ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
ET Euroopa Liidu Teataja C 467/22

KOHTU OTSUS,

2. oktoober 2015,

kohtuasjas E-7/15

EFTA järelevalveamet vs. Norra Kuningriik

(Kohustuste täitmata jätmine EFTA riigi poolt – Direktiiv 2008/50/EÜ välisõhu kvaliteedi ja Euroopa õhu puhtamaks muutmise kohta – Teatavate välisõhus leiduvate saasteainete piirtasemed – Õhukvaliteedi kava)

(2016/C 467/09)

Kohtuasjas E-7/15, EFTA järelevalveamet vs. Norra Kuningriik, on esitatud AVALDUS, et kohus tuvastaks, et Norra Kuningriik ei ole täitnud oma kohustusi, mis tulenevad Euroopa Majanduspiirkonna lepingu XX lisa punktis 14c viidatud õigusaktist (Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2008/50/EÜ, 21. mai 2008, välisõhu kvaliteedi ja Euroopa õhu puhtamaks muutmise kohta), olles ületanud aastatel 2008–2012 erineval määral erinevates Norra piirkondades vääveldioksiidi (SO2), tahkete osakeste (PM10) ja lämmastikdioksiidi (NO2) piirtasemeid välisõhus ning olles jätnud järgimata nimetatud õigusaktis sätestatud õhukvaliteedi kava. Kohus koosseisus esimees Carl Baudenbacher, ettekandev kohtunik Per Christiansen ja kohtunik Páll Hreinsson tegi 2. oktoobril 2015 otsuse, mille resolutiivosa on järgmine.

Kohus:

1. Otsustab, et i) ületades aastatel 2009–2012 vääveldioksiidi (SO2) ja tahkete osakeste (PM10) piirtasemeid välisõhus vahelduvalt piirkondades NO3, NO4 ja NO6, millele on osutatud direktiivi 1999/30/EÜ artiklites 3 ja 5, praegu direktiivi 2008/50/EÜ artikkel 13; ii) ületades aastatel 2010–2012 lämmastikdioksiidi (SO2) piirtasemeid välisõhus vahelduvalt piirkondades NO1, NO3 ja NO5, millele on osutatud direktiivi 1999/30/EÜ artiklis 4, praegu direktiivi 2008/50/EÜ artikkel 13; ning iii) jättes piirkondade NO1, NO2, NO3, NO4 ja NO5 suhtes erinevas ulatuses täitmata direktiivi 96/62/EÜ artikli 8 lõikes 3, praegu direktiivi 2008/50/EÜ artiklis 23 kehtestatud õhukvaliteedi kavaga seotud kohustuse, on Norra Kuningriik jätnud täitmata Euroopa Majanduspiirkonna lepingu XX lisa punktis 14c osutatud õigusaktist (Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2008/50/EÜ, 21. mai 2008, välisõhu kvaliteedi ja Euroopa õhu puhtamaks muutmise kohta) tulenevad kohustused.
ET Euroopa Liidu Teataja C 183/6

KOHTU OTSUS,

10. november 2014,

kohtuasjas E-9/14

Otto Kaufmann AG

(Vastuvõetavus – Juriidiliste isikute süüdimõistmist käsitleva teabe vahetamine – Teenuste osutamise vabadus – Asutamisvabadus – Direktiiv 2004/18/EÜ – Direktiiv 2006/123/EÜ)

(2015/C 183/07)

Kohtuasjas E-9/14, Otto Kaufmann AG, on Liechtensteini Vürstiriigi esimese astme kohus (Fürstliches Landgericht des Fürstentums Liechtenstein) esitanud kohtule EFTA järelevalveameti ja kohtu asutamist käsitleva EFTA riikide vahelise lepingu artikli 34 alusel TAOTLUSE EMP õiguse tõlgendamise kohta seoses juriidiliste isikute süüdimõistmise registreerimisega. Kohus koosseisus esimees Carl Baudenbacher, ettekandev kohtunik Per Christiansen ja kohtunik Páll Hreinsson tegi 10. novembril 2014 otsuse, mille resolutiivosa on järgmine:

EMP lepingu artiklites 31 ja 36 ei nõuta, et juriidilise isiku kuriteos süüdimõistmine tuleks selgelt registreerida. Direktiivi 2004/18/EÜ artikliga 45 ja direktiivi 2006/123/EÜ artikliga 33 võidakse nõuda, et EMP riik peab andma teise EMP riigi taotluse korral teavet süüdimõistmise kohta, kui see teave on asjakohane juriidilise isiku pädevuse ja ametialase usaldusväärsuse seisukohast. Sellise teabe hoidmise ja töötlemise tingimuste kehtestamine jäetakse kõnealuste direktiividega siiski riikliku õiguse pädevusse.
2.

Määruse (EMÜ) nr 1768/92 artikli 4 kohaselt laieneb täiendava kaitse tunnistusega antava kaitse ulatus teatavale viirustüvele, mida hõlmab põhipatent, kuid millele ei viidata viirusvaktsiini müügiloas, millele tuginetakse määruse (EMÜ) nr 1768/92 artikli 3 punkti b tähenduses, ainult juhul, kui teatav viirustüvi kujutab endast sama toimeainet kui müügiloaga ravim ja sellel on ravitoime, mis on seotud näidustustega, mida antud müügiluba hõlmab. On ebaoluline, kas muul viirustüvel põhineva ravimi jaoks peab taotlema eraldi müügiluba. Selliste üksikasjade hindamine on küsimus, mis kuulub siseriikliku kohtu pädevusse. Täiendava kaitse tunnistus on kehtetu selles osas, mis ületab asjaomase müügiloa ulatuse.
ET Euroopa Liidu Teataja C 88/12

OTSUS,

15. november 2013,

kohtuasjas E-11/13

EFTA järelevalveamet vs. Island

(Lepinguosalise kohustuste täitmata jätmine – direktiiv 2002/92/EÜ, 9. detsember 2002, kindlustusvahenduse kohta)

2014/C 88/09

Kohtuasjas E-11/13 EFTA järelevalveamet vs. Island on esitatud NÕUE, et kohus tuvastaks, et olles jätnud nõuetekohaselt rakendamata EMP lepingu IX lisa punktis 13b viidatud õigusakti (Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2002/92/EÜ, 9. detsember 2002, kindlustusvahenduse kohta, mida on kohandatud EMP lepingu protokolliga nr 1) artikli 9 lõiked 1 ja 2 ning artikli 10, ei ole Island täitnud kõnealusest õigusaktist ja EMP lepingu artiklist 7 tulenevaid kohustusi. Kohus koosseisus esimees ja ettekandev kohtunik Carl Baudenbacher ning kohtunikud Per Christiansen ja Páll Hreinsson tegi 15. novembril 2013 otsuse, mille resolutiivosa on järgmine:

kohus

1) tuvastab, et jättes ettenähtud tähtajaks nõuetekohaselt rakendamata EMP lepingu IX lisa punktis 13b viidatud õigusakti (Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2002/92/EÜ, 9. detsember 2002, kindlustusvahenduse kohta, mida on kohandatud EMP lepingu protokolliga nr 1) artikli 9 lõiked 1 ja 2 ning artikli 10, ei ole Island täitnud kõnealusest õigusaktist ja EMP lepingu artiklist 7 tulenevaid kohustusi;
1.

direktiivi 2003/98/EÜ artiklites 6 ja 7 on sätestatud, et kui avaliku sektori valduses oleva teabe taaskasutamise eest võetakse tasu, tuleb selle arvutamise alused enne tasu kindlaksmääramist sisuliselt läbi vaadata. Läbivaatamine peab näitama, et sellistest tasudest saadav kogutulu ei ületa dokumentide kogumise, koostamise, paljundamise ja levitamise kulusid, millele lisandub mõistlik investeeringutulu. Kui tasu arvestamiseks olulised tegurid on ebaselged, tuleb teha vähemalt hinnanguline arvestus. Siiski tuleb tasu arvestamise alus teha kättesaadavaks vaid taotluse korral. See põhimõte kehtib sõltumata sellest, kas tasu on kehtestatud õigusaktiga, asjaomase riigiasutuse poolt või muul viisil;
4)

käesolevas kohtuasjas kirjeldatud asjaolude korral tuleb EMP lepingut ja direktiivi 92/96/EMÜ ja direktiivi 2002/83/EÜ tõlgendada nii, et need ei ole vastuolus siseriikliku õigusnormiga, milles sätestatakse menetlus halduskaebuse algatamiseks pärast seda, kui kindlustusseltsi poolse suutmatuse tõttu esitada direktiivi 92/96/EMÜ artikli 31 lõikes 1 ja direktiivi 2002/83/EÜ artikli 36 lõikes 1 nimetatud teavet saadakse kahju, tingimusel, et — esiteks õigus nõuda kindlustusseltsilt hüvitist rahalise kahju eest, mis tekkis suutmatuse tõttu esitada direktiivi 92/96/EMÜ II lisas ja direktiivi 2002/83/EÜ III lisas kirjeldatud teavet, on sama soodne, kui sarnaste siseriiklike meetmete suhtes kohaldatav õigus, ning — teiseks siseriikliku õiguse kohaldamine ei muuda kindlustusvõtjale direktiividega antud õiguste kasutamist peaaegu võimatuks või erakordselt keeruliseks. Kõnealuse kahe tingimuse täitmise üle otsustab on siseriiklik kohus.
ET Euroopa Liidu Teataja C 27/21

KOHTU MÄÄRUS,

11. oktoober 2017,

kohtuasjas E-7/12 KULUD:

Schenker North AB, Schenker Privpak AB ja Schenker Privpak AS vs. EFTA järelevalveamet

(maksustatavad kulud – sissenõutavad kulud – viivis)

(2018/C 27/09)

Kohtuasjas E-7/12 KULUD: Schenker North AB, Schenker Privpak AB ja Schenker Privpak AS vs. EFTA järelevalveamet – TAOTLUS maksustada kohtuasjas E-7/12 Schenker North jt vs. ESA (EFTA kohtu lahendid 2013, lk 356) kohtu 9. juuli 2013. aasta otsuse alusel sissenõutavad kulud, on kohus koosseisus esimees ja ettekandev kohtunik Carl Baudenbacher, kohtunik Per Christiansen ja ad hoc kohtunik Ása Ólafsdóttir teinud 11. oktoobril 2017 määruse, mille operatiivosa on järgmine.

1. ESA poolt taotlejatele tasumisele kuuluvate kogukulude jäägiks määratakse 63 095 eurot.
2.

Direktiivi 96/71/EÜ artikli 3 lõike 1 esimese lõigu punkt c, tõlgendatuna EMP lepingu artikli 36 alusel, keelab EMP liikmesriigil põhimõtteliselt nõuda, et teises EMP liikmesriigis asutatud ettevõtja, kes pakub teenuseid esmanimetatud EMP liikmesriigi territooriumil, maksaks tema töötajatele miinimumtöötasu, mis on selle riigi eeskirjadega kehtestatud tööülesannetele, mis nõuavad öösel kodust eemal viibimist, v.a juhul kui eeskirjad, millega selline lisatasu on sätestatud, on kehtestatud avalikes huvides ja nende kohaldamine on proportsionaalne. Seda, kas nimetatud eeskirjad on kehtestatud objektiivselt avalikes huvides ja neid huve ka asjakohaste vahenditega teenivad, otsustavad riiklikud ametiasutused või vastuvõtva EMP liikmesriigi kohtud.
ET Euroopa Liidu Teataja C 27/21

KOHTU MÄÄRUS,

11. oktoober 2017,

kohtuasjas E-14/11 KULUD:

Schenker North AB, Schenker Privpak AB ja Schenker Privpak AS vs. EFTA järelevalveamet

(maksustatavad kulud – sissenõutavad kulud – viivis)

(2018/C 27/08)

Kohtuasjas E-14/11 KULUD: Schenker North AB, Schenker Privpak AB ja Schenker Privpak AS vs. EFTA järelevalveamet – TAOTLUS maksustada kohtuasjas E-14/11 Schenker North jt vs. ESA (EFTA kohtu lahendid 2012, lk 1178) kohtu 21. detsembri 2012. aasta otsuse alusel sissenõutavad kulud, on kohus koosseisus esimees ja ettekandev kohtunik Carl Baudenbacher, kohtunik Per Christiansen ja ad hoc kohtunik Ása Ólafsdóttir teinud 11. oktoobril 2017 määruse, mille operatiivosa on järgmine.

1. ESA poolt taotlejatele tasumisele kuuluvate kogukulude jäägiks määratakse 95 944 eurot.
ET Euroopa Liidu Teataja C 291/14

OTSUS,

12. september 2011,

kohtuasjas E-16/10

Philip Morris Norway AS versus Norra riik, keda esindab tervishoiu- ja sotsiaalhoolekande ministeerium

(Kaupade vaba liikumine – Tubakatoodete silmatorkava paigutamise keeld – EMP lepingu artiklid 11 ja 13 – Meetmed, mille mõju on samaväärne koguseliste piirangutega – Müügitingimused – Rahvatervishoid – Proportsionaalsus)

2012/C 291/05

Kohtuasjas E-16/10: Philip Morris Norway AS vs. Norra riik, keda esindab tervishoiu- ja sotsiaalhoolekande ministeerium, on Oslo ringkonnakohus (Oslo tingrett) järelevalveameti ja kohtu asutamise kohta sõlmitud EFTA riikide lepingu artikli 34 alusel esitanud kohtule TAOTLUSE seoses Euroopa Majanduspiirkonna (EMP) lepingu artiklite 11 ja 13 tõlgendamisega, täpsemalt kas jaemüügikohtades tubakatoodete silmatorkavat paigutamist keelav eeskiri, nagu seda sätestab Norra õigus, kujutab endast keelatud piirangut vastavalt EMP lepingu artiklile 11, ja kui leitakse, et tegu on piiranguga, siis milliste kriteeriumite alusel tehakse kindlaks, kas nimetatud paigutamise keeld on EMP lepingu artikli 13 tähenduses proportsionaalne. Kohus, koosseisus esimees Carl Baudenbacher, ettekandev kohtunik Thorgeir Örlygsson ja kohtunik Per Christiansen, tegi 12. septembril 2011 otsuse, mille resolutiivosa on järgmine:

1. EMP riigi siseriiklike õigusaktidega kehtestatud tubakatoodete silmatorkava paigutamise keeld, nagu käesolevas kohtuasjas käsitletav keeld, kujutab endast meedet, millel on EMP lepingu artikli 11 tähenduses koguselise piiranguga võrdne mõju impordile, juhul kui keeld mõjutab suuremal määral nende toodete turustamist, mida imporditakse teistest EMP riikidest, kui nende imporditud toodete turustamist, mida kuni viimase ajani toodeti Norras.
1.

Tuvastab, et jättes ettenähtud tähtaja jooksul võtmata meetmed, mis on vajalikud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. oktoobri 2005. aasta direktiivi 2005/56/EÜ (piiratud vastutusega äriühingute piiriülese ühinemise kohta; direktiivi on kohandatud EMP lepingule protokolliga 1) rakendamiseks, on Liechtensteini Vürstiriik jätnud täitmata kõnealuse õigusakti artiklist 19 ja EMP lepingu artiklist 7 tulenevad kohustused.
Eelarve

Investeeringuteks ettenähtud abi (P85-eelarvestus): Fortum Oslo Varme AS: 4 365 miljonit Norra krooni Norcem AS: 3 141 miljonit Norra krooni Northern Lights: 8 169 miljonit Norra krooni Tegevusabi (P85-eelarvestus): Fortum Oslo Varme AS: 2 225 miljonit Norra krooni Norcem AS: 1 172 miljonit Norra krooni Northern Lights: 4 429 miljonit Norra krooni
Teade direktiivi 2014/25/EL artikli 35 alusel esitatud taotluse kohta

Hankija esitatud taotlus

(2019/C 58/13)

27. novembril 2018 sai EFTA järelevalveamet Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2014/25/EL (1) artikli 35 kohase taotluse. Esimene taotluse kättesaamisele järgnev tööpäev oli 28. november 2018.

Kõnealuse taotluse esitas Nettbuss AS ning see käsitleb avalike bussiveoteenuste osutamist Norras. EMP lepinguga kohandatud direktiivi 2014/25/EL artiklis 34 on sätestatud, et „käesolevat direktiivi ei kohaldata artiklites 8–14 osutatud tegevuse võimaldamiseks ette nähtud hankelepingute suhtes, kui artikli 35 kohaselt taotluse esitanud EMP riigil või võrgustiku sektori hankijal on võimalik näidata, et EMP riigis, kus seda tegevust teostatakse, on see tegevus otseselt avatud konkurentsile turgudel, millele juurdepääs ei ole piiratud; ka ei kohaldata käesolevat direktiivi selliste ideekonkursside suhtes, mida korraldatakse sellise tegevuse teostamiseks kõnealuses geograafilises piirkonnas“. Direktiivi 2014/25/EL kontekstis antav hinnang otsese avatuse kohta konkurentsile ei piira konkurentsiõiguse täielikku kohaldamist.

EFTA järelevalveametil on käesoleva taotluse kohta käiva otsuse vastuvõtmiseks aega 130 tööpäeva alates ülalnimetatud tööpäevast. Tähtpäev on seega 18. juuni 2019.

Kui enne käesoleva taotluse menetlemise tähtpäeva esitatakse avalike bussiveoteenuste osutamise kohta Norras veel taotlusi, siis ei käsitata neid direktiivi 2014/25/EL artikli 35 lõikest 5 tulenevalt uute menetlustena, vaid käesoleva taotluse kontekstis.

(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. veebruari 2014. aasta direktiiv 2014/25/EL, milles käsitletakse vee-, energeetika-, transpordi- ja postiteenuste sektoris tegutsevate üksuste riigihankeid ja millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 2004/17/EÜ (ELT L 94, 28.3.2014, lk 243).
Garantii eelis on see, et sellega seotud riski kannab riik. Riigi riskivalmidus tuleks tavaliselt hüvitada asjakohase garantiitasuga. (52) Ent garantiisuunistes on sätestatud, et „kui riigi üksikgarantii või garantiikavaga ei kaasne ettevõtte jaoks mingit eelist, siis ei ole see riigiabi“. (53) Garantiisuuniste punktides 3.2–3.5 on kirjas üksikgarantiide ja garantiikavadega seotud abi välistamise tingimused. Garantiisuuniste punktis 3.6 on sätestatud, et „kui ükskõik milline punktides 3.2–3.5 ettenähtud tingimustest jääb täitmata, ei tähenda see, et selline garantii või garantiikava loetaks automaatselt riigiabiks“.
(1)

Rakendusmääruses (EL) nr 391/2013 on sätestatud ühine aeronavigatsioonitasude süsteem. Ühine aeronavigatsioonitasude süsteem on tulemuslikkuse kava eesmärkide lahutamatu osa, nagu on ette nähtud EMP lepingu XIII lisa punktis 66t osutatud õigusakti (Euroopa Parlamendi ja nõukogu 10. märtsi 2004. aasta määrus (EÜ) nr 549/2004, millega sätestatakse raamistik ühtse Euroopa taeva loomiseks (raammäärus) (3)) artikliga 11 ning EMP lepingu XIII lisa punktis 66xf osutatud õigusaktiga (komisjoni 3. mai 2013. aasta rakendusmäärus (EL) nr 390/2013, millega kehtestatakse aeronavigatsiooniteenuste ja võrgustiku funktsioonide tulemuslikkuse kava (4)) (edaspidi „rakendusmäärus (EL) nr 390/2013“).
(11)

Seetõttu on vaja, et EFTA järelevalveamet võtaks vastu sellekohase otsuse osa 66 kohaste lennundustehnilise töötaja lubade kohta, mille on välja andnud EFTA riikide pädevad asutused, ning et EFTA riigid võtaksid parandusmeetmeid, et tagada tekkinud olukorras nõuetekohane ohutustase.
(86)

Nagu on öeldud eespool põhjenduses 67, oli Sandefjord Fotball ASile antud abisumma kokku 32,4 miljonit Norra krooni. Abi osakaalu hindamiseks tuleb seda näitajat võrrelda rahastamiskõlblike investeerimiskuludega. Järelevalveamet leiab, et kulud, mille Sandefjord Fotball AS kandis Sandefjordi omavalitsuse nimel ja mis on abisummast maha arvatud (vt eespool põhjendus 66), ei saa moodustada osa rahastamiskõlblikest kuludest. Seepärast tuleb investeerimiskulude 110 miljoni Norra krooni suurust kogusummat vähendada 9,5 miljoni Norra krooni võrra. Seega on rahastamiskõlblike investeerimiskulude suurus 100,5 miljonit Norra krooni ja vastav abi osakaal 32 %. Järelevalveamet märgib, et see abi osakaal on võrdlemisi väike ning et ülejäänud investeeringu rahastas abisaaja, Sandefjord Fotball AS.
Õiguslik alus

:
14.

Eelkõige nõustuvad EFTA riigid ja EFTA järelevalveamet komisjoni seisukohaga, et: a) Samsungi kõvaketaste tootmisharu kõrvaldamine ei põhjusta olulist ühinemisele omast mõju mitmel asjaomasel turul, sest Samsung ei ole esindatud ettevõtete ärikriitiliste 3,5″ kõvaketaste ja tarbeelektroonikaseadmete 3,5″ kõvaketaste turul või on tema turuosa tähtsusetu; b) lauaarvutite 3,5″ kõvaketaste turul ei kujuta Samsung eriti suurt innovaatilist jõudu ega tugevat konkurenti ning seepärast on Samsungi turult kadumise kooskõlastatud mõju tõenäoliselt piiratud; c) lauaarvutite 3,5″ kõvaketaste turu ühinemisjärgne asümmeetria jääks suureks; d) on tõenäoline, et HGST-l (Hitachi Global Storage Technologies) on suur stiimul mitte osaleda lauaarvutite 3,5″ kõvaketaste turu koordineerimises.
4.

Kõrvuti artikli 53 ja 54 rakenduseeskirjade reformimisega II peatükis ja kehtivate grupieranditega on EFTA järelevalveamet teatised ja suunised läbi vaadatud, et toetada veelgi ettevõtjate isehindamist. Järelevalveamet on koostanud ka suunised artikli 53 lõike 3 kohaldamiseks (6). See võimaldab ettevõtjail valdaval enamikul juhtudest hinnata oma kokkuleppeid usaldusväärselt artikli 53 suhtes. Lisaks on järelevalveametil tavaks määrata sümboolsetest kõrgemaid trahve (7) vaid juhtudel, kui kas horisontaaldokumentides või pretsedendiõiguses ja praktikas on teatav käitumine rikkumiseks tunnistatud.
1.

EFTA riikidel soovitatakse 2006. aastal viia läbi kooskõlastatud kontrolliprogramm, et kontrollida järgmist: a) mükotoksiinide (aflatoksiin B1, ohratoksiin A, zearalenoon, desoksünivalenool, fumonisiinid, T-2 ja HT-2 toksiinid) sisaldust söötades, märkides analüüsimeetodid; proovivõtumeetod peaks hõlmama nii pistelisi kui plaanilisi proove; plaanilise proovivõtu korral peaksid proovideks olema söödatoorained, mille puhul kahtlustatakse kõrgemat mükotoksiinide sisaldust, nagu teraviljad, õliseemned, õlipuuviljad, nende saadused ja kõrvalsaadused ning söödatoorained, mida on pikka aega ladustatud või pika maa tagant meritsi transporditud; aflatoksiin B1 puhul tuleks erilist tähelepanu pöörata ka lüpsiloomadele, v.a lüpsilehmad, ettenähtud segasöötadele; kontrollimiste tulemustest aru andes tuleks kasutada I lisas toodud näidist; b) teatavate konkreetsete loomaliikide ja -kategooriate puhul söödalisandina lubatud või keelatud koktsidiostaatikume ja/või histomonostaatikume, mis esinevad sageli eelsegudes, mis ei ole ravimsöödad, ja segasöödas, milles need raviained ei ole lubatud; kontrollide eesmärk peaks olema uurida nimetatud ainete esinemist eelsegudes ja segasöötades, kui pädev asutus peab eeskirjade eiramise tuvastamist tõenäolisemaks; kontrollimiste tulemustest aru andes tuleks kasutada II lisas toodud näidist; c) antibiootiliste söödalisandite järk-järgulist kasutusest kõrvaldamist, nagu on sätestatud II lisas; d) piirangute rakendamist loomse päritoluga söödatoorainete tootmise ja kasutamise suhtes, nagu on sätestatud III lisas; e) vase- ja tsingikogused sigadele ettenähtud segasöötades, nagu on sätestatud IV lisas.
1.

Riigiabi suuniste peatüki 14 (uurimis- ja arendustegevusele riigiabi andmise kohta) kehtivusaega on pikendatud kuni 31. detsembrini 2006. Riigiabi suuniste peatüki 14 punkti 9 lõige 2 sõnastatakse järgmiselt: “Neid suuniseid kohaldatakse kuni 31. detsembrini 2006.” Riigiabi suuniste peatüki 14 allmärkus 1 sõnastatakse järgmiselt: “Käesolevat peatükki on muudetud kolleegiumi 26. juuli 2002. aasta ja 30. novembri 2005. aasta otsustega. Peatükk vastab ühenduse raamistikule riigiabi andmise kohta uurimis- ja arendustegevusele (EÜT C 45, 17.2.1996, lk 5), mida on muudetud komisoni 13. veebruari 1998. aasta (EÜT C 48, 13.2.1998, lk 2), 8. mai 2002. aasta (EÜT C 111, 8.5.2002, lk 3) ja 9. novembri 2005. aasta teatistega.”
(2)

Suurinvesteeringud võivad tõhusalt soodustada regionaalarengut, kaasates piirkonda muid äriühinguid, võttes kasutusele kõrgtasemel tehnoloogia ja aidates kaasa töötajate koolitusele. Vähemal määral mõjutavad selliseid investeeringuid ebasoodsate alade olulised piirkondlikud probleemid. Esiteks aitavad suured investeeringud saavutada majanduslikku kokkuhoidu, mis vähendavad tootmiskohaga seotud esialgseid kulusid. Teiseks tuleks märkida, et investeeringud ei ole mitmes suhtes seotud piirkonnaga, kus need tegelikult tehakse. Suurte investeeringute jaoks on kerge saada kapitali ja krediiti ülemaailmselt turult ning neid ei takista asjaolu, et teatud ebasoodsas piirkonnas pakutavate finantsteenuste hulk on piiratud. Peale selle on suuri investeeringuid tegevatele äriühingutele kättesaadav geograafiliselt suurem tööjõuturg ja neil on hõlpsam viia kvalifitseeritud tööjõud väljavalitud tootmiskohta.
—

Taotluse esemeks olevad rikkumised avastas järelevalveamet 2013. aasta septembris korraldatud teabekogumisekäigu tulemusel. Hoolimata sellest, et Islandi ametiasutused on neid puudusi tunnistanud, sellest, et järelevalveamet tegi 2018. aasta juunis uue kontrollkäigu, ja sellest, et rohkem kui üheksa aastat on peetud ulatuslikku kirjavahetust selle kohta, kas Island kavatseb kõnealuseid nõudeid täita, on need rikkumised ikka veel kõrvaldamata.
—

Sýn (edaspidi „hageja“) on elektroonilise side ja meediaettevõtja, kes tegutseb kõikidel Islandi telekommunikatsiooni- ja ringhäälinguturgudel ning on registreeritud aadressil Suðurlandsbraut 8, Reykjavik. Ettevõtja on seostatav ettevõtjate Íslandssími hf. ja Tal hf. asutamisega 1990ndate lõpus, kui telekommunikatsiooniteenuste osutamine Islandil liberaliseeriti. Hageja osutab Vodafone’i kaubamärgi all üldisi elektroonilise side teenuseid, sealhulgas andmekeskuse teenuseid ettevõtjaga Vodafone Group plc sõlmitud partnerluslepingu alusel.
4.

Kas tõlgenduse mõttes on vahet, kas liikmesriik on rakendanud direktiivi 2007/64/EÜ artikli 12 lõike 1 punkti a (vastavalt direktiivi (EL) 2015/2366 artikli 13 lõike 1 punkti a) selliselt, et ametiasutused tühistavad loa aktiivse toiminguga, kui tegevust ei ole kuus kuud toimunud, või selliselt, et luba aegub seadusest tulenevalt (ex lege), ning ametiasutus kinnitab seda üksnes tagantjärele?
Héraðsdómur Reykjavíkuri taotlus EFTA kohtult nõuandva arvamuse saamiseks kohtuasjas Zvonimir Cogelja vs. tervishoiuamet

(Kohtuasi E-17/20)

(2021/C 141/13)

Héraðsdómur Reykjavíkur (Reykjavíki ringkonnakohus) esitas 8. detsembri 2020. aasta kirjas, mis saabus kohtu kantseleisse 8. detsembril 2020, EFTA kohtule taotluse nõuandva arvamuse saamiseks kohtuasjas Zvonimir Cogelja vs. tervishoiuamet. Arvamust taotletakse järgmises küsimuses:

Kas kutsekvalifikatsioonide tunnustamist käsitleva direktiivi 2005/36/EÜ artikli 25 (vt ka sama direktiivi artikli 3 lõike 1 punkt c ning artiklid 21 ja 26) kohaselt EMP riik, kes väljastab arstile kvalifikatsiooni tõendava dokumendi (eriarsti tunnistuse, islandi keeles sérfræðileyfi), mida teised EMP riigid automaatselt tunnustavad, peab ise korraldama koolituse, mille tunnustamiseks sellised tõendid on mõeldud, nii et juhul, kui selles EMP riigis sellist koolitust ei ole tehtud, siis see riik ei pea sellist tõendit andma?
2.

Kui vastus eelmisele küsimusele on jaatav (st on kohustus esitada hagi): Kas vajaduse korral tuleb kõnealuse direktiivi artikli 3 lõike 6 punkti a alapunkti ii kohaldada mutatis mutandis, nii et kohustus esitada hagi omal riisikol ja omal kulul eksisteerib siis, kui on alust kahtlusteks või kui esitatud teabe suhtes on kahtlusi (isegi kui need on kõigest minimaalsed)?