ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
69.

Kvalitatiivse valikulise turustuse kokkulepped võivad kuuluda artikli 53 lõike 1 kohaldamisalasse ka juhul, kui tarnija ja tema volitatud võrgustiku liikmed reserveerivad otseselt või kaudselt teatava kategooria sõidukite remonditööd oma volitatud võrgustiku liikmetele. See võib toimuda näiteks juhul, kui tootja õigusliku või pikendatud garantii ostjale andmise tingimuseks seatakse asjaolu, et lõppkasutaja peab laskma garantiiga hõlmamata remondi- ja hooldustööd teostada ainult volitatud remonditöökodades. Sama kehtib garantiitingimuste kohta, mille kohaselt on nõutav tootja tootemargi varuosade kasutamine garantiitingimustega hõlmamata asendustööde puhul. Samuti on kaheldav, et selliseid tavasid sisaldavad valikulise turustuse kokkulepped võiksid tuua tarbijatele sellisel moel kasu, et asjaomaste kokkulepete suhtes saaks kohaldada artikli 53 lõikes 3 sätestatud erandit. Kui tarnija keeldub õiguspäraselt täitmast garantiinõuet seetõttu, et kõnealuse nõude esitamise põhjustanud olukord on põhjuslikult seotud remonditöökoja suutmatusega teostada konkreetseid remondi- ja hooldustöid nõuetekohasel viisil või mittekvaliteetsete varuosade kasutamisega, ei mõjuta see siiski mingil viisil tarnija remonditeenuste kokkulepete vastavust konkurentsieeskirjadele.
(13)

Laevaehituseks, remondiks või ümberehituseks antavat regionaalabi võib pidada siseturuga kokkusobivaks juhul, kui täidetud on eelkõige järgmised tingimused: (a) abi peab olema antud selleks, et investeerida olemasolevate laevatehaste täiustamisse või ajakohastamisse eesmärgiga suurendada nende jõudlust, ega tohi olla seotud asjakohas(t)e laevatehas(t)e rahalise ümberkorraldamisega; (b) piirkondades, millele on osutatud EMP lepingu artikli 61 lõike 3 punktis a ja mis vastavad kaardile, mille järelevalveamet on iga EFTA riigi suhtes kinnitanud regionaalabi andmiseks, (7) ei tohi abi osatähtsus ületada 22,5 % brutoekvivalendist; (c) piirkondades, millele on osutatud EMP lepingu artikli 61 lõike 3 punktis c ja mis vastavad kaardile, mille järelevalveamet on iga EFTA riigi suhtes kinnitanud regionaalabi andmiseks, ei tohi abi osatähtsus ületada 12,5 % brutoekvivalendist või kohaldatavat regionaalabi ülemmäära, kusjuures aluseks võetakse neist kahest piirmäärast väiksem; (d) abi peab piirduma abikõlblike kulutustega, mis on kindlaksmääratud regionaalabi suunistes aastateks 2007–2013.
(4)

Norra valitsus on seisukohal, et Norra territoorium on kooskõlas direktiivi 64/432/EMP artikli 10 lõikega 1 Aujeszky haigusest vaba. Norra on esitanud EFTA järelevalveametile seda tõendavad dokumendid, eelkõige põhjendades, et olukorra seiret jätkatakse ja seega on tagatud piisav järelevalve selle üle, et Norra territoorium on Aujeszky haigusest vaba.
ET Euroopa Liidu Teataja C 300/21

EFTA järelevalveameti teatis kehtivate riigiabi tagastamise intressimäärade ning viite- ja diskontomäärade kohta, mida kohaldatakse kolme EFTA riigi suhtes alates 1. septembrist 2009

(Avaldatud vastavalt järelevalveameti 14. juuli 2004. aasta otsuse nr 195/04/COL artiklile 10 (ELT L 139, 25.5.2006, lk 37 ja EMP kaasanne nr 26/2006, 25.5.2006, lk 1))

2009/C 300/07

Baasmäärad arvutatakse kooskõlas järelevalveameti riigiabi suuniste peatükiga viite- ja diskontomäärade kindlaksmääramise meetodi kohta, mida on muudetud järelevalveameti 17. detsembri 2008. aasta otsusega nr 788/08/COL. Kehtiva viitemäära saamiseks tuleb riigiabi suuniste kohaselt liita asjakohased marginaalid. Diskontomäära puhul tähendab see seda, et baasmäärale tuleb lisada vastav 100 baaspunkti suurune marginaal. Tavaliselt arvutatakse tagastamise määr 100 baaspunkti suuruse marginaali lisamise teel baasmäärale, nagu see on ette nähtud järelevalveameti 17. detsembri 2008. aasta otsusega nr 789/08/COL, millega muudetakse järelevalveameti 14. juuli 2004. aasta otsust nr 195/04/COL (avaldatud ELT L 139, 25.5.2006, lk 37 ja EMP kaasandes nr 26/2006, 25.5.2006, lk 1).
(6)

Direktiivi 90/642/EMÜ artikli 4 lõike 2 punktis a ning direktiivi 86/362/EMÜ artikli 7 lõike 2 punktis a nõutakse, et EFTA riigid täpsustaksid oma riiklike seireprogrammide koostamisel kasutatud kriteeriume. Selline teave peaks sisaldama kriteeriume, mida on kohaldatud võetavate proovide ja tehtavate analüüside arvu kindlaksmääramisel, samuti teatamiskünniste kohaldamisel, ning kriteeriume, mille alusel teatamiskünnised on kindlaks määratud, ja üksikasju analüüse tegevate laborite akrediteerimise kohta vastavalt EMP lepingu II lisa XII peatüki punktis 54n viidatud õigusaktile (nõukogu 29. oktoobri 1993. aasta direktiivile 93/99/EMÜ toiduainete ametlikku kontrolli käsitlevate lisameetmete kohta) (6), mida on muudetud. Tuleb esitada ka asjakohaste õiguserikkumiste arv ja iseloom ning võetud meetmed.
ET Euroopa Liidu Teataja C 65/7

Riigiabi lubamine vastavalt EMP lepingu artiklile 61 ja järelevalve- ja kohtulepingu 3. protokolli I osa artikli 1 lõikele 3

EFTA järelevalveameti otsus mitte esitada vastuväiteid.

(2005/C 65/07)

Vastuvõtmiskuupäev:

EFTA riik: Norra

Abi nr: Juhtum 56430

Nimetus: Ajutise piirkondliku laenukava pikendamine (avaldatud ELT C 308, 18.12.2003, lk 33)

Eesmärk: Ajutise piirkondliku laenukava peaeesmärk on elavdada Norra ebasoodsamates ja äärealadel asuvates piirkondades majanduslikku arengut majanduslikult jätkusuutlike investeeringute tegemise ja töökohtade loomise teel. Kava kõrvaleesmärgid on uurimis- ja arendustegevus ja tööhõive.

Õiguslik alus: Parliament decision nr 124 of 9 December 2003 (in case nr 2, published in the Parliament journal (Stortingstidende) page 1046-1053, 1071-1073), proposed by The Standing Committee on Business and Industry 3 December 2003 (Proposed decision IV of Innst.S.nr.71 (2003-2004))

Eelarve/kestus: 500 miljonit Norra krooni laenudeks ja 75 miljonit Norra krooni intressitoetusteks. Kava kestab 31. detsembrini 2005.

Lisainformatsioon: Otsuse autentne tekst (autentsed tekstid), millest on eemaldatud kogu konfidentsiaalne teave, on kättesaadav(ad) aadressil

http://www.eftasurv.int/fieldsofwork/fieldstateaid/stateaidregister
(75)

Kui äriühing võtab üle mõne teise äriühingu varad, kelle suhtes on kohaldatud punktis 73 loetletud menetlusi või siseriikliku õiguse kohast kõiki võlakohustusi hõlmavat maksejõuetusmenetlust ja kui see äriühing on juba saanud päästmis- või ümberkorraldamisabi, ei kohaldata ostja suhtes ühekordse abi nõuet tingimusel, et täidetud on kõik järgmised tingimused: a) ostja on vanast äriühingust selgesti eraldatud; b) ostja on vana äriühingu varad omandanud turuhinnaga; c) vana äriühingu likvideerimine, kohtu järelevalve all juhtimine või ost ei ole lihtsalt vahendid, millega vältida ühekordse abi tingimuse kohaldamist. Järelevalveamet võib otsustada, et tegu on kõnealuse tingimuse vältimisega, kui ostja poolt tuvastatud raskusi võis vana äriühingu varade ülevõtmisel selgesti ette näha.
C 345/5

ET

Oslo tingretti14. märtsi 2022. aasta taotlus EFTA kohtule kohtuasjas Stendi AS & Norlandia Care Norge AS vs. Oslo kommune v/ordføreren nõuandva arvamuse saamiseks

(Kohtuasi E-4/22)

(2022/C 345/04)

Oslo tingrett (Oslo ringkonnakohus) esitas 14. märtsil 2022 EFTA kohtule taotluse, mis saabus kohtu kantseleisse 30. märtsil 2022, nõuandva arvamuse saamiseks kohtuasjas Stendi AS & Norlandia Care Norge AS vs. Oslo kommune v/ordføreren. Arvamust taotletakse järgmistes küsimustes.

Kas hange on teenuse kontseptsiooniga hõlmatud või jääb sellest väljapoole?

1. Kas rahalise tasuga seotud lepingut, millega nähakse ette pikaajaliste hooldekodukohtade tagamine, mida hangitakse [taotluses] kirjeldatud tingimustel, saab käsitada „teenuste“ osutamise lepinguga kooskõlas direktiivi 2014/24/EL artikli 2 lõike 1 punktiga 9?

Selgitus EMP lepingu artiklis 32 märgitud avaliku võimu teostamist käsitleva erandi kohta.

1. Kas avaliku sektori tellija võimalust tugineda erandile, mis on sätestatud EMP lepingu artiklis 32 loetuna koostoimes artikliga 39, mõjutavad järgmised asjaolud: a) kas kõnealuste teenuste kohta on varem sõlmitud teenuste riigihankelepinguid tellija ning nii mittetulundusühenduste kui ka muude (tulunduslike) teenuseosutajate vahel; b) kas muud avaliku sektori tellijad samas riigis sõlmivad võrdväärsete teenuste osutamiseks jätkuvalt lepinguid nii mittetulundusühenduste kui ka muude (tulunduslike) teenuseosutajatega; c) kas volitust teha otsuseid sundravi andmiseks isikutele, kes on nõusoleku andmiseks piiratud teovõimega ja kes on tervishoiu suhtes skeptilised, ei anta otse avaliku sektori tellijale, vaid tellija heaks töötavatele tervishoiutöötajatele?

2. Kuidas tuleks käsitleda sõnastust „kas või ajutiselt“, mis on märgitud EMP lepingu artiklis 32 loetuna koostoimes artikliga 39?

Selgitus mittetulundusühendustele tehtud reservatsiooni kohta.
EFTA kohtult nõuandva arvamuse saamise taotlus, mille Norra Ülemkohus (Norges Høyesterett) esitas 27. märtsil 2020 seoses kohtuasjaga Norra valitsus vs. Anniken Jenny Lindberg

(Kohtuasi E-3/20)

(2020/C 275/02)

Norges Høyesterett (Norra Ülemkohus) esitas 27. märtsil 2020 EFTA kohtule taotluse, mis saabus kohtukantseleisse 14. aprillil 2020, nõuandva arvamuse saamiseks kohtuasjas Norra valitsus vs. Anniken Jenny Lindberg. Arvamust taotletakse järgmistes küsimustes.

Kutsekvalifikatsioonide tunnustamise direktiivi artikkel 21

1.

Kas kutsekvalifikatsioonide tunnustamise direktiivi artikli 21 lõiget 1 tuleb tõlgendada tähenduses, et vastuvõttev riik võib nõuda taotlejalt iga juhtumi puhul nii direktiivi V lisa punkti 5.3.2 teises veerus osutatud asjaomast „kvalifikatsiooni tõendavat dokumenti“ kui ka neljandas veerus nimetatud „tunnistusi“, mille päritoluriik võib olla asjaomase eriala puhul lisanud, või tuleks sõnu „vajaduse korral“ mõista nii, et vastuvõttev riik peab ise otsustama, kas sellise tunnistuse nõudmine on käsitletaval juhul vajalik?

Kui sõnu „vajaduse korral“ tuleb mõista nii, et vastuvõttev riik peab ise otsustama, kas sellise tunnistuse nõudmine on käsitletaval juhul vajalik, siis:
(5)

Kui see tingimus on õigustatud, siis kas EMP lepingu artiklitega 31 ja 36 on kooskõlas, et isikule, kes on viibinud muus EMP riigis kui pädev riik, ilma et ta oleks täitnud kohustust teatada pädevale asutusele riigis viibimisest, võidakse anda korraldus maksta tagasi hüvitis, mis oli seetõttu saadud siseriikliku õiguse alusel ebaseaduslikult? Kui vastus on jaatav, siis kas EMP lepingu artiklitega 31 ja 36 on kooskõlas, kui asjassepuutuvalt isikult nõutakse 10 % lisaintressi?
—

WTW AS arendab tarkvara ja on kaubandusorganisatsiooni Abelia liige, pakkudes innovaatilisi tehnilisi lahendusi eri ärisegmentide klientidele. WTW tegutseb ka e-tervise sektoris ja konkureerib otseselt riiklike e-tervise lahendustega, mida EFTA järelevalveamet (edaspidi „amet“) on vaidlustatud otsuses analüüsinud.
1.

tuvastaks, et Island on jätnud vastu võtmata Euroopa Majanduspiirkonna lepingu XIX lisa punktides 7d, 7f ja 7j viidatud õigusakti (Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. mai 2013. aasta määrus (EL) nr 524/2013 tarbijavaidluste internetipõhise lahendamise kohta, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 2006/2004 ja direktiivi 2009/22/EÜ (tarbijavaidluste internetipõhise lahendamise määrus)), nagu seda on kohandatud EMP lepingu protokolliga nr 1, siseriiklikku õiguskorda ülevõtmiseks vajalikud meetmed vastavalt EMP lepingu artiklile 7;
—

Hagi käsitleb asjaolu, et Island ei täitnud 8. veebruariks 2017 EFTA järelevalveameti 8. detsembri 2016. aasta põhjendatud arvamust, mis käsitleb asjaolu, et Island on jätnud oma siseriiklikus õiguskorras rakendamata Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2014/29/EL surveseadmete turul kättesaadavaks tegemist käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (edaspidi „õigusakt“), millele viidatakse EMP lepingu II lisa VIII peatüki punktis 6f ja mida on lepinguga kohandatud selle protokolli nr 1 alusel.
—

Hagi käsitleb asjaolu, et Island ei täitnud 12. septembriks 2017 EFTA järelevalveameti 12. juuli 2017. aasta põhjendatud arvamust, mis käsitleb asjaolu, et Island on jätnud oma siseriiklikus õiguskorras rakendamata komisjoni 15. mai 2013. aasta rakendusmääruse (EL) nr 447/2013, millega kehtestatakse menetlus alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate jaoks, kes otsustavad kasutada Euroopa Parlamendi direktiivi 2011/61/EL kohast osalemisvõimalust (edaspidi „õigusakt“), millele on viidatud Euroopa Majanduspiirkonna lepingu IX lisa punktis 31bbb ja mida on lepinguga kohandatud selle protokolli nr 1 alusel.
—

hagi käsitleb asjaolu, et Island ei ole 16. septembriks 2014 täitnud EFTA järelevalveameti 16. juuli 2014. aasta põhjendatud arvamust selle kohta, et riik on jätnud täitmata Euroopa Majanduspiirkonna lepingu XIII lisa II peatükis punktis 17h viidatud õigusaktist (Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. juuni 2000. aasta direktiiv 2000/30/EÜ ühenduses liiklevate kommertsveokite tehnokontrolli kohta) tulenevad kohustused, kuna ei ole kehtestanud osutatud akti artikli 3 lõikes 1 osutatud tehnokontrolle.
ET Euroopa Liidu Teataja C 123/8

Taotlus EFTA kohtult nõuandva arvamuse saamiseks, mille 27. septembril 2016 esitas Borgarting lagmannsrett seoses kohtuasjaga Yara International ASA vs. Norra valitsus, keda esindab rahandusministeerium

(kohtuasi E-15/16)

(2017/C 123/09)

Borgarting lagmannsrett (Borgartingi apellatsioonikohus) esitas 27. septembri 2016. aasta kirjas (mille kohturegister sai kätte 4. oktoobril 2016) taotluse EFTA kohtult nõuandva arvamuse saamiseks kohtuasjas Yara International ASA vs. Norra valitsus, keda esindab rahandusministeerium, järgmises küsimuses:

Kas asjaolu, et kontsernisisest toetust reguleerivates siseriiklikes eeskirjades, nagu Norra maksukorralduse seadus, mille kohaselt vähendab toetus vara üleandja maksustatavat tulu ja suurendab vara saaja maksustatavat tulu, sõltumata sellest, kas saaja on maksustamise seisukohast kahjumis või kasumis, on sätestatud tingimus, et nii vara üleandja kui ka vastuvõtja kuuluvad asjaomases EMP riigis maksustamisele, on kooskõlas EMP lepingu artiklitega 31 ja 34, või tuleb EMP eeskirju tõlgendada tähenduses, et teatud tingimustel tuleb teha maksukohustuse nõudest erand?
2.

Kui vastus esimesele küsimusele on eitav, siis tekib küsimus, kas nõukogu direktiivi 89/662/EMÜ sätetega on kooskõlas, et EMP lepingus osalev liikmesriik kehtestab eeskirjad, milles nõutakse, et toorlihatoodete importija peab taotlema enne toodete importimist eriluba ning peab selleks esitama impordideklaratsiooni, teabe päritoluriigi ja tootjariigi, toote ja tootja liigi kohta ning vajalikud tõendid, sealhulgas tõendi, mis kinnitab, et tooteid on enne tollivormistust teatud aja ladustatud külmutatud kujul.
2.

Kui vastus esimesele küsimusele on jaatav: kas see on siduv ka kohtumenetluses, mis algatatakse vastavalt siseriiklikele menetlusnormidele pärast deebitorasutuse menetlust?
1)

otsustaks, et i) jättes selleks ettenähtud aja jooksul vastu võtmata EMP lepingu XIX lisa punktis 7b viidatud õigusakti (Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. jaanuari 2009 direktiiv 2008/122/EÜ tarbijate kaitse kohta seoses osaajalise kasutamise õiguse, pikaajalise puhkusetoote, edasimüügi ja vahetuslepingute teatavate aspektidega), mida on kohandatud EMP lepingu protokolliga nr 1, kohaldamiseks vajalikud meetmed või ii) jättes järelevalveameti kõnealustest meetmetest teavitamata, on Islandi Vabariik jätnud täitmata oma kohustused, mis tulenevad kõnealusest õigusaktist ja EMP lepingu artiklist 7;
5.

Kui EFTA kohus leiab, et hankemenetlus ei vastanud EMP ja Euroopa õiguse nõuetele, siis a) Kas EMP ja Euroopa õiguses on selliste menetlusvigade puhuks ette nähtud konkreetsed õiguslikud tagajärjed? b) Kas selliseid menetlusvigu on võimalik parandada? Kui jah, siis millistel tingimustel? c) Kas käesolevas asjas olid täidetud nõuded, et tühistada kogu hankemenetlus ja kontsessiooni andmise menetlus?
—

EFTA järelevalveamet on seisukohal, et Norra ei ole täitnud direktiivi 2010/48/EL artiklist 2 ja EMP lepingu artiklist 7 tulenevaid kohustusi, jättes vastu võtmata meetmed, mida on vaja direktiivi ettenähtud aja jooksul rakendamiseks, või jättes järelevalveametile kõnealustest meetmetest teatamata (mõlemad v.a. tehnoülevaatuse kontrollkaarte käsitleva direktiivi II lisa lõige 3, mida tuleb rakendada 31. detsembriks 2013).
1.

Kas Euroopa Majanduspiirkonna riigi kodanik saab tugineda Liechtensteini kohtualluvuse seaduse paragrahvile 53a, millega antakse Liechtensteini kodanikele õigus, mille kohaselt neid ei saa välismaal kohtusse kaevata kohtualluvuse kokkuleppe alusel, välja arvatud juhul, kui kõnealune kohtualluvuse kokkulepe on avalikult jäädvustatud, ning tugineda sama sättega kehtestatud õigusele, mille kohaselt neid ei saa kohtualluvuse kokkuleppe alusel kohtusse kaevata Liechtensteinis (mis on kõnealuse EMP riigi kodaniku seisukohast välismaa), välja arvatud juhul, kui kõnealune kokkulepe on avalikult jäädvustatud?
2.

Kui vastus eespool esitatud küsimusele on eitav, siis kas Islandi riik on vastupidiselt eespool nimetatud direktiividele kohustatud osaliselt või täielikult hüvitama töötajale tema enda hooletusest põhjustatud tööõnnetuse tagajärjel tekkinud kahju selle tõttu, et riik ei olnud kõnealuseid direktiive nõuetekohaselt Islandi õigusesse rakendanud?
—

EFTA järelevalveamet on seisukohal, et Liechtensteini Vürstiriik ei ole tõendanud, et ta on kõnealust direktiivi rakendanud.
—

EFTA järelevalveameti 27. veebruari 2007. aasta otsuses nr 39/07/COL on öeldud, et kõnealune süsteem ei kujuta endast riigiabi, sest lasteaedu ei saa pidada ettevõtjateks ja kõnealune meede ei mõjuta piiriülest kaubandust. Lisaks sellele jõudis EFTA järelevalveamet järeldusele, et juhul, kui tegemist on abiga, on see EMP lepinguga kokkusobiv vastavalt lepingu artikli 59 lõikele 2.
1.

otsustaks, et Norra Kuningriik on rikkunud EMP lepingu artikleid 31 ja 40, säilitades soodustuse lõppemisel meetmed, mis on sätestatud 14. detsembri 1917 seaduses nr 16 ja millega eraettevõtjatele ja kõikidele muudele EMP lepingu osapoolte ettevõtjatele antakse ajaliselt piiratud soodustus koskede omandamiseks elektritootmise eesmärgil, ja millega neilt nõutakse soodustuse lõppedes kõigi rajatiste hüvituseta üleandmist Norra riigile, kuid millega tehakse erand Norra riigiosalusega ettevõtjatele, kelle suhtes soodustus kehtib piiramata ajaks, ning
KOHTU OTSUS,

29. juuli 2022,

kohtuasjas E-2/22

A vs. Töö- ja heaolu direktoraat (Arbeids- og velferdsdirektoratet)

(Määrus (EÜ) nr 883/2004 – Sotsiaalkindlustus – Perehüvitised – Üleminekuhüvitised – Kutsetegevuse nõue)

(2023/C 29/07)

Kohtuasjas E-2/22: A vs. töö- ja heaolu direktoraat (Arbeids- og velferdsdirektoratet) – TAOTLUS, mille Norra Riiklik Kindlustuskohus (Trygderetten) on esitanud kohtule EFTA riikide vahel järelevalveameti ja Euroopa Kohtu asutamise kohta sõlmitud lepingu artikli 34 alusel ja mis käsitleb Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määruse (EÜ) nr 883/2004 (sotsiaalkindlustussüsteemide koordineerimise kohta (1)) tõlgendamist, tegi. kohus kooseisus esimees Páll Hreinsson (ettekandev kohtunik) ning kohtunikud Per Christiansen ja Bernd Hammermann 29. juulil 2022 otsuse, mille resolutsioon on järgmine:

1. Selline hüvitis nagu põhikohtuasjas kõne all olev üleminekuhüvitis kujutab endast perehüvitist määruse (EÜ) nr 883/2004 (sotsiaalkindlustussüsteemide koordineerimise kohta) artikli 3 lõike 1 punkti j tähenduses ega ole mitteosamakseline rahaline erihüvitis selle määruse artikli 3 lõike 3 tähenduses koostoimes artikliga 70.

2. Mis puudutab sellist hüvitist nagu üleminekuhüvitis, siis ei ole esimese küsimuse raames toimuva hindamise raames oluline, et hüvitise säilimiseks pärast noorima lapse üheaastaseks saamist on olemas kutsetegevuse nõue.

(1) ELT L 166, 30.4.2004, lk 1.
1.

Seda, kas kutseala võib vastuvõtvas riigis ja päritoluriigis pidada „samaks kutsealaks“ Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. septembri 2005. aasta direktiivi 2005/36/EÜ (kutsekvalifikatsioonide tunnustamise kohta) tähenduses, tuleb hinnata iga juhtumi puhul eraldi. Hinnang peab põhinema sellel, et võrreldakse päritoluriigis kutseala alla kuuluvaid tegevusi ja vastuvõtvas riigis selle kutseala alla kuuluvaid tegevusi, millega taotleja soovib tegeleda. Kui need kaks kutseala on asjakohaseid erinevusi kutsealade alla kuuluvate tegevuste ulatuses ja laadis arvesse võttes võrreldavad selles mõttes, et nende alla kuuluvad tegevused on samaväärsed, tuleb neid kahte kutseala käsitada sama kutsealana direktiivi 2005/36/EÜ tähenduses. Selle kindlakstegemisel, kas kutseala päritoluliikmesriigis ja kutseala vastuvõtvas riigis kujutavad endast sama kutseala direktiivi 2005/36/EÜ tähenduses, ei saa kutsealal tegutsemisena käsitada seda, kui sellel tegutsetakse piiratud aja jooksul koolituse ja õpingute jätkamise eesmärgil. Erinevused sõltumatuse ja patsientide vastutuse tasemes võivad olla olulised tegevuse täpse ulatuse või laadi kindlakstegemisel, kui hinnatakse, kas kaks kutseala on „sama kutseala“ direktiivi 2005/36/EÜ tähenduses.
3.

Kui EMP riigi ametiasutused on kindlaks teinud, et abielu EMP kodaniku ja kolmanda riigi kodaniku vahel on fiktiivne, võib EMP riik võtta kõik vajalikud meetmed, et keelduda sellisest kuritarvitamisest tulenevate õiguste andmisest, need lõpetada või tühistada. Sellised meetmed peavad siiski olema proportsionaalsed ja nende suhtes kehtivad menetluslikud kaitsemeetmed.
KOHTUOTSUS,

16. juuli 2020,

kohtuasjas E-7/19

Tak – Malbik ehf. vs. Islandi Teede- ja Rannikuamet ning Þróttur ehf.

(Riigihanked – Direktiiv 2014/24/EL – Ehitustööde riigihankeleping – Teenuste riigihankeleping)

(2020/C 374/07)

Kohtuasjas E-7/19, Tak – Malbik ehf. vs. Islandi Teede- ja Rannikuamet ning Þróttur ehf., on riigihankevaidluste komisjon (Kærunefnd útboðsmála) esitanud kohtule EFTA riikide vahel järelevalveameti ja kohtu asutamise kohta sõlmitud lepingu artikli 34 alusel TAOTLUSE, mis käsitleb Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. veebruari 2014. aasta direktiivi 2014/24/EL (riigihangete kohta ja direktiivi 2004/18/EÜ kehtetuks tunnistamise kohta), eriti selle artikli 2 lõike 1 punktide 6, 7 ja 9 tõlgendamist. Kohus koosseisus esimees Páll Hreinsson, kohtunik Per Christiansen ja ettekandev kohtunik Bernd Hammermann tegi 16. juulil 2020 otsuse, mille resolutiivosa on järgmine.

Põhikohtuasjas käsitletud asjaolusid arvesse võttes ei ole tegemist ehitustööde riigihankelepinguga Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. veebruari 2014. aasta direktiivi 2014/24/EL (riigihangete kohta ja direktiivi 2004/18/EÜ kehtetuks tunnistamise kohta) artikli 2 lõike 1 punkti 6 tähenduses. Riigihankeleping, mille esemeks on muude kui direktiivi 2014/24/EL artikli 2 lõike 1 punktis 6 osutatud teenuste osutamine, on teenuste riigihankeleping sama direktiivi artikli 2 lõike 1 punkti 9 tähenduses.
KOHTUOTSUS,

1. august 2019,

kohtuasjas E-7/18

Fosen-Linjen AS, keda toetab Norra ettevõtjate konföderatsioon (Næringslivets Hovedorganisasjon)

vs.

AtB AS

(Riigihanked – Direktiiv 89/665/EMÜ – Nõue saamata jäänud tulu hüvitamiseks – Rikkumise raskusaste – Samaväärsuse ja tulemuslikkuse põhimõtted)

(2019/C 378/07)

Kohtuasjas E-7/18, Fosen-Linjen AS, keda toetab Norra ettevõtjate konföderatsioon (Næringslivets Hovedorganisasjon) vs. AtB AS, on Norra Ülemkohus (Norges Høyesterett) esitanud kohtule EFTA riikide vahel järelevalveameti ja kohtu asutamise kohta sõlmitud lepingu artikli 34 alusel TAOTLUSE, mis käsitleb nõukogu 21. detsembri 1989. aasta direktiivi 89/665/EMÜ (riiklike tarne- ja ehitustöölepingute sõlmimise läbivaatamise korra kohaldamisega seotud õigus- ja haldusnormide kooskõlastamise kohta), eriti selle artikli 2 lõike 1 punkti c tõlgendamist. Kohus koosseisus esimees ja ettekandev kohtunik Páll Hreinsson ning kohtunik Bernd Hammermann ja ad hoc-kohtunik Ola Mestad tegi 1. augustil 2019 otsuse, mille resolutiivosa on järgmine:

Nõukogu 21. detsembri 1989. aasta direktiivi 89/665/EMÜ (riiklike tarne- ja ehitustöölepingute sõlmimise läbivaatamise korra kohaldamisega seotud õigus- ja haldusnormide kooskõlastamise kohta) artikli 2 lõike 1 punktis c ei ole ette nähtud, et ainuüksi riigihanke-eeskirjade mis tahes rikkumisest piisab, et maksta kahjutasu isikutele, kellele on rikkumisega kahju tekitatud.