14/17, EFTA Järelevalveamet vs. Island, on esitatud AVALDUS, et kohus tuvastaks, et olles jätnud oma riiklikus õiguskorras rakendamata Euroopa Majanduspiirkonna lepingu IX lisa punktis 31bbb viidatud õigusakti (komisjoni 15. mai 2013. aasta rakendusmäärus (EL) nr 447/2013, millega kehtestatakse menetlus alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate jaoks, kes otsustavad kasutada Euroopa Parlamendi direktiivi 2011/61/EL kohast osalemisvõimalust), mida on kohandatud kõnealuse lepingu protokolliga nr 1, ei ole Island täitnud EMP lepingu artiklist 7 tulenevaid kohustusi. Kohus koosseisus eesistuja Páll Hreinsson, kohtunik Per Christiansen ja ettekandev kohtunik Bernd Hammermann tegi 14. juunil 2018 järgmise resolutiivosaga otsuse.

Kohus:

1. on tuvastanud, et olles jätnud siseriiklikus õiguskorras rakendamata EMP lepingu IX lisa punktis 31bbb viidatud õigusakti (komisjoni 15. mai 2013. aasta rakendusmäärus (EL) nr 447/2013, millega kehtestatakse menetlus alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate jaoks, kes otsustavad kasutada Euroopa Parlamendi direktiivi 2011/61/EL kohast osalemisvõimalust), mida on kohandatud EMP lepingu protokolliga nr 1, ei ole Island täitnud EMP lepingu artiklist 7 tulenevaid kohustusi;
1.

EMP lepingu artiklit 61 tuleb tõlgendada nii, et riiklike õigusaktidega ette nähtud mehhanism, mille kohaselt antakse ettevõtjale 0,50 NOK liitri kohta koguse eest kuni 100 miljonit liitrit teatud toodete levitamiseks ning millest osad kuuluvad EMP lepingu kohaldamisalasse, kujutab endast riigiabi meedet eeldusel, et eelotsusetaotluse esitanud kohus, võttes arvesse kõiki talle esitatud faktilisi asjaolusid ja lähtudes kohtu antud juhistest leiab, et tegemist on sekkumisega riigi poolt või riigi ressursside kaudu, sekkumine kaldub mõjutama EMP riikide vahelist kaubandust, see annab abisaajale valikulise eelise ning see kahjustab või ähvardab kahjustada konkurentsi. Eelotsusetaotluse esitanud kohtu tõdemusel rikuks see süsteemi, mille suhtes kohaldatakse teatamise kohustust vastavalt EFTA riikide vahel järelevalveameti ja kohtu asutamise kohta sõlmitud lepingu 3. protokolli I osa artikli 1 lõikele 3.
1.

on tuvastanud, et Island on jätnud võtmata Euroopa Majanduspiirkonna lepingu II lisa XV peatüki punktis 12zzq viidatud õigusakti (Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. jaanuari 2013. aasta määrus (EL) nr 98/2013 lõhkeainete lähteainete turustamise ja kasutamise kohta), nagu seda on kohandatud EMP lepingu protokolliga nr 1, siseriiklikku õiguskorda ülevõtmiseks vajalikud meetmed vastavalt EMP lepingu artiklile 7;
2.

Direktiivi 89/662/EMÜ sätetega ei ole kooskõlas, et EMP riik kehtestab eeskirjad, milles nõutakse, et toorlihatoodete importija peab taotlema enne toodete importimist eriluba ning peab selleks esitama tõendi, mis kinnitab, et liha on enne tollivormistust teatud aja ladustatud külmutatud kujul.
ET Euroopa Liidu Teataja C 90/8

KOHTU OTSUS,

26. juuli 2016,

kohtuasjas E-28/15

Yankuba Jabbi vs. Norra valitsus, keda esindab sisserändeküsimuste apellatsiooninõukogu

(Direktiiv 2004/38/EÜ – Elamisõigus – Kolmandate riikide kodanike tuletatud õigused)

(2017/C 90/09)

Kohtuasjas E-28/15, Yankuba Jabbi vs. Norra valitsus, keda esindab sisserändeküsimuste apellatsiooninõukogu, on Oslo ringkonnakohus (Oslo tingrett) esitanud kohtule EFTA riikide vahel järelevalveameti ja kohtu asutamise kohta sõlmitud lepingu artikli 34 alusel TAOTLUSE, mis käsitleb direktiivi 2004/38/EÜ (mis käsitleb Euroopa Liidu kodanike ja nende pereliikmete õigust liikuda ja elada vabalt liikmesriikide territooriumil) artikli 7 lõike 1 punkti b tõlgendamist koostoimes artikli 7 lõikega 2. Kohus koosseisus esimees Carl Baudenbacher, kohtunik Per Christiansen ja ettekandev kohtunik Páll Hreinsson tegi 26. juulil 2016 järgmise resolutiivosaga otsuse.

Olukorras, kus EMP kodanik on direktiivi 2004/38/EÜ artikli 7 lõike 1 punkti b ja artikli 7 lõike 2 kohaselt alustanud kolmanda riigi kodanikuga perekonnaelu või seda tugevdanud ajal, kui ta tegelikult elas EMP riigis, mille kodanik ta ei ole, kohaldatakse kõnealuse direktiivi sätteid analoogia alusel juhul, kui nimetatud EMP kodanik pöördub koos pereliikmega tagasi päritoluriiki.
ET Euroopa Liidu Teataja C 3/6

KOHTU OTSUS,

15. juuli 2015,

kohtuasjas E-2/15

EFTA järelevalveamet vs. Island

(EMP/EFTA riigi kohustuste täitmata jätmine – Rakendamata jätmine – Määrus (EL) nr 185/2010, mis käsitleb reisijate läbivaatust lõhkeaine jälgede avastamise seadme ja käsimetallidetektori abil)

(2016/C 3/07)

Kohtuasjas E-2/15, EFTA järelevalveamet vs. Island, esitatud AVALDUS, et kohus tuvastaks, et olles jätnud ettenähtud tähtajaks vastu võtmata vajalikud meetmed Euroopa Majanduspiirkonna lepingu XIII lisa punkti 66he kaheteistkümnendas lõigus viidatud õigusakti (komisjoni 4. veebruari 2013. aasta rakendusmäärus (EL) nr 104/2013, millega muudetakse määrust (EL) nr 185/2010 seoses reisijate ja muude isikute kui reisijate läbivaatusega lõhkeaine jälgede avastamise (ETD) seadme ja käsimetallidetektori abil, mida on lepinguga kohandatud selle protokolli nr 1 alusel ja XIII lisa sektorikohaste kohandustega) ülevõtmiseks siseriiklikusse õigusesse, ei ole Island täitnud EMP lepingu artiklist 7 tulenevaid kohustusi. Kohus koosseisus esimees Carl Baudenbacher, ettekandev kohtunik Per Christiansen ja kohtunik Páll Hreinsson tegi 15. juulil 2015 otsuse, mille resolutiivosa on järgmine:

Kohus:

1. on tuvastanud, et olles jätnud selleks ettenähtud tähtajaks vastu võtmata vajalikud meetmed Euroopa Majanduspiirkonna lepingu XIII lisa punkti 66he kaheteistkümnendas lõigus viidatud õigusakti (komisjoni 4. veebruari 2013. aasta rakendusmäärus (EL) nr 104/2013, millega muudetakse määrust (EL) nr 185/2010 seoses reisijate ja muude isikute kui reisijate läbivaatusega lõhkeaine jälgede avastamise (ETD) seadme ja käsimetallidetektori abil, mida on lepinguga kohandatud selle protokolli nr 1 alusel ja XIII lisa sektorikohaste kohandustega) ülevõtmiseks siseriiklikusse õigusesse, ei ole Island täitnud EMP lepingu artiklist 7 tulenevaid kohustusi.
ET Euroopa Liidu Teataja C 2/4

KOHTU OTSUS,

16. detsember 2015,

kohtuasjas E-13/15:

Abuelo Insua Juan Bautista vs. Liechtensteinische Invalidenversicherung

(sotsiaalkindlustusskeemide koordineerimine – määruse (EÜ) nr 987/2009 artikli 87 lõige 2 – viibimis- või elukohajärgse asutuse meditsiiniliste järelduste siduv mõju – õigus neid järeldusi vaidlustada – võrdse kohtlemise põhimõte)

(2017/C 2/04)

Kohtuasjas E-13/15, Abuelo Insua Juan Bautista vs. Liechtensteinische Invalidenversicherung on Liechtensteini Vürstiriigi apellatsioonikohus (Fürstliches Obergericht) esitanud kohtule EFTA järelevalveameti ja kohtu asutamist käsitleva EFTA riikide vahelise lepingu artikli 34 alusel TAOTLUSE, mis käsitleb Euroopa parlamendi ja nõukogu 16. septembri 2009. aasta määruse (EÜ) nr 987/2009 (milles sätestatakse määruse (EÜ) nr 883/2004 (sotsiaalkindlustussüsteemide koordineerimise kohta) rakendamise kord) artikli 87 lõike 2 tõlgendamist. Kohus koosseisus esimees Carl Baudenbacher, ettekandev kohtunik Per Christiansen ja kohtunik Páll Hreinsson tegi 16. detsembril 2015 otsuse, mille resolutiivosa on järgmine:

Määruse (EÜ) nr 987/2009 artikli 87 lõige 2 ei takista hüvitiste saajat või taotlejat vaidlustamast kõnealuse sätte alusel deebitorasutuses algatatud haldusmenetluses viibimis- või elukohajärgse asutuse tehtud järeldused.
ET Euroopa Liidu Teataja C 201/5

KOHTU OTSUS,

28. jaanuar 2015,

kohtuasjas E-11/14

EFTA järelevalveamet vs. Island

(Lepinguosalise kohustuste täitmata jätmine – Rakendamata jätmine – Direktiiv 2011/7/EL hilinenud maksmisega võitlemise kohta äritehingute puhul)

(2015/C 201/05)

Kohtuasjas E-11/14, EFTA järelevalveamet vs. Island, esitatud AVALDUS, et kohus tuvastaks, et olles jätnud ettenähtud tähtajaks vastu võtmata kõik EMP lepingu XII lisa punktis 2 viidatud õigusakti (Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 2011. aasta direktiiv 2011/7/EL hilinenud maksmisega võitlemise kohta äritehingute puhul, mida on kohandatud EMP lepingu protokolliga nr 1) rakendamiseks vajalikud meetmed ja/või jätnud EFTA järelevalveametile kõnealustest meetmetest teatamata, ei ole Island täitnud kõnealuse õigusakti artiklist 12 ja EMP lepingu artiklist 7 tulenevaid kohustusi. Kohus koosseisus esimees Carl Baudenbacher, ettekandev kohtunik Per Christiansen ja kohtunik Páll Hreinsson tegi 28. jaanuaril 2015 järgmise resolutiivosaga otsuse.

Kohus:

1. on tuvastanud, et olles jätnud ettenähtud tähtajaks vastu võtmata kõik EMP lepingu XII lisa punktis 2 viidatud õigusakti (Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 2011. aasta direktiiv 2011/7/EL hilinenud maksmisega võitlemise kohta äritehingute puhul, mida on kohandatud EMP lepingu protokolliga nr 1) rakendamiseks vajalikud meetmed, ei ole Island täitnud kõnealuse õigusakti artiklist 12 ja EMP lepingu artiklist 7 tulenevaid kohustusi;
ET Euroopa Liidu Teataja C 150/9

KOHTU OTSUS,

3. oktoober 2014,

kohtuasjas E-21/13

Fédération Internationale de Football Association vs. EFTA järelevalveamet

(Tühistamishagi – Teleringhääling – Direktiivi 2010/13/EL artikkel 14 – EMP riigi jaoks olulisi sündmusi käsitlevad meetmed – FIFA maailmameistrivõistlused – Teenuste osutamise vabadus – Õigus omandile – Põhjendused)

(2015/C 150/09)

Kohtuasjas E-21/13: Fédération Internationale de Football Association vs. EFTA järelevalveamet on esitatud TAOTLUS tühistada osaliselt EFTA järelevalveameti 16. juuli 2013. aasta otsus nr 309/13/COL, milles käsitletakse Norra poolt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 10. märtsi 2010. aasta direktiivi 2010/13/EL (audiovisuaalmeedia teenuste osutamist käsitlevate liikmesriikide teatavate õigus- ja haldusnormide koordineerimise kohta) (ELT L 95, 15.4.2010, lk 1) artikli 14 alusel võetavate meetmete kooskõla EMP õigusega. Kohus koosseisus esimehe kohusetäitja Per Christiansen, ettekandev kohtunik Páll Hreinsson ja ad hoc kohtunik Martin Ospelt tegi 3. oktoobril 2014 järgmise resolutiivosaga otsuse:

Kohus:

1. otsustab jätta hagi rahuldamata;
ET Euroopa Liidu Teataja C 88/14

OTSUS,

6. detsember 2013,

kohtuasjas E-15/13

EFTA järelevalveamet vs. Island

(EMP riigi kohustuste täitmata jätmine – Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/22/EÜ, 23. aprill 2009, tarbijate huve kaitsvate ettekirjutuste kohta)

2014/C 88/11

Kohtuasjas E-15/13, EFTA järelevalveamet vs. Island, on esitatud TAOTLUS, et kohus tuvastaks, et olles jätnud ettenähtud tähtajaks vastu võtmata EMP lepingu XIX lisa punktis 7d viidatud õigusakti (Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/22/EÜ, 23. aprill 2009, tarbijate huve kaitsvate ettekirjutuste kohta, mida on kohandatud EMP lepingu protokolliga nr 1) rakendamiseks vajalikud meetmed või jätnud järelevalveametile kõnealustest meetmetest teatamata, ei ole Island täitnud kõnealusest õigusaktist ja EMP lepingu artiklist 7 tulenevaid kohustusi. Kohus koosseisus esimees Carl Baudenbacher, kohtunik Per Christiansen ja ettekandev kohtunik Páll Hreinsson tegi 6. detsembril 2013 otsuse, mille resolutiivosa on alljärgnev.

Kohus

1) on tuvastanud, et olles jätnud ettenähtud tähtajaks vastu võtmata EMP lepingu XIX lisa punktis 7d viidatud õigusakti (Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/22/EÜ, 23. aprill 2009, tarbijate huve kaitsvate ettekirjutuste kohta, mida on kohandatud EMP lepingu protokolliga nr 1) rakendamiseks vajalikud meetmed, ei ole Island täitnud kõnealusest õigusaktist ja EMP lepingu artiklist 7 tulenevaid kohustusi;
2)

Piisab sellest, kui EMP riik tugineb direktiivi artikli 27 kohase otsuse tegemisel mitte anda teisest EMP riigist pärit isikule luba tema riiki siseneda avaliku korra ja/või julgeolekuga seotud põhjustel. Otsus tehakse ainult juhul, kui on olemas ohuhinnang, milles hinnatakse isiku rolli selle organisatsiooni uue hartaga ühinemisel, mille liige ta on, ning milles järeldatakse, et organisatsioon on seotud organiseeritud kuritegevusega ning et organisatsiooni tegevuskohas on suurenenud organiseeritud kuritegevus. Lisaks peab hinnang eranditult põhinema asjaomase isiku isiklikul käitumisel. Samuti peab isiku käitumine kujutama endast tõelist, vahetut ja piisavalt tõsist ohtu, mis kahjustab mõnd ühiskonna põhihuvi, ning riiki sisenemise piirang peab olema proportsionaalne. Võttes arvesse asjakohaseid faktilisi ja õiguslikke asjaolusid, otsustab liikmesriigi kohus, et need nõuded on täidetud.
ET Euroopa Liidu Teataja C 344/9

OTSUS,

26. juuli 2011,

kohtuasjas E-4/11

Arnulf Clauder

(Direktiiv 2004/38/EÜ – Perekonna taasühinemine – Elamisluba alalise elamisõigusega EMP kodanike pereliikmetele – Piisavate rahaliste vahendite olemasolu tingimus)

2011/C 344/06

Kohtuasjas E-4/11, Arnulf Clauder, esitas Verwaltungsgerichtshof des Fürstentums Liechtenstein (Liechtensteini Vürstiriigi halduskohus) EFTA riikide vahelise järelevalveameti ja kohtu asutamist käsitleva lepingu artikli 34 alusel TAOTLUSE, et kohus tõlgendaks Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiivi 2004/38/EÜ (mis käsitleb Euroopa Liidu kodanike ja nende pereliikmete õigust liikuda ja elada vabalt liikmesriikide territooriumil), mida on kohandatud EMP lepingu protokolliga 1, artikli 16 lõiget 1 koostoimes artikli 7 lõikega 1. Kohus koosseisus esimees Carl Baudenbacher, ettekandev kohtunik Per Christiansen ja ad hoc kohtunik Benedikt Bogason tegi 26. juulil 2011. aastal otsuse, mille resolutiivosa on järgmine:

Direktiivi 2004/38/EÜ artikli 16 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et alalise elamisõigusega EMP kodanik, kes on pensionär ja saab vastuvõtvas EMP riigis sotsiaaltoetusi, võib taotleda perekonna taasühinemise õigust isegi siis, kui sotsiaaltoetusi hakkab taotlema ka pereliige.
3)

kuigi EMP lepingus ei eeldata, et direktiivi säte, mis on kaasatud EMP lepingusse, on vahetult kohaldatav ja ülimuslik siseriikliku eeskirja suhtes, millega ei ole suudetud asjaomast EMP eeskirja nõuetekohaselt siseriiklikusse õigusakti üle võtta, peab eelotsusetaotluse esitanud kohus, kuivõrd see on võimalik, tagama nimetatud direktiiviga sätestatud eesmärgi, kooskõlastades siseriiklike õigusaktide tõlgendamise EMP õiguse sätetega.
ET Euroopa Liidu Teataja C 141/10

OTSUS,

18. oktoober 2010,

kohtuasjas E-3/10

EFTA järelevalveamet vs. Islandi Vabariik

(Lepinguosalise kohustuste täitmata jätmine – direktiiv 2002/87/EÜ, milles käsitletakse finantskonglomeraati kuuluvate krediidiasutuste, kindlustusseltside ja investeerimisühingute täiendavat järelevalvet)

2011/C 141/10

Kohtuasjas E-3/10, EFTA järelevalveamet vs. Islandi Vabariik, on esitatud NÕUE, et kohus tuvastaks, et olles jätnud ettenähtud tähtajaks vastu võtmata EMP lepingu IX lisa punktis 31ea viidatud õigusakti (Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2002/87/EÜ, 16. detsember 2002, milles käsitletakse finantskonglomeraati kuuluvate krediidiasutuste, kindlustusseltside ja investeerimisühingute täiendavat järelevalvet ning millega muudetakse nõukogu direktiive 73/239/EMÜ, 79/267/EMÜ, 92/49/EMÜ, 92/96/EMÜ, 93/6/EMÜ ja 93/22/EMÜ ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiive 98/78/EÜ ja 2000/12/EÜ), mida on kohandatud EMP lepingu protokolliga nr 1, rakendamiseks vajalikud meetmed või jätnud järelevalveametile kõnealustest meetmetest teatamata, ei ole Islandi Vabariik täitnud kõnealuse õigusakti artiklist 32 ja EMP lepingu artiklist 7 tulenevaid kohustusi. Kohus koosseisus esimees Carl Baudenbacher, ettekandev kohtunik Henrik Bull ja kohtunik Thorgeir Örlygsson tegi 18. oktoobril 2010 otsuse, mille resolutiivosa on järgmine:

Kohus

1) tuvastas, et olles jätnud ettenähtud tähtajaks vastu võtmata EMP lepingu IX lisa punktis 31ea viidatud õigusakti (Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2002/87/EÜ, 16. detsember 2002, milles käsitletakse finantskonglomeraati kuuluvate krediidiasutuste, kindlustusseltside ja investeerimisühingute täiendavat järelevalvet ning millega muudetakse nõukogu direktiive 73/239/EMÜ, 79/267/EMÜ, 92/49/EMÜ, 92/96/EMÜ, 93/6/EMÜ ja 93/22/EMÜ ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiive 98/78/EÜ ja 2000/12/EÜ), mida on kohandatud EMP lepingu protokolliga nr 1, rakendamiseks vajalikud meetmed, ei ole Islandi Vabariik täitnud kõnealuse õigusakti artiklist 32 ja EMP lepingu artiklist 7 tulenevaid kohustusi;