Suuniste kehtestamiseks, mis tagaksid, et abimeetmed saavutavad ühise eesmärgi, peaksid lepinguosalised tuvastama turutõrked, mis takistavad keskkonnakaitse taseme parandamist või kindla, taskukohase ja säästva energia siseturu tõhusat toimimist. Keskkonna- ja energiapoliitika eesmärkidega seotud turutõrked võivad olla erinevad või sarnased, kuid nad võivad takistada saavutamast optimaalset tulemust ja tuua kaasa ebapiisavad tulemused järgmistel põhjustel.

a) Negatiivsed välismõjud: need on kõige tavalisemad keskkonnaalaste abimeetmete puhul ja need tekivad juhul, kui saastele ei panda asjakohast hinda, st asjaomane ettevõte ei pea maksma saastamise eest täishinda. Sel juhul ei pruugi oma huvides tegutsevatel ettevõtjatel olla piisavat stiimulit võtta arvesse tootmisest tulenevat negatiivset välismõju ei konkreetse tootmistehnoloogia ega tootmismahu valimisel. Teisisõnu tähendab see, et ettevõtja tootmiskulud on madalamad kui ühiskonna kantavad kulud. Seetõttu puudub ettevõtjatel tavaliselt piisav stiimul vähendada oma saaste taset või võtta üksikmeetmeid keskkonna kaitseks.

b) Positiivsed välismõjud: asjaolu, et osa investeerimistulust laekub muudele turuosalistele kui investorile, toob kaasa selle, et ettevõtjad investeerivad liiga vähe. Positiivsed välismõjud võivad ilmneda nt investeeringute puhul ökoinnovatsiooni, (34) süsteemide stabiilsusesse, uutesse ja innovaatilistesse taastuvenergia tehnoloogiatesse ja innovaatilistesse nõudlusele reageerimise meetmetesse või paljudele lepinguosalistele (või laiemale hulgale tarbijatele) kasulike energiataristute või võimsuse tagamise mehhanismide puhul.

c) Ebaühtlane teave: esineb tavaliselt turgudel, kus turu ühel ja teisel poolel kättesaadava teabe vahel on lahknevused. See võib esineda näiteks juhul, kui välisinvestoritel puudub teave projekti tõenäoliste tulemuste ja projektiga seonduvate riskide kohta. Samuti võib see esineda piiriüleste taristute koostöö puhul, kus üks koostööpartner on teabe osas teise partneriga võrreldes ebasoodsamas olukorras. Kuigi risk või ebakindlus iseenesest ei too kaasa turutõrkeid, on ebaühtlase teabe probleem siiski seotud sellise riski ja ebakindluse tasemega. Mõlemad kipuvad olema kõrgemad keskkonnaga seotud investeeringute puhul, millel on tavaliselt pikem amortisatsiooniperiood. See võib põhjustada suuremat keskendumist lühiajalisele perspektiivile, mida võivad süvendada selliste investeeringute rahastamistingimused eelkõige VKEde jaoks.

d) Kooskõlastusprobleemid: võivad takistada projekti väljatöötamist või selle tõhusat kavandamist investorite huvide ja motiivide lahknevuse (lahknevad huvid), töövõtuga seotud kulude, koostöö tulemusi puudutava ebaselguse ja võrgustiku mõju (nt tõrgeteta varustatus elektrienergiaga) tõttu. Need võivad tekkida näiteks hoone omaniku ja rentniku vahel seoses energiatõhusate lahenduste kohaldamisega. Kooskõlastusprobleemid võivad muutuda veelgi teravamaks teabega, eelkõige ebaühtlase teabega seotud probleemide tõttu. Kooskõlastusprobleemid võivad tekkida ka vajaduse tõttu saavutada teatud kriitiline mass, enne kui projekti alustamine on majanduslikult atraktiivne. See võib olla eriti oluline (piiriüleste) taristuprojektide puhul.