EFTA JÄRELEVALVEAMETI OTSUS

nr 57/11/COL,

2. märts 2011,

millega kaheksakümne teist korda muudetakse riigiabi käsitlevaid menetlus- ja sisulisi eeskirju, lisades uue peatüki alates 1. jaanuarist 2011 pankade kasuks finantskriisi kontekstis võetavate meetmete toetamise suhtes riigiabi eeskirjade kohaldamise kohta

EFTA JÄRELEVALVEAMET (edaspidi „järelevalveamet”),

VÕTTES ARVESSE Euroopa Majanduspiirkonna lepingut (edaspidi „EMP leping”), eriti selle artiklit 61,

VÕTTES ARVESSE EFTA riikide vahelist järelevalveameti ja kohtu asutamise lepingut (edaspidi „järelevalveameti ja kohtu asutamise leping”), eriti selle artiklit 24 ja artikli 5 lõike 2 punkti b,

ARVESTADES, et järelevalve- ja kohtulepingu artikli 24 kohaselt jõustab järelevalveamet EMP lepingu riigiabi käsitlevad sätted,

ARVESTADES, et järelevalve- ja kohtulepingu artikli 5 lõike 2 punkti b kohaselt avaldab järelevalveamet teateid või suuniseid EMP lepingus käsitletud küsimuste kohta, kui see on sätestatud kõnealuses lepingus või järelevalve- ja kohtulepingus või kui järelevalveamet seda vajalikuks peab,

ARVESTADES, et Euroopa Komisjon võttis 1. detsembril 2010 vastu teatise riigiabi eeskirjade kohaldamise kohta alates 1. jaanuarist 2011 pankade kasuks finantskriisi kontekstis võetavate meetmete toetamise suhtes (1),

ARVESTADES, et kõnealune teatis on oluline ka Euroopa Majanduspiirkonna jaoks,

ARVESTADES, et EMP riigiabi eeskirjade ühetaoline kohaldamine tuleb tagada kogu Euroopa Majanduspiirkonnas kooskõlas EMP lepingu artiklis 1 sätestatud ühtsuse tagamise eesmärgiga,

ARVESTADES, et EMP lepingu XV lisa 11. leheküljel oleva peatüki „ÜLDIST” II punkti kohaselt peab järelevalveamet pärast komisjoniga konsulteerimist vastu võtma Euroopa Komisjoni poolt vastu võetud õigusaktidega kooskõlas olevaid õigusakte,

OLLES KONSULTEERINUD Euroopa Komisjoniga,

OLLES kõnealusel teemal konsulteerinud EFTA riikidega 10. veebruaril 2011 saadetud kirjade kaudu,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

Artikkel 1

Riigiabi suuniseid muudetakse, lisades neisse uue peatüki alates 1. jaanuarist 2011 pankade kasuks finantskriisi kontekstis võetavate meetmete toetamise suhtes riigiabi eeskirjade kohaldamise kohta.

Uus peatükk on esitatud käesoleva otsuse lisas.

Artikkel 2

Ainult käesoleva otsuse ingliskeelne tekst on autentne.

(1) ELT C 329, 7.12.2010, lk 7.

LISA

RIIGIABI EESKIRJADE KOHALDAMINE ALATES 1. JAANUARIST 2011 PANKADE KASUKS FINANTSKRIISI KONTEKSTIS VÕETAVATE MEETMETE TOETAMISE SUHTES

1. Sissejuhatus

1. Pärast ülemaailmse finantskriisi algust 2008. aasta sügisel on EFTA järelevalveamet (edaspidi „järelevalveamet”) vastu võtnud neli suunisterühma, (1) milles on esitatud üksikasjalikud juhised kriteeriumide kohta, mille alusel peetakse riigi toetust finantseerimisasutustele (2) Euroopa Majanduspiirkonna lepingu (edaspidi „EMP leping”) artikli 61 lõike 3 punktis b sätestatud nõuetega kooskõlas olevaks. Kõnealustes suunistes käsitletakse riigiabi eeskirjade kohaldamist meetmete suhtes, mida on võetud seoses finantseerimisasutustega (3) (edaspidi „pangandussuunised”), finantseerimisasutuste rekapitaliseerimist praeguses finantskriisis (4) (edaspidi „rekapitaliseerimissuunised”), langenud väärtusega varade käsitlemist Euroopa Majanduspiirkonna pangandussektoris (5) (edaspidi „langenud väärtusega varade suunised”) ning finantssektori elujõulisuse taastamist ja praeguse kriisi olukorras riigiabi eeskirjade kohaste ümberkorraldamismeetmete hindamist (6) (edaspidi „ümberkorraldamissuunised”). Neljast suunisterühmast kolmes – pangandussuunised, rekapitaliseerimissuunised ja langenud väärtusega varade suunised – esitatakse eeltingimused EFTA riikide antava abi peamiste liikide (kohustustele antavad tagatised, rekapitaliseerimis- ja varade toetusmeetmed) siseturuga kokkusobivuse kohta, ümberkorraldamisteatises aga esitatakse üksikasjad spetsiifiliste tunnusjoonte kohta, mis peavad sisalduma ümberkorraldamiskavades (või elujõulisuse taastamise kavades), mis on koostatud EMP lepingu artikli 61 lõike 3 punkti b alusel finantseerimisasutustele kriisiga seoses antava riigiabi erikontekstis.

2. Kõigis neljas suunisterühmas rõhutatakse selliste abimeetmete aktsepteeritavuse ajutist laadi; igaühes neist kinnitatakse, et sellised abimeetmed võivad olla õigustatud üksnes hädaabinõuna, et reageerida ennenägematule koormusele finantsturgudel, ja üksnes seni, kuni kestavad kõnealused erandlikud asjaolud. Ümberkorraldamissuunised kehtivad ümberkorraldusabi suhtes, millest on teatatud 31. detsembriks 2010, teistel suunistel aga aegumistähtaeg puudub.

3. Käesolevates suunistes esitatakse tingimused, mille alusel on pankadele kriisiga seoses antav abi ajutiselt aktsepteeritav alates 1. jaanuarist 2011.

2. EMP lepingu artikli 61 lõike 3 punkti b kohaldamise jätkamine ja ümberkorraldamissuuniste kehtivusaja pikendamine

4. Järelevalveameti suunised kriisiga seoses pankadele antava abi kohta, samuti kõik individuaalsed otsused nende suuniste reguleerimisalasse jäävate abimeetmete ja -kavade kohta on vastu võetud EMP lepingu artikli 61 lõike 3 punkti b alusel, millega on erandkorras lubatud anda abi mõne EFTA riigi majanduses tõsise häire kõrvaldamiseks. Pidades silmas erakordset koormust finantsturgudel, millele hiljem lisandus reaalmajanduse erakordselt ränk kokkutõmbumine, oli kriisi kõige teravamas etapis tõsise häire tingimus vaieldamatult täidetud kogu EMPs.

5. Majanduse elavdamine, mis algas tasapisi 2010. aasta alguses, on toimunud mõnevõrra kiiremini, kui 2010. aasta alguses oodati. Kuigi taastumine on EMP piirkondades vähemärgatav ja ebaühtlane, on mõnes riigis tagasihoidlik või isegi suurem kasvumäär. Hoolimata teatavast nõrkusest siin-seal, on pangandussektori olukord üldiselt parem kui aasta tagasi. Selle tulemusel ei ole tõsise häire olemasolu EFTA riikide majanduses enam niivõrd ilmselge kui kriisi varasemates etappides. Olles teadlik neist arengusuundadest, on järelevalveamet käesolevates suunistes esitatud põhjustel siiski arvamusel, et nõuded, millele riigiabi peab EMP lepingu artikli 61 lõike 3 punkti b alusel heakskiitmiseks vastama, on täidetud, pidades silmas hiljutist ebakindluse taastekkimist finantsturgudel ja ulatuslikuma negatiivse mõju ülekandumise ohtu.

6. Pingete taastekkimine riikide võlaturul on näidanud finantsturgude jätkuvat volatiilsust. EMP finantssektorit iseloomustav suur omavaheline seotus ja üksteisest sõltuvus viis turud arusaamani, et esineb probleemide leviku oht. Võttes arvesse finantsturgude suurt volatiilsust ja majanduse taastumise ebakindlust, on turvaabinõuna õigustatud säilitada EFTA riikidele võimalus näidata, et neil on vaja tarvitusele võtta kriisiga seotud toetusmeetmed EMP lepingu artikli 61 lõike 3 punkti b alusel.

7. Seepärast on vaja, et pangandus-, rekapitaliseerimis- ja langenud väärtusega varade suunised, milles esitatakse juhised kriteeriumide kohta, mille alusel kriisiga seoses pankadele (peamiselt valitsuse tagatiste, rekapitaliseerimise ja varade toetusmeetmete vormis) antav abi on EMP lepingu artikli 61 lõike 3 punkti b alusel siseturuga kokkusobiv, peaksid jääma jõusse ka pärast 31. detsembrit 2010. Samamoodi peaksid pärast seda kuupäeva kohaldatavaks jääma ka ümberkorraldamissuunised, milles käsitletakse selliste toetusmeetmete järelmeetmeid. Ümberkorraldamissuunised on kõnealustest suunistest ainus, millel on aegumiskuupäev, s.o 31. detsember 2010, ning seepärast tuleks selle kohaldamise tähtaega pikendada selliselt, et see oleks kohaldatav ümberkorraldusabi suhtes, millest on teatatud 31. detsembriks 2011.

8. Suuniseid tuleks siiski kohandada, et valmistuda üleminekuks kriisijärgsele korrale. Samal ajal tuleks koostada uued püsivad riigiabi eeskirjad pankade päästmise ja ümberkorraldamise kohta tavapärastes turutingimustes ning kui turutingimused seda võimaldavad, tuleks neid kohaldada alates 1. jaanuarist 2012. Võimalikku jätkuvat vajadust finantssektorile antava kriisist tingitud erakorralise riigiabi järele tuleb hinnata seda eesmärki silmas pidades. Selle saavutamiseks tuleb abi siseturuga kokkusobivuse nõuded ette näha viisil, mis võimaldab parimat valmistumist uueks pankade päästmise ja ümberkorraldamise korraks, tuginedes EMP lepingu artikli 61 lõike 3 punktile c.

3. Abi kasutamise lõpetamise protsessi edendamine

9. See, et EMP lepingu artikli 61 lõike 3 punkti b kohaseid abimeetmeid on erandlike turutingimuste tõttu võimalik jätkuvalt kasutada, ei tohiks takistada pankade suhtes kohaldatavatest ajutistest erakorralistest toetusmeetmetest eemaldumise protsessi. 2. detsembril 2009 kokku tulnud majandus- ja rahandusküsimuste nõukogu kinnitas oma järeldustes vajadust koostada toetusmeetmetest järkjärgulise loobumise strateegia, mis peaks olema läbipaistev ja liikmesriikide vahel nõuetekohaselt kooskõlastatud, et vältida negatiivse mõju ülekandumist, kuid milles võetaks arvesse ELi liikmesriikide olukordade eripära (7). Lisaks on järeldustes märgitud, et pankadele antavast eri liiki abist järkjärgulise loobumise protsess peaks põhimõtteliselt algama riiklikest tagatisskeemidest loobumisest, julgustades elujõuliste pankade väljumist skeemist ja motiveerides teisi panku oma nõrkusi kõrvaldama.

10. Järelevalveamet esitab järgmistes punktides rekapitaliseerimis- ja langenud väärtusega varasid käsitlevatest meetmetest järkjärgulise loobumise etapid.

3.1. Valitsuse tagatiste kokkusobivuse rangemad tingimused EMP lepingu artikli 61 lõike 3 punkti b alusel

11. Järelevalveamet kohaldab alates 1. jaanuarist 2011 valitsuse tagatiste siseturuga kokkusobivuse suhtes EMP lepingu artikli 61 lõike 3 punkti b alusel rangemaid tingimusi, nähes ette tagatise eest nõutava suurema tasu ja uue nõude, mille kohaselt tuleb abisaajate puhul, kes võtavad tarvitusele uusi tagatisi ja ületavad teatava künnise, mis on seatud tagatisega täitmata kohustuste kogusummale nii absoluutväärtuses kui ka osakaaluna kohustuste kogusummas, esitada elujõulisuse taastamise kava (8). Praegust turuolukorda arvesse võttes tundub, et need tingimused on hetkel vajalikud. Valitsuste tagatisskeeme võib seega heaks kiita 30. juunini 2011, võttes sealjuures aluseks järgmised 2011. aasta 1. jaanuari seisuga kehtestatud tingimused. Järelevalveamet hindab pärast 30. juunit 2011 kohaldatavaid riigi tagatiste siseturuga kokkusobivuse tingimusi uuesti 2011. aasta esimesel poolel.

3.1.1. Hinnakujunduse tingimused

12. Valitsuse tagatisi antakse tasu eest, mis määratakse kindlaks vastavalt Euroopa Keskpanga soovitustele. Pikema kui üheaastase tähtajaga võlakirjade puhul on see tasu kindla suurusega – 50 baaspunkti, mida suurendatakse vastavalt panga viieaastase tähtajaga eelisvõlakirjade puhul ajavahemikul 1. jaanuarist 2007 kuni 31. augustini 2008 täheldatud keskmisele krediidiriski vahetusinstrumentide vahemikule (9).

13. Praeguse hinnakujundusmudeli krediidiriski element põhineb andmetel, mis pärinevad ajast enne kriisi kõige teravamat etappi 2008. aastal. Eri pankade krediidiriski vahetusinstrumentide vahemike erinevus on praegu palju suurem kui enne kriisi ja see jääbki tõenäoliselt selliseks. Senini on peetud vajalikuks hõlbustada pankade juurdepääsu välisele rahastamisele ja tagada seeläbi finantsstabiilsus. Arvesse ei ole siiski võetud kahel viimasel aastal pärast 31. augustit 2008 finantsturgudel toimunud muutusi, sealhulgas pankade krediidivõime muutumist. Pangad, mille väärtus on vähenenud, saavad seega endiselt tugineda oma kriisieelsele krediidireitingule ja krediidivõimele, kuigi juurdepääs turutingimustel rahastamisele on üldiselt paranenud. See suurendab konkurentsimoonutuste tõenäosust. On tõendatud, et madala reitinguga pangad saavad tagatistest ebaproportsionaalselt rohkem kasu kui kõrge reitinguga pangad, sest tavatingimustes peaksid nad oma madala reitingu tõttu maksma kõrgemat turuhinda.

14. Kõnealuste moonutuste kõrvaldamiseks tuleks valitsuse toetuse hinnakujundust lähendada praegustele turutingimustele ja tagada, et see kajastaks paremini üksikute pankade praegust krediidivõimet. Tegelikkuses tähendab see seda, et tõstetakse tasu, mida abisaajad tagatise eest maksavad.

15. EFTA riikide kooskõlastatud lähenemisviis edendaks järkjärgulist loobumist tagatisskeemidest, kindlustades samal ajal teatava paindlikkuse, et võtta arvesse EFTA riikide ja nende pankade erinevat olukorda. Järelevalveamet peab sel puhul asjakohaseks kehtestada tagatiste eest võetava tasu suurendamise miinimummäär, mis peaks sõltuma tagatise saanud panga krediidivõimest. Krediidivõimel põhinev eristamine annab nõrgematele pankadele tugevama hinnasignaali ja võimaldab tagada parema kooskõla tagatise hinna ning abisaaja riskiprofiili vahel, vähendades seega asutustevahelisi konkurentsimoonutusi ja aidates kaitsta ühtsel turul tegutsevate pankade võrdseid tingimusi.

16. Selleks et kiita heaks tagatisskeemi pikendamine (10) pärast 1. jaanuari 2011, peaks valitsuse tagatise (11) eest võetav tasu olema 2008. aasta oktoobris Euroopa Keskpanga soovitatud hinnakujundusvalemi kohaselt arvutatavast tasust suurem vähemalt: — 20 baaspunkti võrra A+ või A reitinguga pankade puhul (12), — 30 baaspunkti võrra A- reitinguga pankade puhul (13) ja — 40 baaspunkti võrra pankade puhul, mille reiting on väiksem kui A-. Reitinguta pangad arvatakse BBB reitinguga pankade hulka (14).

17. EFTA riigid võivad kehtestada neist miinimumnõuetest rangemad nõuded, määrates kindlaks tagatise eest makstava tasu ülempiirid. Selleks et veelgi suurendada paindlikkust ja anda EFTA riikidele võimalus kohandada tingimusi oma finantssektoris valitsevatele konkreetsetele oludele, aktsepteerib järelevalveamet ka teistsuguseid tasu suurendamise määra arvutamise mudeleid, kui on selgelt tõendatud, et asjaomast valemit kasutades suureneb tasu vähemalt eespool asjaomaste pankade puhul nimetatud minimaalsel määral (15).

3.1.2. Pankade elujõulisuse hindamine sõltub jätkuvalt valitsuse laenutagatistest

18. Turutingimuste arengu praeguses etapis ei ole juurdepääs turul pakutavatele likviidsetele vahenditele pankade jaoks enam nii suur takistus kui kriisi teravamatel hetkedel. Sel põhjusel näib riigi tagatiste kasutamisega seotud tingimuste diferentseerimine vastavalt sellele, mil määral pangad sellistest tagatistest sõltuvad, põhjendatud. Kuigi piiratud kasutamist võiks lubada täiendava kontrollita, peaks suurema kasutamise korral (nii absoluutarvudes kui ka panga kohustuste kogusummaga seoses) nõudma elujõulisuse hindamist kui eeltingimust selle kohta, et tagatisskeemide edasine pikendamine on kooskõlas EMP lepingu artikli 61 lõike 3 punktiga b. Kui pank ei suuda püsivalt saada olulist osa vajalikust rahastamisest valitsuse tagatisteta, võib see viidata usalduse puudumisele panga ärimudeli elujõulisuse suhtes. Tuleks vältida olukorda, kus pank sõltub suuresti tagatisskeemidest, mille eesmärk oli kõrvaldada rahastamisele juurdepääsemisel esinevad enneolematud raskused, ja seda isegi pärast kõnealuste erandlike asjaolude kõrvaldamist, mis võimaldab pangal vajalike struktuurimuudatuste tegemist edasi lükata.

19. Seepärast peab järelevalveamet asjakohaseks, et tagatisskeemid, mida pikendatakse pärast 1. jaanuari 2011, peaksid sisaldama künnist, mis põhineb nii panga tagatisega täitmata kohustuste kogusumma ja kohustuste kogusumma suhtel kui ka tagatisega kohustuste absoluutsummal ning mida ületades tuleb järgida elujõulisuse hindamise nõuet. EFTA riigid peavad iga panga kohta, kes taotleb alates 1. jaanuarist 2011 emiteeritavaid uusi või uuendatud võlakirju katva skeemi alusel valitsuse tagatisi ja mille tagatisega täitmata kohustuste kogusumma ületab kõnealuse künnise (nii absoluutväärtuses kui ka osakaaluna), (16) esitama panga pikaajalist elujõulisust tõendava hindamise tulemused järelevalveametile kolme kuu jooksul pärast tagatiste andmist.

20. See ei kehti pankade kohta, mis on asjaomasel ajal juba ümberstruktureerimisel või mis on kohustatud esitama ümberstruktureerimise kava või mille elujõulisust parasjagu hinnatakse. Neil juhtudel tuleb täiendava riigiabi andmist võtta arvesse poolelioleva ümberstruktureerimise/elujõulisuse hindamise raames (17).

21. Künniseks kehtestatakse tagatisega täitmata kohustuste kogusumma ja kohustuste kogusumma 5 % suurune suhe ning tagatisega võlakirjade 500 miljoni euro suurune kogusumma. Kõnealune künnis määrati kindlaks võrdleva analüüsi alusel, mis tõendab, et enamik panku, kes kasutab tagatisi ja kellel ei ole praegu ümberkorraldamise kohustust (ja isegi suur osa panku, kellel on selline kohustus), jääb sellest künnisest allapoole. Künnist ületavate pankade väikese, kuid mitte tähtsusetu rühma puhul on õigus kontrollida, kas suur sõltuvus tagatistest viitab nende ärimudelite struktuursematele puudustele. Künnis annab elujõulistele pankadele stiimuli hakata end valdavalt või eranditult taas kiiresti rahastama moonutamata turutingimustel. Selliste pankade puhul, kelle elujõulisust põhjalikult hinnatakse, kas kinnitatakse nende pikaajalist elujõulisust või avaldatakse kahtlust nende kaugemaleulatuva ümberstruktureerimise vajalikkuse suhtes.

22. Seoses elujõulisuse hinnangus esitatava teabega võib viidata ümberkorraldamissuunistele, milles on sätestatud, et põhimõtteid, mida kohaldatakse ümberkorraldamiskavas panga olukorra analüüsimisel eesmärgiga taastada pikaajaline elujõulisus, kohaldatakse analoogia korras ka juhtudel, mil abisaajal ei ole ametlikku kohustust esitada ümberkorraldamiskava, kuid ta peab siiski tõendama oma pikaajalist elujõulisust. Pank peab eelkõige tõendama oma rahastamisvõime kindlust ja läbima vajaduse korral likviidsuse stressitesti (18). Elujõulisuse hindamisel tuleks arvesse võtta ka tagatise saanud finantseerimisasutusele või asjaomasele EFTA riigile (19) iseloomulikke tegureid (20) ja EFTA riigi finantsturu olukorda, mis avaldab mõju elujõulisuse hindamisele ning tagatisega kohustuste ja kohustuste kogusumma suhte hinnangulisele väärtusele. Mida enam sõltutakse valitsuse tagatistest ja mida rohkem on see kombineeritud muude riigiabi vormide ja/või madala krediidivõimega, (21) seda suurem on üldiselt vajadus teha ärimudelisse muudatusi, et tagada pikaajaline elujõulisus.

23. Elujõulisuse hindamise nõude rakendamise mehhanism annab märku, et pangad peavad valmistuma tagasipöördumiseks tavapäraste turumehhanismide juurde, kus riigi toetust ei kasutata, sest finantssektor on järk-järgult kriisiolukorrast väljumas, ja annab stiimuli üksikutele asutustele vähendada sõltumist valitsuse tagatistest või üldse loobuda nende kasutamisest. Samal ajal võimaldab see piisavat paindlikkust, et võtta nõuetekohaselt arvesse võimalikke erinevaid asjaolusid, mis halvendavad eri pankade või riigisiseste finantsturgude olukorda, ning võimaldab arvesse võtta finantsstabiilsuse üldise halvenemise võimalust, mida finantsturgude taastumise haprust silmas pidades ei saa praegusel hetkel välistada.

4. Elujõuliste ja raskustes olevate pankade eristamise kaotamine ümberkorraldamiskava esitamisel

24. Kriisi alguses nägi järelevalveamet ette raskustes olevate finantseerimisasutuste (st finantseerimisasutuste, mis kannatavad sisemiste struktuursete probleemide all, mis on seotud näiteks nende kasutatava ärimudeli või investeerimisstrateegiaga) ja põhimõtteliselt elujõuliste finantseerimisasutuste (st finantseerimisasutuste, mille probleemid tulenevad üksnes ja suures osas pigem finantskriisi põhjustatud äärmuslikust olukorrast kui nende ärimudeli usaldusväärsusest, ebatõhususest või liigsest riskide võtmisest) eristamise. Kõnealune eristamine toimub eelkõige rekapitaliseerimissuunistes esitatud eri näitajate alusel, nagu kapitali adekvaatsus, praegune krediidiriski vahetusinstrumentide vahemik, panga praegune reiting ja prognoos ning muu hulgas ka rekapitaliseerimise suhteline maht. Viimasega seoses käsitab komisjon rekapitaliseerimise ja varade toetusmeetmete vormis saadud abi, mis ületab 2 % panga riskiga kaalutud varadest, näitajana, mille alusel eristada põhimõtteliselt elujõulisi ja raskustes olevaid pankasid. Raskustes oleva panga rekapitaliseerimise korral tuleb täita nõue esitada järelevalveametile ümberkorraldamiskava, elujõulise panga rekapitaliseerimise korral aga elujõulisuse taastamise kava.

25. Algne põhjus selle eristamise ettenägemiseks ja eri näitajate (sh 2 % suurune künnis panga riskiga kaalutud varadest) kehtestamiseks oli hirm, et väärtuse langusest tulenevad kapitalivajadused, turgude suuremad ootused pankade kapitali taseme suhtes ning ajutised raskused kapitali kaasamisel turgudelt toovad vastasel korral kaasa selle, et elujõulised pangad vähendavad oma laenuandmist reaalmajandusele, et vältida vajadust esitada ümberkorraldamiskava, mis oleks tulnud esitada riigi vahendite taotlemise korral. Praegu seisab pangandussektor tervikuna aga vastamisi vähemate raskustega kapitali kaasamisel turgudelt või kapitali kaasamisel muu hulgas jaotamata kasumi kaudu (22) ning seepärast saavad nad täita oma kapitalivajadused ilma riigiabi taotlemata (23). Finantseerimisasutuste poolt turult kaasatud kapitali maht on 2009. ja 2010. aasta kestel märkimisväärselt suurenenud, mis näitab, et finantseerimisasutustel on taas avanenud juurdepääs kapitaliturgudele, aga ka uute regulatiivsete nõuete ootust (24).

26. Seepärast ei tundu elujõuliste ja raskustes olevate pankade eristamine enam olevat asjakohane selle kindlaksmääramiseks, millised pangad peaksid oma ümberkorraldamise üle järelvalveametiga arutelu alustama. Selle tulemusel tuleks pankadelt, kes ikka veel taotlevad 2011. aastal riigilt abi kapitali kaasamiseks või langenud väärtusega varasid käsitlevateks meetmeteks, nõuda, et nad esitaksid järelevalveametile ümberkorraldamiskava, mis näitab panga kindlat tahet teha ümberkorraldamiseks vajalikke jõupingutusi ja taastada oma elujõulisus põhjendamatute viivitusteta. Seepärast nõutakse alates 1. jaanuarist 2011 ümberkorraldamiskava igalt abisaajalt, kes saab abi uue rekapitaliseerimis- või langenud väärtusega varasid käsitleva meetme jaoks (25).

27. Pankade ümberkorraldamisvajaduste hindamisel võtab järelevalveamet arvesse iga asutuse olukorra eripära, samuti seda, mil määral on selline ümberkorraldamine vajalik elujõulisuse taastamiseks ilma täiendava riigi toetuseta, ning varasemat riigiabi kasutamist. Üldreegel on, et mida märkimisväärsem on sõltumine riigiabist, seda enam näitab see seda, et pikaajalise elujõulisuse tagamiseks on vaja põhjalikku ümberkorraldamist. Lisaks võetakse individuaalses hinnangus arvesse võimalikku eripärast olukorda turgudel ning juhul, kui aset on leidnud tõsine šokk, mis ähvardab finantsstabiilsust ühes või enamas EFTA riigis, kohaldatakse hindamisel ümberkorraldamise raamistikku asjakohaselt paindlikul viisil.

28. Ümberkorraldamiskava nõudmine pankadelt, kes saavad kasu struktuuriabist (st rekapitaliseerimis- või langenud väärtusega varasid käsitlevatest meetmetest) – samal ajal aktsepteerides, et üksnes refinantseerimistagatiste kasutamisest ei tulene veel ümberkorraldamiskava esitamise nõuet – annab märku, et pangad peavad valmistuma tagasipöördumiseks tavapäraste turumehhanismide juurde, kus riigi toetust ei kasutata, sest finantssektor on järk-järgult kriisiolukorrast väljumas. See annab stiimuli üksikutele asutustele, kes ikka veel vajavad abi vajaliku ümberkorraldamise kiirendamiseks. Samal ajal võimaldab see piisavat paindlikkust, et võtta nõuetekohaselt arvesse võimalikke erinevaid asjaolusid, mis halvendavad eri pankade või riikide finantsturgude olukorda. Samuti võimaldab see arvesse võtta finantsstabiilsuse üldise või riigipõhise halvenemise võimalust, mida finantsturgude taastumise haprust silmas pidades ei saa praegusel hetkel välistada.

5. Ajutine kohaldatavus, üldine väljavaade

29. Jätkatakse EMP lepingu artikli 61 lõike 3 punkti b kohaldamist ja pikendatakse ümberkorraldamissuuniste kohaldamist alates 1. jaanuarist 2011 kuni 31. detsembrini 2011 (26). Kõnealust muutunud tingimuste alusel pikendamist tuleks vaadata ka seoses järkjärgulise üleminekuga püsivamale korrale, mis nähakse ette pankade päästmist ja ümberkorraldamist käsitlevate riigiabi suunistega, mis tuginevad EMP lepingu artikli 61 lõike 3 punktile c ja mille kohaldamist peaks alustama alates 1. jaanuarist 2012, kui turutingimused seda võimaldavad.

(1) Suunised EMP lepingu artiklite 61 ja 62 ja järelevalve- ja kohtulepingu protokolli nr 3 artikli 1 kohaldamiseks ja tõlgendamiseks, mille EFTA järelevalveamet võttis vastu ja andis välja 19. jaanuaril 1994, avaldatud väljaandes EÜT L 231, 3.9.1994, lk 1 ja EMP kaasandes nr 32, 3.9.1994, lk 1. Suuniseid muudeti viimati 17. detsembril 2008 (edaspidi „riigiabi suunised”). Riigiabi suuniste ajakohastatud tekst on avaldatud järelevalveameti veebisaidil:

http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines/.

(2) Lugemise hõlbustamiseks viidatakse käesolevas dokumendis finantseerimisasutustele lihtsalt kui „pankadele”.

(3) Otsus 28/09/COL, 29.1.2009.

(4) Otsus 28/09/COL, 29.1.2009.

(5) Otsus 191/09/COL, 22.4.2009.

(6) Otsus 472/09/COL, 25.11.2009.

(7) Euroopa Ülemkogu kiitis need järeldused heaks oma 11. detsembril 2009 peetud kohtumisel. Samamoodi nõudis Euroopa Parlament oma 9. märtsi 2010. aasta resolutsioonis 2008. aasta konkurentsipoliitika aruande kohta

(http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?type=TA&language=ET&reference=P7-TA-2010-0050), et finantseerimisasutustele antavat riiklikku toetust ei tohiks tarbetult pikendada ja et väljumisstrateegiad tuleks võimalikult kiiresti välja töötada.

(8) Paindlikkuse klausliga, mis võimaldab olukorda uuesti hinnata ja võtta asjakohaseid parandusmeetmeid juhul, kui kas kogu EMP või ühe või mitme EFTA riigi finantsturge tabab uus tõsine šokk.

(9) Vt http://www.ecb.int/pub/pdf/other/recommendations_on_guaranteesen.pdf.

(10) Valitsuse tagatiste eest, mis antakse väljapool skeemi ja millest teatatakse eraldi, võetakse tavaliselt samasugust tasu. Kui abisaajal on ümberkorraldamise kohustus ja konkreetsed asjaolud võivad õigustada väiksemat tasu, tuleb seda erinevust ümberkorraldamise ja konkurentsimoonutuste vähendamiseks vajalike meetmete üldises hinnangus arvesse võtta.

(11) See hõlmab üheaastase või lühema tähtajaga kohustusi katvaid tagatisi.

(12) Või A1 ja A2, olenevalt kasutatavast reitingusüsteemist.

(13) Või A3, olenevalt kasutatavast reitingusüsteemist.

(14) Kui eri reitinguagentuurid on esitanud erinevad hinnangud, peab tasu suurendamise määra arvutamine põhinema kõrgemal reitingul. Tagatise eest võetava tasu arvutamisel on reitingu seisukohast asjakohane aeg päev, mil antakse tagatis seoses abisaaja konkreetse võlakirjade emissiooniga.

(15) Nt Euroopa Keskpanga 2008. aasta oktoobris antud soovitustes täpsustatud krediidiriski vahetusinstrumentide vahemiku vaatlusperioodi ajakohastamine, kui on tõendatud, et see põhjustab A+ ja A reitinguga pankade puhul tasu suurenemise vähemalt 20 baaspunkti võrra, A- reitinguga pankade puhul vähemalt 30 baaspunkti võrra ning pankade puhul, mille reiting on väiksem kui A-, vähemalt 40 baaspunkti võrra.

(16) Hindamine tehakse siis, kui EFTA riik saab taotluse uute või uuendatud võlakohustuste emissiooni heakskiitmiseks alates 1. jaanuarist 2011 ja see hõlmab taotluses nimetatud tagatistega kaetavate võlakohustuste summat ning kõiki olemasolevaid tagatisega täitmata kohustusi kõigi võlakohustuste / kogu bilansimahu suhtes asjaomasel ajal. Täitmata kohustused, mis ületavad künnise enne 1. jaanuari 2011 emiteeritud võlakohustuste tõttu, ei too kaasa elujõulisuse hindamist, välja arvatud juhul, kui tagatisega kohustused ületavad künnise seepärast, et pank emiteerib uued võlakohustused.

(17) Näiteks kui rekapitaliseerimise tõttu juba hinnatakse panga elujõulisust ja tagatistega seotud künnis ületatakse, tuleb hindamise ulatust laiendada, et käsitleda põhjuseid, miks pank jätkab riigi tagatiste kasutamist, kontrollida likviidsust ning analüüsida, kas ja millisel määral on ette näha riigi tagatise kasutamist tulevikus.

(18) Ümberstruktureerimissuunised, punkt 8 ja 2. osa, milles viidatakse ka rekapitaliseerimissuuniste punkti 40 ja langenud väärtusega varade suuuniste V lisa asjaomastele osadele.

(19) Võttes nõuetekohaselt arvesse EFTA riigi üldist makromajanduslikku olukorda ja eelkõige selliseid aspekte nagu riigi maksejõuetuse risk, mis mõjutab otseselt asjaomases EFTA riigis asuvate pankade rahastamisele juurdepääsu tingimusi.

(20) Sh näiteks tagatisega võlakohustuste kõrgem määr, mis on selgitatav erilise jõupingutusega säilitada või suurendada reaalmajandusele üldsuse huvides ja asjaomase EFTA riigi tagatisel antavate laenude mahtu, tingimusel et selline käitumine on ühisturuga kokkusobiv.

(21) Mis kajastub abisaaja reitingus või krediidiriski vahetusinstrumentide vahemikus.

(22) Kapitalipuhvrite suurendamiseks on pangad otsustanud müüa mittestrateegilisi varasid, nagu tööstusosalusi, või keskenduda kindlatele geograafilistele piirkondadele. Selle punkti kohta vt Euroopa Keskpanga väljaanne „EU Banking Sector Stability” („ELi pangandussektori stabiilsus”), september 2010.

(23) Euroopa Keskpanga andmetel suurenes pankade üldine maksevõime suhtarv 2009. aastal oluliselt kõigis ELi liikmesriikides. Lisaks annab teave suurtest ELi pankadest koosneva valimi kohta alust arvata, et kapitali suhtarvude parandamine jätkus ka 2010. aasta esimesel poolel ning seda toetas jaotamata kasumi suurenemine, aga ka täiendav erakapitali kaasamine ja teatavatesse pankadesse tehtud avaliku sektori kapitalisüstid. Vt Euroopa Keskpanga väljaanne „EU Banking Sector Stability” („ELi pangandussektori stabiilsus”), september 2010.

(24) Baseli pangajärelevalve komitee (BCBS) koostatav tulevane regulatiivne keskkond (Basel III) rajab teed uute kapitalieeskirjade rakendamisele, mis peaksid võimaldama pankadel täita aja jooksul uued kapitalivajadused. Selles kontekstis on huvitav märkida, et esiteks on enamik suurimaid Euroopa Liidu pankasid oma kapitalipuhvreid viimase kahe aasta jooksul suurendanud, et tõsta oma kahjumi katmise võimet, ja teiseks peaks ülejäänud Euroopa Liidu pankadel olema piisavalt (kuni 2019. aastani) aega oma kapitalipuhvri ülesehitamiseks, kasutades selleks muu hulgas jaotamata kasumit. Tuleks märkida, et uue regulatiivse raamistikuga ette nähtud üleminekukorraga kehtestatakse kuni 1. jaanuarini 2018 kestev periood, mille jooksul olemasolevate avaliku sektori kapitalisüstide suhtes kohaldatakse ajutiselt varasemalt kehtinud nõudeid. Seepärast uued kapitalinõuded käesolevates suunistes kirjeldatud ettepanekut eeldatavasti ei mõjuta.

(25) Seda kohaldataks kõigi rekapitaliseerimis- ja langenud väärtusega varasid käsitlevate meetmete suhtes, olenemata sellest, kas need on mõeldud üksikmeetmetena või rakendatakse neid abikava raames.

(26) Olemasolevaid pankade toetuskavu pikendatakse või uued pankade toetuskavad kiidetakse heaks (olenemata selllest, milliseid toetusvahendeid need sisaldavad – tagatisi, rekapitaliseerimist, likviidsusmeetmeid, varade toetamist vm) üksnes kuueks kuuks, et 2011. aasta keskel oleks võimalik teha täiendavaid kohandusi, kui see peaks vajalikuks osutuma.