ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
ET Euroopa Liidu Teataja C 140/8

Riigiabi lubamine vastavalt EMP lepingu artiklile 61 ja järelevalve- ja kohtulepingu protokolli nr 3 I osa artikli 1 lõikele 3

(2005/C 140/09)

EFTA järelevalveamet on otsustanud, et mõned teatatud meetmetest ei ole riigiabi EMP lepingu artikli 61 lõike 1 tähenduses ja et ta ei esita muude teatatud meetmete suhtes vastuväiteid.

Vastuvõtmise kuupäev:

EFTA riik: Norra

Abi nr: Juhtum 55 364

Nimetus: Teatud elektrimaksuga seotud erandid

Eesmärk: Peamiselt kütuse asendamiseks kasutatud elektri maksustamine. Elektrimaks peaks piirama elektrienergia kasutust ja stimuleerima alternatiivsete energiaallikate kasutust. Maksuerandid on vajalikud rahvusvahelise konkurentsivõime languse peatamiseks ja ettevõtete aitamiseks riikliku maksuga kohanemiseks, mis on kõrgem kui ühenduse seadusandluses sätestatud miinimum.

Õiguslik alus: EMP lepingu artikkel 61

Eelarve/kestus: Vähendatud elektrimaks kuni 2014 aastani töötlevas tööstuses, kaevandamises ja pealmaakaevandamises ning sotsiaalsfääris, kui seal kasutatakse elektrienergiat tööstuslikuks tootmiseks samamoodi nagu töötlevas tööstuses, kaevandamises ja pealmaakaevandamises. Piirkondlikult vähendatud elektrimaks Finnmargis ja Põhja-Tromsös kuni 2006. aasta lõpuni.

Otsuse autentne tekst, millest on eemaldatud kogu konfidentsiaalne teave, on kättesaadav aadressil:

http://www.eftasurv.int/fieldsofwork/fieldstateaid/stateaidregister
2.

EFTA riigid peaksid regulaarselt esitama EFTA järelevalveasutusele andmeid, mille sisu ja vorm on ette nähtud II lisas, et need saaks koondada ühte andmebaasi. Asjakohane on esitatada ka viimaste aastate taustanivoode andmed, mille saamisel kasutatud analüüsimeetod on kooskõlas Euroopa Majanduspiirkonna lepingu I lisa II peatüki punktis 1 zc osundatud õigusaktiga (komisjoni 26. juuli 2002. aasta direktiiv 2002/70/EÜ, millega kehtestatakse nõuded söödas sisalduvate dioksiinide ja dioksiinitaoliste PCBde taseme määramiseks (2)).
ET Euroopa Liidu Teataja C 90/9

Norra Valitsuse teatis teatavate paberi- ja tselluloositööstusele võimaldatavate maksuvähenduste kohta

EFTA järelevalveamet otsustas mitte esitada vastuväiteid teavitatud meetmete suhtes

(2005/C 90/04)

Otsuse vastuvõtmise kuupäev:

EFTA riik: Norra

Juhtum nr: 56456

Nimetus: Teatis riigiabi kohta, mida antakse paberi- ja tselluloositööstusele mineraalõlide CO2-maksu ajutise vähendamise ja kütteõli põhimaksust vabastamise vormis.

Eesmärk: Maksud kehtestatakse keskkonnakaitse eesmärkidel. Ette on nähtud teatud mööndused, et vältida rahvusvahelise konkurentsivõime langust ja aidata ettevõtetel kohaneda maksutasemega, mis on kõrgem kui Euroopa ühenduse miinimum.

Õiguslik alus: Norra 11. detsembri 2001. aasta aktsiisimaksumäärus, peatükid 3–6 ja 3–10.

Kestus: 1. jaanuar 2005 kuni 31. detsember 2010.

Lisainformatsioon: Otsuse autentne tekst, millest on eemaldatud kogu konfidentsiaalne teave, on kättesaadav järgmisel veebi- aadressil:

http://www.eftasurv.int/fieldsofwork/fieldstateaid/stateaidregistry/
1.

2004. aastal läbi viia kooskõlastatud kontrolliprogramm, mille eesmärk on kontrollida: a) mükotoksiinide (aflatoksiin B1, ohratoksiin A, zearalenoon, deoksünivalenool ja fumonisiinid) sisaldust loomasöödas, näidates ära analüüsimeetodi; proovivõtumeetod peaks sisaldama nii pistelisi kui ka plaanilisi proovivõtte; plaaniliste proovivõttude puhul peaksid proovideks olema söödatoorained, mille puhul kahtlustatakse, et need sisaldavad suuremal määral mükotoksiine, nt teravili, õliseemned, õlipuuviljad, nendest valmistatud tooted ning kõrvaltooted, lisaks söödatoorained, mida on pikka aega säilitatud või transporditud pika vahemaa tagant mereteed mööda; kontrollide tulemused tuleb esitada I lisas toodud näidist kasutades; b) teatud raviained, kas need on lubatud või keelatud söödalisandina teatud loomaliikidele ja kategooriatele, ravimina mitte mõeldud eelsegusid ning segasöötasid, kus neid raviaineid ei tohi olla; kontrollid peavad olema suunatud nendele raviainetele eelsegudes ning segasöötades, kui pädev asutus leiab, et nende puhul on olemas suurem tõenäosus rikkumiste leidmiseks; tulemused tuleb esitada II lisas toodud näidist kasutades; c) piirangute rakendamist loomse päritoluga söödatoorainete tootmisel ja kasutamisel kooskõlas II lisaga; d) segasöötade tootjate poolt rakendatavaid IV lisas sätestatud menetluskordasid, mille alusel valida ja hinnata oma tööstusliku päritoluga söödatoorainete varusid, et tagada nimetatud koostisainete kvaliteet ja ohutus.
(3)

Vastavalt ühenduse kohtu hulgalistele otsustele (6) on ebaseadusliku abi tagastamine loogiline samm. Tagastamise eesmärk on kehtestada abi andmisele eelnenud olukord. Abi tagastamisega minetatakse abisaaja ebaõiglane turueelis teiste konkurentide ees ning taastatakse konkurentsitingimused, mis kehtisid enne abi andmist. Praktikas arvutatakse üldjuhul lihtintressi, kui abisaaja ei saa intressisummat kasutada enne perioodi lõppu, näiteks kui intressi makstakse ainult perioodi lõpus. Üldjuhul arvutatakse liitintressi, kui on võimalik näidata, et intressisumma on abisaajale makstud igal aastal (perioodil) ning et kõnealune summa lisandub algsele kapitalile. Sellisel juhul teenib abisaaja iga perioodi eest makstud intresside pealt intressitulu.
—

Käesoleva taotlusega palub EFTA järelevalveamet tuvastada, et Island on jätnud vastu võtmata meetmed, mis on vajalikud, et rakendada siseriiklikus õiguskorras õigusakti, millele on osutatud Euroopa Majanduspiirkonna lepingu („EMP leping“) IX lisa punktis 19bi, nimelt komisjoni 2. veebruari 2016. aasta delegeeritud määrus (EL) 2016/778, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2014/59/EL seoses asjaolude ja tingimustega, mille korral võib krediidiasutuse või investeerimisühingu tasutavad erakorralised ex post osamaksed täielikult või osaliselt edasi lükata, ja kriitiliste funktsioonidega seotud tegevuste, teenuste ja toimingute kindlaksmääramise ning põhiäriliinide ja nendega seotud teenuste kindlaksmääramise kriteeriumidega („õigusakt“), nagu seda on kohandatud EMP lepingu protokolliga nr 1.
2.

Kas Norra äriühinguga samasse kontserni kuuluv EMP äriühing on võrreldavas olukorras Norra äriühinguga, mis kuulub ühte kontserni mõne teise Norra äriühinguga, ja kui oluline on võrreldavuse hindamisel see, et EMP äriühing ei ole Norra äriühingule kontserni sissemakset tegelikult teinud, vaid tegemist oli pigem laenuga?
—

Hageja märgib, et otsus algab jaeturu pretsedenditu ja ebaseadusliku määratlemisega, mida tema analüüs ei toeta. Ta väidab, et EFTA järelevalveamet lähtub oma marginaalide hindamisel ja mõjuanalüüsis ekslikult sellest liiga kitsast turust. Seetõttu ei suudetud mõista, kuidas turul tegelikult konkurents toimis. Trahvi hindamisel aga kasutas EFTA järelevalveamet ekspansiivset lähenemisviisi, võttes arvesse suuri hulgimüügikäibe summasid väljaspool seda turgu ja arvestades Telenori tulusid järgnevatel turgudel kolmekordselt. Hageja väidab, et see tõi kaasa täiesti ebaproportsionaalse trahvi, mis on vastuolus EFTA järelevalveameti enda suunistega.
3.

Kui vastus esimesele küsimusele on jaatav, teisele küsimusele aga eitav, ehk kui isikuandmete kaitse üldmääruse kohane võistlev üldmenetlus võib toimuda ilma, et kaebemenetluses avaldataks kaebuse esitanud isiku nimi ja aadress, kuid seejuures ei pea siseriiklikus menetlusõiguses olema tagatud, et isikuandmete kaitse üldmääruse artikli 77 kohane kaebuse läbivaatamise menetlus on andmesubjekti jaoks tasuta ka kõikides muudes riiklikes apellatsiooniorganites –, siis on küsimus järgmine: kuidas saab anonüümseks jäävalt andmesubjektilt sisse nõuda kaebuse menetlemise tulemusel tehtud otsusega ettenähtud kulud?
1.

jättes jõusse i) tooreste munade ja neist valmistatud toodete importimise suhtes lubade süsteemi, nagu on sätestatud seaduse nr 25/1993 artiklis 10 ja määruse (IS) nr 448/2012 artikli 3 lõikes e ja artiklis 4; ii) pastöriseerimata piima ja pastöriseerimata piimast saadud piimatoodete importimise suhtes lubade süsteemi ja muud nõuded, nagu on sätestatud seaduse nr 25/1993 artiklis 10 ja määruse (IS) nr 448/2012 artikli 3 lõikes f, artiklis 4 ja artiklis 5, ning keelates pastöriseerimata piimast saadud imporditud piimatoodete turustamise, nagu on sätestatud määruse (IS) nr 104/2010 artiklis 7a; ja iii) haldustava, mille raames nõutakse importijatelt töödeldud muna- ja piimatoodete importimiseks deklaratsiooni esitamist ja heakskiidu saamist, nagu see on kujunenud määruse (IS) nr 448/2012 kohaldamisel, on Island jätnud täitmata kohustused, mis tulenevad talle Euroopa Majanduspiirkonna lepingu I lisa I peatüki punktis 1.1.1 osutatud õigusaktist – nõukogu 11. detsembri 1989. aasta direktiiv 89/662/EMÜ veterinaarkontrollide kohta ühendusesiseses kaubanduses seoses siseturu väljakujundamisega (nagu seda on muudetud ja kohandatud EMP lepinguga selle protokolli nr 1 alusel ja selle I lisa valdkondlike kohanduste alusel) – ja eelkõige kõnealuse direktiivi artiklist 5.
—

Hagi käsitleb asjaolu, et Island ei täitnud 12. septembriks 2017 EFTA järelevalveameti 12. juuli 2017. aasta põhjendatud arvamust, mis käsitleb asjaolu, et Island on jätnud oma siseriiklikus õiguskorras rakendamata komisjoni 18. detsembri 2014. aasta delegeeritud määruse (EL) 2015/514 teabe kohta, mille pädevad asutused peavad vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2011/61/EL artikli 67 lõikele 3 esitama Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvele (edaspidi „õigusakt“), millele on viidatud Euroopa Majanduspiirkonna lepingu IX lisa punktis 31bbe ja mida on lepinguga kohandatud selle protokolli nr 1 alusel.
—

EFTA järelevalveamet soovib juhtida tähelepanu sellele, et kui aine on tunnistatud keskkonda ja inimeste tervist kontrollimatult ohustavaks, on kemikaalimäärusega REACH hõlmatud ainete ühepoolne riiklik reguleerimine lubatud üksnes teatavate kitsalt piiritletud asjaolude korral, mis on kemikaalimäärusega REACH ette nähtud.
1.

Kas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. märtsi 2002. aasta direktiivi 2002/21/EÜ (elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste ühise reguleeriva raamistiku kohta (raamdirektiiv)) artikli 2 punkti a on võimalik tõlgendada selliselt, et termin „elektrooniline sidevõrk“ hõlmaks selliste signaalide edastamist, mis on kirjutatud SMS-sõnumina kasutaja lõppseadmel, mis on ühendatud avalikus internetis oleva veebibrauseri kaudu telekommunikatsiooniettevõtja veebidomeenis asuva „My pages`i“ veebiserveriga ning sama telekommunikatsiooniettevõtja veebidomeenis oleva PHP-skriptitarkvaraga, mis võtab signaale vastu, töötleb neid ning edastab neid telekommunikatsiooniettevõtja veebidomeenist selle sidevõrgus olevasse SMS-serverisse (SMSC), kust see saadetakse telefonivõrgu kaudu vastuvõtja telefoninumbrile?
1.

otsustaks, et Liechtensteini Vürstiriik ei ole täitnud oma kohustusi, mis tulenevad EMP lepingu X lisa punktis 1 viidatud õigusakti (Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2006/123/EÜ, 12. detsember 2006, teenuste kohta siseturul, mida on EMP lepinguga kohandatud selle protokolli nr 1 alusel) artiklitest 9, 10, 13 ja 16, ning sel määral kui asutamisõigus ja piiriüleste teenuste osutamine jäävad nimetatud õigusakti kohaldamisalast välja, et Liechtenstein ei ole täitnud oma kohustusi, mis tulenevad EMP lepingu artiklitest 31 ja 36: a) jättes kehtima Liechtensteini kaubandusseaduse artikli 7, millega on kehtestatud kord, mille alusel Liechtensteinis tegevust alustada kavatsevad ettevõtjad peavad taotlema selleks eelneva loa; ja b) jättes kehtima Liechtensteini kaubandusseaduse artikli 8 lõike 1 osas, milles on kehtestatud Liechtensteinis tegevust alustada kavatsevatele ettevõtjatele eelneva loa saamiseks ebaselged ja mitmeti tõlgendatavad tingimused (nimelt kohustus omada vajalikku personali ja kohustus osata piisaval määral saksa keelt); ja c) suutmata tagada, et Liechtensteinis tegevust alustada soovivatele ettevõtjatele eelneva loa taotlemise menetluse raames esitatavad nõuded, mis on eesmärgilt samaväärsed või põhiolemuselt võrreldavad nendega, mida teenusepakkuja peab juba teises või samas EMP riigis täitma, ei oleks dubleeritud, ning et kaubandusseaduse kohase lubade süsteemi menetlused ja formaalsused oleksid selgesti sätestatud; ja d) jättes kehtima Liechtensteini kaubandusseaduse artikli 21, millega on kehtestatud kord, mille alusel Liechtensteinis piiriüleseid teenuseid osutada soovivad ettevõtjad peavad taotlema selleks eelneva loa; ning
1.

otsustaks, et jättes selleks ettenähtud aja jooksul vastu võtmata EMP lepingu II lisa peatüki XXIV punkti 1a seitsmendas taandes osutatud õigusakti (komisjoni 31. märtsi 2010. aasta direktiiv 2010/26/EL, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 97/68/EÜ väljaspool teid kasutatavatele liikurmasinatele paigaldatavate sisepõlemismootorite heitgaaside ja tahkete heitmete vähendamise meetmeid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta), mida on kohandatud EMP lepingu protokolliga nr 1, kohaldamiseks vajalikud meetmed ja/või jättes järelevalveameti kõnealustest meetmetest teavitamata, on Island jätnud täitmata oma kohustused, mis tulenevad kõnealuse õigusakti artiklist 3 ja EMP lepingu artiklist 7;
1.

Kas hüvitise saajal (hagejal) on selle tõttu, et deebitorasutusele on vastavalt määruse (EÜ) nr 987/2009 artikli 87 lõike 2 teisele lausele viibimis- või elukohajärgse asutuse tuvastatud asjaolud siduvad, keelatud vaidlustada need asjaolud deebitorasutuses algatatud menetluses?
1)

otsustaks, et i) jättes selleks ettenähtud aja jooksul vastu võtmata EMP lepingu XIX lisa punktis 7d viidatud õigusakti (Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta direktiiv 2009/22/EÜ tarbijate huve kaitsvate ettekirjutuste kohta), mida on kohandatud EMP lepingu protokolliga nr 1, kohaldamiseks vajalikud meetmed või ii) jättes järelevalveameti kõnealustest meetmetest teavitamata, on Islandi Vabariik jätnud täitmata oma kohustused, mis tulenevad kõnealusest õigusaktist ja EMP lepingu artiklist 7;
1.

Kas see on kooskõlas Euroopa Majanduspiirkonna lepingu artikliga 28 ja/või direktiivi 2004/38/EÜ artikliga 7, kui lepinguosaliseks olev riik (A) ei anna abikaasadele võimalust ühendada oma isiklikud maksusoodustused seoses tulu maksustamisega juhul, kui mõlemad abikaasad lahkuvad riigist (A) ja elavad teises riigis (B) Euroopa Majanduspiirkonnas ning üks abikaasadest saab pensioni riigist (A), samal ajal kui teisel puudub sissetulek, kuid abielupaari maksualane seisund oleks erinev, kui mõlemad elaksid riigis (A), sealhulgas võttes arvesse asjaolu, et neil oleks õigus ühendada oma isiklikud maksusoodustused?
—

Hagejad Schenker North AB, Schenker Privpak AB ja Schenker Privpak AS (koos edaspidi „DB Schenker”) on osa rahvusvahelisest ekspedeerimis- ja logistikakontsernist DB Schenker. Schenker North AB korraldab koos tütarettevõtjatega Schenker Privpak AS ja Schenker Privpak AB kontserni tegevust Norras, Rootsis ja Taanis.
—

EFTA järelevalveamet on seisukohal, et määruse (EMÜ) nr 1408/71 artikli 4 lõike 1 punktis h nimetatud perehüvitised on mõeldud selleks, et võimaldada ühel vanemal pühenduda väikese lapse kasvatamisele, ning on kavandatud eelkõige tasuna lapse kasvatamise eest, võimaldades katta muud lapse eest hoolitsemise ja tema kasvatamisega seotud kulutused, ning need võivad leevendada töökohal saadavast sissetulekust loobumisega kaasnevaid finantsraskusi.
—

Hageja väidab muu hulgas, et EFTA järelevalveamet: — on otsustades, et kõnealused meetmed kujutavad endast riigiabi EMP lepingu artikli 61 lõike 1 tähenduses, ilmselgelt rikkunud õigusnorme ja/või teinud hindamisvea; — on ilmselgelt rikkunud õigusnorme ja/või teinud hindamisvea vastavalt EMP lepingu artikli 59 lõikele 2; — on vaidlustatud otsuse vastuvõtmisega rikkunud õiguskindluse põhimõtet ning — ei ole vaidlustatud otsuse vastuvõtmisel esitanud piisavaid põhjendusi vastavalt järelevalve- ja kohtulepingu artiklile 16.
—

11. augustil 2006 esitas hageja EFTA järelevalveametile kaebuse, milles väitis, et Oslo linnavalitsus andis EMP lepingu artikli 61 tingimusi rikkudes abi ettevõtjale AS Oslo Sporveier (praeguse nimega Ruter AS) ja selle tütarettevõtjale AS Sporveisbussene (praeguse nimega Unibuss AS).
ET Euroopa Liidu Teataja C 40/15

Ringkonnakohtu Follo tingrett 24. oktoobri 2007. aasta taotlus EFTA kohtult nõuandva arvamuse saamiseks kohtuasjas L'Oréal Norge AS v. Per Aarskog AS jt

(Kohtuasi E-9/07)

(2008/C 40/06)

Follo tingrett (Follo ringkonnakohus) esitas 24. oktoobri 2007. aasta kirjas (kiri saabus kohturegistrisse 31. oktoobril 2007) taotluse EFTA kohtult nõuandva arvamuse saamiseks kohtuasjas L'Oréal Norge AS v. Per Aarskog AS jt. Arvamust taotletakse järgmistes küsimustes:

1. Kas nõukogu direktiivi 89/104/EMÜ artikli 7 lõiget 1 tuleb tõlgendada nii, et kaubamärgi omanikul on õigus takistada importi Euroopa Majanduspiirkonda mitte kuuluvatest kolmandatest riikidest, kui see toimub ilma kaubamärgi omaniku loata?
—

EFTA järelevalveamet võttis 25. veebruaril 2005 vastu otsuse nr 21/04/COL, mille kohaselt on seaduses ette nähtud maksumeetmed EMP lepingu artikli 61 lõike 1 tähenduses riigiabi, menetluslikel põhjustel on abi ebaseaduslik, kuna sellest ei ole teatatud ja see ei ole EMP lepinguga kokkusobiv.
2.

Kas see on kooskõlas Euroopa Majanduspiirkonna lepinguga, et liikmesriik tegeleb dividendimaksu (kinnipeetava maksu) hindamisel ja ümberhindamisel ainuüksi dividende väljamaksva firmaga nendel juhtudel, kui välismaiste maksumaksjate kohta tehtav hindamisotsus põhineb eeldusel, et maksu seisukohalt on omanik keegi teine kui isik, kes: (1) on omanik eraõiguse kohaselt; (2) on VPS-registris omanikuna registreeritud; ning (3) on kindlaks määratud omanikuna suhetes maksuametiga, ilma et omanikku maksu seisukohalt või eraõiguse kohaselt VPSis registreeritud omanikku oleks ümberklassifitseerimisest teavitatud?
1.

Komisjoni 10. augusti 2006. aasta direktiivi 2006/73/EÜ (millega rakendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2004/39/EÜ seoses investeerimisühingute suhtes kohaldatavate organisatsiooniliste nõuete ja tegutsemistingimustega ning nimetatud direktiivi jaoks määratletud mõistetega) artikli 26 viimast lõiku tuleb tõlgendada nii, et investeerimisühing võib avalikustada teenustasu, vahendustasu või mitterahalise hüve tasumise korra põhitingimused kokkuvõtlikus vormis, tingimusel et investeerimisühing on enne investeerimis- või kõrvalteenuse osutamist kliendile selgelt teatanud, et selliseid hüvesid antakse kolmandatele isikutele või saadakse neilt; on kohustunud kliendi soovil avalikustama täiendavaid üksikasju; peab sellest kohustusest kinni. Artikli 26 kohase kokkuvõtliku teabe võib avaldada üldistel või eelnevalt sõnastatud tingimustel, tingimusel et iga klient saab konkreetse investeerimisteenuse kohta teavet ja et see teave annab kliendile piisava aluse teadlike investeerimisotsuste tegemiseks.
1.

Et nõuet saaks käsitada kindlustuslepingust tuleneva nõudena direktiivi 2009/138/EÜ artikli 268 lõike 1 punkti g tähenduses, peab see põhinema kindlustusjuhtumil, mis leidis aset enne kindlustuslepingu tühistamist. Kindlustuslepingust tuleneva nõude ulatus ei piirdu aga nõuetega, mis on tekkinud, esitatud või tunnustatud enne lõpetamismenetluse algatamist, kui nõude summat ei saa veel täielikult kindlaks määrata. Vastavalt direktiivi 2009/138/EÜ artikli 274 lõike 2 punktile g sätestatakse siseriiklikus õiguses erieeskirjad ja -tingimused nõuete esitamiseks, kontrollimiseks ja tunnustamiseks, sealhulgas tähtajad nõuete esitamiseks ja kindlustuslepingust tulenevate nõuete summa lõplikuks kindlaksmääramiseks juhtudel, kui osa võlast ei ole veel teada, tingimusel et kindlustuslepingust tulenevad nõuded on muude nõuete suhtes ülimuslikud kooskõlas direktiivi 2009/138/EÜ artikli 275 lõike 1 punktiga a. Kindlustusmakse nõuet, mis tekib kindlustuslepingu tühistamise tõttu pärast lõpetamismenetluse algatamist, ei loeta kindlustuslepingust tulenevaks nõudeks direktiivi 2009/138/EÜ artikli 268 lõike 1 punkti g tähenduses.
KOHTUOTSUS,

14. mai 2019,

kohtuasjas E-6/18

EFTA järelevalveamet vs. Island

(EFTA riigi kohustuste täitmata jätmine – rakendamata jätmine – direktiiv 2014/52/EL)

(2019/C 315/08)

Kohtuasjas E-6/18, EFTA järelevalveamet vs Island on esitatud AVALDUS, et kohus tunnistaks, et Island on jätnud täitmata kohustused, mis tulenevad Euroopa Majanduspiirkonna lepingu XX lisa punktis 1a viidatud ja EMP lepingu protokolliga nr 1 kohandatud õigusaktist (Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. aprilli 2014. aasta direktiiv 2014/52/EL, millega muudetakse direktiivi 2011/92/EL teatavate riiklike ja eraprojektide keskkonnamõju hindamise kohta) ja EMP lepingu artiklist 7, kuna ta on jätnud vastu võtmata sätted, mis on vajalikud selle õigusakti rakendamisseks ettenähtud aja jooksul, või ei ole EFTA järelevalveametit sellest teavitanud. Kohus koosseisus esimees Páll Hreinsson, kohtunikud Per Christiansen (ettekandev kohtunik) ja Bernd Hammermann tegi 14. mail 2019 otsuse, mille resolutiivosa on järgmine:

Kohus:

1. teatab, et Island on jätnud täitmata kohustused, mis tulenevad Euroopa Majanduspiirkonna lepingu XX lisa punktis 1a viidatud ja EMP lepingu protokolliga nr 1 kohandatud õigusaktist (Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. aprilli 2014. aasta direktiiv 2014/52/EL, millega muudetakse direktiivi 2011/92/EL teatavate riiklike ja eraprojektide keskkonnamõju hindamise kohta) ja EMP lepingu artiklist 7, kuna ta on jätnud vastu võtmata sätted, mis on vajalikud selle õigusakti rakendamiseks ettenähtud aja jooksul;
ET Euroopa Liidu Teataja C 130/4

KOHTU MÄÄRUS,

22. detsember 2017,

kohtuasjas E-1/17

Konkurrenten.no AS vs. EFTA järelevalveamet

(Avalikust huvist tulenev asja läbivaatamist takistav asjaolu – Riigiabi – Otsus lõpetada ametlik uurimismenetlus)

(2018/C 130/04)

Kohtuasjas E-1/17, Konkurrenten.no AS vs. EFTA järelevalveamet – AVALDUS tühistada EFTA järelevalveameti ja kohtu asutamist käsitleva EFTA riikide vahelise lepingu artikli 36 teise lõike alusel 27. oktoobril 2016Euroopa Liidu Teataja EMP kaasandes nr 59/1 avaldatud EFTA järelevalveameti 7. mai 2015. aasta otsus nr 179/15/COL, millega lõpetatakse Netbuss Sør ASile antud riigiabi käsitlev ametlik uurimismenetlus. Kohus koosseisus esimees Carl Baudenbacher, ettekandev kohtunik Per Christiansen ja kohtunik Páll Hreinsson tegi 22. detsembril 2017 otsuse, mille resolutiivosa on järgmine:

1. avaldus on vastuvõetamatu ja lükatakse tagasi;

2. Konkurrenten.no AS kannab enda, EFTA järelevalveameti, Aust-Agderi maakonna ja Nettbuss ASi kohtukulud;
KOHTU OTSUS,

14. juuni 2018,

kohtuasjas E-13/17

EFTA järelevalveamet vs. Island

(EFTA riigi kohustuste täitmata jätmine – Rakendamata jätmine – Määrus (EL) 2015/514)

(2018/C 414/10)

Kohtuasjas E-13/17, EFTA Järelevalveamet vs. Island, on esitatud AVALDUS, et kohus tuvastaks, et olles jätnud oma riiklikus õiguskorras rakendamata Euroopa Majanduspiirkonna lepingu IX lisa punktis 31bbe viidatud õigusakti (komisjoni 18. detsembri 2014. aasta delegeeritud määrus (EL) 2015/514 teabe kohta, mille pädevad asutused peavad vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2011/61/EL artikli 67 lõikele 3 esitama Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvele), mida on kohandatud kõnealuse lepingu protokolliga nr 1, ei ole Island täitnud EMP lepingu artiklist 7 tulenevaid kohustusi. Kohus koosseisus eesistuja Páll Hreinsson, kohtunik Per Christiansen ja ettekandev kohtunik Bernd Hammermann tegi 14. juunil 2018 järgmise resolutiivosaga otsuse.

Kohus:

1. on tuvastanud, et olles jätnud siseriiklikus õiguskorras rakendamata Euroopa Majanduspiirkonna lepingu IX lisa punktis 31bbe viidatud õigusakti (komisjoni 18. detsembri 2014. aasta delegeeritud määrus (EL) 2015/514 teabe kohta, mille pädevad asutused peavad vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2011/61/EL artikli 67 lõikele 3 esitama Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvele), mida on kohandatud EMP lepingu protokolliga nr 1, ei ole Island täitnud EMP lepingu artiklist 7 tulenevaid kohustusi;
3.

Kokkulepe kujutab endast konkurentsile piisavalt kahju, et seda võib pidada konkurentsi eesmärgipäraseks piiramiseks ainult juhul, kui see on kergesti äratuntav. Selle hindamisega ei saa minna sama kaugele kui tegeliku või potentsiaalse mõju täielik hindamine. Samuti ei saa see endast kujutada konkurentsi edendavate ja konkurentsivastaste tagajärgede hindamise läbiviimist ning seega põhjendatuse doktriini (rule of reason) kohaldamist.