ET Euroopa Liidu Teataja L 300/1

EFTA JÄRELEVALVEAMETI OTSUS

nr 390/09/COL,

7. oktoober 2009,

äriühingu Mesta AS asutamise kohta (Norra)

EFTA JÄRELEVALVEAMET (1),

VÕTTES ARVESSE Euroopa Majanduspiirkonna lepingut, (2) eriti selle artikleid 61–63 ning protokolli nr 26,

VÕTTES ARVESSE EFTA riikide vahelist järelevalveameti ja kohtu asutamist käsitlevat lepingut, (3) eriti selle artiklit 24,

VÕTTES ARVESSE järelevalve- ja kohtulepingu protokolli nr 3 I osa artikli 1 lõiget 2 ning II osa artikli 4 lõiget 4, artiklit 6 ja artikli 7 lõiget 3 (4),

VÕTTES ARVESSE järelevalveameti suuniseid EMP lepingu artiklite 61 ja 62 kohaldamise ja tõlgendamise kohta (5) ning eelkõige jaotist, mis käsitleb avalike teenuste eest makstava hüvitisena antavat riigiabi,

VÕTTES ARVESSE järelevalveameti 14. juuli 2004. aasta otsust järelevalve- ja kohtulepingu protokolli nr 3 II osa artiklis 27 viidatud rakendussätete kohta (6),

olles kutsunud huvitatud isikuid üles esitama märkusi vastavalt nimetatud sätetele (7) ning võttes nende märkusi arvesse

NING ARVESTADES JÄRGMIST:

I. ASJAOLUD

1. MENETLUS

30. augusti 2004. aasta kirjaga sai järelevalveamet kaebuse, mis esitati Norra ametiasutuste vastu seoses äriühingu Mesta AS asutamisega, mis loodi eesmärgiga võtta üle Norra Maanteeameti (8) tootmistegevus. Kiri saabus järelevalveametisse ja registreeriti seal 2. septembril 2004. aastal (toiming nr 291 537).

Pärast ulatuslikku kirjavahetust (9) teatas järelevalveamet 18. juuli 2007. aasta kirjas Norra ametiasutustele, et ta on vastu võtnud otsuse nr 350/07/COL järelevalve- ja kohtulepingu protokolli nr 3 I osa artikli 1 lõikes 2 sätestatud menetluse algatamise kohta äriühingu Mesta AS asutamisega seoses võetud meetmete suhtes (edaspidi „menetluse algatamise otsus”).

Norra ametiasutused esitasid märkused 7. detsembri 2007. aasta kirjaga (toiming nr 456 844). Menetluse algatamise otsus avaldati Euroopa Liidu Teatajas ja EMP kaasandes ning selles kutsuti huvitatud isikuid üles esitama oma märkused (10). Järelevalveamet sai märkused neljalt huvitatud isikult 29. jaanuaril, 4., 21. ja 27. veebruaril 2008. aastal (toimingud nr 461463, 463234, 466015 ja 467170). 4. aprillil 2008. aastal saadi täiendavad märkused (toiming nr 472381). 21. veebruari ja 7. aprilli 2008. aasta kirjadega (toimingud nr 463245 ja 472529) edastas järelevalveamet need märkused Norra ametiasutustele, kellele anti võimalus märkustele vastata. Norra ametiasutused esitasid oma märkused 23. mai 2008. aasta kirjaga (toiming nr 478082).

2008. aasta sügisel ja 2009. aasta kevadel suhtlesid järelevalveamet ja Norra ametiasutused juhtumiga seoses mitteametlikult telefoni ja elektronposti teel. Norra ametiasutused kinnitasid järelevalveametile suhtluse käigus edastatud teavet Norra riigihalduse ja reformiministeeriumi 6. juuli 2009. aasta elektronkirjaga (toiming nr 523766) (11).

2. VÄIDETAVA ABI OLEMASOLU TAUST

2.1. KAEBUS RIIGIABI ANDMISE KOHTA

Norra Maanteeamet vastutab riiklike ja kohalike omavalitsuste teede, sildade ja tunnelite ehitamise ja hooldamise eest. Enne 1. jaanuari 2003 kuulusid Norra Maanteeameti koosseisu tootmisosakonnad (edaspidi koos „tootmisosakond”), mis tegid piirkondlike esinduste kaudu Maanteeameti nimel ehitustöid. Ajavahemikus 2001–2002 otsustasid Norra ametiasutused asutusesisese tootmistegevuse tervikuna ümber korraldada. Sellega seoses tegi valitsus parlamendile ettepaneku eraldada tootmistegevus Maanteeametist ja anda see üle riigi omanduses olevale piiratud vastutusega äriühingule (12). Riigiasutusele jäid haldusfunktsioonid – tulevase ehitustegevuse planeerimine, sh avalike pakkumiste korraldamine.

Selle tulemusel eraldati Maanteeameti tootmisosakonna tootmistegevus 1. jaanuaril 2003 riigi alluvusest ja anti üle uuele äriühingule Mesta AS. Kõik tootmisosakonna varad, õigused ja kohustused anti mitterahalise sissemaksena üle äriühingule Mesta AS (13). Varade hulka kuulusid masinad ja seadmed ning tootmisosakonna ja Maanteeameti vahel sõlmitud teenuselepingud. Riik sai vastutasuks uue äriühingu aktsiad. Praegu teostab Mesta AS ehitus- ja hooldustöid, konkureerides teiste asjaomasel turul tegutsevate ettevõtjatega.

Kaebuse esitaja väidab, et Mesta AS on saanud EMP lepingu artikli 61 lõikega 1 vastuolus olevat riigiabi neljal juhul: i) riik kandis ümberkorraldamisega seotud kulud; ii) äriühingule Mesta AS üle antud põhivara väärtus hinnati algbilansis turuväärtusest madalamaks; iii) äriühingule Mesta AS anti ristsubsiidiume, kuna ta võttis üle tootmisosakonna lepinguportfelli; ja iv) Mesta AS ei ole maksnud dokumentide vormistamise ja registreerimise tasu, mida kinnisvara omandiõiguse üleandmisel tuleb tavaliselt maksta.

Järgnevalt kirjeldatakse asjaolusid, mille alusel hinnatakse, kas eespool nimetatud meetmed kujutavad endast riigiabi.

2.2. ÜMBERKORRALDAMINE JA MUUD SELLEGA SEOTUD MEETMED

Ettevalmistavatest õigusaktidest ilmneb, et kõigist tootmisosakonnas varem töötanud töötajatest (kokku umbes 5 000 töötajat) plaaniti loodavasse äriühingusse Mesta AS üle viia umbes 4 750 töötajat (14). Pärast Mesta ASi üleviimist kaotaksid töötajad oma riigiteenistuja staatuse. Kuna töötajatel oli õigus üleviimisest keelduda, tuli neid motiveerida, et julgustada neid üleviimisega nõustuma (15). Peale selle tuli selleks, et tagada elujõulise äriühingu loomine, vähendada töötajate arvu umbes 1 700 võrra kuni 3 050 töötajani (16).

Ettevalmistavates õigusaktides on sätestatud erinevad Norra ametiasutuste poolt ette nähtud „ümberkorraldamismeetmed”. Neli neist on järgmised: i) riigiteenistuja pensioniõiguste ajutine säilitamine; (17) ii) eripensioniea õiguse säilitamine; (18) iii) eelpensionipaketid; ja mitmesugused muud meetmed, mis hõlmavad iv) kolimise ja töölesõidukulude hüvitamist, töötasu säilitamist ja masinate uuendamist (19). Kõnealuseid meetmeid nimetatakse „ümberkorraldamismeetmeteks” ja neid rahastatakse otsetoetustest. Algselt oli ette nähtud täiendava kuluartikli, s.o v) töötasu hüvitamise rahastamine otsetoetustest (20). Vahetult enne Mesta AS algbilansi kinnitamist otsustasid Norra ametiasutused siiski, et asjaomased kulud tuleks katta hoopis kapitali sissemaksust Mesta ASi omakapitali kujul.

Nelja otsetoetustest rahastatava ümberkorraldamismeetme hinnanguline kogumaksumus oli algselt 1 468 miljardit Norra krooni (diskonteeritud nüüdisväärtuseni) ning riik pidi selle äriühingule Mesta AS hüvitama osamaksetena ajavahemikul 2003.–2005 (21). Kõnealused ümberkorraldamiskulud Mesta AS algbilansis ei kajastunud, sest ümberkorraldamiskulud pidi katma riik kolme aasta (2003., 2004. ja 2005. aasta) eelarvest (22).

2006. aasta riigieelarvest nähtub, et Mesta AS sai ümberkorraldamiskulude katteks riigilt kokku 993,6 miljonit Norra krooni (23). 30. juuniks 2008 oli Mesta AS kulutanud nimetatud summast 879,6 miljonit Norra krooni, samas kui ümberkorraldamise hinnangulised kogukulud (kuni 2013. aastani) ulatusid 1 097,8 miljoni Norra kroonini (24). Norra ametiasutused selgitasid, et kuigi algselt pidi riik katma kõik ümberkorraldamiskulud (mis tähendab, et kui algselt ümberkorraldamiskulude katteks ette nähtud 1 468 miljardist Norra kroonist ei oleks piisanud, oleks riik eraldanud täiendavaid vahendeid), selgus 2007. ja 2008. aasta riigieelarvest, et Mesta ASile ei eraldata ümberkorraldamiseks rohkem, kui juba saadud 993,6 miljonit Norra krooni (25).

Norra ametiasutused selgitasid, et kui nimetatud ajavahemiku lõpus ilmneks, et ümberkorraldamiskulud on olnud väiksemad kui Mesta ASile eraldatud summa (kuigi see on väga ebatõenäoline), tuleks ülejäänud summa riigile tagasi maksta.

Seoses õigusliku reguleerimisega võtsid Norra ametiasutused vastu seaduse Maanteeameti tootmistegevuse riigi omanduses olevale piiratud vastutusega äriühingule üleandmise kohta, millega reguleeritakse teatavaid Maanteeameti alluvusest Mesta ASi alluvusse üle viidavate töötajate õigusi (edaspidi „Mesta seadus”) (26).

2.2.1. Üldist

Norra ametiasutused selgitasid, et peamine probleem töötajate tootmisosakonnast Mesta ASi üleviimisel oli selle tagamine, et uus äriühing tegutseks konkurentidega sarnastel tingimustel, ja selleks võrdsete võimaluste loomine. Norra ametiasutused otsustasid viia töötajad üle Mesta ASi ning töötajate üleviimise ja nende arvu vähendamisega seotud meetmete rakendamise eest pidi vastutama Mesta AS (mitte Maanteeamet). Nimetatud küsimused ja nende lahendamine moodustasid osa riikliku teedevõrgu turu liberaliseerimisest ja avamisest, olles ühtlasi vajalikuks eeltingimuseks. Norra ei oleks kõnealust turgu avanud, kui ta ei oleks saanud luua uut, piisava arvu töötajatega äriühingut. Norra ametiasutused selgitasid, et sellel rajanesid riigi ja ametiühingute vahelised läbirääkimised töötajate Maanteeametist Mesta ASi üleviimise üle. Läbirääkimiste tulemusel leppisid pooled 4. juunil 2002. aastal kokku, et ajutiselt säilitatakse teatavad riigiteenistuja õigused ja pakutakse meetmeid, nagu eelpension, töötajate arvu vähendamiseks (27). Kokkuleppe konkreetsed punktid on esitatud järgmistes alapunktides (28).

Enne 1. jaanuari 2003 loodi tulevase äriühingu esindamiseks Mesta ASi ajutine juhatus (edaspidi „ajutine juhatus”). Norra ametiasutused selgitasid, et ajutine juhatus ei osalenud ühelgi töötajatega seoses peetud läbirääkimistel. Mesta seadusesse lisati siiski töötasu hüvitamise õigus (29). Seevastu puudusid seadused või muud õigusaktid, mis oleksid reguleerinud muid riigiteenistuja õigusi.

Enne kokkuleppe tingimuste kirjeldamist tuleks lühidalt selgitada tootmisosakonna töötajate staatust enne nende üleviimist Mesta ASi: Norra ametiasutused selgitasid, et tootmisosakonna töötajad olid riigi teenistuses. Norra õiguse kohaselt on riigi teenistuses olevatel töötajatel riigiteenistuja staatus (30) ja osalemine riiklikus pensionifondis (norra keeles „Statens pensjonskasse”, edaspidi „SPK”) on nende jaoks kohustuslik (31). Seega tagab SPKs osalemine riigiteenistuja pensioniõigused. Pealegi on seaduse alusel, kus on sätestatud riigiteenistujate teatud (varasemas) eas pensionilemineku õigusega seotud tingimused, tootmisosakonna teatavatel töötajatel (näiteks autojuhtidel ja kokkadel) õigus minna pensionile teatud (varasemas) eas (32).

Kuna riigiteenistuja staatus on seotud riigi teenistuses olemisega, ei olnud äriühingusse Mesta AS üle viidud töötajad alates 1. jaanuarist 2003 enam riigiteenistujad. Kui töötajaid käsitlevaid meetmeid ei oleks vastu võetud, oleksid need töötajad kaotanud riigiteenistuja staatusest tulenevad õigused (33). Norra ametiasutused selgitasid, et vastavalt Norra õigusele on tootmisosakonna üleviimine Mesta ASi „ettevõtte üleviimine” (34). Ettevõtjate üleviimist käsitlevate eeskirjade kohaselt anti üleviidud töötajate töölepingud, välja arvatud pensioniõigustega seonduv, üle uuele äriühingule (35). Kuna uus tööandja ei olnud riigiettevõte, selgitasid Norra ametiasutused, et tootmisosakonnas töötavatel riigiteenistujatel oli õigus Mesta ASi üleviimisest keelduda. Üleviimisest keeldumise puhul aga valitses oht, et töötajad võidakse vastavalt riigiteenistujate suhtes kohaldatavatele üldeeskirjadele töölt vabastada, kui teist sobivat ametikohta ei leita; sellisel juhul on riigiteenistujatel eelisõigus riigiasutuses leiduvatele vabadele töökohtadele (kuid mitte töötasu hüvitamisele) (36).

Kuigi töötajad võisid otsustada, et nad jäävad edasi riigi teenistusse, oli tootmisosakonna töötajate uude äriühingusse (Mesta AS) üleviimine turu liberaliseerimise eeltingimus, ilma milleta see ei oleks saanud üldse toimuda. Seda arvesse võttes pidid Norra ametiasutused töötajaid täiendavalt motiveerima, et innustada neid üleviimisega vabatahtlikult nõustuma.

i) Riigiteenistuja pensioniõiguste ajutine säilitamine

Nagu eespool kirjeldatud, olid Maanteeameti töötajad riigiteenistuja staatuses, kuid kaotasid selle staatuse Mesta ASi üleviimisel. Eespool nimetatud ametiühingute ja riigi vahelise kokkuleppe alusel säilitasid töötajad siiski riigiteenistuja pensioniõigused viieaastase üleminekuperioodi jooksul (st 1. jaanuarist 2003 kuni 2007. aasta lõpuni). Äriühingule Mesta AS eraldatud riiklikud vahendid olid ette nähtud täiendavate kulude katteks, et tagada asjaomase ajavahemiku jooksul töötajate pensionimaksed võrdselt riigiteenistujatega (37).

Nagu eespool öeldud, tagab SPKs osalemine riigiteenistujate pensioniõigused ja nimetatud õigustega seotud kulud makstakse SPKsse. Seetõttu säilitati viieaastase üleminekuperioodi tagamiseks töötajate osalus SPKs. Lisaks taotles Mesta AS oma töötajate pensionimaksete tasumiseks SPK liikmelisust, mis talle ka anti (38).

Riigi rahaline toetus äriühingule Mesta AS piirdub tavapärase erapensioniskeemiga seotud keskmiste kulude ja SPK osaluse säilitamisega seotud (suuremate) kulude vahe katmisega. Kuigi esialgsed hinnangulised kulud olid umbes 395 miljonit Norra krooni, (39) teatasid Norra ametiasutused, et 30. juuniks 2007 ulatusid kulud 277,3 miljoni Norra kroonini (v.a halduskulud) (40).

ii) Eripensioniea õiguse säilitamine

Nagu eespool märgitud, oli teatavatel Mesta ASi üle viidud riigiteenistujatel õigus minna pensionile tavapärasest pensionieast (67aastaselt) varem (st 65aastaselt). Vastavalt ametiühingute ja riigi vahelisele kokkuleppele tagati tootmisosakonna töötajatele, kellel oli Mesta ASi asutamise ajal (st 1. jaanuaril 2003) jäänud pensionini kümme aastat või vähem (st neil, kes olid 55aastased või vanemad), õigus minna pensionile varem, s.o 65aastaselt) (41). See oli võimalik seetõttu, et töötajad säilitasid oma SPK liikmelisuse, nagu on kirjeldatud eespool.

Riigi poolt Mesta ASile eraldatud vahenditest kaetakse tavapärase pensionisüsteemiga seotud keskmiste kulude ja eripensioniea säilitamisega seotud kulude vahe. Kuigi esialgsete hinnangute kohaselt olid kulud umbes 85 miljonit Norra krooni (42) (sh halduskulud, mis moodustavad umbes 5 % kogukuludest), oli 30. juuniks 2007 kogukulud kasvanud 26,5 miljoni Norra kroonini (v.a halduskulud) (43).

iii) Eelpensionipaketid

Ametiühingute ja riigi vahel sõlmitud kokkuleppe kohaselt võis Mesta AS pakkuda kolme aasta jooksul (alates 1. jaanuarist 2003 kuni 2005. aasta lõpuni) tootmisosakonnast üleviidud töötajatele ka võimalust minna pensionile juba 60aastaselt, mis on varasem kui tavapärane pensioniiga (67 aastat) (44). Eelpensioni võimalust võis äriühing pakkuda oma äranägemisel igale töötajale eraldi antud hinnangu alusel (45).

Riigi poolt Mesta ASile eraldatud vahenditest kaetakse tavapärase erapensioniskeemiga seotud keskmiste kulude ja eelpensioni pakkumisega seotud kulude vahe. Ettevalmistavates õigusaktides on riigi kantavate eelpensioni pakkumisega seotud kulude (sh halduskulud, mis moodustavad umbes 5 % kogukuludest) hinnanguliseks suuruseks 911 miljonit Norra krooni (46). Norra ametiasutused selgitasid, et seda võimalust kasutas umbes 470 töötajat ja 30. juuniks 2007 ulatusid kogukulud 691,9 miljoni Norra kroonini (v.a halduskulud) (47).

iv) Kolimine, töölesõit, töötasu säilitamine ja masinate uuendamine

Õigusakti ettevalmistavate eelarvedokumentide kohaselt kaetakse kõnealuse kuluartikli all kolimise (flyttekostnader); töölesõidu (pendlergodtgjørelse); töötasu säilitamise (bibehold av lønn) ja masinate uuendamisega (maskiner–sanering) seotud kulud (48). Norra ametiasutused selgitasid, et siia alla kuuluvad ka büroode kolimise (kontor–flyttekostnader), hooldus- ja tugiüksuste kolimise (støttepunkter–flyttekostnader) ja arhiivide üleviimisega (arkivoverføring) seotud kulud.

Kõiki meetmeid, välja arvatud töötasu säilitamise meede (mida ei ole rakendatud ja millega seotud kulud järelikult puuduvad), rakendati Mesta ASi asutamise ajal ja kuni 2005. aasta lõpuni. Norra ametiasutused selgitasid, et kuigi kõikide meetmetega seotud kogukulu oli esialgsete hinnangute kohaselt 77 miljonit Norra krooni, (49) ulatusid kogukulud 2006. aasta jaanuariks umbes 82,4 miljoni Norra kroonini (v.a halduskulud). Kulud kattis riik (50).

Kõnealune kuluartikkel hõlmab kulusid, mis on kantud seoses juhtkonna või haldustöötajate uude asukohta üleviimisega, et nad saaksid alustada tööd äriühingus Mesta AS. Kuna töötajate töökohad äriühingus Mesta AS asusid muudes kohtades kui nende varasemad töökohad Maanteeametis, pidid mõned töötajad uuel töökohal tööle asumiseks kolima. Kulude hulka kuuluvad näiteks tegelikud dokumenteeritud kolimiskulud (faktiske, legitimerte kostnader ved boligkjøp), kolimise tõttu töölt puudutud päevade eest makstavad tasud (flyttepermisjon) ja uue elukoha ülevaatamisega seotud sõidukulud (visningsreise).

Kõnealune kuluartikkel hõlmab kulusid, mida peetakse vajalikuks, et tagada juhtkonna või haldustöötajate tööleasumine Mesta ASi ruumides, mis jäävad töötajate elukohast kaugele eemale. Kulude hulka kuuluvad näiteks kodust töökohta sõitmise kulud (hjemreise), teise elukoha üürikulud (Dekning av husleie), (51) isikliku sõidukiga kodu ja töökoha vahel sõitmise toetus (kjøregodtgjørelse) ja toiduraha (kostgodtgjørelse).

Kõnealune kuluartikkel hõlmab kulusid, mis on seotud Maanteeameti büroode kolimisega Mesta ASi peakontorisse ja piirkondlikesse büroodesse. Kulude hulka kuuluvad näiteks vanade bürooruumide tühjaks tegemise (Rydding og rengjøring av gamle kontorer), bürootarvete ja -seadmete pakkimise (52) ja uutesse büroodesse veo (Pakking og transport) kulud, Mesta ASi uute bürooruumide ettevalmistamise, sisustamise ja uuendamisega (Klargjøring, innredning og oppgradering av nye kontorer) ning kolimise korraldamisega (administrasjon av flyttning) seotud kulud.

Nimetatud kuluartikkel hõlmab kulusid, mis on seotud hooldus- ja tugiüksuste kolimisega vanast asukohast uude ja endiste hooldus- ja tugiüksuste ümberkorraldamine vastavalt Mesta AS vajadustele. See hõlmab uue infotehnoloogiasüsteemi loomist, mis osutus vajalikuks seetõttu, et tootmisosakonnal oli teiste Maanteeameti osakondadega ühine infotehnoloogiasüsteem. Konkreetseteks kuludeks olid näiteks vanade hooldus- ja tugiüksuste ruumide tühjaks tegemise (rydding og rengjøring av gamle driftsstøttepunkt), bürootarvete pakkimise ja uude asukohta veo (pakking og transport) kulud, hooldus- ja tugiüksuste jaoks uute ruumide ettevalmistamise, sisustamise ja uuendamise (Klargjøring, innredning og oppgradering av driftsstøttepunkt) ja kolimise korraldamisega (administrasjon av flytting) seotud kulud.

Nimetatud kuluartikkel hõlmab kulusid, mis on seotud elektrooniliste ja füüsiliste arhiivide üleviimisega Mesta ASi. Kõnealused kulud hõlmavad kulusid, mis on seotud asjaomaste arhiivide eraldamisega muudest Maanteeameti arhiividest ja uute arhiivide loomisega Mesta ASis. Kulude alla kuuluvad näiteks iga arhiivi jaoks vajalike ressursside hindamise (Ressursbehov pr. arkiv), valguskoopiate tegemise (kopiering), veo- (frakt), ettevalmistus- (klargjøring) ja kvaliteedi tagamise (kvalitetssikring og sikkerhetsarbei) kulud.

Kuigi kõnealuse kuluartikli nimetus viitab masinate remondi või uuendamise kuludele, ei ole see siiski nii. Ametiasutused selgitasid, et enne ümberkorraldamist teostas tootmisosakond töid nii, et masinad ja muud seadmed jäid ehitus- ja renoveerimisobjektidele (53). Seega kuulus nimetatud kuluartikli alla varasemate töölepingutega seotud järelvastutus, sh objektide korrastamise (opprydding) ning mittevajalike masinate kõrvaldamise, hävitamise ja veo kulud (fjerning, skroting, og fraktkostnader). Kõrvaldatavad masinad olid vanad, rikkis ja kasutuskõlbmatud ning seetõttu neid masinapargi (või ettevõtte kui terviku) väärtuse arvutamisel arvesse ei võetud (54). Norra ametiasutused selgitasid, et Mesta AS andis osa töödest kaubanduslikel tingimustel alltöövõtjatele. Teise osa töödest teostas Mesta AS ise tunnihindade alusel (kasumimarginaalita), mis seetõttu olid sarnaste tööde eest sellel ajal makstud turuhindadest madalamad (55). Norra ametiasutused esitasid dokumendid, kus on loetletud alltöövõtjatelt saadud arved ja Mesta ASi enda hinnad (56).

v) Töötasu hüvitamine

Kuluartikkel „töötasu hüvitamine” (ventelønn) ei kuulu kulude hulka, mida Norra ametiasutused nimetavad „ümberkorraldamiskuludeks”. Sellele vaatamata moodustas töötasu hüvitamine osa meetmetest, millega motiveeriti töötajaid Mesta ASi üle minema. Nimetatud kulusid vaadeldes tuleks arvesse võtta vajadust vähendada töötajate arvu.

Kuigi tootmisosakonnast üle viidud töötajad kaotasid oma riigiteenistuja staatuse, säilitasid nad piiratud aja jooksul siiski teatavad kõnealusest staatusest tulenevad konkreetsed õigused. Mõnda neist õigustest reguleerib Mesta seadus (57). Mesta seaduse paragrahvis 4 on sätestatud, et äriühingus Mesta AS tööle asunud nendel töötajatel, kes vabastatakse teenistusest kolme aasta jooksul pärast nende tööleasumist kõnealuses äriühingus 1. jaanuaril 2003 ja kes vastavad teatavatele tingimustele (näiteks on töötanud vähemalt ühe aasta), on õigus uuele sobivale töökohale riigiasutuses (fortrinnsrett til annen statlig stilling) või kui sellist töökohta ei leidu, õigus töötasu hüvitamisele (ventelønn).

Töötasu hüvitamist reguleerib riigiteenistujate seadus (58). Selle kohaselt on koondamisteate saanud riigiteenistujatel, kellele ei pakuta uut sobivat tööd, õigus saada (seaduses sätestatud tingimustel ja ajavahemikul) hüvitist 2/3 ulatuses töötasust alates koondamisteate saamise kuupäevast.

Kuigi töötasu hüvitamisega seotud kulud moodustasid algselt osa ümberkorraldamiskuludest, otsustas tööministeerium hiljem, et hinnangulisi kulusid tuleks pigem arvesse võtta Mesta ASi omakapitali suuruse kindlaksmääramisel. Teisisõnu annab riik äriühingule Mesta AS asjaomaste kulude katmiseks vahendid omakapitalina (59). Selline lähenemisviis valiti seetõttu, et omakapitali kaudu rahastamise korral kasutaks uus äriühing töötajate koondamist ümberkorraldamise abivahendina ettevaatlikumalt. Selle asemel tuleks rohkem kasutada teisi (odavamaid) ümberkorraldamisvahendeid, nagu töölepingu lõpetamine vähendatud palgaga ja pensionipaketid jne.

Kuigi esialgu pidi töötasu hüvitamise skeem hõlmama 450 töötajat ja sellega seotud kogukulud pidid olema umbes 512 miljonit Norra krooni, (60) ajakohastati seda plaani 2002. aasta oktoobris, misjärel hõlmas see skeem 150 töötajat kogukuludega umbes 150 miljonit Norra krooni (61). Seega võeti Mesta ASi omakapitali suuruse määramisel arvesse viimast summat.

Selleks et vähendada kulusid, rakendas Mesta AS järgmisi (odavamaid) tööjõu vähendamise meetmeid (62). Norra ametiasutused selgitasid siiski, et kõnealuste meetmete ja töötasu hüvitamise kogukulud ulatuvad 359 miljoni Norra kroonini (millest 255,1 miljonit Norra krooni oli 21. detsembriks 2008 ära kulutatud) ja see summa on seega nimetatud kulude katteks eraldatud summast märksa suurem:

Töölepingu lõpetamise paketid– meede, mille kohaselt töötaja lõpetab töölepingu ilma töötasu eest hüvitist saamata ja saab vastutasuks kuni ühe aasta töötasu ning rahalist abi uue töökoha leidmiseks.

Pensionipaketid– meede, mille kohaselt töötaja lõpetab töölepingu 62aastaselt ja vastutasuks tagatakse talle 66 % töötasust kuni pensioniea (67 aastat) saabumiseni ning õigus tavapäraste pensioniõiguste väljateenimiseks nimetatud aja jooksul.

Töölepingu lõpetamine vähendatud palgaga– meede, mille eesmärk on motiveerida töötajaid, kellel tekib aastatel 2003–2005 (s.o 60aastaselt) eelpensionile mineku õigus, lõpetama töölepingu varem, s.o kohe, pakkudes neile vastutasuks 66 % töötasust kuni ajani, mil neil tekib õigus eelpensionile.

2.3. MASINATE JA SEADMETE (EDASPIDI „MASINAD”) NING KINNISVARA JA HOONETE (EDASPIDI „KINNISVARA”) VÄÄRTUS ALGBILANSIS

Järgnevalt esitatakse ülevaade põhivara väärtuse määramise protsessist Mesta ASi lõplikus algbilansis. Väärtuse määrasid kaks audiitorfirmat: Ernst & Young, kelle palkas Maanteeamet uue äriühingu asutamiseks, ja Deloitte & Touche, kelle palkas transpordi- ja sideministeerium, et kontrollida varade väärtuse hindamise ja algbilansi ettepaneku kvaliteeti ning sel eesmärgil kohaldatud menetlusi, meetodeid ja põhimõtteid. Seejärel sai Ernst & Young äriühingu Mesta AS audiitoriks.

Lühidalt öeldes alustasid audiitorid 2002. aasta mais varade hindamist simuleeritud tegevuse jätkuvuse põhimõtte (st taastatud arvestusliku väärtuse) alusel, kuid võtsid 2002. aasta augustis hindamisel aluseks „tegeliku väärtuse” põhimõtte. Nii masinaid kui ka kinnisvara hinnati üksikult või rühmadena (üksikasjalik kirjeldus on esitatud punktis 2.3.1). 2002. aasta oktoobris hindasid audiitorid Mesta ASi kui tegevust jätkava äriühingu õiglast koguväärtust diskonteeritud rahavoo meetodi alusel (üksikasjalik kirjeldus on esitatud punktis 2.3.2). Diskonteeritud rahavoogude meetod näitas, et ettevõtte koguväärtus (st käibekapital) oli väiksem kui üksikute varade hindamisel saadud väärtus. Kuna Norra piiratud vastutusega äriühingute seaduses on sätestatud, et omakapital ei tohi olla suurem kui ettevõtte koguväärtus, vähendati üksikute varade (või vararühmade) väärtust.

2.3.1. Varade väärtuse eraldi hindamine

vi) Masinad

Varade väärtuse hindamiseks koostasid Maanteeamet, Arthur Andersen & Co AS, Norra valitsuse jurist, ViaNova ja Skagerak Forsikringsmegling AS 10. MAIL 2002. AASTAL ARUANDE PEALKIRJAGA „ALGBILANSS” (63). Hindamisaruanne põhines peamiselt „arvestuslikul väärtusel”. Kuna raamatupidamise seadust (64) riigiasutuste suhtes ei kohaldata, tuli tootmisosakonna raamatupidamisarvestuses näidatud väärtused ümber arvestada sellisteks, nagu need oleksid olnud siis, kui tootmisosakonna suhtes oleks kehtinud üldine raamatupidamisseadus (65). Seega oli hindamispõhimõtteks pigem „arvestusliku väärtuse tagasiulatuv määramine” ehk lihtsalt „simuleeritud tegevuse jätkuvus”. Selle põhjal määrati tootmisosakonna raamatupidamises kajastatud masinate väärtuseks 1. jaanuari 2002. aasta seisuga 1 111 miljardit Norra krooni, mida korrigeeriti 866 miljoni Norra kroonini. 1. jaanuaril 2003. aastal korrigeeriti väärtust veel 747 miljoni Norra kroonini.

2002. aasta augustis esitatud järgmisest aruandest pealkirjaga „Algbilanss”, (66) mille koostasid Maanteeamet, Ernst & Young, Via Nova ja Skagerak Forsikringsmegling AS, ilmneb, et 2002. aasta juulis otsustati, et Mesta ASile üleantavate tootmisosakonna varade hindamisel tuleks „simuleeritud tegevuse jätkuvuse” põhimõtte asemel kasutada „tegeliku väärtuse” põhimõtet, sest viimane on läbipaistvam hindamispõhimõte.

2002. aasta detsembri aruandes „Algbilansi lisa: varade väärtuse hindamine”, mille koostasid Maanteeamet, Ernst & Young, Via Nova, OPAK ja Skagerak Forsikringsmegling AS, on masinate väärtus esitatud tegeliku väärtuse põhjal (67). Tegeliku väärtuse määramisel kasutati kahte lähenemisviisi: teatud masinarühmade puhul võeti aluseks riigiasutustes registreeritud arvestuslik väärtus, mida kohandati vastavalt käibemaksule, amortisatsiooniperioodidele ja mõnele oma äranägemisel valitud parameetrile. Teiste masinarühmade väärtus määrati välishindamise ja hindade alusel (68). Selle põhjal määrati masinate tegelikuks väärtuseks 572 miljonit Norra krooni, samas kui varade koguväärtus hinnati 1 162 miljardile Norra kroonile (69).

Ernst & Young selgitas hiljem, et eelnimetatud aruandes esitatud arvutused, mille puhul on lähtutud simuleeritud tegevuse jätkuvuse 747 miljoni Norra krooni suurusest arvestuslikust väärtusest ja saadud tegelikuks väärtuseks 572 miljonit Norra krooni, on eksitavad. Ernst & Young väidab, et Mesta ASile üle antavate masinate tegeliku väärtuse määramisel selliseid arvutusi ei kasutatud.

vii) Kinnisvara

2002. aasta mais avaldatud aruande „Algbilanss” kohaselt oli 1. jaanuari 2002. aasta seisuga riigiasutuse registreeritud kinnisvara arvestuslik väärtus 596 miljonit Norra krooni. Pärast selle kinnisvara väljajätmist, mis ei pidanud üle minema Mesta ASi, ja pärast simuleeritud tegevuse jätkuvuse põhimõtte järgi tehtud korrigeerimisi saadi väärtuseks 277 miljonit Norra krooni.

Pärast simuleeritud tegevuse jätkuvuse põhimõttelt tegeliku väärtuse põhimõttele üleminekut hindas kinnisvara väärtust sõltumatu kinnisvaraekspert OPAK. Norra ametiasutused esitasid 28. augustil 2002. aastal eksperdihinnangu, milles OPAK hindab 375 kinnisvaraobjekti väärtuse umbes 336 miljonile Norra kroonile (70). Oma 31. oktoobri 2002. aasta järelaruandes leidis OPAK, et pärast muu hulgas ka 16 kinnisvaraobjekti lisamist oli kinnisvara umbkaudseks väärtuseks 395 miljonit Norra krooni. Ernst & Young selgitas seda pärast nii, et nende kinnisvaraobjektide väljajätmine, mida Mesta ASile üle ei anta, ja summa korrigeerimine seoses üüritud kinnisvaraga (71) vähendas kinnisvara väärtust 331 miljoni Norra kroonini (72).

2002. aasta detsembri aruanne „Algbilansi lisa: varade väärtuse hindamine” näitab, et kui simuleeritud tegevuse jätkuvuse põhimõtte järgi arvutatud kinnisvara väärtus oli 596 miljonit Norra krooni, saadi tegeliku väärtuse põhimõtte kohaldamisel tulemuseks 331 miljonit Norra krooni.

2.3.2. Diskonteeritud rahavoogude meetodil põhinev väärtuse hindamine

Samaaegselt üksikute varade hindamisega, kuid sellest eraldi, hinnati diskonteeritud rahavoogude meetodil ettevõtte kui terviku jätkuvuseelduslikku õiglast väärtust ja hindamise kokkuvõte on esitatud 2002. aasta aruandes „Väärtuse hindamine”, mille koostas Ernst & Young (73). Aruandes leitakse, et diskonteeritud rahavoogude meetodi rakendamise tulemusel on käibekapitali (74) suurus umbes 600 miljonit Norra krooni (+/– 25 %). Analüüs põhines 2003.–2012. aasta rahavoogude hinnangul, mille tulemusel saadi hinnanguliseks negatiivseks ajaldatud väärtuseks 300 miljonit Norra krooni ning jääkväärtuseks pluss 900 miljonit Norra krooni (75). Omakapitali tootlus fikseeriti 6,7 % suuruse nominaalse maksujärgse tootlusena koguvaradelt (76).

Ernst & Young selgitas, et käibekapital (600 miljonit Norra krooni) koosneb koguvaradest, millest on maha arvatud lühiajalised võlad. Võrdluseks võib öelda, et üksikute varade hindamisel saadi selle hinnanguliseks väärtuseks 1 162 miljardit Norra krooni. Kui lahutada 1 162 miljardist Norra kroonist lühiajalised võlad (464 miljonit Norra krooni), jääb käibekapitaliks (77) 698 miljonit Norra krooni. See summa on suurem kui 600 miljoni krooni suurune käibekapital, mis saadi ettevõtte kui terviku õiglase väärtuse alusel (st diskonteeritud rahavoogude meetodil). Norra piiratud vastutusega äriühingute seaduses on sätestatud, et omakapital ei tohi olla suurem kui ettevõtte koguväärtus ja seetõttu tuli varade väärtust vähendada (78). Seega vähendas Ernst & Young varade väärtust, et vähendada käibekapitali 619 miljoni Norra kroonini. Sellest annab ülevaate järgmine tabel (79):

Põhivarad 1 053 Käibevarad 109 Lühiajalised võlad (464) Kokku 698 Väärtuse vähendamine – masinad (25) Väärtuse vähendamine – kinnisvara (54) Väärtuse vähendamine kokku (79) Väärtus pärast vähendamist 619 Võlad (pensionid) 319 Omakapital 300 Omakapitali rahaline väärtus 1 600 Algbilansis kajastuv omakapital kokku 1 900

Nagu tabelist selgub, vähendati varade väärtust 79 miljoni Norra krooni võrra. Kinnisvara ja masinate väärtuse suure ebakindluse tõttu jaotati väärtuse vähendamine nende varade vahel järgmiselt:

Masinate hinnanguline tegelik väärtus 572 Soetamine 44 Väärtuse vähendamine (25) Väärtus algbilansis 591 Kinnisvara hinnanguline tegelik väärtus 331 Soetamine 4 Väärtuse vähendamine (54) Väärtus algbilansis 281

2.3.3. Kvaliteedikontroll

Samaaegselt tegeliku väärtuse kindlaksmääramisega alustas Deloitte & Touche (2002. aasta oktoobris) varade esimese hindamise (mis põhines simuleeritud tegevuse jätkuvusel) tulemuste võrdlemist diskonteeritud rahavoogude meetodi abil saadud tulemustega. Deloitte & Touche leidis, et (simuleeritud tegevuse jätkuvusel põhinevat) põhivara väärtust tuleb vähendada 1 137 miljardilt Norra kroonilt (80) 937 miljoni Norra kroonini (st 200 miljoni Norra krooni võrra) (81).

2.3.4. Lõplikus algbilansis kajastuva väärtuse hindamine

1. jaanuari 2003. aasta lõpliku algbilansi kohaselt, mille koostas Mesta AS koostöös Ernst & Young’i, ViaNova Plan’i ja Trafikk ASiga (lisa A), on põhivara koguväärtus 977 miljonit Norra krooni (82).

Lõplik algbilanss kinnitab, et 2002. aasta detsembri aruandes („Algbilansi lisa: varade väärtuse hindamine”) esitatud masinate 572 miljoni Norra krooni suurust väärtust vähendati 25 miljoni Norra krooni võrra 547 miljoni Norra kroonini. Täiendavate investeeringute lisamise ja väiksemate paranduste tulemusel saadi masinate lõplikuks väärtuseks 594 miljonit Norra krooni.

Pärast mõnede kinnisvaraobjektide soetamist 4 miljoni Norra krooni väärtuses oli kinnisvara väärtuseks 335 miljonit Norra krooni ja pärast vähendamist 54 miljoni Norra krooni võrra (diskonteeritud rahavoogude meetodi kasutamise tõttu) saadi kinnisvara väärtuseks 281 miljonit Norra krooni.

2.4. ÜLEMINEKULEPINGUTE ÜLEANDMINE JA NENDE VÄÄRTUS ALGBILANSIS

2.4.1. Ehituslepingud

Norra ametiasutused selgitasid, et alates 1. jaanuarist 2003 tuli kõikide uute ehituslepingute (näiteks teede, tunnelite, dokkide ja sildade ehitamiseks) sõlmimiseks korraldada riigihankemenetlus.

Pooleliolevad ehitusprojektid tuli projektide lõpetamiseks siiski Mesta ASile üle anda. Kehtivad lepingud olid erineva keerukuse ja kestusega, kuid kõik lõppesid ühe-kahe aasta jooksul pärast Mesta ASi asutamist. Norra ametiasutused selgitasid, et ehituslepingud anti Mesta ASile üle lepingutes algselt määratud hindadega. Norra ametiasutuste arvates vastavad need hinnad turuhindadele. Enne 1. jaanuari 2003 sõlmiti suur osa ehituslepingutest pakkumise teel ja Maanteeametil olid seega mõningad teadmised turuhindade tasemest. Lisaks tuli Maanteeameti ja tootmisosakonna vahel sõlmitud ehituslepingute hinnad määrata kooskõlas sise-eeskirjadega, kus oli sätestatud asutusesiseste lepingute hinnakujunduse kord (83). Sise-eeskirjade kohaselt tuli asutusesiseste lepingute hinnad määrata avalike pakkumiste käigus saadud kogemustele tuginedes: kas kasutada otse avalike pakkumiste hindu või tugineda asutusesiseste lepingute maksumuse määramisel hinnangutele, mida tuli võrrelda turuhindadega ja vähendada (vajaduse korral) turuhinna tasemeni (84). Mõlemal juhul seadis Maanteeamet üldiseks tingimuseks, et asutusesisestes lepingutes määratud hinnad peavad olema vastavuses turuhindadega (85). Lisaks selgitasid Norra ametiasutused, et fiskaal- ja muud õigusaktide nõuded ei mõjutanud hinda, millega lepingud üle anti (välja arvatud kõikidelt teenustelt tasutavad maksud) (86).

Hinnad, millega ehituslepingud Mesta ASile üle anti, olid samad, mida kasutati lepingute tootluse määramiseks diskonteeritud rahavoogude analüüsi teel.

2.4.2. Käitus- ja hoolduslepingud

Mesta AS võttis üle 102 kehtivat käitus- ja hoolduslepingut (funksjonsavtaler) (87). Nimetatud lepingud, mis hõlmasid näiteks teede pindamist, märgistamist, dreenimist, liivatamist ning üleujutuste ja lumelaviinide tagajärgede kõrvaldamist, pidid lõppema hiljemalt nelja aasta jooksul, st 2006. aasta kolmandaks kvartaliks. Kestuse poolest võib kõnealused lepingud jagada nelja allpool nimetatud kategooriasse. Käitus- ja hoolduslepingute lõppemisel korraldas Maanteeamet iga aasta 1. septembril umbes 25 % lepingute sõlmimiseks avaliku pakkumise järgmiselt:

— A-kategooria: 24 lepingut, mis lõppesid 2003. aasta sügisel;

— B-kategooria: 25 lepingut, mis lõppesid 2004. aasta sügisel;

— C-kategooria: 27 lepingut, mis lõppesid 2005. aasta sügisel;

— D-kategooria D: 26 lepingut, mis lõppesid 2006. aasta sügisel.

Kuigi igasse kategooriasse kuuluvad lepingud hõlmavad geograafilisi piirkondi, mis on jagunenud ühtlaselt üle kogu Norra (tagamaks teenuste osutamise stabiilsust), vastavad kategooriad ka tööde raskusastmele. A-kategooriasse kuuluvad lihtsaimad tööd väikestes piirkondades (st piirkondades, kus liiklus ja ilmastikutingimused ning tee liik ei valmista erilisi raskusi), samas kui D-kategooriasse kuuluvad tööd, mis on keerukad nii tee liigi (näiteks mägedes ja kaljudel asuvad teed), liikluse kui ka ilmastiku seisukohast. B- ja C-kategooria lepingutega hõlmatud ehitustööd jäävad kahe äärmuse vahepeale.

Norra ametiasutused selgitasid, et tootmisosakonna sõlmitud käitus- ja hoolduslepingute alusel osutatud teenuste hinnad jäid lepingute Mesta ASile üleandmisel samaks.

2.4.3. Lepingute väärtus üleandmisel

Lepingute maksumusest üleandmisel saab ülevaate Norra ametiasutuste esitatud Exceli tabelist, mis sarnaneb Veidekke ASA poolt varem esitatud tabelile (88). Pärast menetluse algatamise otsust vähendasid Norra ametiasutused lepingute hinnangulist kogumaksumust Mesta ASile üleandmisel 2 960 miljardilt Norra kroonilt 2 942 miljardi Norra kroonini (89). Norra ametiasutused ajakohastasid ka käitus- ja hoolduslepingute hinnangulist kogumaksumust Mesta ASile üleandmisel 5 750 miljardilt Norra kroonilt 5 866 miljardi Norra kroonini. Ülevaates ei ole üksikute lepingute maksumust näidatud.

2.4.4. Hilisematest pakkumistest tulenev hinnatase

Aruanne, mille tellisid ja avaldasid avalike teede direktoraat, ViaNova Plan ja Trafikk AS, sisaldab analüüsi lepingute hinnataseme kohta 2003. aasta detsembris (edaspidi „ViaNova aruanne”). ViaNova aruande kohaselt korraldati mitme Mesta ASile üle antud käitamise ja hooldamise üleminekulepingu sõlmimiseks 2003. aasta jaanuaris avalikud pakkumised. Aruandes jõuti järeldusele, et 2003. aastal avaliku pakkumise teel sõlmitud üleminekulepingute hinnatase on umbes 32 % Mesta ASile üle antud võrreldavate üleminekulepingute esialgsest hinnatasemest madalam. Norra ametiasutused möönsid, et Maanteeamet ei pidanud (ülejäänud) üleminekulepingute maksumuse vähendamiseks uusi läbirääkimisi.

Norra ametiasutused esitasid ülevaate hindadest, mis kujunesid 2003.–2006. aastal käitus- ja hoolduslepingute sõlmimiseks korraldatud pakkumismenetluste tulemusel. Norra ametiasutuste ülevaates esitatud summad on (mõningate erinevustega) sarnased summadega, mis on esitatud Veidekke ASA toodud Exceli tabelis, mis sisaldab ka tabelit, kus võrreldakse iga pakkumismenetluse võitnud (st madalaimat) pakkumust hindadega, millega lepingud üle anti. Veidekke ASA esitatud võrdlus näitab, et 2003.–2006. aastal korraldatud pakkumismenetluste teel sõlmitud lepingute puhul olid võitnud hinnad varem Mesta ASile üle antud lepingute hindadest üldiselt madalamad. Lisaks näitab ülevaade, et Mesta ASi (enda) poolt hilisemates pakkumistes pakutud hinnad on Mesta ASile üle antud lepingute hindadest madalamad (90):

(miljonites Norra kroonides) Pakkumise aasta Võitnud hind Summa, mille võrra lepingu üleandmise hind ületab pakkumismenetluses võitnud hinda Summa, mille võrra lepingu üleandmise hind ületab Mesta ASi pakutud hinda 2003 1 226,6 94 67 2004 1 605,2 328 282 2005 1 857,1 760 563 2006 7 455,5 948 900

Ametiasutuste esitatud ülevaade käitus- ja hoolduslepingutest, mis sõlmiti 2003.–2006. aastal avalike pakkumiste teel, näitab, et Mesta AS võitis 2003. aastal korraldatud 24 pakkumisest 14. 2004. aastal võitis Mesta AS 25 pakkumisest 13 ja 2005. aastal 29 pakkumisest 20. 2006. aastal võitis Mesta AS 30 pakkumisest 21 (91). See tähendab, et kõigist 108 pakkumisest võitis Mesta AS 68 ehk 62,7 %.

2.4.5. Maanteeameti varasemad hinnavaatlused ja kogemused

Norra ametiasutused selgitasid, et enne Mesta ASi asutamist andis Norra parlament heakskiidu viiele katselepingule, mille Maanteeamet kavatses sõlmida avaliku pakkumise teel. Ametiasutused selgitasid, et pakkumismenetluste tulemusel saadud hindu kasutati seda liiki lepingute maksumuse asutusesiseseks hindamiseks (nii enne kui ka pärast 2001. aastal vastu võetud otsust asutada Mesta AS). Hindu ei kasutatud siiski üleminekulepingute hindade määramisel. Kui Norra ametiasutustelt küsiti selle põhjust, selgitasid nad, et otsustati, et üleminekulepingute väärtus tuleks kindlaks määrata lepingute kulubaasi põhjal.

Ametiasutuste sõnul olid viie katselepingu sõlmimiseks korraldatud pakkumise võitnud hinnad järgmised:

— Bærum (1998) viis aastat: 74 940 000 Norra krooni;

— Nedre Romerike (1999) viis aastat: 56 000 000 Norra krooni;

— Ibestad Dyrøy (1999) neli aastat: 30 418 400 Norra krooni;

— Lågendalen (2000) neli aastat: 45 706 323 Norra krooni;

— Våler og Åsnes (2001) viis aastat: 39 018 023 Norra krooni.

2000. aasta detsembris koostas Maanteeamet aruande, milles uuriti tootmisosakonna käitus- ja hooldusteenuste konkurentsivõimet (92). Aruanne sisaldab 2000. aasta augusti esialgseid tulemusi ja konkurentsivõime arvutati lepingu arvutatud kulude ja kokkulepitud hinna suhte alusel. Tootmisosakonna lepingutega seotud kulud moodustasid 94 % hinnast, samas kui eraettevõtjatega sõlmitud lepingutega seotud kulud moodustasid 71 % hinnast. Ilmneb, et sellisele järeldusele jõuti katselepingute alusel. Aruande 7. leheküljel on avaliku pakkumise tulemusel Bærumiga sõlmitud lepingu keskmine aastamaksumus 15 miljonit Norra krooni. See summa saadi kilomeetrihinna korrutamisel tee pikkusega, s.o 125 000 × 120 km, mille tulemusel saadi maksumuseks 15 miljonit Norra krooni (ehk 75 miljonit Norra krooni viie aasta jooksul) (93). Nedre Romerikega sõlmitud lepingu aastamaksumuseks on aruandes 11,2 miljonit Norra krooni. Kilomeetrihinna ja tee pikkuse korrutamisel, s.o 50 000 × 198 km, saadi maksumuseks 9,9 miljonit Norra krooni (ehk 49,5 miljonit Norra krooni viie aasta jooksul) (94).

Lisaks nähtub 1999.–2000. aastal parlamendis transpordikomisjoni poolt transpordiministeeriumile esitatud Maanteeameti olukorda käsitlevatest küsimustest, et Akershusis tehtud analüüs näitas, et käitus- ja hoolduslepingute hinnatase oli eralepingute hinnatasemest 20–25 % kõrgem (95). Lisaks viitab Maanteeamet 17. aprilli 2001. aasta pressiteates asjaolule, et nelja lepingu, mille alusel eraettevõtjad osutasid käitus- ja hooldusteenuseid, võrdlus lepingutega, mille alusel osutas asjaomaseid teenuseid tootmisosakond, näitas, et eraettevõtjate pakutud madalaim hind oli tootmisosakonna hinnast umbes 15–20 % madalam.

2.4.6. Üleminekulepingud ja algbilanss

Norra ametiasutused selgitasid, et üleminekulepingud kujutasid endast vara, mis moodustas osa diskonteeritud rahavoogudest ja mida seetõttu võeti arvesse Mesta ASi koguväärtuse määramisel. Diskonteeritud rahavoogude alusel arvutatud lepinguportfelli väärtus (96) oli siiski liiga madal, et seda algbilansis kajastuvatele väärtustele lisada (97).

2.4.7. Ajutine avaliku teenindamise kohustus

Norra ametiasutused selgitasid, et kooskõlas EMP lepingu artikli 59 lõikega 2 panid Norra ametiasutused Mesta ASile kohustuse osutada alates 1. jaanuarist 2003 avalikku teenust siseriikliku teedevõrgu käitus- ja hooldusteenuste näol. Kohustust vähendati järk-järgult ja see lõppes 1. septembril 2006. Avaliku teenindamise ülesannet on üksikasjalikult kirjeldatud Maanteeameti 1999. aasta käitus- ja hooldusnorme käsitlevas aruandes (uuendatud 2003. aastal) (98). Aruandes on sätestatud põhinõuded, millega tagatakse vastavus käitus- ja hooldustööde normidele liiklusohutuse tagamiseks, st on sätestatud tunnelite, dreenimise, teekatete, sildade, kaide ja kõnniteede suhtes kohaldatavad konkreetsed normid või meetmed (edaspidi „standardimisaruanne”) (99). Standardimisaruandes on sätestatud ka tõhusate talviste hooldustööde erinormid liiklusohutuse tagamiseks. Avaliku teenindamise ülesanne anti Mesta ASile kõikides temaga sõlmitud lepingutes sisalduva sättega, milles esitati lühiülevaade asjaomastest normidest ning viidati käitus- ja hooldusteenuste standardimisaruandele.

Norra ametiasutused selgitasid, et eelnimetatud avaliku teenindamise ülesanne anti Mesta ASile selleks, et tagada piisav liiklusohutus kuni 2006. aasta septembrini. Sellega seoses selgitasid ametiasutused, et liiklusohutuse tagamise ja miinimumnormide järgimise eest vastutab Maanteeamet, teostades järelevalvet remondi- ja hooldustööde üle ning kontrollides neid (100). Kuni 1. jaanuarini 2003 kontrolliti peamiselt ühe teenuseosutaja, st tootmisosakonna, töid. Pärast nimetatud kuupäeva sai see kohustus aga uued mõõtmed, sest hooldustööde tegemiseks korraldati avalikud pakkumised ja seega osutasid teenust mitmed eri teenuseosutajad. Seoses sellega nähtub ettevalmistavatest õigusaktidest, et turg avati järk-järgult põhjusega tagada, et Maanteeamet jätkab nõuetekohast kontrollimist ja garanteerib teede seisukorra ja liiklusohutuse rahuldaval tasemel (101).

Lisaks selgitasid Norra ametiasutused, et just seetõttu korraldati kõige riskantsemate ja suuri nõudmisi esitavate lepingute pakkumismenetlused kõige viimasena, samas kui lihtsaimate ja väikesemahulisimate lepingute pakkumismenetlused toimusid esimesena (102). Jättes kõige keerukamad lepingud viimaseks, oli Maanteeamet pärast pakkumismenetluste esimest vooru saanud juba üsna palju kogemusi mitme teenuseosutaja üle järelevalve teostamise ja nende kontrollimise alal. Seega olid Maanteeametil ajaks, mil korraldati keerukamate lepingute pakkumismenetlused, parimad tingimused liiklusohutuse tagamise kontrollimiseks (103).

Seoses avalike teenuste osutamise hüvitamisega esitasid Norra ametiasutused järgmised tabelid, kus antakse ülevaade Mesta ASi poolt käitamise ja hooldamise üleminekulepingute alusel osutatud teenuste kuludest, tuludest ja tootlusest (104). Sellega seoses selgitasid Norra ametiasutused, et Mesta AS pidas 2003.–2006. aastal iga üleminekulepingu kohta eraldi arvestust. Seega on kõik järgmises tabelis esitatud tulud (ja kulud) otseselt seotud käitamise ja hooldamise üleminekulepingutega.

Tabelist 1 nähtub, et seoses Mesta ASi investeeritud kogukapitaliga on käitamise ja hooldamise üleminekulepingutele eraldatud vahendite osakaal kogukapitalist proportsionaalne kõnealustelt üleminekulepingutelt teenitud tulu osakaaluga kogutuludest.

Mesta AS – kapitalieraldised

(miljonites Norra kroonides) Kogukapital 2003 2004 2005 2006 Algbilanss 2 686 3 989 4 291 4 643 Lõppbilanss 3 989 4 291 4 643 4 340 Keskmine 3 338 4 140 4 467 4 492 Mesta ASi kogukäive 6 386 5 899 6 076 4 492 Käitus- ja hooldustööde kogukäive 3 645 3 613 3 235 3 253 Käitus- ja hooldustööde käibe osakaal kogukäibest 57 % 61 % 53 % 55 % Käitus- ja hooldustöödeks eraldatud kapital 1 905 2 536 2 378 2 460 Üleminekulepingutele eraldatud käitus- ja hooldustöödeks ette nähtud kapitali osakaal (%) 96 % 81 % 60 % 30 % Üleminekulepingutele eraldatud käitus- ja hooldustöödeks ette nähtud kapital (Norra kroonides) 1 835 2 050 1 437 748

Järgmises tabelis on esitatud ülevaade Mesta ASi käitamise ja hooldamise üleminekulepingutega seotud kuludest, tuludest ja tegelikust tootlusest 2003.–2006. aastal. Norra ametiasutused täpsustasid, et konkreetset tootlust käitamise ja hooldamise üleminekulepingute osas eelnevalt ei fikseeritud.

Mesta AS: käitamise ja hooldamise üleminekulepingutega seotud tulud, kulud ja tootlus

(miljonites Norra kroonides) 2003 2004 2005 2006 Kokku Tulud 2 116 1 871 1 293 586 5 866 Maksueelne kasum (105) 277 175 199 151 802 Maksujärgne kasum 199 126 144 108 577 Kasumimarginaal 9 % 7 % 11 % 18 % Üleminekulepingutele eraldatud kapital 1 835 2 050 1 437 748 6 070 Kapitali tegelik tootlus 10,86 % 6,15 % 9,98 % 14,50 %

Norra ametiasutused selgitasid, et käitamise ja hooldamise turul on keskmine tootlus, st „võrdlustootlus”, kapitali kaalutud keskmine hind (WACC) pärast 8,42 % suuruse maksu tasumist (106).

Järgmises tabelis esitatakse ülevaade elementidest, mis moodustavad võrdlustootluse.

Võrdlustootluse elemendid

Kapitali kaalutud keskmine hind (WACC) Maksueelne riskivaba intress (107) 3,85 % Tururiski preemia (108) 5,00 % Kogukapitali beeta 0,90 Netovõlg/omakapital Omakapitali beeta 1 Omakapitali maksujärgne hind 8,85 % Võõrkapitali hind Maksueelne riskivaba intress 3,85 % Laenu hinnalisand 2,50 % Võõrkapitali maksueelne hind 6,35 % Maksumäär 28 % Võõrkapitali maksujärgne hind 4,57 % Kapitali kaalutud keskmine hind (WACC) Omakapitali hind 8,85 % Omakapitali osakaal 90 % Omakapitali kaalutud maksujärgne hind 8,00 % Võõrkapitali maksujärgne hind 4,6 % Võõrkapitali osakaal 10 % Võõrkapitali kaalutud maksujärgne hind 0,5 % Kogukapitali kaalutud keskmine maksujärgne hind 8,42 %

8,42 % suurune võrdlustootlus põhineb beetaväärtusel 1, mis fikseeriti järgmiselt:

— 40 kuu pikkuse ajavahemiku jooksul (2002–2007) jälgiti 15 võrreldava äriühingu (nagu Veidekke ASA, Skanska AB-B SHS, PEAB AB) beetaväärtust (109);

— tootlust korreleeriti vastavalt Morgan Stanley All Country World Index’ile (110);

— omakapitali osakaal on kooskõlas asjaomase sektori keskmisega (15 võrreldava äriühingu andmetele tuginedes) (111).

Lisaks on järgmises tabelis näidatud võrdlustootluse ja Mesta ASi käitus- ja hoolduslepingute tegeliku tootluse erinevus asjaomastel aastatel.

Tootlus

2003 2004 2005 2006 Kokku Mesta AS: tootlus 10,86 % 6,15 % 9,98 % 14,5 % Võrdlustootlus 8,42 % 8,42 % 8,42 % 8,42 % Tootluse ülejääk 2,44 % –2,27 % 1,56 % 6,08 % Tootluse ülejääk (miljonites Norra kroonides) 44,8 –46,4 22,5 45,5 66,4

2.5. DOKUMENTIDE VORMISTAMISE JA REGISTREERIMISTASU

Mesta seaduse kohaselt tuli tootmisosakonnalt Mesta ASile üleantav kinnisvara registreerida Norra kinnisvararegistris kui „nimemuutus” (112). See tähendab, et Mesta AS ei pidanud oma kinnisvara kinnisvararegistris registreerimisel maksma dokumentide vormistamise ja registreerimistasu, mida Norras tavaliselt kinnisvara omandiõiguse üleandmisel tuleb maksta (113).

Norras on halduspraktika, mida nimetatakse „tegevuse jätkuvuse põhimõtteks”, millega nähakse ette vabastus dokumentide vormistamise ja registreerimistasust, kui ettevõtja „jätkab tegevust” mingil kujul. Justiitsministeerium on välja andnud kaks ringkirja tegevuse jätkuvuse põhimõtte kohaldamise kohta. Vastavalt esimesele ringkirjale, mida kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2003, võib tegevuse jätkuvuse põhimõtet kohaldada üksnes piiratud vastutusega äriühingute ühinemise puhul (114). Teise ringkirjaga laiendati alates 1. juulist 2005 seda võimalust jagunemisele ja ümberkujundamisele (115).

2.6. MENETLUSE ALGATAMISE PÕHJUSED

18. juulil 2007. aastal võttis järelevalveamet vastu otsuse algatada ametlik uurimismenetlus, tuginedes esialgsetele andmetele, mille kohaselt võivad seoses Mesta ASi asutamisega võetud meetmed kujutada endast riigiabi, mis ei vasta ühelegi EMP lepingus sätestatud erandile (116). Seetõttu kahtles järelevalveamet, kas asjaomaseid meetmeid saab käsitada EMP lepinguga kokkusobivana. Asjaomased meetmed on ümberkorraldamismeetmed, varade väärtuse hindamine, Mesta ASile üle antud üleminekulepingud ja dokumentide vormistamise ja registreerimistasust vabastamine.

3. KOLMANDATE ISIKUTE MÄRKUSED

Pärast menetluse algatamise otsust esitasid oma märkused neli huvitatud isikut ning järelevalveamet ja mitmesugused huvitatud isikud on pidanud asjaomastes küsimustes laiaulatuslikku dialoogi.

3.1. ARNTZEN DE BESCHE – MESTA AS

Mesta ASi nimel esitas märkused advokaadibüroo Arntzen de Besche (edaspidi „Arntzen”).

Seoses ümberkorraldamismeetmete riigipoolse hüvitamisega väidab Arntzen, et põhiküsimuseks on, kas asjaomaste kulude katmine on riigi kohustus. Ainult juhul kui see nii ei ole, võib ümberkorraldamiskulusid käsitada Mesta ASi tavapärase eelarve osana ja selliste kulude hüvitamine kujutab endast majanduslikku eelist. Vastavalt kohtuotsusele Combus on otsustavaks küsimuseks, kas hüvitis „vähendab koormust, mis tavaliselt langeb äriühingu eelarvele”, ning majanduslikku eelist kujutab endast ainult sellistest kuludest vabastamine (117).

Eristada tuleb i) äriühingu tavapärase tegevuse käigus kantud kulude hüvitamist ja ii) sundkulude hüvitamist, mida ei kanta äriühingu tavapärase tegevuse käigus ja mis ei vasta konkurentide kulukohustustele. Teist liiki kulude hüvitamine võib struktuurilist halvemust lihtsalt kompenseerida või tasakaalustada (nagu ka käesoleval juhul), tagades võrdsed tingimused, ja ei kujuta endast seega riigiabi. Sellele asjaolule tuginedes väidab Arntzen, et ümberkorraldamismeetmete hüvitamine Mesta ASile tuleneb riigi kohustusest, selle eesmärk on struktuurilise halvemuse tasakaalustamine ja seetõttu ei ole tegemist riigiabiga.

Kui järelevalveamet peaks leidma, et ümberkorraldamismeetmed kujutavad endast riigiabi, siis on abi Arntzeni väitel lepinguga kooskõlas, sest see võimaldab Mesta ASil konkureerida äsja konkurentsile avatud turul võrdsetel tingimustel. Kuna Mesta ASi tootmisüksus oli varem riigi omanduses olev asutusesisene teenuseosutaja, oli äsjaloodud Mesta AS oma ülesehituselt konkurentsiks sobimatu. Hüvitiseta jäämine oleks mõjutanud Mesta ASi konkurentsiseisundit. Komisjon on oma otsuses Destia kohta leidnud, et turu avamine on ühenduse eesmärk, mis vastab ühistele huvidele (118). Lisaks on luhtunud kuludega seotud riigiabi suuniste eesmärk lihtsustada ettevõtjate üleminekut konkurentsiturule. (Ajaliselt ja mõju poolest piiratud) abi, mille eesmärk on saavutada ühine eesmärk, mis seisneb suletud turult (osaliselt) liberaliseeritud turule ülemineku hõlbustamises, teenib ühiseid huve ja tasakaalustab konkurentsimoonutusi. Sellega seoses juhitakse tähelepanu asjaolule, et Mesta AS peab ülemäärased ümberkorraldamisvahendid tagasi maksma.

Seoses masinate hindamisega väidab Arntzen, et pärast seda, kui muudeti hindamispõhimõtteid, st võeti arvestusliku väärtuse asemel kasutusele tegelik väärtus, määrati diskonteeritud rahavoogude analüüsi teel ettevõtte väärtuseks 600 miljonit Norra krooni. Varade väärtuse määramine ei muuda ettevõtte üldist väärtust ja seega riigiabi küsimust ei tõstatu. Diskonteeritud rahavoogude analüüsi alusel vähendati varade (sh lühiajalised võlad) väärtust 698 miljoni Norra krooni suuruselt tegelikult väärtuselt 619 miljoni Norra kroonini. Seega korrigeeriti summat 79 miljoni, mitte 200 miljoni Norra krooni võrra.

Seoses üleminekulepingutega väidab Arntzen, et Mesta ASile hüvitati ainult asjaomaste lepingute alusel pakutud teenuste osutamise kulud ja seega ei saanud Mesta AS majanduslikku eelist riigiabi eeskirjade tähenduses. Lisaks väidab Arntzen, et eelise olemasolu tuvastamiseks peab järelevalveamet kindlaks tegema võrdlushinna, mis kujutaks endast Mesta ASile üle antud lepingute tegeliku maksumusega võrreldes majanduslikku eelist. Seda ainult juhul, kui järelevalveamet suudab tõendada, et 1. jaanuaril 2003. aastal tegutsenud ettevõtjad oleksid osutanud sarnaseid teenuseid odavamalt ja et hinnad, millega lepingud Mesta ASile üle anti, olid ülepaisutatud. Tõendamiskohustus lasub järelevalveametil.

Lisaks väidab Arntzen, et tegelikult 1. jaanuaril 2003 turuhinnad puudusid, sest kõiki käitus- ja hooldusteenuseid osutati asutusesiseselt ja de facto monopol loodi 1. jaanuaril 2003. aastal Mesta ASi asutamisega. Katseprojektide sõlmimiseks korraldatud avalike pakkumiste hindasid ei saa võrdlushindadena kasutada: esiteks ei ole järelevalveamet kindlaks teinud, et teised ettevõtjad olid tegelikult valmis ja suutelised osutama asjaomaseid teenuseid odavamalt. Juhtumi olulisust arvesse võttes oleks järelevalveamet pidanud põhjalikult hindama, kas teised ettevõtjad olid tegelikult valmis osutama asjaomaseid teenuseid odavamalt. Ainult sellisel juhul võib tegemist olla riigiabiga. Teiseks, kuigi avalike pakkumiste tulemusel saadud katselepingute hinnad olid madalamad hindadest, millega lepingud Mesta ASile üle anti, ei ole kaks lepingute rühma sarnased. See tähendab, et katselepingute hindu ei saa käsitada turuhindadena. Sellega seoses märgitakse, et ühe katselepingu, st Bærumiga sõlmitud lepingu esialgset hinda tõsteti täiendavate tööde tõttu 25 %. Baashind, millega lepingud Mesta ASile üle anti, hõlmab suurt osa sellistest täiendavatest töödest. Lisaks ei ole järelevalveametil teavet, mis tõendaks, et katselepingud või pärast 2003. aastat avaliku pakkumismenetluse teel sõlmitud lepingud võitnud ettevõtjad katsid tegelikult oma teenuste osutamise kulud. Kui ettevõtjad ei kata oma kulusid, ei ole turu avamine alanud tõhusalt.

3.2. THOMMESSEN – VEIDEKKE ASA

Veidekke ASA nimel esitas märkused advokaadibüroo Thommessen Krefting Greve Lund AS (edaspidi „Thommessen”).

Seoses ümberkorraldamismeetmetega väidab Thommessen, et kohtuotsuses Combus tunnistatakse, et varasematest tööalastest õigusaktidest tuleneva vähese kulutasuvuse riigipoolne hüvitamine ei kujuta endast riigiabi, kui see on proportsionaalne struktuurilise halvemusega. Struktuurilise halvemusega seotud kulude ja võrreldava ettevõtja asjaomaste tööjõukulude vahest suurem hüvitamine kujutab endast riigiabi. Riik ei tohiks hüvitada Mesta ASile varem tasutud pensionimakseid, vaid ainult tulevikus (st alates 2003. aastast) tekkivat struktuurilist halvemust. Thommessen väidab, et Mesta ASi struktuuriline halvemus hüvitati ülemääraselt. Seetõttu peaks järelevalveamet kontrollima, kas Mesta AS sai töötajate liigse arvu tõttu teatud eeliseid, mis tähendaks, et (töötajate liigsest arvust tulenevat) struktuurilist halvemust ülehinnati. Teisisõnu peab järelevalveamet kindlaks tegema, kas töötajate liigsest arvust tulenevat halvemust tasakaalustati juurdepääsuga ülearusele ja odavale tööjõule. Sellega seoses tuleb tähelepanu juhtida asjaolule, et Mesta ASi tulusus oli äriühingu esimese kolme tegevusaasta jooksul oodatust oluliselt suurem. Dokumendist St.prp. nr 1 (2007–2008) ilmneb, et igal aastal eraldati asjaomaste ümberkorraldamismeetmetega seotud kulude katmiseks vahendeid vajaminevast rohkem, mis viitab ülemäärasele hüvitamisele.

Eelkõige peaks järelevalveamet kontrollima, kas riigil oli võimalus teatud töötajaid üle viia, ümber paigutada või asendada, selle asemel et pakkuda neile võimalust minna varem pensionile. Järelevalveamet peaks nõudma Norra ametiasutustelt tõendeid selle kohta, et töötajate varem pensionile saatmine oli vajalik personaliprobleemi lahendamiseks. Järelevalveamet peaks kontrollima, kas ametiasutused hüvitasid ainult tavalise erapensioniskeemi keskmiste kulude ja riiklikus pensionifondis osalemisega seotud kulude vahe ja kas hüvitamine piirdus riigiteenistujatega. Järelevalveamet peab kontrollima, kas eripensioniea säilitamise kulud on kulud, mida kaetakse tavaliselt ettevõtja eelarvest ja ei ole seega struktuuriline halvemus, mis tähendaks, et hüvitamine võib kujutada endast riigiabi. Samuti peaks järelevalveamet hindama tehingut äriühingute üleminekut käsitleva direktiivi alusel.

Samuti väidab Thommessen, et „valitsuse suunistes on öeldud, et tööandja võib taotleda tööministeeriumilt liikmelisuse jätkumist. Kui taotlust ei rahuldata, võib isik liituda pensioniskeemiga nn suletud liikmelisuse kaudu”, ja küsib, kas Mesta ASi puhul kaaluti ümberkorraldamismeetmete hüvitamise alternatiivina suletud liikmelisust. Thommessen väidab, et Mesta AS võis võtta endale kohustuse, mida ta võtma ei pidanud. Kui Mesta ASi ümberkorraldamiskulud tulenevad kohustuste vabatahtlikust ülevõtmisest (või säilitamisest), on see Mesta ASi otsus. Kulude hüvitamine, mida Mesta AS ei olnud seaduse järgi kohustatud kandma, on tavaliselt äriühingu eelarve kulud ja nende riigipoolne rahastamine kujutab endast riigiabi.

Ümberkorraldamiskulude hüvitamine võib olla EMP lepingu artikli 61 lõike 3 punktiga c kokkusobiv, kui see on vajalik ja proportsionaalne. Sellega seoses tuleb endise tootmisosakonna tõhususe suurendamise eesmärki võrrelda eesmärgiga muuta turg konkurentsivõimelisemaks. Thommessen väidab, et Mesta AS on konkurentsivõimeline tänu tõhusa turukonkurentsi arvel sõlmitud riigihankelepingute suurele osakaalule. Mesta AS on oma 60 % suuruse turuosaga kahtlemata suurim ettevõtja turul. Seda kinnitab avalikes pakkumismenetlustes osalejate arvu pidev vähenemine. Probleemi põhjuseks on Mesta ASi struktuurilise halvemuse ülehüvitamine. Oligo-poolne turg on lihtsalt muutunud duopoolseks turuks, kus valitsevaks ettevõtjaks on Mesta AS. Järelevalveamet peab kontrollima, kas kõnealused meetmed ei ole andnud Mesta ASile eeliseid ja seega turgu moonutanud.

Varade hindamisega seoses väidab Thommessen, et järelevalveamet peab eraldi uurima, kas algbilanss vastab raamatupidamisarvestust ja Norra äriühinguid käsitlevatele eeskirjadele. Sellega seoses väidab Thommessen, et Norra piiratud vastutusega äriühingute seadus sisaldab eeskirja, millega tagatakse, et aktsiakapitali sissemakse ei ületa õiglast väärtust. Kuigi äriühingu juhatus võib olla vastutav õiglasest väärtusest suurema hinnangu eest, siis õiglasest väärtusest väiksema hinnangu eest vastutust ette nähtud ei ole. Seetõttu soovib Thommessen sõltumatu eksperdi hinnangut selle kohta, kas varad on fikseeritud turuväärtusega.

Thommessen nõustub, et varade väärtus peaks põhinema jätkuvuseelduslikul õiglasel väärtusel, mille aluseks võib olla diskonteeritud rahavoogude analüüs. Norra raamatupidamisseaduse paragrahvi 4 lõike 2 kohaselt peab analüüs rajanema „võimalikult täpse hinnangu” põhimõttel. Thommessen väidab siiski, et Norra ametiasutuste esitatud hinnang ei ole kooskõlas nimetatud põhimõttega, vaid põhineb ühepoolsetel väidetel, mille eesmärk on varade väärtuse vähendamine. Esiteks, kuigi diskonteeritud rahavoogude analüüsi tulemusel tunnistati ebakindluse olemasolu, näitas üksikute varade õiglase väärtuse hindamine, et tegelik väärtus on oluliselt suurem ja seega oleks tulnud diskonteeritud rahavoogude meetodil saadud tulemusi suurendada. Teiseks ilmneb diskonteeritud rahavoogude analüüsist, et jääkväärtuseks oli 900 miljonit Norra krooni, kuid seda summat vähendati, sest prognoositi, et 2003.–2012. aastal vähenevad rahavood 300 miljoni Norra krooni võrra. Thommessen väidab, et Mesta ASi asutamise ja tulemuslikkusega seotud ebakindlus oli liialdatud ja selle eesmärgiks oli varade õiglase väärtuse vähendamine. Kolmandaks määras välishindaja 18 masinarühma väärtuseks 424 miljonit Norra krooni. See on oluliselt suurem kui 148 miljonit Norra krooni, mis saadi isegi suurema hulga masinarühmade, st 37 masinarühma väärtuse hindamisel. Thommessen väidab, et on arusaamatu, kuidas saab Veidekke ASA masinapargist suurema Mesta ASi masinapargi turuhind olla Veidekke ASA masinapargi turuhinnast väiksem. Järelevalveamet peaks seda uurima. Lisaks on Thommesseni väitel ebatavaline, et jätkuvuseelduslik õiglane väärtus ei hõlma firmaväärtust.

Peale selle väidab Thommessen, et masinate väärtuse vähendamine 200 miljoni Norra krooni võrra ja kinnisvara väärtuse vähendamine 50 miljoni Norra krooni võrra (st vahe 331 miljoni ja 281 miljoni Norra krooni vahel) annab eelise, sest varade väiksem väärtus tähendab, et kulum on väiksem ja põhitegevustulu seega suurem. Täiendav põhitegevustulu on riigiabi. Mida suurem on varade väärtus, seda suurem peaks olema ka nõutav tootlus. Seega tähendab väärtuse vähendamine, et Norra ametiasutuste aastakasum on liiga väike ning sellise kasumi ja õigel hinnangul põhineva kasumi vahe kujutab endast riigiabi.

Seoses üleminekulepingutega on Thommessen rahul asjaoluga, et Norra ametiasutused möönavad, et turuhind (saadud avalike pakkumiste tulemusel) ning hind, millega käitamise ja hoolduse üleminekulepingud üle anti, on erinevad; vahe on umbes 2 miljardit Norra krooni (119). Seoses Norra ametiasutuste väitega, et lepingute hinnanguline brutotulu moodustab algbilansi osa ja nende turuväärtust ei ole vaja hinnata, väidab Thommessen, et diskonteeritud rahavoogude analüüsis eeldatakse ekslikult, et lepingud anti üle turuväärtusega (120). Seoses väitega, et 1. jaanuaril 2003. aastal puudusid turuhinnad või muud usaldusväärsed turuhinna näitajad, eiravad Norra ametiasutused katseprojektide hindu, teiste Põhjamaade sarnaste turgude hindu ja alates 2003. aastast korraldatud pakkumismenetluste tulemusel saadud turuhindu.

Seega hüvitati Mesta ASile struktuuriline halvemus 993,6 miljoni Norra krooni suuruse ümberkorraldamistoetusega, 1,6 miljardi Norra krooni suuruse rahasüstiga ja Mesta ASile üle antud üleminekulepingute ülemääraste hindadega. Mesta ASile hüvitati ümberkorraldamiskulud topelt. Norra ametiasutused olid teadlikud, et turuhind oli tootmisosakonna ja Maanteeameti asutusesisestest hindadest 25–30 % madalam ja just see oligi turu liberaliseerimise põhjus. Viidatakse Maanteeameti 2000. aasta detsembri aruandele, kus leiti, et tootmisosakonna hinnad olid palju kõrgemad kui eraettevõtjatega sõlmitud sarnaste lepingute hinnad. Seetõttu väidab Thommessen, et turuhind oli täpselt dokumenteeritud. Lõpetuseks väidab Thommessen, et kui turuhind määratakse Mesta ASi kulude alusel, on Mesta ASi asjaomane kulubaas pärast ümberkorraldamismeetmete toetuse väljamaksmist eksisteerinud kulubaas, st „konkurentsivõimelise” Mesta ASi kulubaas, mitte hüvitatud (või hüvitatavaid) ümberkorraldamiskulusid kandma pidanud Mesta ASi kulubaas. Kui arvesse võetakse konkurentsivõimelise Mesta ASi kulubaasi, on Thommesseni sõnul Mesta ASile makstud ülemäärase hüvitise suurus umbes 181 miljonit Norra krooni (lepingute üleandmise hindade ja hilisematest pakkumismenetlustest tulenevate hindade vahe).

3.3. SCHJØDT

Seoses ümberkorraldamismeetmetega juhib advokaadibüroo Schjødt, kes esitas märkused anonüümse kaebaja nimel, tähelepanu asjaolule, et riigiteenistuja staatusest tulenevate eeliste säilitamise rahastamine ei kujuta endast riigiabi, kui toetust antakse üksikisikutele objektiivsete kriteeriumide alusel ja sellest ei saa kasu teatavad äriühingud. Kui aga rahastatakse töötajate eeliseid, mis on äriühingute tavapärase finantskoormuse osaks, siis on tegemist riigiabiga. Seega on küsimus selles, mida saab pidada äriühingute tavapäraseks finantskoormuseks. Schjødt väidab, et riigiabiga on tegemist ainult juhul, kui eelised on suuremad kui need, mida töötajatele turul töölevärbamisel pakutakse. Combuse kohtuotsus (mida ei ole edasi kaevatud) näitas, et töötajatele riigiteenistuja staatusest loobumise eest tehtud otsemaksed ei ole äriühingule antud abi (121). Combuse kohtuotsus tehti siiski ajal, mil struktuurilise halvemuse suhtes valitses suur ebakindlus ja igatahes ei ole selge, kas Mesta ASiga seotud asjaolud on sarnased kohtuasja Combus asjaoludega ja seega kas Combuse kohtuotsus on käesoleval juhul usaldusväärne pretsedent.

Schjødt väidab, et töötajate kolimise, töölesõidu, büroode kolimise, tugi- ja hooldusüksuste kolimise jne hüvitamine kujutab endast riigiabi, mida ei saa pidada kokkusobivaks. Samuti ei tohi hüvitada masinate uuendamise kulusid ja samal ajal käsitada neid negatiivse varana.

Schjødt ei pea õigeks Mesta ASile antud ümberkorraldamisabi pidamist kokkusobivaks, viidates riigiabi suunistele äriühingute päästmise ja ümberkorraldamise kohta. Mesta AS ja tema eelkäija ei olnud ega ole raskustes kõnealuste suuniste tähenduses, mis ei ole ümberkorraldamise tulemusel loodud uute ettevõtete suhtes nagunii kohaldatav.

Seoses varade hindamisega märgib Schjødt, et varade väidetava alahindamise uurimisel võib abiks olla sõltumatu hindamine. Alahindamise ja 1,6 miljardi Norra suuruse rahasüsti tulemuseks võib olla omakapitali määr, mis on suurem sellest, mis saadakse turutingimustes tegutseva erainvestori põhimõtte nõuetekohase kohaldamise tulemusel. Seda uurides tuleks ka kontrollida, kas Norra ametiasutused on loobunud piisava kasumi saamisest oma investeeringutelt.

Seoses üleminekulepingutega märgib Schjødt, et Norra ametiasutuste väidetes eeldatakse, et i) selleks et tegemist ei oleks riigiabiga, tuleb lepingud üle anda turuhindadega ja ii) nende meetmeid tuleb hinnata asjaomasel ajal olemas olnud teabe põhjal, mis tähendab, et hilisemaid tõendeid (mille kohaselt olid üleminekulepingute hinnad turuhindadest kõrgemad) ei saa arvesse võtta (122). Schjødt väidab siiski, et hiljem saadud tõendeid võib arvesse võtta ulatuses, milles need kinnitavad asjaomasel ajal olemas olnud teavet. Norra ametiasutused teadsid, et Mesta ASile üle antud lepingute hinnad olid tõenäoliselt turuhindadest kõrgemad. Ümberkorraldamise eesmärgiks oli tõepoolest suurendada tõhusust ja tagada „vähema raha eest rohkem” (123). 2001. aastal avaldatud Statskonsulti aruandest nähtub, et alates 1996. aastast avas Oslo linnavalitsus teede käitamise ja hooldamisega seotud tegevuse konkurentsile, mille tulemusel vähenesid teede käitamise ja hooldamise kulud umbes 20 %. Lisaks näitas Maanteeameti 2001. aasta aruanne, et eraettevõtjatega sõlmitud käitus- ja hoolduslepingud olid tootmisosakonna omadest konkurentsivõimelisemad.

Selle asemel et tegutseda neile kättesaadava teabe alusel, eirasid Norra ametiasutused varasemaid kogemusi ja andsid lepingud üle turuhindadest kõrgemate hindadega. Schjødt väidab, et Norra ametiasutused ei saa sellist teavet ignoreerida. Ametiasutused oleksid saanud lepinguportfelli suhtes hõlpsasti kohaldada üldist vähendamismäära. Lisaks väidab Schjødt, et ülemäärase hinna heakskiitmist ei saa lubada, sest ümberkorraldamismeetmed on Mesta ASile juba hüvitatud ja lepingute hinnad ei põhinenud avalikel pakkumistel ning samuti ei hõlmanud need korrigeerimismehhanismi. Seega on Mesta ASi juhtum Destia omast täiesti erinev (124).

Norra ametiasutused on korduvalt väitnud, et käitus- ja hooldusteenuste turul puudusid eraettevõtjad, kuigi dokumendist St.prp. nr. 1 (2001–2002) nähtub, et 30 % käitus- ja hooldustöödest tegid turul konkureerivad ettevõtjad. Lisaks on eespool nimetatud Statskonsulti aruandes öeldud, et kuigi 2000. aastal tegi enamiku käitus- ja hooldustöödest Maanteeamet, teostasid 28 % töödest turul tegutsevad ettevõtjad. Seoses väitega, et Maanteeamet omandas asjaomased oskused töödega seotud pakkumismenetluste käigus, märgib Schjødt, et Maanteeamet kasutas nimetatud oskusi tootmisosakonnaga käitus- ja hoolduslepinguid (funksjonsavtale) sõlmides, nii et 2003. aastaks oleks oskused juba pidanud olemas olema. Ametiasutused ei ole selgitanud, kuidas turul tegutsevatele ettevõtjatele pakkumismenetluste korraldamise oskus erineb tootmisosakonnaga lepingute sõlmimisel kasutatud oskustest.

Seoses dokumentide vormistamise tasuga väidab Schjødt, et tasust vabastamine andis Mesta ASile majandusliku eelise ja tegevuse jätkuvuse põhimõte ei kehti, sest tegelikku omandiõiguse üleandmist ei toimunud. Selles osas on Mesta ASi juhtumi asjaolud sarnased Entra juhtumi asjaoludega ja seega on Mesta ASile antud eeliste puhul tegemist riigiabiga, nagu ka Entra juhtumis. Kuna algbilansis vähendati kinnisvara väärtust, ei saa abi summat selle põhjal arvutada, vaid aluseks tuleb võtta üleantud kinnisvara turuväärtus.

3.4. WIERSHOLM – SKANSKA

Skanska nimel esitas märkused advokaadibüroo Wiersholm.

Wiersholm väidab, et turuväärtusest odavamaks hinnatud varade alusel määratud tootlus ei ole kooskõlas turutingimustes tegutseva erainvestori põhimõttega. Wiersholm märgib, et nagu järelevalveamet on öelnud, valitseb põhivara väärtuse suhtes märkimisväärne ebakindlus ja Wiersholm ei mõista, kuidas Norra ametiasutused on järginud turutingimustes tegutseva erainvestori põhimõtet. Norra ametiasutused ei ole selgitanud, miks ei hinnanud kõikide masinarühmade tegelikku väärtust välisekspert (kes hindas ainult 18 masinarühma 55-st) ning miks eri rühmade väärtuse hindamisel kasutati eri meetodeid. Wiersholmi väitel tuleb teha sõltumatu hindamine. Võttes arvesse käesolevas juhtumis esitatud summade suurust, ei saa komisjoni poolt otsuses Destia vastu võetud põhimõtet, mille kohaselt varade üleandmine arvestusliku väärtusega ei kujuta endast riigiabi (st „arvestusliku väärtuse põhimõte”), otseselt kohaldada (125). Viidatakse järelevalveameti otsusele Arcuse juhtumis, (126) kus tootmisrajatised ja muud varad anti riigimonopolilt üle kontsernile Arcus Group. Arcuse juhtumis leidis järelevalveamet, et üleantud varad hinnati nende turuväärtusest 264 miljoni Norra krooni võrra odavamaks ja riigile maksti sama summa võrra väiksem hüvitis. Kõnealune tehing tähendas, et Arcus Group sai samas summas riigiabi. Nimetatud otsus näitab, et Mesta ASi puhul on varade hindamise kontrollimine asjakohane.

Seoses üleminekulepingutega viitab Wiersholm menetluse algatamise otsuses sisalduvale järelevalveameti väitele, millest ilmneb, et lepingute turuhinnast madalam hind annab teenuseosutajale majandusliku eelise. Wiersholmi sõnul on Norra ametiasutused seisukohal, et asjaolu, kas lepingud anti Mesta ASile üle turuhinnaga, pole nii oluline. Peamine on, et lepingute brutotulu võeti arvesse rahavoogude analüüsis ja see kajastus Mesta ASi algbilansis mitterahalise sissemaksena. Norra ametiasutused on siiski ka väitnud, et üleminekulepingud moodustasid ainult väikese osa nimetatud väärtusest. Wiersholm väidab, et ametiasutused ei saa eirata vajadust võtta diskonteeritud rahavoogude analüüsis turuhinna kindlaksmääramisel arvesse brutotulu. Komisjon on Destia juhtumi puhul tehtud menetluse algatamise otsuses selgelt öelnud, et üleshindlus kujutab endast riigiabi: „See annab Tieliikelaitosele [Destiale] majandusliku eelise, mida rahastatakse riigi ressurssidest: Tieliikelaitos [Destia] saab riigilt rohkem raha, kui saaks tavaline turul tegutsev ettevõtja samaväärse teenuse eest.” (127).

Skanska ei ole nõus Norra ametiasutuste väitega, et Mesta ASi asutamise ajal puudus turuhind. Turuhind oli juba olemas tänu katselepingutele ja Veidekke ASA analüüs, millele viidatakse menetluse algatamise otsuses, näitab selgelt, et lepingute üleandmise hinnad ja hiljem samade lepingute sõlmimiseks korraldatud pakkumismenetluste tulemusel saadud hinnad olid erinevad. Hilisema hindade alandamise ootused ei tähenda, et hinnad, millega lepingud Mesta ASile üle anti, ei andnud majanduslikku eelist. Ametiasutused püüavad hinnakujunduspoliitikat õigustada väitega, et 2003.–2006. aastal ei olnud turg veel täielikult konkurentsile avatud. Mesta AS sai siiski kasu ülehinnatud lepingutest, mis turu avamise ajal veel kehtisid. Tegelikult on Mesta ASi keskmine hinnatase üleminekuajal tõusnud, samas kui Skanska keskmine hinnatase on jäänud samaks. See väide põhineb nii 1. augustist 2002 kuni 1. veebruarini 2008 kehtinud ehituslepingute kui ka sama ajavahemiku käitus- ja hoolduslepingute sõlmimiseks korraldatud pakkumiste analüüsil. Nimetatud analüüsist ilmneb, et Mesta ASi keskmised hinnad, mis olid algul Skanska keskmistest hindadest 20 % madalamad, on tõusnud Skanska hindadest kõrgemaks. See näitab, et Mesta ASile üle antud lepingud andsid majandusliku eelise riigiabi kujul.

4. NORRA AMETIASUTUSTE MÄRKUSED

4.1. ÜMBERKORRALDAMISMEETMED

Norra ametiasutused väidavad, et ümberkorraldamismeetmete riigipoolne rahastamine ei kujutanud endast riigiabi.

Sellega seoses väidavad Norra ametiasutused, et Mesta AS asutati 1. jaanuaril 2003. aastal ja sellega kaasnesid mitmed ebasoodsad asjaolud, mis tulenesid sellest, et tootmisosakond oli osa riigiasutusest ja töötajad olid riigiteenistuja staatuses. Üheks ebasoodsaks asjaoluks oli see, et Mesta ASi viidi üle ülemäärane hulk töötajaid (1 700), kelle riigiteenistuja pensioniõigused (või alternatiivsed õigused) tuli üleminekuperioodil säilitada. Mesta AS tasus kõnealuste õiguste üleminekuperioodil säilitamise täiendavad kulud (128). Mesta ASi ümberkorraldamismeetmete rahastamise eesmärk oli hüvitada Mesta ASile talle asutamisel kaasa tulnud kulud, nagu riigiteenistujate pensionitega seotud täiendavad kulud, mis ei ole äritegevuses kohased ja mida tema konkurendid kandma ei pea. Norra ametiasutused leiavad, et sellised kulud (mida ei hüvitata) tulenevad kohustustest, mis lasusid tootmisosakonnal seetõttu, et ta oli osa riigiasutusest, ja olid järelikult riigi kohustused. Seega ei andnud selliste kulude hüvitamine Mesta ASile majanduslikku eelist.

Lisaks väidavad Norra ametiasutused, et sama tulemus oleks saavutatud ka siis, kui asjaomaseid ümberkorraldamismeetmeid oleks rakendatud enne tootmisosakonna ümberkorraldamist Mesta ASiks. See oleks siiski olnud aeganõudev ja vähem kulutasuvam ning mille tagajärjel oleks liberaliseerimine edasi lükkunud. Sellega seoses märgivad Norra ametiasutused, et kui ümberkorraldamismeetmeid oleks rakendatud enne ümberkorraldamist, ei oleks tegemist olnud riigiabiga ja lõpptulemus on Mesta ASi jaoks sama, olenemata sellest, kas meetmed rakendati enne või pärast ümberkorraldamist. Norra ametiasutuste arvates näitab asjaolu, et teistsuguse lähenemisviisi korral ei oleks riigiabi küsimust tõstatunud, et ümberkorraldamiskulude hüvitamine ei andnud Mesta ASile majanduslikku eelist.

Toetamaks oma väiteid viitavad Norra ametiasutused Combuse kohtuasjale, kus Esimese Astme Kohus leidis, et struktuurilise halvemuse tasakaalustamiseks rakendatud meetmete hüvitamine ei kujuta endast riigiabi (129). Nimetatud kohtuasjas maksis Taani valitsus 100 miljonit Taani krooni riigiteenistujatele, kes loobusid riigiteenistuja staatusest (ja sellega seotud õigustest) seoses Combusesse üleviimisega. Norra ametiasutused märgivad ka, et Esimese Astme Kohus sedastas, et Taani valitsus oleks võinud jõuda samale tulemusele ametnikke Combusesse üle viimata: „[…] oleks Taani riik võinud saavutada sama tulemuse, määrates need ametnikud eraldi preemiat maksmata uuele teenistuskohale avalikus haldussüsteemis, mis oleks võimaldanud Combusil kohe tööle võtta töötajaid eraõiguslike lepingute alusel.” (130).

Norra ametiasutused väidavad, et Combuse kohtuotsusele tuginedes on otsustavaks küsimuseks, kas hüvitis „kergendab ettevõtjal tavaliselt lasuvaid eelarvelisi kulusid, ja mida tuleb pidada majanduslikuks eeliseks, mida abisaaja ettevõtja ei oleks tavalistes turutingimustes saanud”. Ametiasutuste sõnul õigustab see väide lähenemisviisi, mille kohaselt tuleb eristada „äriühingu tegevuskulusid ja äriühingule pandud kulusid, mis tavaliselt äriühingu eelarvesse ei kuulu”. Ametiasutused leiavad, et viimatinimetatud kulude hüvitamine ei anna majanduslikku eelist, vaid lihtsalt kompenseerib struktuurilist halvemust, mis asjaomase äriühingu konkurentidel puudub.

Peale selle väidavad Norra ametiasutused, et kui finantskohustus mitterahalise sissemakse „hulka arvata”, vähendab see ettevõtte üldist puhasväärtust ja seetõttu võib üleandja selliste finantskohustuste tasakaalustamiseks need hüvitada. Mesta ASi tehtud mitterahaline sissemakse hõlmas mitmeid elemente, mis olid seotud äritegevuseks mittesobivate ebasoodsate asjaoludega. Mitterahalise sissemakse väärtuse vähendamise asemel säilitasid ametiasutused selle algse väärtuse ja hüvitasid ümberkorraldamismeetmetega seotud ebasoodsad asjaolud.

Toetamaks väidet, et finantskohustused mitterahalise sissemakse väärtust ei mõjutanud (ja et seetõttu peaks riik selliste kohustuste negatiivse mõju korvama) osutavad Norra ametiasutused nüüdispuhasväärtuse arvutusele ja Mesta ASi omakapitalile. Sellega seoses viidatakse Deloitte & Touche 12. detsembri 2002. aasta aruandele, (131) milles on öeldud, et „[ümberkorraldamis]kulud määrati töötajate ja kehtivate töölepingute arvu vähendamise kohta välja töötatud kavade alusel. Äriühing võtab üle kehtivad töölepingud ja peab kandma nendega seotud kulud, kuid kulud tulenevad riigi kohustustest ja seetõttu kaetakse need 2003., 2004. ja 2005. aasta eraldistest.” Ning „ettevõtte ümberkorraldamisega kaasnevad kulud, mis tulenevad äriühingu varasemast avalik-õiguslikust seisundist ja mis on äriühingu asutamise ajaks juba kantud. Äriühing võtab üle kehtivad töölepingud ja peab kandma nendega seotud kulud, kuid kulud tulenevad riigi kohustustest ja seetõttu kaetakse need 2003., 2004. ja 2005. aasta eraldistest.” Samuti väidab Deloitte & Touche, et see oli ka põhjuseks, miks Mesta ASile eraldati vahendid ümberkorraldamiskulude (mis ei kuulunud algbilanssi) kandmiseks kolme aasta jooksul.

Norra ametiasutused väidavad, et omanik peab suutma kompenseerida samad ebasoodsad asjaolud, nagu oleks pidanud tegema eraõiguslik ostja, kui tootmisosakond oleks müüdud riigiabi eeskirju kohaldamata: kui tootmisosakond oleks müüdud, oleks ostja avastanud, et selle struktuur ei sobi äritegevuseks ja nõudnud i) ostuhinna vähendamist vastavalt ebasoodsatele asjaoludele või ii) et müüja (st ametiasutused) kataks kulud, mis on vajalikud, et muuta ettevõte tavapärase äritegevuse jaoks sobivaks.

a) Eelpension, riigiteenistuja pensioniõiguste säilitamine ja eripensioniea säilitamine

Norra ametiasutused tuletavad meelde, et eelpensioni võimalust pakuti selleks, et vähendada riigiteenistujatest töötajate arvu. Norra ametiasutuste sõnul ei ole õige väide, et selline korraldus tähendab, et Mesta AS sai kasu kõnealuste töötajate tööst, tasumata nende töötamisega seotud kulusid täies mahus. Riigi jaoks oleks läinud kallimaks, kui need töötajad oleks Mesta ASi üleviimise ja eelpensioni kulude hüvitamise asemel tööle jäetud (132). Seega ei kuulu eelpensioni kulude hüvitamine EMP lepingu artikli 61 lõike 1 kohaldamisalasse.

Norra ametiasutused väidavad, et riigiteenistuja pensioniõiguste säilitamisega seotud kulude hüvitamine tuleneb otseselt töötajate varasemast riigiteenistuja staatusest ja seda tuleks pidada Norra ametiasutuste kohustuseks. Sama järeldus kehtib ka eripensioniea säilitamise skeemi kohta (mida kohaldati teatud töötajate suhtes nende tootmisosakonnas töötamise ajal). Mõlemal juhul kattis hüvitis üksnes riigiteenistuja pensioni või eripensioniea skeemiga seotud täiendavate kulude ja tavalise pensioniskeemi kulude vahe. Ühelgi Mesta ASi konkurendil oma töötajate ees selliseid kohustusi ei olnud ja seega ei kujuta nimetatud meetmete hüvitamine endast riigiabi EMP lepingu artikli 61 lõike 1 tähenduses.

b) Büroode ning tugi- ja hooldusüksuste kolimine, arhiivide üleviimine, kolimine

Büroode kolimisega seotud kulud ei tulenenud Mesta ASi tegevusest, vaid tootmisosakonna geograafilisest asukohast. Tugi- ja hooldusüksuste kolimisega seotud kulud tulenesid samuti enne Mesta ASi asutamist toimunud tegevusest ja seega ei saa neid käsitada ettevõtja tavapäraste eelarvekuludena, vaid pigem riigi kohustustest tulenevate kuludena. Sama kehtib ka arhiivide üleviimise kohta. Vastupidi järelevalveameti poolt menetluse algatamise otsuses esitatud väitele kehtib see ka Mesta ASis tööle asumise tõttu kolima pidanud tootmisosakonna töötajate kolimiskulude kohta. Sellega seoses on Norra ametiasutused ka täpsustanud, et olulisemate töötajate motiveerimine oli vajalik, et vähendada nende töölt lahkumise ohtu. Samuti hüvitas tootmisosakond kahe aasta jooksul (st kuni 1. jaanuarini 2005) olulisemate töötajate töölesõidukulud selleks, et vältida nende lahkumist Mesta ASist.

c) Järeldus ja väited kokkusobivuse kohta

Eespool nimetatud asjaoludele tuginedes leiavad Norra ametiasutused, et ükski meede, millele anti ümberkorraldamistoetust, ei andnud Mesta ASile majanduslikku eelist. Kuna riik andis Mesta ASile ümberkorraldamiskulude katteks ainult 993,6 miljonit Norra krooni (kuigi ümberkorraldamise hinnangulised kogukulud ulatuvad 1 097,8 miljoni Norra kroonini), siis tegelikult sai Mesta AS hüvitist umbes 104,2 miljonit Norra krooni vajalikust vähem (133).

Kui järelevalveamet peaks sellele vaatamata jõudma järeldusele, et ümberkorraldamismeetmete puhul on tegu riigiabiga, väidavad Norra ametiasutused, et abi on EMP lepinguga kokkusobiv artikli 61 lõike 3 punkti c tähenduses, sest i) meetmed teenivad üleeuroopalist huvi pakkuvat eesmärki, ii) Mesta ASi ümberkorraldamine on vajalik nimetatud eesmärgi saavutamiseks ja iii) abi ei kahjusta kaubandustingimusi määral, mis oleks vastuolus ühiste huvidega.

Seoses üleeuroopaliste huvidega väidavad Norra ametiasutused, et turgude avamine konkurentsile on ühenduse eesmärk, mille saavutamine on Euroopa ühistes huvides (134). Käesoleval juhul oli riigi omanduses oleva, uute turuletulijatega võrdsetel tingimustel konkureeriva äriühingu asutamine turu avamiseks vajalik samm. Norra ametiasutused tuletavad meelde, et riiklikele ametiasutustele jääb vabadus otsustada, kuidas turu avamine peaks toimuma. Ametiasutused märgivad ka, et teede käitamise ja hoolduse teenuste turu avamine konkurentsile on konkurentsi jaoks parem kui riigi poolt teenuste osutamise jätkamine või turu osaline avamine konkurentsile.

Konkurentsimõju vaadeldes tuleb arvesse võtta teede käitamise ja hooldusega seotud tegevuse ümberkorraldamise üldist majanduslikku mõju: Mesta AS oli asutades oma konkurentidega võrreldes ebasoodsamas olukorras. Seega ei olnud Mesta ASi majanduslik olukord konkurentide omaga võrreldav, sest Mesta ASile langes koormus, mis tulenes endise tootmisosakonna riigiettevõtte staatusest. Seetõttu tuleb konkurentsimõju analüüsides arvesse võtta EMP lepingu artiklis 125 sätestatud neutraalsuse põhimõtet. Norra ametiasutuste arvates tähendab see seda, et Mesta ASile struktuurilise halvemuse kompenseerimine majanduslikult elujõulise äriühingu loomise eesmärgil peab olema vastuvõetav. Ametiasutused märgivad ka, et ümberkorraldamismeetmete rakendamiseks antud abi piirdus sellega, mis oli vajalik turu avamiseks konkurentsile. Lõpetuseks ei ole kõnealune protsess kahjustanud kaubandustingimusi määral, mis oleks vastuolus ühiste huvidega.

4.2. ÜLEMINEKULEPINGUD

Norra ametiasutused märgivad, et hinnad, millega nii ehituslepingud kui ka käitus- ja hoolduslepingud Mesta ASile üle anti, on samad, mida kasutati tulude arvutamisel diskonteeritud rahavoogude analüüsis. Seega moodustasid lepingud kui varad osa ettevõtte koguväärtusest, mis omakorda moodustas osa mitterahalisest sissemaksest. Seega ei kujuta lepingud kui mitterahaline sissemakse endast riigiabi EMP lepingu artikli 61 lõike 1 tähenduses. Järelikult ei ole vaja kontrollida, kas lepingud anti Mesta ASile üle turuhinnaga.

Igal juhul märgivad Norra ametiasutused seoses ehituslepingutega, et kuna järgiti sise-eeskirju, vastavad ehituslepingute üleandmise hinnad avalike pakkumismenetluste tulemusel saadud hindadele.

Käitus- ja hoolduslepingute kohta märgivad Norra ametiasutused, et 1. jaanuaril 2003. aastal puudusid nii turuhind kui ka muud usaldusväärsed allikad turuhinna kohta, sest kõiki käitus- ja hooldustöid teostas tootmisosakond (135). Norra ametiasutuste arvates ei avatud käitus- ja hooldustööde turgu konkurentsile mitte 1. jaanuaril 2003. aastal, vaid alles 1. septembril 2003. aastal (ja sedagi vaid osaliselt) (136). Kuni 1. jaanuarini 2003 vastutas Maanteeamet sajaprotsendiliselt avalike teede käitus- ja hooldustööde eest. Kuna seega asjaomaste teenuste turg 1. jaanuaril 2003. aastal puudus, polnud muud võimalust, kui anda üleminekulepingud üle tootmisosakonnas varem määratud kulupõhiste hindadega. Seda seisukohta ei nõrgenda ükski kolmandate isikute märkus.

Sellega seoses väidavad Norra ametiasutused ka, et (väljakujunenud) turu puudumise põhjuseks oli asjaolu, et eraettevõtjad ei olnud 1. jaanuaril 2003. aastal valmis osutama asjaomaseid teenuseid liiklusohutuse tagamiseks (137). Seega peeti kõigi seisukohast parimaks lahenduseks avada käitus- ja hooldusteenuste turg järk-järgult: järkjärguline avamine pidi tagama lepingute otstarbekohase jaotuse, sest ettevõtjad ei pidanud esitama ühel ja samal päeval pakkumusi terve lepinguportfelli kohta. Samuti on järkjärguline avamine kooskõlas ettevõtjate vajadusega täiustada üleminekuperioodi ja seega turu väljakujunemise jooksul järk-järgult oma oskusi teenuseosutajana (138). Pealegi on järkjärguline avamine halduslikult lihtsam ja võimaldab Maanteeametil arendada oma oskusi asjaomaste teenuste ostjana (139). Norra ametiasutuste sõnul kinnitavad ettevalmistavad õigusaktid sellise lähenemisviisi õigsust, juhtides tähelepanu sellele, et kõnealuste asjaolude tõttu ei olnud turg 1. jaanuariks 2003 veel konkurentsile avamiseks piisavalt välja kujunenud (140).

Juhul kui järelevalveamet peaks leidma, et turul tegutsevad ettevõtjad said asjaomaseid teenuseid osutada, väidavad Norra ametiasutused, et puudusid usaldusväärsed allikad, mis oleks viidanud hindadele, mis on üleminekulepingutes määratud hindadest madalamad. Viie katselepingu hindu ei saadud võrdlushindadena kasutada, sest need moodustasid osa Maanteeameti „professionaalsuse tõstmise” protsessist. Nimetatud protsessi käigus koostati käitus- ja hooldusteenuste näidislepingud, mille toimivust kontrolliti asutusesiseste käitus- ja hoolduslepingute (141) ja viie katselepingu (142) abil, mis võimaldasid Maanteeametil saada kogemusi „hankijana”. Seega ei olnud katselepingute eesmärk turuhindade katsetamine turul.

Lisaks olid katselepingute sõlmimiseks esitatud pakkumused väga erinevad (näiteks Våler/Åsnesi lepingu puhul oli kalleim pakkumus 63 miljonit Norra krooni ja odavaim 30,4 miljonit Norra krooni). Selline vahe viitab sellele, et turg ei olnud välja kujunenud ja seega ei olnud hinnad usaldusväärsed hinnataseme näitajad (143). Kuna katselepingud hõlmavad vähem kui 2 % kogu teedevõrgust (1 000 kilomeetrit 54 000 kilomeetrist), hõlmavad nad väga väikest geograafilist ala. Lisaks hõlmasid katselepingutega ette nähtud ülesanded täiendavaid töid (144). Näiteks võib tuua Bærumi lepingu, mille võitis Selmer ASA esialgse hinnaga 74 940 323 Norra krooni. Täiendavate tööde teostamise kohustus aga tähendas, et lisada tuli 18 726 793 Norra krooni, mis tõstis lepingu hinda 25 %. Katseetapis ette nähtud täiendavate tööde maht näitab, et Maanteeamet hindas käitus- ja hoolduslepingute töömahtu valesti. Mesta ASile üle antud üleminekulepingud aga hõlmasid ka täiendavaid töid. Sellega seoses juhivad ametiasutused tähelepanu asjaolule, et aruandes nr 118 soovitatakse mitte võrrelda Bærumi lepingut muude lepingutega (145). Norra ametiasutuste arvates ei oleks nad seega saanud kasutada katselepingute hindu turuhindade usaldusväärse näitajana.

Lisaks vaidlustavad Norra ametiasutused menetluse algatamise otsuses esitatud väite (mida kordas Veidekke ASA), et esimese rühma käitus- ja hoolduslepingute hinnataset, mille sõlmimiseks korraldati pakkumismenetlused 2003. aastal, oleks saadud kasutada ülejäänud käitus- ja hooldusteenuste üleminekulepingute hinnataseme määramisel. Norra ametiasutused väidavad, et nimetatud hinnatase ei ole usaldusväärne, sest käitus- ja hooldusteenuste turg ei ole siiani välja kujunenud, sest riigihankemenetluste tulemusi ei ole võimalik prognoosida. Seda näitab kõrgeima ja madalaima pakkumuse märkimisväärne erinevus. Kõige väiksem erinevus oli 2 %, samal ajal kui suurim vahe oli 113 %. Sellest ei piisa turuhinna kindlakstegemiseks. Norra ametiasutused kahtlevad, kas turuhinda saab määrata väljakujunemata turu madalaima pakkumuse alusel. Norra ametiasutused leiavad, et üleminekulepingute hinnatase ei olnud kõrgem hinnatasemest, „mida oleks saanud pidada jätkusuutlikuks turuhinnaks üleminekulepingute üleandmise ajal … ”. Igal juhul peab hindamine põhinema teabel, mis oli kättesaadav äriühingu asutamise ajal.

Kui järelevalveamet peaks siiski leidma, et Mesta ASile üle antud lepingute hinnad sisaldasid riigiabi, väidavad Norra ametiasutused, et selline abi on kokkusobiv kehtiva EMP lepinguga, viidates artikli 61 lõike 3 punktile c või artikli 59 lõikele 2.

Seoses artikli 61 lõike 3 punktiga c väidavad Norra ametiasutused, et Mesta AS asutati monopoolse turu täielikuks avamiseks konkurentsile ja jätkusuutliku turu loomiseks nelja- aastase üleminekuperioodi jooksul (146). Järkjärguline avamine oli vajalik, et tagada avalike teede ohutu käitamine ja hooldamine. Nagu juba öeldud, kinnitavad ettevalmistavad õigusaktid, et Maanteeameti (kellel olid piiratud kogemused teenuste ostjana ja asjaomaste lepinguliste kohustuste täitmise kontrollijana) oskusi tuli täiustada (147). Ka ettevõtjad vajasid kohanemisaega, et nad suudaksid asjaomaseid ülesandeid täita. Avalike pakkumiste arvu järkjärguline suurenemine võimaldab äriühingutel saada kogemusi ja teha investeeringuid, et teostada rahuldavalt käitus- ja hooldustöid. Nagu eespool öeldud, tagab turu järkjärguline avamine lepingute otstarbekohase sõlmimise, mis ei oleks võimalik, kui kõik lepingute sõlmimiseks korraldatavad pakkumismenetlused toimuksid samal ajal (148). Liiklusohutuse tagamiseks korraldati kõige lihtsamate lepingutega seotud pakkumismenetlused esimesena ja kõige keerukamate lepingutega seotud (mis hõlmasid karmi kliima ja muutuvate ilmastikuoludega piirkondades asuvaid teid) pakkumismenetlused viimasena. Norra ametiasutused väidavad, et Mesta ASi üleminekulepingute rahastamine oli õigustatud. Poleks mõistlik panna Mesta ASile üleminekulepingutega teenuse osutamise kohustus ja jätta kulud katmata, sest Mesta ASi kulud on konkurentide omadest suuremad (149).

Abi andmine üleminekulepingute kaudu oli proportsionaalne, sest see piirdus nelja aastaga ja lepingu hind oli kindlaks määratud, et motiveerida äriühingut oma tegevust tõhustama. Võttes arvesse, et esimese kolme tegevusaasta jooksul olid tulud oodatust palju suuremad, kinnitasid Norra ametiasutused 2007. aastal, et rohkem Mesta ASile ümberkorraldamismeetmete jaoks vahendeid ei anta. See näitab, et Mesta ASi tegevust kontrolliti, et vältida ülemäärast hüvitamist.

Neile asjaoludele tuginedes väidavad ametiasutused, et käitamise ja hoolduse üleminekulepingud olid vajalikud „turu kindlaks avamiseks ja õiglase konkurentsi tagamiseks”. Viidatakse komisjoni otsusele Destia juhtumis, kus komisjon leidis, et Soome teetööde turu avamine konkurentsile oli positiivne samm ja ühenduse oluline poliitiline eesmärk (150). Norra ametiasutused väidavad, et võttes arvesse, et Mesta ASi ümberkorraldamine teenis sama eesmärki, kehtivad Destia juhtumi kaalutlused ka käesoleval juhul. Üleminekulepingud ei ole Mesta ASi positsiooni ülemääraselt tugevdanud. Kasutatud lähenemisviis oli turu avamiseks vajalik ja proportsionaalne.

Seoses artikli 59 lõikega 2 väidavad Norra ametiasutused, et käitamise ja hoolduse üleminekulepingutega pandi Mesta ASile lepingutes sätestatud avaliku teenindamise kohustus (lepingutes sätestati osutatavate teenuste laad, nende osutamise geograafiline piirkond, sagedus ja kestus). Vastavalt riigiabi suunistele, mis käsitlevad avalike teenuste hüvitamist, riigi osalust ettevõtetes ja avalik-õiguslikele üksustele antavat abi (edaspidi „avalike teenuste hüvitamist käsitlevad riigiabi suunised”) ei tohi hüvitis ületada kulude katmiseks vajalikku summat, võttes arvesse mõistlikku kasumit (151). Avalike teenuste hüvitamist käsitlevate riigiabi suuniste punktis 8 on sätestatud, et riigi ametiasutustel on ulatuslikud volitused, et otsustada, millist laadi teenused on üldist majandushuvi pakkuvad teenused.

Neile asjaoludele tuginedes väidavad Norra ametiasutused, et käitamise ja hoolduse üleminekulepingud hõlmasid teenuseid, mida sel ajal turul küllaldaselt ei pakutud, et tagada piisav liiklusohutus, ja seetõttu pandi nimetatud kohustused Mesta ASile. Ettevalmistavates õigusaktides on sätestatud, et liiklusohutus tuleb tagada nii turu avamise ajal kui ka pärast seda. Mesta AS oli parim võimalus tagamaks, et ametiasutused täidavad oma kohustuse säilitada liiklusohutus. Mesta AS ei saanud nimetatud kohustusest keelduda, vaid oli seadusega kohustatud üleminekulepingutes sätestatud teenuseid osutama.

4.3. VABASTAMINE DOKUMENTIDE VORMISTAMISE TASUST

Norra ametiasutused väidavad, et kuna mitterahalise sissemakse hindamine (algbilansis) põhines eeldusel, et Mesta AS ei maksa kõnealust tasu, ei andnud dokumentide vormistamise tasust ja registreerimistasust vabastamine Mesta ASile majanduslikku eelist. Seega ei mõjutanud tasust vabastamine äriühingu tugevust või kapitali struktuuri ega ka Mesta ASi üldist väärtust. Kui äriühingut ei oleks tasust vabastatud, oleks tasud hüvitatud vastava Mesta ASi omakapitali tehtud rahalise sissemaksega. See oleks andnud sama tulemuse kui tasust vabastamine. Lisaks väidavad ametiasutused, et tundub, et otsus 318/05/COL põhines asjaolul, et Entra juhtumis puudus seos tasust vabastamise ja omakapitali suuruse vahel (vt otsuse lk 26) (152). Norra ametiasutused väidavad, et käesolev juhtum on erinev, sest pole kahtlust, et kui tasust ei oleks vabastatud, oleks see hüvitatud vastavas summas rahalise sissemaksega. Ettevalmistavatest dokumentidest nähtub, et omakapitali suurus määrati Mesta ASi lühiajalise likviidsuse alusel. Lisaks väidavad Norra ametiasutused, et dokumentide vormistamise tasust ei vabastata valikuliselt, viidates tegevuse jätkuvuse põhimõttele, mille eesmärk on hõlbustada vajalike sotsiaalmajanduslike meetmete rakendamist.

II. HINDAMINE

1. RIIGIABI OLEMASOLU

1.1. RIIGIABI EMP LEPINGU ARTIKLI 61 LÕIKE 1 TÄHENDUSES

EMP lepingu artikli 61 lõikes 1 on sätestatud: „Kui käesolevas lepingus ei ole sätestatud teisiti, on igasugune EÜ liikmesriikide või EFTA riikide poolt või riigi ressurssidest ükskõik missugusel kujul antav abi, mis kahjustab või ähvardab kahjustada konkurentsi, soodustades teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist, käesoleva lepinguga kokkusobimatu niivõrd, kuivõrd see mõjutab lepinguosaliste vahelist kaubandust.”

Et meedet saaks käsitada riigiabina EMP lepingu artikli 61 lõike 1 tähenduses, peab selle puhul olema täidetud neli järgmist kumulatiivset tingimust: i) meede peab andma selle saajatele majandusliku eelise, mida nad oma tavapärase äritegevuse käigus ei saaks; ii) eelis peab olema antud riigi poolt või riigi vahenditest; iii) meede peab olema valikuline, soodustama teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist ning iv) meede peab kahjustama konkurentsi ja mõjutama lepinguosalistevahelist kaubandust. Järgnevalt vaadeldakse, kas käesoleva juhtumi puhul on kõnealused neli kumulatiivset kriteeriumi täidetud.

1.2. MAJANDUSLIK EELIS

1.2.1. Ümberkorraldamismeetmed

Mesta AS sai riigilt toetust kulude katmiseks, mis olid seotud kolme liiki pensionipakettidega, mida pakuti riigi teenistusest Mesta ASi üle viidud töötajatele. Vahenditega kaeti i) riigiteenistujate pensionimaksetele vastavate pensionimaksete kulud ajavahemikul 1. jaanuarist 2003 kuni 2007. aasta lõpuni; ii) töötajate eripensioniea (varase pensionilemineku) õiguse säilitamisega seotud kulud ja iii) 1. jaanuarist 2003 kuni 2005. aasta lõpuni pakutud eelpensionipakettidega seotud kulud.

Sissejuhatuseks esitab järelevalveamet märkused Norra ametiasutuste esitatud teatud konkreetsete väidete kohta. Esiteks väitsid Norra ametiasutused, et kuna tootmisosakonna võimalik ostja oleks nõudnud ostuhinna vähendamist proportsionaalselt ümberkorraldamismeetmetega, ei kujuta sellise halvemuse riigipoolne hüvitamine endast riigiabi. Järelevalveamet märgib, et käesolev tehing kujutab endast rahaliste vahendite andmist (seoses investeeringuga), mitte müüki ja seega sõltub riigiabi olemasolu sellest, kas selline rahastamine annab Mesta ASile majandusliku eelise, mitte potentsiaalse ostja käitumisest.

Samuti väitsid Norra ametiasutused, et mitterahalise sissemakse vähendamise asemel eelistasid ametiasutused hüvitada Mesta ASile ümberkorraldamismeetmetest tuleneva halvemusega seotud kulud. Kuna varade väärtuse vähendamine ei oleks eelist andnud, siis ei andnud seda ka kulude hüvitamine. Järelevalveamet märgib, et selline otsus ei tähenda tingimata, et Mesta AS ei saanud tänu rahaliste vahenditele majanduslikku eelist.

Seoses sisulise poolega vaidlustavad Norra ametiasutused väite, et eespool nimetatud meetmed andsid majandusliku eelise. Nad väidavad, et meetmed rakendati Mesta ASi struktuurilise halvemuse ja riigiteenistuja staatusest tulenevate kulukate tööhõivetingimuste hüvitamiseks. Selles osas tuginevad Norra ametiasutused Combuse kohtuotsusele (153).

Sellega seoses märgivad Norra ametiasutused, et arvesse tuleb võtta tingimusi, millega eelmine tööandja, st riik, asjaomased töötajad tööle võttis, ja sellest tulenevaid riigi kohustusi. Täiendavate summade maksmist (piiratud ajavahemiku jooksul) riigiteenistujate pensioniõiguste säilitamisega seotud kulude hüvitamiseks, tuleks käsitada riigi kohustusena, sest see oli otseselt töötajate riigiteenistuja staatusest tingitud. Kuna selliste täiendavate summade riigipoolne rahastamine piirdus tavalise pensioniskeemi kulude ja riigiteenistuja pensioniskeemi (või alternatiivse meetme) kulude vahega, maksab riik kinni ainult eelmisest töösuhtest tulenevad täiendavad kulud. Norra ametiasutused väidavad Combuse kohtuotsusele viidates, et kui asjaomaseid kulusid käsitada riigi kohustusena, ei annaks nimetatud kulude katmiseks eraldatud riigipoolne toetus majanduslikku eelist.

Combuse kohtuotsuses sedastas Euroopa Kohus, et asjaomase meetme „eesmärk oli asendada Combuses töötavate ametnike privilegeeritud ja kulukas staatus teiste Combusega konkureerivate bussiveoettevõtjate töötajate staatusega võrreldava lepingulise töötaja staatusega. Seega oli eesmärgiks vabastada Combus võrreldes tema erakapitalil põhinevate konkurentidega struktuuriliselt ebasoodsamast olukorrast.” (154).

Kuigi vastab tõele, nagu ka Combuse kohtuasjas, et käesolev juhtum on seotud hüvitisega, mille eesmärk on leevendada äriühingu (Mesta AS) struktuurilist ha