ET Euroopa Liidu Teataja C 296/36

28. septembril 2005 esitatud hagi — AITEC-Associazione Italiana Tecnico Economica del Cemento j.t. versus Euroopa Ühenduste Komisjon

(Kohtuasi T-371/05)

(2005/C 296/73)

Kohtumenetluse keel: itaalia

Pooled

Hageja(d): AITEC-Associazione Italiana Tecnico Economica del Cemento (Rooma, Itaalia), BUZZI UNICEM S.P.A. (Casale Monferrato, Itaalia), ITALCEMENTI GROUP (Bergamo, Itaalia) (esindajad: avvocato Massimo Merla ja avvocato Claudio Tesauro)

Kostja(d): Euroopa Ühenduste Komisjon

Hageja(te) nõuded

— tunnistada otsus õigustühiseks, kuna komisjon ei suuda tõendada, et komisjoni liikmele Dimasile antud volitustest tulenevalt võis viimane alla kirjutada konkurentsipoliitika ja eelkõige riigiabi valdkonnas võetud meetmetele;

— tunnistada tühiseks otsuse osa, i) millega, otsustades mitte esitada vastuväiteid siseriikliku saastekvootide kava osas (otsuse artikkel 2) ning kiites seega heaks kavas sätestatud saastekvootide jaotamise sektorite vahel, antakse luba sellisest jaotamisest vältimatult tulenevaks diskrimineerimiseks, mis annab teatud sektorite ettevõtjatele eeliseid kahjustades seeläbi teiste sektorite ettevõtjaid; ii) millega loetakse kavatsus lubada olemasolevatel heitmeloa ajakohastamiskohustusega käitistel kasutada uutele osalejatele reserveeritud saastekvoote käitiste enne heitmeloa ajakohastamist muudetud osade osas (otsuse artikli 1 punkt b) isegi siis, kui uued osalejad ei ole ammendanud neile reserveeritud osa saastekvootidest, kokkusobimatuks direktiivi 2003/87 lisa III kriteeriumiga 10 ja iii) millega Itaalia Vabariigile pannakse kohustus muuta siseriiklikku saastekvootide kava nii, et olemasolevatel heitmeloa ajakohastamiskohustusega käitistel keelatakse uutele osalejatele reserveeritud saastekvootide kasutamine käitiste enne heitmeloa ajakohastamist muudetud osade suhtes (otsuse artikli 2 punkt b);

— mõista kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Käesoleva hagi esemeks on 25. mai 2005. aasta otsus (1), millega Euroopa Ühenduste Komisjon otsustas Itaalia Vabariigi poolt teada antud siseriikliku kasvuhoonegaaside saastekvootide kava kokkusobivuse üle Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. oktoobri 2002. aasta direktiivis 2003/87/EÜ (2) sätestatud kriteeriumitega.

Esiteks paluvad hagejad teha kindlaks, kas vaidlustatud meetmele alla kirjutanud komisjoni liige oli pädev nimetatud otsuse vastuvõtmiseks. Hagejad paluvad Esimese Astme Kohtul eelkõige kontrollida, kas komisjoni liige Dimas oli pädev konkurentsipoliitika ja eelkõige riigiabi valdkonnas vastu võetud meetmete osas ning tunnistada vaidlustatud meede piisavate põhjuste olemasolul õigustühiseks.

Teiseks viitavad hagejad EÜ artikli 88 lõigete 2 ja 3 rikkumisele, kuna komisjon vaatas siseriikliku saastekvootide kava — riigiabi elemente sisaldada võiva meetme — läbi nimetatud sättes sisalduvaid menetlusnorme eirates.

Kolmandaks väidavad hagejad, et komisjon rikkus siseriiklikus saastekvootide kavas riigiabi elementide tuvastamisel EÜ artiklit 87, direktiivi 2003/87 III lisa 5. kriteeriumit ja mittediskrimineerimise põhimõtet. Seda seetõttu, et kiites heaks kavas sätestatud saastekvootide jaotamise sektorite vahel andis ta loa sellisest jaotamisest vältimatult tulenevaks diskrimineerimiseks ja kahjustas seeläbi tsemenditootjaid.

Neljandaks väidavad hagejad, et komisjon on vääralt kohaldanud direktiivi 2003/87/EÜ III lisa 10. kriteeriumit otsustades, et “Itaalia Vabariigi kavatsus lubada olemasolevatel, oma vastava heitmeloa ajakohastamiskohustusega käitistel kasutada uutele osalejatele reserveeritud saastekvoote käitiste enne heitmeloa ajakohastamist muudetud osade suhtes” on nimetatud kriteeriumiga vastuolus. Komisjon rikkus seeläbi direktiivi 2003/87/EÜ III lisa 5. kriteeriumit ja mittediskrimineerimise põhimõtet, kuna ta ei arvestanud nende sektorite, mida direktiivi kohaldamine mõjutab, eripäradega seoses tootmisvõimsuse suurenemise võimalusega, pannes tsemenditootjad taas teiste tootjatega võrreldes ebasoodsamasse olukorda.

Viimasena viitavad hagejad direktiivi 2003/87/EÜ artiklites 11, 12, 13 ja 28 sisalduvate sätete rikkumisele, kuna komisjon kiitis siseriikliku saastekvootide kava heaks vaatamata sellele, et kava ei sisalda sätteid, mis oleksid ettevõtjatel selgesõnaliselt võimaldanud oma tegevust korraldada saastekvootide ülekandmise või rühmituste moodustamise teel, näeb allesjäänud saastekvootide ülekandmise perioodina ette viieaastasest perioodist teistsuguse perioodi, piirab õigustamatult käitiste rühmituste moodustamist ning ei näe ette kehtetuks tunnistatud saastekvootide ümberjagamist.

(1) Komisjoni 25. mai 2005. aasta otsus, mis käsitleb Itaalia poolt vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivile 2003/87/EÜ teada antud siseriiklikku kasvuhoonegaaside saastekvootide kava (KOM(2005)1527 (lõplik), ELT C 226, 15.9.2005, lk 2).

(2) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. oktoobri 2003. aasta direktiiv 2003/87/EÜ, millega luuakse ühenduses kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteem ja muudetakse nõukogu direktiivi 96/61/EÜ (ELT L 275, 25.10.2003, lk 32).