ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1.

on tuvastanud, et olles jätnud ettenähtud tähtajaks vastu võtmata EMP lepingu XIX lisa punktides 7a, 7e ja 7i viidatud õigusakti (Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2011. aasta direktiiv 2011/83/EL tarbija õiguste kohta, millega muudetakse nõukogu direktiivi 93/13/EMÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 1999/44/EÜ ja millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 85/577/EMÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 97/7/EÜ), mida on kohandatud EMP lepingu protokolliga nr 1, rakendamiseks vajalikud meetmed, ei ole Island täitnud kõnealusest õigusaktist ja EMP lepingu artiklist 7 tulenevaid kohustusi, ja
1.

otsustaks, et jättes selleks ettenähtud aja jooksul vastu võtmata EMP lepingu II lisa peatüki XXIX punktis 4 osutatud õigusakti (Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. mai 2007. aasta direktiiv 2007/23/EÜ pürotehniliste toodete turule laskmise kohta), mida on kohandatud EMP lepingu protokolliga nr 1, kohaldamiseks vajalikud meetmed või jättes järelevalveameti kõnealustest meetmetest teavitamata, on Islandi Vabariik jätnud täitmata oma kohustused, mis tulenevad kõnealuse õigusakti artiklist 21 ja EMP lepingu artiklist 7;
1.

otsustaks, et jättes selleks ette nähtud aja jooksul vastu võtmata EMP lepingu XII lisa punktis 2 osutatud õigusakti (Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2011/7/EL, 16. veebruar 2011, hilinenud maksmisega võitlemise kohta äritehingute puhul, mida on kohandatud EMP lepingu protokolliga nr 1) rakendamiseks vajalikud meetmed ja/või jättes järelevalveametile kõnealustest meetmetest teatamata, on Islandi Vabariik jätnud täitmata oma kohustused, mis tulenevad kõnealuse õigusakti artiklist 12 ja EMP lepingu artiklist 7;
1.

otsustaks, et jättes selleks ettenähtud aja jooksul vastu võtmata EMP lepingu XIII lisa punktis 65a viidatud õigusakti (Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/12/EÜ, 11. märts 2009, lennujaamatasude kohta) (mida on kohandatud EMP lepingu protokolliga nr 1) kohaldamiseks vajalikud meetmed ja/või jättes järelevalveameti kõnealustest meetmetest teavitamata, on Norra Kuningriik jätnud täitmata oma kohustused, mis tulenevad kõnealusest õigusaktist ja EMP lepingu artiklist 7;
1)

otsustaks, et kuna Island ei ole ettenähtud tähtaja jooksul nõuetekohaselt üle võtnud õigusakti, millele on viidatud Euroopa Majanduspiirkonna lepingu IX lisa punktides 14, 16e ja 31 (Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. septembri 2009. aasta direktiiv 2009/111/EÜ seoses keskasutustega seotud pankade, teatavate omavahendite kirjete, suure riskikontsentratsiooni, järelevalvesüsteemide ja kriisijuhtimisega) ning mida on kohandatud EMP lepingu protokolliga nr 1, artikli 1 lõikeid 15–18, 19 punkti a, lõiget 21, lõike 22 punkti a, lõikeid 23–29, 36–37, 39–42 ning artikli 2 lõikeid 5 ja 6, ega edastanud nende meetmete täpset teksti ametile, siis on Island jätnud täitmata oma kohustused, mis tulenevad kõnealusest õigusaktist ja EMP lepingu artiklist 7;
4.

Kui vastus kolmandale küsimusele on, et direktiiviga 93/13/EMÜ ei piirata kõnealuse riigi nimetatud õigust, siis esitatakse neljas küsimus: kas lepingutingimust käsitatakse direktiivi artikli 3 lõike 1 tähenduses eraldi kokkulepituna, kui a) võlakirjas, millele tarbija laenu võttes alla kirjutab, on märgitud, et tema kohustus on indeksiga seotud ja et põhiindeks, mida kasutatakse hinnamuutuste arvutamiseks, on võlakirjas kindlaks määratud, b) võlakirjale on lisatud maksegraafik, milles on näidatud ettenähtud kuupäevadeks tehtavad hinnangulised ja liigendatud tagasimaksed, ning kui maksegraafikusse on märgitud, et need hinnangulised tagasimaksed võivad muutuda vastavalt võlakirjas sisalduvatele indekseerimissätetele, ning c) tarbija ja krediidiandja kirjutavad maksegraafikule alla samal ajal ja tarbija allkirjastab samal ajal ka võlakirja?
—

EFTA järelevalveamet on seisukohal, et vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2008. aasta direktiivi 2008/48/EÜ (edaspidi „direktiiv”) artiklile 27 ja EMP lepingu artiklile 7 on Island kohustatud direktiivi kohaldamiseks võtma vajalikke meetmeid ning teavitama võetud meetmetest EFTA järelevalveametit.
ET Euroopa Liidu Teataja C 208/6

Héraðsdómur Reykjavíkuri 8. veebruari 2011. aasta taotlus EFTA kohtule nõuandva arvamuse saamiseks kohtuasjas Pálmi Sigmarsson versus Seðlabanki Íslands (Islandi Keskpank)

(Kohtuasi E-3/11)

2011/C 208/05

Héraðsdómur Reykjavíkur (Reykjavíki ringkonnakohus) esitas 8. veebruari 2011. aasta kirjaga EFTA kohtule taotluse nõuandva arvamuse saamiseks kohtuasjas Pálmi Sigmarsson versus Seðlabanki Íslands (Islandi Keskpank), mis saabus kohturegistrisse 14. veebruaril 2011 ja milles käsitleti järgmist küsimust:

Kas EMP lepingu artikli 43 lõigetega 2 ja 4 on kooskõlas see, et Islandi riik takistab Ühendkuningriigis elaval Islandi kodanikul kanda Islandisse üle Islandi kroone, mis kodanik on ostnud Ühendkuningriigi offshore-turult?
2)

Kui esimesele küsimusele on vastatud, on siis mingit tähtsust asjaolul, kas panga B asukohariik on kasutanud direktiivi 94/19/EÜ (hoiuste tagamise skeemide kohta) artikli 7 lõikes 2 sätestatud võimalust (vt I lisa punkt 1) jätta finantseerimisasutuste hoiused kaitseta?
1)

otsustaks, et jättes selleks ettenähtud aja jooksul vastu võtmata meetmed, mida on vaja, et rakendada Euroopa Majanduspiirkonnalepingu VII lisa punktis 1 nimetatud õigusakti (Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2005/36/EÜ, 7. september 2005, kutsekvalifikatsioonide tunnustamise kohta), mida on kohandatud EMP lepinguga selle protokolli nr 1 alusel, või jättes nendest meetmetest järelevalveametile teatamata, ei ole Island täitnud direktiivi artikli 63 lõikest 1 ja EMP lepingu artiklist 7 tulenevaid kohustusi;
2.

Eeldusel et tegu on piiramisega, siis milliste kriteeriumide alusel tehakse kindlaks, kas paigutuse keeld, mille eesmärk on vähendada tubaka üldist kasutamist üldsuse, eriti noorte hulgas, on sobiv ja vajalik rahvatervise seisukohalt?
—

EFTA järelevalveamet väidab, et ei ole saanud Islandilt teavet, mis osutaks sellele, et masinaid käsitlev direktiiv on Islandi õigusesse üle võetud, ega ole tema käsutuses ka teavet selle kohta, et Island on võtnud vajalikke meetmeid, et tagada vastavus direktiivile.
2.

Olenemata sellest, kas vastus 1. küsimusele on jaatav või mitte, küsib ringkonnakohus seda, kas EMP lepingu töötajate vaba liikumist käsitlevaid sätteid, eriti selle artikleid 28 ja 29 tuleks mõista selliselt, et see Islandi pensionifondide põhikirjas sätestatud põhimõte, mille kohaselt õigus toetuse saamiseks (õigus eeldada toetuse saamist) sõltub sellest, kas asjaomane isik on enne õnnetuse toimumist vähemalt viimase kuue kuu jooksul kaheteistkümnest teinud sissemakseid Islandi pensionifondi, mis on pensionifondide vahelisi suhteid reguleeriva kokkuleppe osaline, on kooskõlas EMP lepinguga, kui põhjus, miks isik seda tingimust ei täida, on tema tööleasumine muusse EMP riiki, mille tulemusena on ta teinud sissemakseid selle muu riigi pensionifondi?
ET Euroopa Liidu Teataja C 33/5

Oslo Tingretti 30. jaanuari 2006. aasta otsusel põhinev taotlus saada EFTA kohtult nõuandev arvamus kohtuasjas Ladbrokes Ltd. vs Staten v/Kultur- og kirkedepartementet and Staten v/Landsbruks- og matdepartementet

(Kohtuasi E-3/06)

(2007/C 33/03)

EFTA kohtule on esitatud Oslo Tingretti (Oslo ringkonnakohus) 30. jaanuari 2006. aasta otsuse alusel nõuandva arvamuse taotlus kohtuasjas Ladbrokes Ltd. vs Staten v/Kultur- og kirkedepartementet and Staten v/Landsbruks- og matdepartementet, mis saabus kohturegistrisse 25. augustil 2006. aastal ja käsitles järgnevaid küsimusi:

1. Kas Euroopa Majanduspiirkonna lepingu artiklid 31 ja/või 36 välistavad riikliku õiguse, mille kohaselt teatavaid hasartmänge võib korraldada ainult riigiomanduses olev hasartmängukorraldaja, mis suunab oma tulud kultuuri ja spordi toetamisse?

2. Kas Euroopa Majanduspiirkonna lepingu artiklid 31 ja/või 36 välistavad riikliku õiguse, mille kohaselt tegevuslubasid hobuste võiduajamistel kihlvedude sõlmimiseks antakse ainult mittetulundusühingutele või ettevõtjatele, kelle eesmärk on toetada hobusekasvatust?

3. Kas Euroopa Majanduspiirkonna lepingu artiklid 31 ja/või 36 välistavad riikliku õiguse, mille kohaselt tegevuslubasid teatavat liiki hasartmängude korraldamiseks antakse ainult mittetulundusühingutele ja liitudele, mis tegutsevad humanitaar- ja sotsiaalvaldkonnas?

4. Kas Euroopa Majanduspiirkonna õigus kohaselt on riiklikus õiguses õiguslikult korrektne rõhutada, et hasartmängudest saadav tulu peaks minema humanitaar- ja sotsiaalvaldkonna eesmärkide (sealhulgas spordi ja kultuuri) toetamiseks, ja ei või olla isikliku tulu allikaks?
KOHTUOTSUS

14. detsember 2021

Kohtuasi E-1/21

ISTM International Shipping & Trucking Management GmbH vs. Liechtensteinische Alters- und Hinterlassenenversicherung, Liechtensteinische Invalidenversicherung ja Liechtensteinische Familienausgleichskasse

(Sotsiaalkindlustus – Määrus (EÜ) nr 883/2004 – Määrus (EÜ) nr 987/2009 – Registrisse kantud asukoht või tegevuskoht – Ajutine kindlaksmääramine – EMP lepingu artikkel 3 – Lojaalse koostöö põhimõte)

(2022/C 153/09)

Kohtuasjas E-1/21 – ISTM International Shipping & Trucking Management GmbH v Liechtensteinische Alters- und Hinterlassenenversicherung, Liechtensteinische Invalidenversicherung ja Liechtensteinische Familienausgleichskasse on Liechtensteini Vürstiriigi apellatsioonikohus (Fürstliches Obergericht) esitanud kohtule EFTA riikide vahelise järelevalveameti ja kohtu asutamist käsitleva lepingu artikli 34 alusel TAOTLUSE Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määruse (EÜ) nr 883/2004 (sotsiaalkindlustussüsteemide koordineerimise kohta) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. septembri 2009. aasta määruse (EÜ) nr 987/2009 (milles sätestatakse määruse (EÜ) nr 883/2004 (sotsiaalkindlustussüsteemide koordineerimise kohta) rakendamise kord) tõlgendamise kohta. Kohus kooseisus esimees Páll Hreinsson (ettekandev kohtunik) ning kohtunikud Per Christiansen ja Bernd Hammermann tegi 14. detsembril 2021 otsuse, mille resolutiivosa on järgmine:

1. Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määruse (EÜ) nr 883/2004 (sotsiaalkindlustussüsteemide koordineerimise kohta) artikli 13 lõike 1 punkti b allpunkti i koostoimes Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. septembri 2009. aasta määruse (EÜ) nr 987/2009 (milles sätestatakse määruse (EÜ) nr 883/2004 (sotsiaalkindlustussüsteemide koordineerimise kohta) rakendamise kord) artikli 14 lõikega 5a tuleb tõlgendada nii, et ainuüksi ettevõtja registrisse kantud asukoha olemasolu ei ole selle sätte kohaldamiseks piisav. Selleks et määrata kooskõlas määruse (EÜ) nr 987/2009 artikli 14 lõikega 5a kindlaks koht, kus võetakse vastu ettevõtja olulised otsused ja kus on juhatuse asukoht, tuleb arvesse võtta mitut tegurit. Nende hulgas on registrijärgne asukoht, juhatuse asukoht, juhtkonna koosolekute toimumise koht ja koht, kus määratakse kindlaks selle ettevõtte üldine poliitika (tavaliselt seesama koht). Samuti võivad arvesse tulla teised tegurid nagu tippjuhtide elukoht, üldkoosolekute toimumise koht, raamatupidamis- ja muude dokumentide hoiukoht ning ettevõtte finantstegevuse, eelkõige pangatehingute tegemise peamine koht.

2. Selleks et ajutine kindlaksmääramine muutuks lõplikuks vastavalt määruse (EÜ) nr 987/2009 artikli 16 lõigetele 2 ja 3, peab elukohajärgne määratud asutus olema teavitanud iga sellise EMP riigi määratud asutusi, kus tegevust teostatakse. Määruse (EÜ) nr 987/2009 artikli 16 lõigete 2 ja 3 kohaldamisel ei piisa sellest, kui selle EMP riigi määratud asutus, kus tegevust teostatakse, saab ajutisest kindlaksmääramisest teada suvalises vormis, näiteks ettevõtjalt või asjaomaselt isikult.
3.

Viiendale, kuuendale, seitsmendale ja kaheksandale küsimusele tuleb vastata, et EMP lepingu artiklit 36 tuleb tõlgendada nii, et sellega on vastuolus EMP riigi õigusnormid, mida käsitletakse põhikohtuasja raames ja mis seavad kindlustatud isikute õiguse saada teises EMP riigis viibides rahalisi haigushüvitisi määruse (EMÜ) nr 1408/71 artikli 4 lõike 1 punkti a tähenduses sõltuvusse — nõudest, mille kohaselt võib haigushüvitiste saaja viibida välismaal ainult piiratud ajavahemikul, mis tavaliselt ei tohi ületada nelja nädalat aastas, ning — eellubade süsteemist, millega on ette nähtud, et loa andmisest tuleb keelduda, kui taotleja ei ole tõendanud, et tema viibimine teises EMP riigis on ühitatav kindlaksmääratud toimingukohustuste täitmisega, ega takista pädeval asutusel oma olukorda jälgida ja kontrollida.
KOHTU OTSUS,

5. mai 2022,

kohtuasjas E-12/20

Telenor ASA ja Telenor Norge AS vs. EFTA järelevalveamet

(Hagi EFTA järelevalveameti otsuse tühistamiseks – Konkurents – EMP lepingu artikkel 54 – Turu määratlus – Turgu valitseva seisundi kuritarvitamine – Hinnasurve)

(2023/C 29/03)

Kohtuasjas E-12/20: Telenor ASA ja Telenor Norge AS vs. EFTA järelevalveamet – HAGI nõudega tühistada EFTA järelevalveameti 29. juuni 2020. aasta otsus nr 070/20/COL EMP lepingu artikli 54 kohase menetluse kohta või teise võimalusena tühistada otsus osaliselt või teise võimalusena tühistada või vähendada selles otsuses hagejatele määratud trahve, tegi kohus koosseisus esimees Páll Hreinsson, Per Christiansen (ettekandev kohtunik) ja kohtunik Nicole Kaiser (ad hoc) 5. mail 2022 otsuse, mille resolutsioon on järgmine:

Kohus otsustab:

1. Jätta hagi tervikuna rahuldamata.
KOHTUOTSUS,

10. detsember 2020,

liidetud kohtuasjades E-11/19 ja E-12/19

Adpublisher AG vs. J ja K

(Määrus (EL) 2016/679 – Andmekaitse – Õigus esitada järelevalveasutusele kaebus – Õigus tõhusale õiguskaitsevahendile järelevalveasutuse vastu – Anonüümsus – Apellatsioonimenetluse kulud)

(2021/C 113/04)

Liidetud kohtuasjades E-11/19 ja E-12/19, Adpublisher AG vs. J ja K on Liechtensteini haldusasjade vaidluskomisjon (Beschwerdekommission für Verwaltungsangelegenheiten) esitanud kohtule EFTA riikide vahel järelevalveameti ja kohtu asutamise kohta sõlmitud lepingu artikli 34 alusel TAOTLUSED, mis käsitlevad Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. aprilli 2016. aasta määruse (EL) 2016/679 (füüsiliste isikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise ning direktiivi 95/46/EÜ kehtetuks tunnistamise kohta (isikuandmete kaitse üldmäärus)) tõlgendamist. Kohus koosseisus esimees Páll Hreinsson, ettekandev kohtunik Per Christiansen ja kohtunik Bernd Hammermann tegi 10. detsembril 2020 otsuse, mille resolutiivosa on järgmine.

1. Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. aprilli 2016. aasta määruse (EL) 2016/679 (füüsiliste isikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise kohta) artikli 77 alusel esitatud kaebusel põhineva menetluse või sama määruse artikli 78 lõikel 1 põhineva menetluse käigus kaebuse esitaja isikuandmete avaldamine ei ole kõnealuse määruse ega muude EMP õiguse sätetega vastuolus. Kaebuse esitaja isikuandmete mitteavaldamise küsimust tuleb analüüsida määruse (EL) 2016/679 artiklites 5 ja 6 sätestatud isikuandmete töötlemise põhimõtete alusel. Mitteavaldamist ei tohiks lubada, kui see takistaks määruses (EL) 2016/679 sätestatud kohustuste täitmist või artikli 58 lõikes 4 sätestatud õigust tõhusale õiguskaitsevahendile ja nõuetekohasele menetlusele ning põhiõigust tõhusale õiguskaitsevahendile.
KOHTU OTSUS,

7. juuni 2018,

kohtuasjas E-17/17

EFTA järelevalveamet vs. Island

(EFTA riigi kohustuste täitmata jätmine – Rakendamata jätmine – Direktiiv 2014/54/EL)

(2018/C 414/14)

Kohtuasjas E-17/17 EFTA järelevalveamet vs. Island on esitatud AVALDUS, et kohus tuvastaks, et olles jätnud ettenähtud tähtajaks vastu võtmata Euroopa Majanduspiirkonna lepingu V lisa punktis 8 viidatud ja EMP lepingu protokolliga nr 1 kohandatud õigusakti (Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. aprilli 2014. aasta direktiiv 2014/54/EL, meetmete kohta, mis lihtsustavad töötajate vaba liikumise raames töötajatele antud õiguste kasutamist) rakendamiseks vajalikud meetmed ja jätnud EFTA järelevalveameti sellest teavitamata, ei ole Island täitnud kõnealusest õigusaktist ja EMP lepingu artiklist 7 tulenevaid kohustusi. Kohus koosseisus esimees Páll Hreinsson ning kohtunikud Per Christiansen ja Bernd Hammermann (ettekandev kohtunik) tegi 7. juunil 2018 järgmise resolutiivosaga otsuse.

Kohus:

1. on tuvastanud, et olles jätnud ettenähtud tähtajaks vastu võtmata EMP lepingu V lisa punktis 8 viidatud õigusakti (Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. aprilli 2014. aasta direktiiv 2014/54/EL, meetmete kohta, mis lihtsustavad töötajate vaba liikumise raames töötajatele antud õiguste kasutamist), mida on lepinguga kohandatud selle protokolli nr 1 alusel, rakendamiseks vajalikud meetmed, ei ole Island täitnud EMP lepingu artiklist 7 tulenevaid kohustusi;
ET Euroopa Liidu Teataja C 224/17

KOHTU OTSUS,

31. märts 2017,

kohtuasjas E-14/16

EFTA järelevalveamet vs. Island

(kohustuste täitmatajätmine EFTA riigi poolt – Nõuete täitmata jätmine – Direktiiv 95/50/EÜ ohtlike kaupade autoveo kontrollimise ühtse korra kohta)

(2017/C 224/08)

Kohtuasjas E-14/16, EFTA järelevalveamet vs. Island, on esitatud AVALDUS, et kohus tuvastaks, et Island on jätnud täitmata Euroopa Majanduspiirkonna lepingu XIII lisa punktis 17d viidatud õigusaktist (Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. oktoobri 1995. aasta direktiiv 95/50/EÜ ohtlike kaupade autoveo kontrollimise ühtse korra kohta) (mida on kohandatud EMP lepingu protokolliga nr 1) tulenevad kohustused, kuna ei ole täitnud osutatud akti artikli 3 lõikes 1, artikli 4 lõigetes 1 kuni 5, artiklis 5, artikli 6 lõikes 1 ja artikli 9 lõikes 1 osutatud nõudeid. Kohus koosseisus esimees Carl Baudenbacher, kohtunikud Páll Hreinsson ja Per Christiansen (ettekandev kohtunik) tegi 31. märtsil 2017 otsuse, mille resolutiivosa on järgmine.

Kohus

1. on tuvastanud, et Island on jätnud ettenähtud tähtajaks täitmata Euroopa Majanduspiirkonna lepingu XIII lisa punktis 17d viidatud õigusaktist (Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. oktoobri 1995. aasta direktiiv 95/50/EÜ ohtlike kaupade autoveo kontrollimise ühtse korra kohta) (mida on kohandatud EMP lepingu protokolliga nr 1) tulenevad kohustused, kuna ei ole täitnud osutatud akti artikli 3 lõikes 1, artikli 4 lõigetes 1 kuni 5, artiklis 5 ja artikli 9 lõikes 1 osutatud nõudeid;

2. otsustab jätta hagi rahuldamata viidatud õigusakti artikli 6 lõikes 1 osutatud nõuete täitmata jätmise tõttu;
1.

Kahjuhüvitise määramine direktiivi 89/665/EMÜ artikli 2 lõike 1 punkti c kohaselt ei sõltu sellest, kas riigihankeõiguse normi rikkumine oli süüline ja tulenes käitumisest, mis hälbis oluliselt põhjendatavast teguviisist, või toimus see olulise vea tõttu või tulenes see olulise, jämeda ja ilmse vea tegemisest. Riigihankeõiguse normi rikkumisest piisab, et tuua kaasa avaliku sektori hankija vastutus ja kohustus hüvitada kahju isikutele, kellele on rikkumisega kahju tekitatud, vastavalt direktiivi 89/665/EMÜ artikli 2 lõike 1 punktile c, eeldusel et täidetud on kahju hüvitamise teised tingimused, eelkõige põhjusliku seose tingimus.
1.

otsustab, et Liechtensteini Vürstiriik ei ole täitnud oma kohustusi, mis tulenevad EMP lepingu X lisa punktis 1 viidatud õigusakti (Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. detsembri 2006. aasta direktiiv 2006/123/EÜ, teenuste kohta siseturul, mida on EMP lepinguga kohandatud selle protokolli nr 1 alusel) artiklitest 9, 10, 13 ja 16: a) jättes kehtima Liechtensteini kaubandusseaduse artikli 7, millega on kehtestatud kord, mille alusel Liechtensteinis tegevust alustada kavatsevad ettevõtjad peavad taotlema selleks eelneva loa; b) jättes kehtima Liechtensteini kaubandusseaduse artikli 8 lõike 1 osas, milles on kehtestatud Liechtensteinis tegevust alustada soovivatele ettevõtjatele eelneva loa saamiseks ebaselged ja mitmeti tõlgendatavad tingimused (nimelt tingimus omada vajalikku personali ja osata piisaval määral saksa keelt); c) suutmata tagada, et Liechtensteini kaubandusseadusega kehtestatud eelneva loa saamise tingimused ei dubleeriks tingimusi ja kontrollimeetmeid, mis on eesmärgilt samaväärsed või põhiolemuselt võrreldavad nendega, mida teenusepakkuja peab juba mõnes teises EMP riigis täitma; d) suutmata tagada, et Liechtensteini kaubandusseaduse kohase eellubade kava menetlused ja formaalsused oleksid selgesti sätestatud; ning e) jättes kehtima Liechtensteini kaubandusseaduse artikli 21, mille kohaselt Liechtensteinis piiriüleseid teenuseid osutada soovivad ettevõtjad peavad sellest eelnevalt teatama.
ET Euroopa Liidu Teataja C 120/23

KOHTU OTSUS,

2. august 2016,

kohtuasjas E-34/15

EFTA järelevalveamet vs. Island

(Kohustuste täitmata jätmine EFTA riigi poolt – Rakendamata jätmine – Direktiiv 2012/46/EL, millega muudetakse direktiivi 97/68/EÜ liikurmasinatele paigaldatavate sisepõlemismootorite gaasi- ja kübemeheite vähendamise meetmeid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta)

(2017/C 120/11)

Kohtuasjas E-34/15, EFTA järelevalveamet vs. Island, esitatud AVALDUS, et kohus tuvastaks, et olles jätnud ettenähtud tähtajaks vastu võtmata Euroopa Majanduspiirkonna lepingu II lisa XXIV peatüki punktis 1a viidatud õigusakti (komisjoni 6. detsembri 2012. aasta direktiiv 2012/46/EL, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 97/68/EÜ väljaspool teid kasutatavatele liikurmasinatele paigaldatavate sisepõlemismootorite heitgaaside ja tahkete heitmete vähendamise meetmeid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta), mida on kohandatud EMP lepingu protokolliga nr 1, rakendamiseks vajalikud meetmed ja jätnud EFTA järelevalveameti sellest teavitamata, ei ole Island täitnud kõnealusest õigusaktist ja EMP lepingu artiklist 7 tulenevaid kohustusi. Kohus koosseisus esimees Carl Baudenbacher, kohtunikud Per Christiansen ja Páll Hreinsson (ettekandev kohtunik) tegi 2. augustil 2016 otsuse, mille resolutiivosa on järgmine:

Kohus:

1. on tuvastanud, et olles jätnud ettenähtud tähtajaks vastu võtmata Euroopa Majanduspiirkonna lepingu II lisa XXIV peatüki punktis 1a viidatud õigusakti (komisjoni 6. detsembri 2012. aasta direktiiv 2012/46/EL, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 97/68/EÜ väljaspool teid kasutatavatele liikurmasinatele paigaldatavate sisepõlemismootorite heitgaaside ja tahkete heitmete vähendamise meetmeid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta), mida on kohandatud EMP lepingu protokolliga nr 1, rakendamiseks vajalikud meetmed, ei ole Island täitnud kõnealusest õigusaktist ja EMP lepingu artiklist 7 tulenevaid kohustusi;