ET Euroopa Liidu Teataja L 157/12

EFTA JÄRELEVALVEAMETI OTSUS

nr 492/09/COL,

2. detsember 2009

Ettevõtja Norsk Lotteridrift ASA kaebus väidetava riigiabi kohta ettevõtjale Norsk Tipping AS (NORRA)

EFTA JÄRELEVALVEAMET (1),

võttes arvesse Euroopa Majanduspiirkonna lepingut, (2) eriti selle artikleid 61–63 ja protokolli nr 26,

võttes arvesse EFTA riikide vahelist järelevalveameti ja kohtu asutamist käsitlevat lepingut, (3) eriti selle artiklit 24,

võttes arvesse järelevalve- ja kohtulepingu protokolli nr 3 (4) I osa artikli 1 lõiget 3,

võttes arvesse järelevalveameti suuniseid EMP lepingu artiklite 61 ja 62 kohaldamiseks ning tõlgendamiseks (5),

NING ARVESTADES JÄRGMIST:

I. ASJAOLUD

1. Menetlus

12. oktoobril 2004 sai järelevalveamet ettevõtja Norsk Lotteridrift ASA kaebuse seoses väidetava riigiabiga ettevõtjale Norsk Tipping AS (toiming nr 295765).

22. oktoobri 2004. aasta kirjas (toiming nr 296715) palus järelevalveamet kaebuse esitajal esitada täiendav teave teatavate konkreetsete küsimuste kohta.

15. novembri 2004. aasta kirjas (toiming nr 299345) esitas kaebuse esitaja järelevalveametile oma vastused saadud küsimustele.

8. detsembri 2004. aasta kirjas (toiming nr 300861) saatis järelevalveamet Norra ametiasutustele kaebuse koopia ning palus neil esitada oma märkused ja täiendava teabe.

10. veebruari 2005. aasta kirjas (toiming nr 308469) esitasid Norra ametiasutused järelevalveametile oma märkused ja täiendava teabe.

Pärast kõnealust kuupäeva rohkem kirjavahetust ei toimunud.

12. märtsi 2008. aasta kirjas (toiming nr 469510) teatas kaebuse esitajat esindav advokaat järelevalveametile, et ettevõtja Norsk Lotteridrift ASA likvideeriti ja ta ei kavatse menetlusega jätkata, mille tulemusel võeti kaebus tagasi.

2. Kaebuse põhjused

Norsk Lotteridrift ASA oli Norra suurim hasartmänguautomaatidega tegelev ettevõtja. Norsk Tipping AS on Norra suurim hasartmängukorraldaja, kes kuulub täies mahus Norra riigile. Kuni 2003. aastani ei tegutsenud Norsk Tipping AS hasartmänguautomaatide turul.

2003. aasta juunis võeti vastu õigusakt, mis andis ettevõtjale Norsk Tipping AS ainuõiguse selliste automaatide käitamiseks. Alates 1. jaanuarist 2006 oleks ettevõtjast Norsk Tipping AS pidanud saama ainuke hasartmänguautomaate käitav ettevõtja Norras.

Üleminekuperioodil 2003. aasta juunist kuni 1. jaanuarini 2006 hakkas ettevõtja Norsk Tipping AS turule tooma esimesi hasartmänguautomaate, samal ajal kui olemasolevad turul tegutsejad pidid turult tagasi tõmbuma, sest selliste automaatide käitamise load hakkasid järg-järgult aeguma. Üleminekuperioodil konkureerisid seega Norsk Lotteridrift ASA ja Norsk Tipping AS samal turul. Praegu on ettevõtjal Norsk Tipping AS ainuõigus hasartmänguautomaatide käitamiseks Norras (6).

Norsk Lotteridrift ASA esitas kaebuse selle kohta, et olukorras, kus Norsk Tipping AS konkureeris muude hasartmänguautomaatide käitajatega, kahjustasid kaks ettevõtja Norsk Tipping AS heaks võetud meedet konkurentsi ja mõjutasid lepinguosaliste kaubandust.

Kaebuse esitaja viitas kahele järgmisele meetmele:

— Norsk Tipping AS ei maksnud ettevõtte tulumaksu, samal ajal kui erasektori käitajate suhtes kohaldati kõnealust maksu (punkt 2.1);

— kaebuse esitaja väitis, et ettevõtjal Norsk Tipping AS oli oluliselt suurem vabadus otsustada, millist osa tuludest anda heategevuseks, sest ettevõtja maksis heategevuseks osa netokasumist, samal ajal kui erasektori käitajad pidid maksma heategevuseks 40 % oma sissetulekust iga hasartmänguautomaadi pealt (punkt 2.2).

2.1. Vabastus ettevõtte tulumaksust

Vastavalt 26. märtsi 1999. aasta maksuseaduse nr 14 jaotise 2-30 g punktile 3 (endine punkt 5) oli ettevõtja Norsk Tipping AS ettevõtte tulumaksust vabastatud. Kõnealust sätet tuleb tõlgendada koostoimes hasartmänge käsitleva 28. augusti 1992. aasta seadusega nr 103 (edaspidi „hasartmänguseadus”), mille kohaselt oli ettevõtja Norsk Tipping AS kohustatud ära maksma kogu oma kasumi, mis jäi üle pärast eraldamise tegemist investeerimisfondi (7).

Kaebuse esitaja (kelle suhtes kohaldati kohustust maksta ettevõtte tulumaksu) väitis, et ettevõtja Norsk Tipping AS võimalus saada kasu sellisest vabastusest kujutab endast riigiabi.

2.2. Ettevõtja Norsk Tipping AS võimalus otsustada oma kasumi üle

22. septembri 2000. aasta määruses nr 960 hasartmänguautomaatide paigaldamise lubade kohta on sätestatud, et kõnealune luba antakse järgmistel tingimustel: minimaalselt 40 % tulust iga automaadi kohta tuleb maksta heategevuseks; maksimaalselt 20 % tuleb maksta selle koha omanikule, kuhu hasartmänguautomaadid on paigaldatud, ja maksimaalselt 40 % võib jääda käitajale. Kõnealust määrust ei kohaldatud ettevõtja Norsk Tipping AS suhtes (8).

Ettevõtja Norsk Tipping AS tegevust reguleeriti hasartmänguseadusega, milles on sätestatud, et kogu ettevõtja Norsk Tipping AS kasum pärast reservi tehtavat eraldist tuleb maksta heategevuseks.

Kaebuse esitaja väitis, et ettevõtjal Norsk Tipping AS oli oluliselt suurem vabadus kui tema konkurentidel. Kaebuse esitaja väitis, et „on suur erinevus, kas maksta osa ettevõtja kombineeritud tegevuse netokasumist heategevuseks või maksta iga automaadi pealt kindlaksmääratud protsent kasumist heategevuseks, olenemata ettevõtja üldisest kasumlikkusest.” Ettevõtja Norsk Lotteridrift ASA oli arvamusel, et ettevõtjal Norsk Tipping AS oli suurem vabadus otsustada oma eelarve üle ja suurem vabadus eelkõige otsustada vajalike investeeringute üle olukorras, kus oli vaja uusi investeeringuid. Õigusaktis ei olnud sätestatud investeerimisfondiks ettenähtud reservi suuruse piirang või miinimumnõue heategevuseks tehtavate maksete suuruse kohta. Selliste investeeringute tegemiseks oli ettevõtjal Norsk Tipping AS võimalus teha vajalikke eraldusi reservi, samal ajal kui tema konkurentidel, näiteks ettevõtjal Lotteridrift ASA oli väiksem vabadus.

Kaebuse esitaja väitis, et selline eelis kujutab endast riigiabi EMP lepingu artikli 61 tähenduses.

II. HINNANG

1. Riigiabi olemasolu

EMP lepingu artikli 61 lõige 1 on sõnastatud järgmiselt:

„Kui käesolevas lepingus ei ole sätestatud teisiti, on igasugune EÜ liikmesriikide või EFTA riikide poolt või riigi ressurssidest ükskõik missugusel kujul antav abi, mis kahjustab või ähvardab kahjustada konkurentsi, soodustades teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist, käesoleva lepinguga kokkusobimatu niivõrd, kuivõrd see kahjustab lepinguosaliste vahelist kaubandust.”

Järelevalveamet analüüsib kaebuse hindamisel järgemööda kaebuse esitamise kahte põhjust.

2. Vabastus ettevõtte tulumaksust

Meede peab olema antud riigi poolt või riigi vahenditest.

Järelevalveamet on arvamusel, et vabastuse andmise kaudu loobus Norra riik tulust, mida ta tavaolukorras oleks saanud. Kõnealuste vahendite puudumine kujutab endast koormat riigi vahenditele, sest tegemist on kuludega, mida tavaliselt kantakse ettevõtjate eelarvest (9). Maksutulud vähenevad niivõrd, kuivõrd riigi vahendeid kasutatakse maksustamiskuludeks (10). Seetõttu on järelevalveamet arvamusel, et ettevõtja Norsk Tipping AS vabastamine tulumaksust on seotud riigi vahendite kasutamisega.

Lisaks sellele peab meede olema valikuline, soodustades „teatavaid ettevõtjaid või teatavate kaupade tootmist”. Selleks et kindlaks määrata, kas meede on valikuline, hindab järelevalveamet, kas konkreetse õigussüsteemi piires kujutab meede endast eelist ettevõtjale võrreldes muude ettevõtjatega, kes on võrreldavas õiguslikus ja tegelikus olukorras. Siinkohal on vaja eelkõige tuvastada ühine või tavakord kohaldatava maksusüsteemi raames, mis oleks võrdlusraamistikuks.

Järelevalveamet on arvamusel, et võrdlusraamistik valikulisuse hindamiseks on Norra maksuseadus, mida sõnaselgelt ei kohaldata ettevõtja Norsk Tipping AS suhtes vastavalt Norra maksuseaduse jaotise 2.30 g punktile 3.

Järelevalveametil tuleb selle üldkohaldatava või „tavapärase” maksustamiskorra alusel hinnata ja tõendada maksumeetmega antava soodustuse selektiivsust, näidates, et see meede on üldkohaldatava korra erand, kuna see eristab ettevõtjaid, kes asjassepuutuva EFTA riigi maksusüsteemi enda eesmärke arvestades on võrreldavas õiguslikus ja faktilises olukorras.

Järelevalveamet on esmapilgul arvamusel, et maksuvabastus tundub olevat valikuline, sest maksust on vabastatud ainult Norsk Tipping.

Nagu mainitud eespool, kohaldatakse ettevõtja Norsk Tipping AS ja kogu Norra hasartmängusektori suhtes eri õiguskorda. Kehtestatud on piirangud nii seoses sellega, kellel lubatakse pakkuda hasartmänguteenuseid ja osutada teenuseid, kui ka hasartmängust saadava tulu kasutamisega. Ettevõtja Norsk Tipping AS kõrval ei lubata ühelgi muul ettevõtjal pakkuda sarnaseid mänge ning ettevõtjal on ainuõigus mitmete eri hasartmängude käitamiseks. Nii Euroopa Kohus kui ka EFTA kohus on sellised õiguslikud piirangud nii turule juurdepääsu osas kui ka teenuste osutamise osas heaks kiitnud, võttes aluseks moraalsed, religioossed ja kultuuriga seotud asjaolud ning moraalselt ja finantsiliselt kahjulikud tagajärjed üksikisikule ja ühiskonnale seoses hasartmängudega (11).

Enne kui võeti kasutusele hasartmänguautomaatide käitamise ainuõiguslik kord, tegutsesid turul kaebuse esitaja Norsk Lotteridrift ASA ja muud hasartmänguautomaatide erasektori käitajad ja nende suhtes kohaldati tavapärast tulumaksu lisaks hasartmänguautomaate käsitlevale õiguslikule erikorrale, mille kohaselt oli ettevõtjatel õigus jätta endale kuni 40 % hasartmänguautomaatidelt teenitavast kasumist (12).

Hasartmängude korraldamisega tegelevate ettevõtjate suhtes, näiteks Norsk Rikstoto, kes korraldab hobuste võiduajamiste kihlvedusid, ja heategevuslike organisatsioonide suhtes, kes korraldavad eri tüüpi loteriisid, kohaldatakse teistsugust õiguskorda. Ühine nimetaja selliste hasartmängude korraldajate puhul on see, et põhimõtteliselt kogu tulu, mis hasartmängude korraldamisest saadakse, antakse konkreetseks heategevuslikuks eesmärgiks. Seega oli endine hasartmänguautomaatidega seotud kord ainulaadne seetõttu, et see võimaldas erasektori käitajatel jätta endale kasumi, mida nad hasartmängudelt teenisid.

Seaduses on sätestatud, et ettevõtja Norsk Tipping AS tulu võetakse ära ja eraldatakse spordile, kultuurile ja alates 2006. aastast humanitaarsetele ja heategevuslikele eesmärkidele (vrd 28. augusti 1992. aasta hasartmänguseaduse (lov om pengespill) nr 103 10. jagu). Seega asendatakse ettevõtja Norsk Tipping AS vabastamine tavapärasest tulumaksust teistsuguse „maksustamisega”.

Seetõttu, kuigi ettevõtja Norsk Tipping on vabastatud tulumaksust, kohaldatakse ettevõtja kasumi suhtes teistsuguseid piiranguid ning selle tulemusel ei saa ettevõtja kasumit endale jätta. Järelevalveamet on arvamusel, et käesoleva juhtumi asjaolusid arvestades on ettevõtja Norsk Tipping kohtlemine erikorras õigustatud, arvestades monopoolses seisundis oleva hasartmängudega tegeleva riigiettevõtja kasumi ümberjagamise süsteemi loogikat.

Sellest tulenevalt on järelevalveamet arvamusel, et arvestades hasartmängude korraldamise erilaadi ja –korraldust, ei ole ettevõtja Norsk Tipping AS võrreldavas tegelikus ja õiguslikus olukorras nende ettevõtjatega, kelle suhtes kohaldatakse tavapärast tulumaksu, olgu nendeks ettevõtjateks siis hasartmänguautomaatide endised erasektori käitajad või muud kommertsettevõtjad. Seega ei kujuta ettevõtja Norsk Tipping AS vabastamine tavapärasest tulumaksust endast riigiabi EMP lepingu artikli 61 tähenduses.

3. Ettevõtja Norsk Tipping AS võimalus otsustada oma kasumi üle

Kaebuses tõstatatud teine küsimus oli seotud sellega, et ettevõtjal Norsk Tipping AS oli suurem vabadus oma kasumi üle ise otsustada võrreldes hasartmänguautomaatide erasektori käitajatega. Erasektori käitajad pidid maksma heategevuseks 40 % hasartmänguautomaatidega seotud kasumist, samal ajal kui ettevõtja Norsk Tipping AS pidi maksma heategevuseks kogu oma kasumi. Kasumi summa aga olenes suures osas ettevõtja Norsk Tipping AS otsusest eraldada investeerimisfondi raha või üldiselt sellest, kuidas ettevõtja raha kulutas. Kaebuse esitaja väitis, et erasektori käitajatel ei olnud sellist võimalust, sest nende heategevuseks makstav osa oli jäigalt kindlaksmääratud.

Järelevalveamet ei leia, et kasutatakse riigi vahendeid EMP lepingu artikli 61 lõike 1 tähenduses. Kooskõlas kohtu otsusega kohtuasjas Preussen Elektra (13) on järelevalveamet arvamusel, et kohustus eraldada teatud osa tulust heategevuseks on riigi sekkumine, mis tuleneb Norra 8. juuni 1998. aasta määrusest nr 797 seoses eeskirjadega ettevõtja Norsk Tipping AS reservi kohta, kuid see ei too riigile kaasa saamata jäänud tulusid (14). Lisaks sellele kehtib siinkohal sama eespool kirjeldatud arutluskäik seoses valikulisusega, sealhulgas tõsiasi, et ettevõtja Norsk Tipping AS ja hasartmänguautomaatide erasektori käitajad ei ole võrreldavas olukorras.

4. Järeldus

Eespool kirjeldatu põhjal on järelevalveamet arvamusel, et ettevõtja Norsk Tipping AS vabastust tavapärasest tulumaksust ja ettevõtja võimalus otsustada oma kasumi üle ei kujuta endast riigiabi EMP lepingu artikli 61 lõike 1 tähenduses,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

Artikkel 1

Ettevõtja Norsk Tipping AS suhtes kohaldatav maksuvabastus vastavalt Norra maksuseaduse jaotise 2.30 g punktile 3 ja ettevõtja võimalus otsustada oma kasumi üle ei kujuta endast riigiabi EMP lepingu artikli 61 lõike 1 tähenduses.

Artikkel 2

Käesolev otsus on adresseeritud Norra Kuningriigile.

Artikkel 3

Ainult ingliskeelne versioon on autentne.

Brüssel, 2. detsember 2009 EFTA järelevalveameti nimel eesistuja Per SANDERUD kolleegiumi liige Kristján A. STEFÁNSSON

(1) Edaspidi „järelevalveamet”.

(2) Edaspidi „EMP leping”.

(3) Edaspidi „järelevalve- ja kohtuleping”.

(4) Edaspidi „protokoll nr 3”.

(5) Suunised EMP lepingu artiklite 61 ja 62 ning järelevalve- ja kohtulepingu protokolli nr 3 artikli 1 kohaldamiseks ja tõlgendamiseks, mille EFTA järelevalveamet võttis vastu ja avaldas 19. jaanuaril 1994 ning mis on avaldatud Euroopa Liidu Teatajas L 231, 3.9.1994, lk 1 ja EMP kaasandes nr 32, 3.9.1994, lk 1. Edaspidi „riigiabi suunised”. Nende suuniste ajakohastatud versioon on avaldatud järelevalveameti veebisaidil: http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines/

(6) EFTA kohus kiitis ainuõiguse andmise heaks kohtuasjas E-1/06: EFTA järelevalveamet vs Norra, EFTA 2007, lk 20.

(7) Investeeringu eesmärk on tagada, et ettevõtja investeerimisvajaduste rahuldamiseks on olemas vajalikud vahendid.

(8) Määrust on pärast kaebuse esitamist märkimisväärselt muudetud, kuid käesoleva juhtumi puhul ei leia järelevalveamet olevat vajalik kõnealuseid muudatusi kirjeldada.

(9) Kohtuasi C-156/98 Saksamaa vs. komisjon (EKL 2000, lk 6857, punkt 26).

(10) Vt muu hulgas riigiabi suuniste 3. jao punkt 3 riigiabi eeskirjade rakendamise kohta äriühingute otsemaksustamisega seotud abimeetmete suhtes.

(11) Vt kohtuasi E-1/06: järelevalveamet vs. Norra, millele on osutatud punktis 29 täiendavate viidetega.

(12) Ülejäänud 60 % jagati heategevuse ja koha omaniku vahel, vt asjaolud eespool.

(13) Kohtuasi C-379/98: Preussen Elektra vs. Schhleswag (EKL 2001, lk I-2009, punktid 54–67).

(14) Kõnealuse määruse õiguslik alus on hasartmänguseaduse 10. jagu.