LISA

RIIGIABI KASVUHOONEGAASIDE SAASTEKVOOTIDEGA KAUPLEMISE SÜSTEEMIS PÄRAST 2012. AASTAT (1)

RIIGIABIPOLIITIKA JA HEITKOGUSTEGA KAUPLEMISE SÜSTEEMI DIREKTIIV

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. oktoobri 2003. aasta direktiiviga 2003/87/EÜ (2) loodi liidus kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteem (ELi HKS) ning direktiiviga 2009/29/EÜ (3) täiustati ja laiendati ELi HKSi alates 1. jaanuarist 2013. Direktiivi 2003/87/EÜ selle muudetud kujul (4) nimetatakse edaspidi HKSi direktiiviks. Direktiiv 2009/29/EÜ on osa seadusandlikust paketist, mis hõlmab kliimamuutustega võitlemise ning taastuvenergia ja vähese süsinikdioksiidiheitega energia edendamise meetmeid. Pakett koostati eelkõige selleks, et saavutada liidu üldine keskkonnaalane eesmärk vähendada 2020. aastaks kasvuhoonegaaside heidet võrreldes 1990. aastaga 20 % ja suurendada taastuvenergia osakaalu 2020. aastaks liidu energia kogutarbimises 20 %ni.

HKSi direktiiviga on teatavatele ettevõtjatele ette nähtud järgmised eri- ja ajutised meetmed: abi, et hüvitada elektrihinna suurenemist, mis johtub ELi HKSiga seotud kasvuhoonegaaside heitkoguste kulude (kaudsed heitkoguste kulud) kaasamisest, investeerimisabi suure tõhususega elektrijaamadele, sealhulgas uutele elektrijaamadele, mis on valmis süsinikdioksiidi keskkonnaohutult koguma ja geoloogiliselt säilitama (millel on süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise valmidus), mõnes EFTA riigis (5) üleminekuperioodil elektritootjatele tasuta saastekvootide eraldamisega seotud abi ning teatud väikeste käitiste ELi HKSist väljajätmine juhul, kui kasvuhoonegaaside heitkoguseid on võimalik vähendada väiksemate halduskuludega väljaspool ELi HKSi raamistikku.

Kooskõlas 2005. aasta riigiabi tegevuskavas (6) sõnastatud tasakaalustatuse kriteeriumiga on riigiabi kontrollimise põhieesmärk heitkogustega kauplemise süsteemi rakendamisel tagada, et riigiabimeetmetest tulenev kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamine oleks suurem kui ilma abita, ning tagada, et abi positiivne mõju kaaluks üles konkurentsimoonutuste negatiivse mõju siseturul. Riigiabi peab olema vajalik ELi HKSi keskkonnaeesmärgi saavutamiseks (abi vajalikkus) ja piirduma miinimumiga, mis on nõutav nimetatud keskkonnakaitse eesmärgi saavutamiseks (abi proportsionaalsus), vältides põhjendamatuid konkurentsimoonutusi ja kaubanduse häirimist siseturul.

Kuna direktiivis 2009/29/EÜ kehtestatud sätteid kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2013, ei saa pidada nimetatud direktiivi alusel koormuse vähendamiseks antud riigiabi enne seda kuupäeva vajalikuks. Seepärast saab käesolevate suunistega hõlmatud meetmeid lubada vaid alates 1. jaanuarist 2013 tekkinud kulude puhul, välja arvatud tasuta kvootide eraldamine elektritootmise uuendamiseks üleminekuperioodil (mõnes EFTA riigis), kuna see võib teatavatel tingimustel hõlmata riiklikus kavas sisalduvaid investeeringuid, mida on tehtud alates 25. juunist 2009.

1. SUUNISTEGA HÕLMATUD ERIMEETMED

1.1. Abi ettevõtjatele sektorites ja allsektorites, mille puhul peetakse kasvuhoonegaaside heite ülekandumise ohtu märkimisväärseks, sest ELi HKSi saastekvootidest põhjustatud kulud kantakse üle elektrihindadesse (abi kaudsete heitkoguste kulude hüvitamiseks)

HKSi direktiivi artikli 10a lõike 6 kohaselt võivad EMP riigid anda riigiabi sellistele sektoritele või allsektoritele, mille puhul leitakse, et seal esineb märkimisväärne kasvuhoonegaaside heite ülekandumise oht kasvuhoonegaaside heitkogustest põhjustatud kulude (edaspidi „kaudsed heitkoguste kulud”) elektrihindadesse kandmise tõttu, et hüvitada neid kulusid kooskõlas riigiabi eeskirjadega. Käesolevates suunistes käsitletakse kasvuhoonegaaside heite ülekandumise all maailma kasvuhoonegaaside heitkoguste võimalikku suurenemist juhul, kui äriühingud viiksid tootmise väljapoole EMPd, sest neil ei ole võimalik ELi HKSist tulenevate kulude suurenemist üle kanda oma klientidele, ilma et nad kaotaksid märkimisväärse turuosa.

Kasvuhoonegaaside heite ülekandumise ohu ärahoidmine kannab keskkonnaeesmärki, sest abiga püütakse vältida maailma kasvuhoonegaaside heitkoguse suurenemist tootmise EMPst väljaviimise tagajärjel, kuna kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamise kohta puudub siduv rahvusvaheline kokkulepe. Samal ajal võib kaudsete heitkogustega seotud kuludega abi mõjuda negatiivselt ELi HKSi tõhususele. Kui selline abi on halvasti suunatud, vabastaks see abisaaja kaudsete heitkogustega seotud kuludest, piirates seejuures stiimulit heitkoguste vähendamiseks ja innovatsiooniks selles valdkonnas. Selle tulemusena aga jääksid heitkoguste vähendamisega seotud kulud peamiselt teiste majandussektorite kanda. Peale selle võib selline riigiabi oluliselt moonutada konkurentsi siseturul, eelkõige juhul, kui sama valdkonna ettevõtjaid koheldakse erinevatest eelarvepiirangutest tulenevalt EMP riikides erinevalt. Seepärast tuleb käesolevates suunistes käsitleda kolme konkreetset eesmärki: kasvuhoonegaaside heite ülekandumise ohu minimeerimine, ELi HKSi eesmärgi säilitamine, et saavutada CO2-heite kulutasuv vähendamine, ja konkurentsimoonutuste minimeerimine siseturul.

Komisjon hindas liidu tasandil, millises ulatuses on sektoril või allsektoril võimalik kaudseid heitkoguste kulusid tootehindadesse üle kanda, ilma et see tooks kaasa märkimisväärse turuosa loovutamise süsinikdioksiidiheite seisukohast vähem tõhusatele ELi-välistele käitistele.

EMP riikidele antav maksimaalne abisumma tuleb kindlaks määrata valemi alusel, milles võetakse arvesse käitise võrdlusaluseks olevaid tootmistasemeid või käitise võrdlusaluseks oleva elektrienergia tarbimise tasemeid vastavalt käesolevates suunistes kindlaksmääratule ning eri geograafiliste piirkondade põletusseadmetes toodetud elektri CO2-heite koefitsiente. Riigiabi ei anta, kui elektrienergia tarnelepingud ei sisalda CO2-kulusid. Sellise valemiga tagatakse, et abi on proportsionaalne, ja säilitatakse stiimul elektritõhususe poole püüdlemiseks ja üleminekuks nn hallilt elektrilt rohelisele elektrile kooskõlas direktiivi 2009/29/EÜ põhjendusega 27.

Selleks et minimeerida konkurentsimoonutusi siseturul ja säilitada ELi HKSi eesmärk saavutada CO2-heite kulutasuv vähendamine, ei tohi abiga hüvitada kõiki elektrihindades kajastuvaid ELi saastekvoodi kulusid. Lisaks peaks abi olema ajas kahanev. Abi kahanevus on riigiabi puhul äärmiselt oluline, et ära hoida sõltuvuse tekkimist. Lisaks sellele säilitatakse kahaneva abimääraga nii pikaajaline stiimul võtta arvesse keskkonnakulusid kui ka lühiajaline stiimul minna üle vähem CO2-heidet tekitavatele uutele tehnoloogiatele, rõhutades samal ajal abi ajutist iseloomu ning aidates kaasa üleminekule vähese CO2-heitega majandusele.

1.2. Investeerimisabi suure tõhususega elektrijaamadele, sealhulgas uutele elektrijaamadele, millel on süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise valmidus

Kooskõlas komisjoni avaldusega (8) Euroopa Ülemkogule HKSi direktiivi artikli 10 lõike 3 kohta, mis käsitleb saastekvootide enampakkumistest saadud tulu kasutamist, võivad EMP riigid ajavahemikul 2013–2016 kasutada saastekvootide enampakkumistest saadud tulu suure tõhususega elektrijaamade, sealhulgas selliste uute elektrijaamade ehitamise toetamiseks, millel on süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise valmidus. Nõukogu 23. aprilli 2009. aasta direktiivi 2009/31/EÜ (milles käsitletakse süsinikdioksiidi geoloogilist säilitamist) (9) artikli 33 kohaselt peavad EMP riigid tagama, et käitajad, kes käitavad vähemalt 300 megavatise elektrilise nimivõimsusega põletusseadmeid, on hinnanud teatavate tingimuste täitmist, eelkõige seda, kas sobivad säilitamiskohad on kättesaadavad, kas transpordivahendite kasutamine on tehniliselt ja majanduslikult teostatav ning kas süsinikdioksiidi kogumise moderniseerimine on tehniliselt ja majanduslikult võimalik. Kui tingimused on täidetud, tuleb käitise asukohas süsinikdioksiidi kogumiseks ja kompressiooniks vajalike seadmete jaoks eraldada piisavalt ruumi (10) .

Abi peab olema suunatud keskkonnakaitse parandamisele, et vähendada CO2-heidet võrreldes sellega, mis on võimalik olemasoleva tehnika taseme juures, ning ära hoida turutõrkeid, suurendades oluliselt keskkonnakaitset. Abi peab olema vajalik, sisaldama stiimulit ja olema proportsionaalne. Abi süsinikdioksiidi kogumiseks ja säilitamiseks ei kuulu käesolevate suuniste reguleerimisalasse ja seda hinnatakse juba muude olemasolevate riigiabi eeskirjade, eelkõige keskkonnakaitseks antavat riigiabi käsitlevate suuniste vastava peatüki (11) alusel.

Abi proportsionaalsuse tagamiseks peab maksimaalne abimäär sõltuma uue elektrijaama panusest keskkonnakaitsesse ja CO2-heite vähendamisse (HKSi direktiivi eesmärk). Seepärast tuleb premeerida enne 2020. aastat maapõues säilitamise eesmärgil süsinikdioksiidi kogumise, transportimise ja säilitamise ahela (st CO2 kogumise, transpordi ja säilitamisega seotud ehitus ja tegevuse reaalne alustamine) rakendamist võrreldes uute käitistega, millel on süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise valmidus, kuid kus seda ei rakendata enne 2020. aastat. Lisaks peaks kahe sarnase süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise valmidusega projekti kaalumisel maksimaalse lubatava abi osatähtsus olema suurem abi puhul, mida antakse pärast selgetel, läbipaistvatel ja mittediskrimineerivatel kriteeriumidel põhineva võistupakkumise korraldamist, mis tagab tõhusalt, et abi piirdub eesmärgi saavutamiseks vajaliku miinimumiga ning edendab konkurentsi elektritootmise turul. Sellistel asjaoludel võib eeldada, et erinevad pakkumused peegeldavad kõiki võimalikke eeliseid, mis võivad täiendavast investeeringust tuleneda.

1.3. Elektritootmise uuendamiseks üleminekuperioodil tasuta kvootide eraldamise vormis antav abi

1.4. Väikeste käitiste ja haiglate ELi HKSist väljajätmise vormis antav abi

Väikeste käitiste ja haiglate ELi HKSist väljaarvamise näol võib olla tegemist riigiabiga. EMP riikidel on ulatuslik otsustamisõigus, kas ja milliste väikeste käitiste puhul ELi HKSist väljaarvamist kasutada ning kui seda teha, siis millist tüüpi käitiste puhul seda teha ja milliseid meetmeid kasutada. Seepärast ei saa välistada, et EMP riikide kehtestatud meetmed võivad viia ELi HKSist väljaarvatud väikestele käitistele ja haiglatele majandusliku eelise tekkimiseni, mis tõenäoliselt moonutab või ähvardab moonutada konkurentsi ja mõjutab kaubandust siseturul.

2. REGULEERIMISALA JA MÕISTED

2.1. Käesolevate suuniste reguleerimisala

2.2. Mõisted

3. EMP LEPINGU ARTIKLI 61 LÕIKE 3 ALUSEL KOKKUSOBIVAD ABIMEETMED

Keskkonnakaitseks antavat riigiabi võib pidada siseturuga kokkusobivaks EMP lepingu artikli 61 lõike 3 punkti c tähenduses, kui sellega suurendatakse keskkonnakaitset (kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamine), kahjustamata seejuures kaubandustingimusi määral, mis oleks üldiste huvidega vastuolus. Abimeetme kokkusobivuse hindamisel võrdleb EFTA järelevalveamet abimeetme positiivset mõju ühise huvi eesmärgi saavutamisel ja selle võimalikke negatiivseid kõrvalmõjusid, nagu kaubanduse ja konkurentsi moonutamine. Seepärast ei tohi abikava kesta kõnealuste suuniste kehtivusest kauem. See ei piira EFTA riigi võimalust teatada uuesti meetmest, mis kestab abikava kohta langetatud EFTA järelevalveameti otsuses kehtestatud ajapiirangust kauem.

3.1. Abi ettevõtjatele sektorites ja allsektorites, mille puhul peetakse kasvuhoonegaaside heite ülekandumise ohtu märkimisväärseks, sest ELi HKSi saastekvootidest põhjustatud kulud kantakse üle elektrihindadesse (abi kaudsete heitkoguste kulude hüvitamiseks)

Kõnealuste suuniste II liites loetletud sektorite ja allsektorite puhul käsitatakse abi, mida antakse pärast 1. jaanuari 2013 HKSi direktiivi rakendamisest tuleneva saastekvoodi kulude ülekandumise hüvitamiseks, EMP lepingu artikli 61 lõike 3 punkti c tähenduses siseturuga kokkusobivana, tingimusel et kõnealuses jaotises loetletud tingimused on täidetud.

Abi eesmärk ja vajalikkus

Kõnealuste suuniste tähenduses on selle abi eesmärk ära hoida abisaaja kasvuhoonegaaside heite ülekandumise märkimisväärne oht, mis on seotud HKSi direktiivi rakendamisest tuleneva ELi saastekvoodi kulude ülekandumisega elektrihinda, kui tema kolmandate riikide konkurentide elektrihindades samasugused CO2-kulud ei kajastu ja kui abisaajal ei ole võimalik kanda neid kulusid üle tootehinda, ilma et ta kaotaks märkimisväärse turuosa.

Abi ülemmäär

Maksimaalse abisumma arvutamine

Selles valemis kasutatakse järgmisi tähiseid: Ait on abi osatähtsus aastal t, väljendatuna kümnendmurruna (nt 0,8); Ct on kohaldatav CO2-heite koefitsient (tCO2/MWh) (aastal t); Pt–1 on ELi forvardhind aastal t–1 (EUR/tCO2); EF on elektrienergia tarbimise tõhususe varuvõrdlusalus ja BEC on võrdlusaluseks olev elektrienergia tarbimine (MWh). Need mõisted on määratletud I liites.

Selles valemis kasutatakse järgmisi tähiseid: Ait on abi osatähtsus aastal t, väljendatuna kümnendmurruna (nt 0,8); Ct on kohaldatav CO2-heite koefitsient (tCO2/MWh) (aastal t); Pt–1 on ELi forvardhind aastal t–1 (EUR/tCO2); E on kohaldatav tootepõhine elektrienergia tarbimise tõhususe võrdlusalus, mis on määratletud III liites ning BO on võrdlustoodang. Need mõisted on määratletud I liites;

Ergutav mõju

Ergutava mõju nõue on täidetud, kui kõik jaotise 3.1 tingimused on täidetud.

3.2. Investeerimisabi uutele suure tõhususega elektrijaamadele, sealhulgas uutele elektrijaamadele, millel on süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise valmidus

Ajavahemikus 1. jaanuarist 2013 kuni 31. detsembrini 2016 käsitatakse uutele suure tõhususega elektrijaamadele antud investeerimisabi siseturuga kokkusobivana EMP lepingu artikli 61 lõike 3 punkti c tähenduses, kui on täidetud kõnealuses jaotises sätestatud tingimused.

Abi eesmärk ja vajalikkus

EFTA riigid peavad tõendama, et abi on suunatud turutõrke kõrvaldamisele, suurendades oluliselt keskkonnakaitset. Abi peab sisaldama stiimulit abisaaja käitumise muutmiseks. Seda tehakse faktivõrdlusanalüüsi alusel, tõendades, et ilma abita ei oleks abisaaja seda investeeringut teinud. Lisaks ei tohi abi saava projektiga alustada enne abitaotluse esitamist. Viimaks peab EFTA riik tõendama, et abi ei mõjuta ebasoovitavalt kaubandustingimusi määral, mis oleks vastuolus ühiste huvidega, eelkõige juhtudel, kus abi on koondunud piiratud arvule abisaajatele või kui abi tugevdab tõenäoliselt abisaajate turupositsiooni (kontserni tasandil).

Rahastamiskõlblikud kulud

Rahastamiskõlblikud kulud piirduvad uue käitise investeeringute kogukuludega (materiaalne ja immateriaalne vara), mis on uue elektrijaama ehitamiseks tingimata vajalikud. Lisaks, kui tegemist on süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise valmidusega elektrijaama ehitamisega, on rahastamiskõlblikud need kulud, mis on seotud tõendamisega, et maapõues säilitamise eesmärgil süsinikdioksiidi kogumise, transportimise ja säilitamise ahela rakendamine on tehniliselt ja majanduslikult teostatav. Kogumis-, transpordi- ja säilitamisseadmete paigaldamisega seotud kulud ei ole kõnealuste suuniste alusel rahastamiskõlblikud, sest süsinikdioksiidi kogumist ja säilitamist hinnatakse juba keskkonnakaitseks antavat riigiabi käsitlevate suuniste alusel.

Abi ülemmäärad

Uute suure tõhususega elektrijaamade puhul, millel on süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise valmidus, kuid kus maapõues säilitamise eesmärgil süsinikdioksiidi kogumise, transportimise ja säilitamise ahela rakendamisega ei alustata enne 2020. aastat ning millele on abi antud pärast tõelist võistupakkumist ning mis edendavad i) kõige keskkonnahoidlikuma tehnoloogia kasutamist uues jaamas, mille tulemusena väheneb CO2-heide võrreldes sellega, mis on võimalik olemasoleva tehnika taseme juures, ja ii) konkurentsi elektritootmise turul, ei tohi abi ületada 10 % rahastamiskõlblikest kuludest. Võistupakkumine peab põhinema selgetel, läbipaistvatel ja mittediskrimineerivatel kriteeriumidel ning tagama osavõtvate ettevõtjate piisava arvu. Lisaks peab võistupakkumises osalemisel olema siduvaks piiranguks eelarve, st mitte kõik osalejad ei pea abi saama.

Kui maapõues säilitamise eesmärgil süsinikdioksiidi kogumise, transportimise ja säilitamise ahela rakendamisega ei alustata enne 2020. aastat, vähendatakse abi 5 %-le investeeringu rahastamiskõlblikest kuludest, või kui jaotise 3.2 punktis 37 seatud tingimused on täidetud, siis 10 %-le. Kui abi on antud ettemakse vormis, nõuab EFTA riik ülemäärase abisumma tagasi.

3.3. Elektritootmise uuendamiseks üleminekuperioodil tasuta kvootide eraldamise vormis antav abi

kogu abi andmise perioodi jooksul tasuta saadud saastekvootide turuväärtus (kontserni tasandil) (mis on arvutatud kooskõlas komisjoni 29. märtsi 2011. aasta teatisega (16) või abi suhtes kohaldatava muu asjaomase juhenddokumendiga) ei ületa tasuta saastekvoote saanud ettevõtja tehtud investeeringute kogumaksumust (kontserni tasandil). Kui investeeringute kogumaksumus on saastekvootide turuväärtusest väiksem või kui tasuta saastekvoote saanu ei tee ühtegi riikliku kava kohast rahastamiskõlblikku investeeringut, peab tasuta saastekvoote saanu kandma ülejäägi üle mehhanismi, millest rahastatakse muid riiklike kavade alusel rahastamiskõlblikke investeeringuid, ja

Ajavahemikus 1. jaanuarist 2013 kuni 31. detsembrini 2019 peetakse riigiabi, mis hõlmab elektritootmise uuendamiseks üleminekuperioodil tasuta kvootide eraldamist ja riiklike kavadega hõlmatud investeeringuid, kooskõlas HKSi direktiivi artikliga 10c siseturuga kokkusobivaks EMP lepingu artikli 61 lõike 3 punkti c tähenduses, kui on täidetud kõik järgmised tingimused:

Ergutav mõju

Ergutava mõju nõue on täidetud, kui investeering on tehtud pärast 25. juunit 2009.

Rahastamiskõlblikud kulud

Abi ülemmäär

3.4. Väikeste käitiste ja haiglate ELi HKSist väljajätmise vormis antav abi

Abi väikestele käitistele ja haiglatele, mis jäetakse ELi HKSi reguleerimisalast välja, peetakse alates 1. jaanuarist 2013 siseturuga kokkusobivaks EMP lepingu artikli 61 lõike 3 punkti c tähenduses, tingimusel et väikeste käitiste ja haiglate suhtes kohaldatakse meetmeid, millega saavutatakse samaväärsete heitkoguste vähendamine HKSi direktiivi artikli 27 tähenduses, ja tingimusel et EFTA riik täidab HKSi direktiivi artiklis 27 sätestatud tingimused.

Ergutav mõju

Ergutava mõju nõue on täidetud, kui kõik jaotise 3.4 tingimused on täidetud.

3.5. Proportsionaalsus

4. KUMULATSIOON

5. LÕPPSÄTTED

5.1. Iga-aastane aruannete esitamine

aastane elektrienergia tarbimine iga aasta kohta, mis on võetud aluseks elektrienergia tarbimise tõhususe võrdlusaluse kindlaksmääramiseks (kui on antud abi elektrienergia tarbimise tõhususe varuvõrdlusaluse alusel);

iga toetatava käitise valmistatud muude, elektrienergia tarbimise tõhususe võrdlusalusega hõlmamata toodete aastatoodang iga aasta kohta, mis on võetud aluseks võrdlustoodangu kindlaksmääramiseks (kui on antud abi elektrienergia tarbimise tõhususe varuvõrdlusaluse alusel);

5.2. Läbipaistvus

EFTA järelevalveamet leiab, et riigiabi läbipaistvuse parandamiseks EFTA riikides on vaja võtta lisameetmeid. Eelkõige tuleb tagada, et EFTA riikidel, majandustegevuses osalejatel, huvitatud isikutel ja EFTA järelevalveametil oleks lihtne juurdepääs kõikide kohaldatavate keskkonnaalaste abikavade täistekstile.

Seda on võimalik saavutada linkidega ühendatud veebilehtede abil. Seepärast nõuab EFTA järelevalveamet abikavasid hinnates, et asjaomane EFTA riik avaldaks kõikide lõplike abikavade täieliku teksti internetis ja teataks EFTA järelevalveametile kõnealuse veebilehe aadressi.

5.3. Järelevalve

5.4. Kohaldamisaeg ja läbivaatamine

EFTA järelevalveamet kohaldab kõnealuseid suuniseid kõikide teatatud abimeetmete suhtes, mille kohta ta peab tegema otsuse pärast seda, kui suunised on Euroopa Liidu Teatajas ja EMP kaasandes avaldatud, isegi kui projektidest on teatatud enne suuniste avaldamist. EFTA järelevalveamet kohaldab ebaseaduslikult antud abi suhtes eeskirju, mis on sätestatud riigiabi suuniste peatükis kohaldatavate eeskirjade kohta õigusvastase riigiabi hindamiseks (20) .

(1) Käesolevad suunised vastavad Euroopa Komisjoni suunistele, mis käsitlevad teatavaid riigiabimeetmeid kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteemis pärast 2012. aastat, mis võeti vastu 22. mail 2013 (ELT C 158, 5.6.2012, lk 4). Järelevalveameti riigiabisuunised avaldatakse järelevalveameti veebisaidil (www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines/).

(2) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. oktoobri 2003. aasta direktiiv 2003/87/EÜ, millega luuakse ühenduses kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteem ja muudetakse nõukogu direktiivi 96/61/EÜ, ELT L 275, 25.10.2003, lk 32. Käesolev direktiiv on inkorporeeritud EMP lepingu XX lisa punkti 21 alapunkti a alapunkti 1.

(3) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta direktiiv 2009/29/EÜ, millega muudetakse direktiivi 2003/87/EÜ, et täiustada ja laiendada ühenduse kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteemi, ELT L 140, 5.6.2009, lk 63. Käesolev direktiiv on inkorporeeritud EMP lepingu XX lisa punkti 21 alapunkti a alapunkti 1.

(4) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. oktoobri 2004. aasta direktiiv 2004/101/EÜ, ELT L 338, 13.11.2004, lk 18; Euroopa Parlamendi ja nõukogu 19. novembri 2008. aasta direktiiv 2008/101/EÜ, ELT L 8, 13.1.2009, lk 3; Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. märtsi 2009. aasta määrus (EÜ) nr 219/2009, ELT L 87, 31.3.2009, lk 109.

(5) Käesoleva suunise tähenduses viitavad „EFTA riigid” Islandile, Liechtensteinile ja Norrale, kuid mitte Šveitsile, kes ei ühinenud EMPga, kuigi on EFTA riik.

(6) Riigiabi tegevuskava. Vähem ja paremini suunatud riigiabi: riigiabireformi kava 2005–2009, KOM(2005) 107 lõplik, 7.6.2005.

(7) Lisa 15713/1/08REV1 II liide, 18. november 2008 (25.11) http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?type=TA&reference=P6-TA-2008-0610&format=XML&language=ET

(8) Nõukogu peasekretariaadist COREPERile/nõukogule saadetud punkti A märkuse lisand, dokument 8033/09 ADD 1 REV 1, 31. märts 2009.

(9) Direktiiv 2009/31/EÜ, 23. aprill 2009, milles käsitletakse süsinikdioksiidi geoloogilist säilitamist ning millega muudetakse nõukogu direktiivi 85/337/EMÜ, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiive 2000/60/EÜ, 2001/80/EÜ, 2004/35/EÜ, 2006/12/EÜ, 2008/1/EÜ ning määrust (EÜ) nr 1013/2006, ELT L 140 5.6.2009, lk 114. Kõnealune direktiiv on inkorporeeritud EMP lepingu XX lisa punktidesse 1a, 1f, 1i, 13ca, 19a, 21at ja 32c.

(10) Vt joonealune märkus 9.

(11) ELT L 144, 10.6.2010, lk 1, EMP kaasanne nr 29, 10.6.2010, lk 1. Kõnealune peatükk vastab Euroopa Komisjoni keskkonnakaitseks antavat riigiabi käsitlevatele suunistele (ELT C 82, 1.4.2008, lk 1).

(12) ELT L 144, 10.6.2010, lk 1, EMP kaasanne nr 29, 10.6.2010, lk 1. Kõnealune peatükk vastab Euroopa Komisjoni keskkonnakaitseks antavat riigiabi käsitlevatele suunistele (ELT C 82, 1.4.2008, lk 1).

(13) ELT L 343, 23.12.2011, lk 91. Kõnealune direktiiv on inkorporeeritud EMP lepingu IV lisa punkti 24.

(14) Komisjoni 29. märtsi 2011. aasta teatis suuniste kohta, mis käsitlevad metoodikat, mida kasutakse käitistele üleminekuperioodil elektritootmise eest tasuta saastekvootide eraldamiseks vastavalt direktiivi 2003/87/EÜ artikli 10c lõikele 3, K(2011) 1983 (lõplik), 29.3.2011.

(15) Komisjoni teatis „Juhenddokument direktiivi 2003/87/EÜ artikli 10c kohaldamisvõimaluste kohta” (ELT C 99, 31.3.2011, lk 9).

(16) Vt joonealune märkus 15.

(17) Vt joonealune märkus 15.

(18) Järelevalve- ja kohtulepingu protokolli nr 3 II osa kajastab nõukogu 22. märtsi 1999. aasta määrust (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks (EÜT L 83, 27.3.1999, lk 1). Määrus (EÜ) nr 659/1999 inkorporeeriti hiljem EMP lepingu protokolli nr 26.

(19) Otsus nr 195/04/COL (ELT L 139, 25.5.2006, lk 37, EMP kaasanne nr 26, 25.5.2006, lk 1) vastab komisjoni 21. aprilli 2004. aasta määrusele (EÜ) nr 794/2004 (ELT L 140, 30.4.2004, lk 1), millega rakendatakse määrus (EÜ) nr 659/1999.

(20) ELT L 73, 19.3.2009, lk 23, EMP kaasanne nr 15, 19.3.2009, lk 6. Käesolev peatükk vastab komisjoni teatisele kohaldatavate eeskirjade kindlaksmääramise kohta õigusvastase riigiabi hindamiseks (EÜT C 119, 22.5.2002, lk 22).

I liide

Mõisted

Kõnealustes suunistes kasutatakse järgmisi mõisteid:

— „abi”– meede, mis vastab kõikidele EMP lepingu artikli 61 lõikes 1 esitatud kriteeriumidele;

— „abi andmise periood”– üks või mitu aastat ajavahemikus 2013–2020. Kui EFTA riik soovib anda abi lühema perioodi vältel, peaks ta võtma aluseks abisaajate majandusaasta ning andma abi aastapõhiselt;

— „abi maksimaalne osatähtsus”– abisumma kokku, väljendatuna protsentides rahastamiskõlblikest kuludest. Kõik kasutatud arvnäitajad on väljendatud selliselt, et neist ei ole maha arvatud otseseid makse või muid tasusid. Kui abi antakse muus vormis kui toetusena, on abi suuruseks abi toetusekvivalent. Mitmes osas väljamakstava abi väärtus arvutatakse selle nüüdispuhasväärtusena esimese osa andmise ajal, võttes aluseks asjaomased järelevalveameti viitemäärad järgmiste osade väärtuse diskonteerimiseks. Abi ülemmäär arvutatakse abisaaja kohta;

— „isetootmine”– elektritootmine käitises, mis ei kvalifitseeru „elektritootjaks” direktiivi 2003/87/EÜ artikli 3 punkti u tähenduses;

— „abisaaja”– abi saav ettevõtja;

— „süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise valmidus”– käitis on tõendanud, et sobivad säilitamiskohad on olemas ning süsinikdioksiidi transport ja süsinikdioksiidi kogumise eesmärgil tehtav moderniseerimine on tehniliselt ja majanduslikult teostatav niipea, kui piisavad turustiimulid CO2 hinnakünnise näol on saavutatud. Süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise valmidus eeldab eeskätt, et

tõendatakse, et süsinikdioksiidi kogumise eesmärgil tehtav moderniseerimine on tehniliselt ja majanduslikult võimalik. Konkreetse käitise kohta tuleks koostada tehniline analüüs, milles tõendatakse piisavate tehniliste näitajate abil, et käitist on tehniliselt võimalik täies ulatuses moderniseerida, et koguda vähemalt 85 % CO2-st, kasutades selleks ühte või mitut tüüpi tehnoloogiat, mille tõhusus on tõendatud turustamiseelses mahus või mille tõhusust võib usaldusväärse hindamise alusel pidada sobilikuks;

kontrollitakse, et käitises, kuhu kogumisseadmeid kavatsetakse paigaldada, on piisavalt lisaruumi;

tehakse kindlaks üks või mitu tehniliselt ja majanduslikult teostatavat torujuhet või muu(d) transpordimarsruut(i) süsinikdioksiidi keskkonnaohutuks geoloogiliseks säilitamiseks;

tehakse kindlaks üks või mitu võimalikku säilitamiskohta, mida on hinnatud sobivaks kogutud süsinikdioksiidi keskkonnaohutuks geoloogiliseks säilitamiseks käitise elueaks prognoositavas mahus ja prognoositaval määral;

tõendatakse majandusliku hindamise alusel, et integreeritud süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise süsteemi moderniseerimine käitise täis-/osavõimsusel töötamise ajal on majanduslikult teostatav. Hinnangus tuleks esitada tõendid mõistlike stsenaariumide kohta, võttes arvesse CO2 hinna prognoose, tehnoloogia maksumust ja tehnilistes analüüsides kindlaks tehtud säilitamise võimalusi, nende veamäära ja prognoositud tegevustulusid. Hinnangus näidatakse, millistel tingimustel oleks süsinikdioksiidi kogumine ja säilitamine konkreetse käitise eluea jooksul majanduslikult teostatav. See peaks ka sisaldama võimalikku süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise rakendamiskava, sealhulgas võimalikku käikulaskmise ajakava;

tõendatakse, et kõik vajalikud load süsinikdioksiidi kogumiseks ja säilitamiseks on võimalik saada, ja tehakse kindlaks selle jaoks vajalikud menetlused ja nende peale kuluv aeg;

— „keskkonnakaitse”– tegevus, mille eesmärk on parandada või hoida ära abisaaja enda tegevusest looduskeskkonnale või loodusvaradele tekkida võivat kahju, vähendada sellise kahju ohtu või saavutada loodusvarade tõhusam kasutamine, sealhulgas energia säästmise meetmete võtmine ja taastuvate energiaallikate kasutamine;

— „Euroopa Liidu saastekvoot”– kindlaksmääratud aja jooksul atmosfääri ühe tonni süsinikdioksiidi ekvivalentkoguste paiskamise ülekantav saastekvoot;

— „kogulisandväärtus”– kogulisandväärtus tegurikuludes, mis saadakse toodangu väärtusest vahetarbimise väärtuse lahutamise teel. Sellega mõõdetakse konkreetse tootja, tööstuse või sektori panust SKPsse. Kogulisandväärtus tegurikuludes saadakse, kui kogulisandväärtuse turuväärtusest lahutatakse mis tahes kaudsed maksud ja toetused. Lisandväärtust tegurikuludes on võimalik arvutada käibe põhjal, pluss oma tarbeks toodetud põhivara, pluss muu tegevustulu, pluss või miinus muutused varudes, miinus ostetud kaubad ja teenused, miinus muud toodetelt makstavad käibega seotud maksud, mis ei kuulu mahaarvamisele, ning tootmisega seotud tollimaksud ja muud maksud. Lisandväärtust tegurikuludes saab arvutada ka tegevuse brutoülejäägi põhiselt, liites tööjõukulud. Lisandväärtusest jäävad välja ettevõtte raamatupidamisaruandes rahalise tulu või kuluna või plaanivälise tulu või kuluna liigitatud tulud ja kulud. Lisandväärtus arvutatakse brutoväärtusena, sest väärtuse korrektiivid (näiteks kulum) on maha arvamata (1);

— „maapõues säilitamise eesmärgil süsinikdioksiidi kogumise, transportimise ja säilitamise ahela rakendamine”– CO2 kogumise, transpordi ja säilitamise ahela ehitamine ja selle elluviimise alustamine;

— „väikesed käitised”– käitised, mille pädevale asutusele teatatud heitkogused kõigil kolmel teavitamisele eelnenud aastal on olnud väiksemad kui 25 000 tonni süsinikdioksiidi ekvivalenti, ja juhul kui nende tegevusvaldkond on põletamine, on nende nimisoojusvõimsus alla 35 MW, välja arvatud biomassist saadud heitkogused kooskõlas HKSi direktiivi artikli 27 lõike 1 punktiga a;

— „töö algus”– ehitustööde algus või esimese kindla kokkuleppe sõlmimine varustuse tellimiseks, välja arvatud eelnevad teostatavusuuringud;

— „materiaalne vara”– rahastamiskõlblike kulude arvutamisel investeeringud maasse, ehitistesse, masinatesse ja seadmetesse;

— „immateriaalne vara”– årahastamiskõlblike kulude arvutamisel tehnosiirdega seotud kulud, mis tekivad tegutsemislubade ning patenteeritud ja patenteerimata oskusteabe omandamise kaudu, kui on täidetud järgmised tingimused:

immateriaalset vara tuleb käsitada amortiseeruva varana;

see tuleb osta turutingimuste kohaselt ettevõtjalt, keda omandaja otseselt ega kaudselt ei kontrolli;

see tuleb kanda ettevõtja varadesse; see peab jääma abisaaja rajatisse ning seda tuleb seal kasutada vähemalt viis aastat. See tingimus ei kehti, kui immateriaalne vara on tehniliselt vananenud. Kui see müüakse viie aasta jooksul, tuleb müügist saadud tulu rahastamiskõlblikest kuludest maha arvata ja vajaduse korral tuleb abi osaliselt või tervikuna tagasi maksta;

— „kaubavahetuse intensiivsus”– kolmandatesse riikidesse suunatud ekspordi väärtuse ja kolmandatest riikidest pärit impordi koguväärtuse summa ning EMP turu koguväärtuse (EMP ettevõtjate kodumaine aastakäive pluss koguimport kolmandatest riikidest) suhe (Eurostati statistika põhjal);

— „Euroopa Liidu saastekvoodi forvardhind” (eurodes)– ELi saastekvoodi üheaastaste forvardhindade (müügipakkumise sulgemishind) keskmine, ülekandmisega abi andmise aasta detsembris, võttes aluseks hinnad konkreetsel ELi CO2 saastekvootide enampakkumisplatvormil abi andmisele eelnenud aastal ajavahemikus 1. jaanuarist kuni 31. detsembrini. Näiteks 2016. aastaks antava abi korral on see 2016. aasta detsembri ELi saastekvootide müügipakkumise sulgemishinna keskmine, võttes aluseks konkreetse ELi CO2 saastekvootide enampakkumisplatvormi hinnad vahemikus 1. jaanuarist 2015 kuni 31. detsembrini 2015;

— „CO2-heite koefitsient” (tonni CO2/MWh)– eri geograafilistes piirkondades fossiilkütustest toodetud elektri CO2-mahukuse kaalutud keskmine. Kaal näitab fossiilkütuse tootmise struktuuri konkreetses geograafilises piirkonnas. CO2-heite koefitsient saadakse elektritööstuse CO2-ekvivalendi heite andmete jagamisel fossiilkütustel põhineva elektrienergia kogutoodanguga (TWh). Asjaomastes suunistes on piirkonnad määratletud geograafiliste aladena, a) mis koosnevad omavahel elektribörside kaudu liidetud allturgudest või b) mille piires ei ole täheldatud ülekoormust, mõlemal juhul on hinnakõikumine eurodes (võttes aluseks EKP päevased vahetuskursid) kõnealustes piirkondades päev-ette tunnipõhistes elektribörsihindades maksimaalselt 1 % märkimisväärsest osast kõikidest tundidest aastas. Selline piirkondlik eristamine kajastab fossiilkütustel põhinevate elektrijaamade osatähtsust lõpphinnas, mis määratakse kindlaks hulgiturul, ja nende rolli marginaalsete jaamadena tõhususe pingereas. Üksnes asjaolu, et kaks EMP riiki kauplevad omavahel elektriga, ei tähenda automaatselt, et nad moodustavad riigiülese piirkonna. Kuna riigi piirkondlikul tasandil ei ole asjakohaseid andmed, hõlmavad geograafilised piirkonnad ühte või mitut EMP riigi territooriumi tervikuna. Selle alusel on võimalik identifitseerida järgmised geograafilised piirkonnad: Põhjamaa (Taani, Rootsi, Soome ja Norra), Kesk- ja Lääne-Euroopa (Austria, Belgia, Luksemburg, Prantsusmaa, Saksamaa, Liechtenstein ja Madalmaad), Ibeeria (Portugal ja Hispaania), Tšehhi ja Slovakkia (Tšehhi Vabariik ja Slovakkia) ning kõik muud EMP riigid eraldi. Vastavad maksimaalsed piirkondlikud CO2-koefitsiendid on loetletud IV liites;

— „võrdlustoodang” (tonnides aastas)– ajavahemikus 2005–2011 igal aastal töötavate käitiste puhul käitise keskmine toodang (võrdlustoodang) võrdlusperioodil 2005–2011. Mõne konkreetse kalendriaasta (nt 2009) võib sellest seitsmeaastasest võrdlusperioodist välja jätta. Kui käitis ei ole ajavahemikus 2005–2011 töös vähemalt üks aasta, määratakse võrdlustoodang aastase toodangu alusel, kuni käitis on olnud jälle töös neli järjestikust aastat, ning hiljem võetakse aluseks selle perioodi kolme aasta keskmine. Kui käitise tootmisvõimsust suurendatakse abi andmise perioodil oluliselt asjaomaste suuniste tähenduses, võib võrdlustoodangut suurendada tootmisvõimsuse suurendamisega proportsionaalselt. Kui käitise tootmistaset vähendatakse konkreetsel kalendriaastal võrdlustoodangu tasemega võrreldes 50–75 %, saab käitis ainult poole võrdlustoodangule vastavast summast. Kui käitise tootmistaset vähendatakse konkreetsel kalendriaastal võrdlustoodangu tasemega võrreldes 75–90 %, saab käitis võrdlustoodangule vastavast summast ainult 25 %. Kui käitise tootmistaset vähendatakse konkreetsel kalendriaastal võrdlustoodangu tasemega võrreldes 90 % või rohkem, ei saa käitis mingit abi;

— „võrdlusaluseks olev elektrienergia tarbimine” (MWh aastas)– ajavahemikul 2005–2011 igal aastal töötavate käitiste puhul käitise keskmine elektrienergia tarbimine (sealhulgas selliste toodete elektrienergia tarbimine, mis on toodetud allhanke korras ja mis on rahastamiskõlblikud) võrdlusperioodil 2005–2011 (võrdlusaluseks olev elektrienergia tarbimine). Mõne konkreetse kalendriaasta (nt 2009) võib sellest seitsmeaastasest võrdlusperioodist välja jätta. Kui käitis ei ole ajavahemikus 2005–2011 töös olnud vähemalt üks aasta, määratakse võrdlusaluseks olev elektrienergia tarbimine aastase elektrienergia tarbimise alusel, kuni käitis on olnud jälle töös neli järjestikust aastat, ning hiljem võetakse aluseks kolme eelneva aasta keskmine, mil käitis on töös olnud. Kui käitise tootmisvõimsust suurendatakse abi andmise perioodil oluliselt, võib võrdlusaluseks olevat elektrienergia tarbimist suurendada tootmisvõimsuse suurendamisega proportsionaalselt. Kui käitise tootmistaset vähendatakse konkreetsel kalendriaastal võrdlustoodangu tasemega võrreldes 50–75 %, saab käitis ainult poole võrdlusaluseks olevast elektrienergia tarbimisele vastavast summast. Kui käitise tootmistaset vähendatakse konkreetsel kalendriaastal võrdlustoodangu tasemega võrreldes 75–90 %, saab käitis võrdlusaluseks olevale elektrienergia tarbimisele vastavast summast ainult 25 %. Kui käitise tootmistaset vähendatakse konkreetsel kalendriaastal võrdlustoodangu tasemega võrreldes 90 % või rohkem, ei saa käitis mingit abi;

— „võimsuse oluline suurendamine”– käitise esialgse installeeritud võimsuse oluline kasv, kui toimunud on järgmine:

tehtud on üks või mitu kindlaks määratavat füüsilist muutust, mis on seotud käitise tehnilise konfiguratsiooni ja toimimisega ega ole lihtsalt olemasoleva tootmisliini asendamine, ja

käitis suudab töötada võimsusel, mis on vähemalt 10 % suurem kui käitise esialgne installeeritud võimsus enne muutust ning mis tuleneb füüsilisest kapitaliinvesteeringust (või mitmest täiendavast füüsilisest kapitaliinvesteeringust).

Käitis peab esitama riiklikule abi andvale asutusele tõendid selle kohta, et võimsuse olulise suurendamise kriteeriumid on täidetud ja et sõltumatu tõendaja on võimsuse olulise suurendamise tunnistanud rahuldavaks. Tõendamisel käsitletakse käitaja esitatud andmete usaldusväärsust, usutavust ja täpsust ning selle tulemusel valmib tõendamisotsus, milles antakse piisav kinnitus selle kohta, et tõendatavates andmetes ei ole olulist väärkajastamist;

— „elektrienergia tarbimise tõhususe võrdlusalus” (MWh/toodetud tonni kohta ja määratletud PRODCOM 8 tasandil)– tootepõhine elektritarbimine toodetud tonni kohta, mis on saavutatud kõige energiatõhusama tootmismeetodiga konkreetse toote puhul. Nendesse rahastamiskõlblikesse sektoritesse kuuluvate toodete elektrienergia tarbimise tõhususe võrdlusalus, mille kohta on kütuse- ja elektrienergia omavaheline asendatavus kehtestatud komisjoni otsuses 2011/278/EL, (2) arvutatakse sama süsteemi piires, võttes arvesse üksnes elektri osa. Vastavad elektrienergia tarbimise tõhususe võrdlusalused rahastamiskõlblikesse sektoritesse ja allsektoritesse kuuluvate toodete kohta on esitatud III liites;

— „elektrienergia tarbimise tõhususe varuvõrdlusalus”– 80 % võrdlusaluseks olevast elektrienergia tarbimisest. See vastab elektrienergia tarbimise tõhususe võrdlusaluse kohaldamisel kehtestatud keskmisele heite vähendamise kohustusele (elektrienergia tarbimise võrdlusalus / eelnev elektrienergia tarbimine). Seda kohaldatakse kõigi toodete ja protsesside suhtes, mis kuuluvad rahastamiskõlblikesse sektoritesse või allsektoritesse, kuid mida ei hõlma III liites määratletud elektrienergia tarbimise tõhususe võrdlusalus.

(1) Nõukogu 20. detsembri 1996. aasta määruse (EÜ, Euratom) nr 58/97 (struktuurilise ettevõtlusstatistika kohta) õiguslikus raamistikus esitatud kood 12 15 0. EMP lepingusse inkorporeeritud määrus (EÜ, Euratom) nr 58/97 tunnistati kehtetuks Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. märtsi 2008. aasta määrusega (EÜ) nr 295/2008 ettevõtluse struktuurstatistika kohta (uuesti sõnastatud), mis oli inkorporeeritud EMP lepingu XXI lisa 1. punkti (ehkki jätkatakse määruse nr 58/97 sätete kohaldamist andmete kogumise, koostamise ja edastamise suhtes võrdlusaastani 2007 (kaasa arvatud).

(2) Komisjoni otsus 2011/278/EL, 27. aprill 2011, millega määratakse kindlaks kogu liitu hõlmavad üleminekueeskirjad Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2003/87/EÜ artikli 10a kohaste tasuta saastekvootide ühtlustatud eraldamiseks, ELT L 130, 17.5.2011, lk 1. Selle otsuse I lisa punktis 2 on loetletud mitmed tooted, mille puhul leitakse, et selline asendatavus on vähemalt mingis ulatuses olemas. Käesolev otsus on inkorporeeritud EMP lepingu XX lisa punkti 21 alapunkti a alapunkti 1 alapunkti c.