K O H T U M Ä Ä R US  
 
 
Kohus  Tallinna Ringkonnakohus  
Kohtukoosseis  Margo Klaar, Imbi Sidok -Toomsalu, Mati Maksing  
Määr use tegemise aeg ja koht  18.12.2020, Tallinn  
Kohtuasja number  2-20-16050  
Kohtuasi  Aktsiaselts i PlusPlus Capital hagi XX vastu võla 
väljamõistmiseks  
Vaidlustatud kohtulahend  Harju Maakohtu 13.11. 2020  määrus  
Kaebuse esitaja  ja liik  Aktsiaseltsi PlusPlus Capital  määrus kaebus  
Menetlusosalised ja nende 
esindajad  ringkonnakohtus  Hageja  Aktsiaselts PlusPlus Capital (registrikood 
11919806 ), lepinguline esindaja Carlo Kask  
Kostja  XX (isikukood XXXXXXXXXX )  
Menetluse liik  Kirjalik menetlus  
RESOLUTSIOON  
1. Tühistada Harju Maakohtu 13.11.2020 määrus ja saata  tsiviilasi tagasi samale 
maakohtule menetluse jätkamiseks.  
2. Määruskaebus rahuldada .   
Edasikaebamise kord   
Määruse peale ei saa määruskaebust esitada .  
ASJAOLUD  JA MENETLUSE KÄIK   
1. Aktsiaselts PlusPlus Capital (hageja)  esitas 02.11.2020  Harju  Maakohtule XX (kostja) vastu 
hagi kostja ja AS Inbank vahel 16.01.2019 sõlmitud laenulepingust tuleneva võla 
väljamõistmiseks.  Hageja on nõude kostja vastu omandanud nõude loovutamise alusel. Hageja 
märkis hagiavalduses kostja elukohaks MMM , Tallinn . 
2. Harju Maakohus võttis  04.11. 2020 määrusega hagi menetlusse.  
3. Maakohus kontrollis, et rahvastikuregistri andmetel oli kostja elukohaks MMM , Tallinn  kuni 
01.11.2015 ja alates 15.03.2019 on kostja elukohana registreeritud BBB , Suurbritannia . 
2-20-16050  
2 Maakohtu määrus  ja põhjendused  
4. Harju Maakohus jättis 13.11.2020 määrusega hagi tsiviilkohtumenetluse seadustiku (TsMS) 
§ 423 lg 1 p 13 alusel läbivaatamata , kuna Eesti kohus ei ole rahvusvahelise kohtualluvuse 
sätete järgi pädev avaldust menetlema . Menetluskulud jättis maakohus  hageja kanda.  
5. Maakohtu hinnangul kuulub kohtualluvuse määramisel kohaldamisele Euroopa Parlamendi 
ja Nõukogu 12. 12.2012 määrus (EL) nr 1215/2012 (uuesti sõnastatud) kohtualluvuse ning 
kohtuotsuste tun nustamise ja täitmise kohta tsiviil - ja kaubandusasjades (Brüssel i I bis määrus) . 
6. Kuivõrd kostja puhul on tegemist tarbijaga ja tegemist on laenulepinguga, määratakse 
kohtualluvus kindlaks Brüssel i I bis määrus  neljanda jao alusel (k ohtualluvus tarbijalepi ngute 
puhul). Brüssel i I bis määrus e artikkel 18 p 2 sätestab, et teine lepingupool võib algatada 
menetluse tarbija vastu üksnes selle liikmesriigi kohtutes, kus on tarbija alaline elukoht . 
7. Rahvastikuregistri andmetel on kostja elukohaks alates 15.03.2019 BBB , Suurbritannia  ja 
seega kostja  alaline elukoht ei ole Eesti siseriikliku õiguse kohaselt Eestis. Kuivõrd hagi ei allu 
Eesti kohtule, ei ole Harju Maakohus pädev asja lahendama . 
Määrus kaebus  
8. Hageja esitas määrus kaebuse, milles palub  maakohtu määruse tühistada ja saata asi 
maakohtule menetluse jätkamiseks . 
9. Maakohus tugines  kostja elukoha tuvastamisel ainult rahvastikuregistri andmetele, mitte aga 
kostja avaldatud andmetele lepingus. Asjaol ust, et kostja elukohta ei ole võimalik tuvastada , ja 
lähtuda kostja avaldatud elukoha aadressist rahvastikuregistris, ei saa teha meelevaldset 
järeldust, et kostja elukoht ka tegelikkuses on Suurbritannias.  Maakohtu seisukoht on täiesti 
oletuslik ega põhi ne ühelgi menetluses esitatud tõendil.  
10. Olukorras, kus maakohus jõudis järeldusele, et kostja alaline elukoht  ei asu Eesti s, tulnuks 
kohtul Brüssel i I bis määruse art 62 p 2 alusel kohaldada Suurbritannia õigust, et  selgitada välja, 
kas kostja alaline elukoht on Suurbritannias. Vaidlusalusel juhul ei ole kohus vastavat  kohustust 
täitnud, mistõttu rikkus  kohus Brüssel i I bis määruse art 62 p 2 . 
11. Lisaks eeltoodule ei kaalunud  maakohus ka TsÜS § 14 lg 2 kohaldamist , mille järgi võib  
isiku elukoht olla üheae gselt mitmes  kohas . 
12. Kostja on hagiavalduse aluseks oleva s lepingu s avaldanud oma elukohaks VVV , Tallinn . 
Hageja kohtuväline menetleja on saanud kostjaga kontakti lepingus avaldatud telefoni numbril 
06.05.2020 ja 24.03.2020 . Seega omab kostja  jätkuvalt seotust Eestiga.  
Menetluse edasine käik   
13. Harju Maakohus võttis määruskaebuse menetlusse, jättis selle rahuldamata ja saatis TsMS 
§ 663 lg 5 alusel läbivaatamiseks Tallinna Ringkonnakohtule . 
2-20-16050  
3 RINGKONNAKOHTU SEISUKOHT  
14. Ringkonnakohus, tutvunud määruskaebuse ja tsiviilasja materjalidega, leiab, et maakohtu 
määrus tuleb TsMS § 667 lg 2 alusel tühistada ning saata asi samale maakohtule menetluse 
jätkamiseks. Määruskaebus  tuleb rahuldada . 
15. Ringkonnakohus leiab, et maakohtu jä reldus selle kohta, et asi ei allu Harju Maakohtule, 
on ennatlik. M aakohus ei ole rahvusvahelise kohtualluvuse määramise aluseks olevaid 
asjaolusid kohaselt välja selgitanud ning jätnud seetõttu ennatlikult hagiavalduse läbivaatamata . 
16. Hageja esita s kostja vastu hagi tarbijakrediidilepingust tuleneva nõude rahuldamiseks. 
TsMS  § 75 lg  1 kohaselt kontrollib avalduse saanud kohus, kas rahvusvahelise kohtualluvuse 
sätete järgi võib avalduse esitada Eesti kohtule. TsMS  § 70 lg  4 järgi kohaldatakse TsMS -s 
sätestat ut kohtualluvuse määramisel Euroopa Liidu liikmesriikide kohtute vahel üksnes 
ulatuses, milles see ei ole reguleeritud Brüssel i I bis määruses . Kuigi Suurbritan nia on lahkunud 
Euroopa Liidust  kohaldatakse  kuni 31.12.2020 alustatud menetlustes kohtualluvuse  
määramisele Brüssel i I bis määr ust . 
17. Brüssel i I bis määruse art 18 p  2 kohaselt võib teine lepingupool algatada menetluse tarbija 
vastu üksnes selle liikmesriigi kohtutes, kus on tarbija alaline elukoht . Brüssel i I bis määruse 
art 62 lg 1 kohaselt, et teha kindlaks, kas poole alaline elukoht on selles liikmesriigis, kelle 
kohtusse on hagi esitatud, kohaldab see kohus siseriiklikku materiaalõigust. Selleks, et 
tuvastada, kas kostja alaline elukoht asub Eestis, tuli maako htul lähtuda TsÜS § 14 lg -s 1 toodud 
määratlusest, mis sätestab, et isiku elukoht on koht, kus isik alaliselt või peamiselt elab. 
Tsiviilseadustiku üldosa seaduse kommentaaridest nähtuvalt tuleb isiku peamine või alaline 
elukoht välja selgitada faktiliste asjaolude alusel. Alaline elamine tähendab sealjuures kohta, 
kus isik alaliselt viibib, kus on tema kodu, s .t koht, millega ta on isiklikult kõige enam seotud, 
kus ta ööbib, puhkab, kus on tema isiklikud asjad jms. Peamiselt elamine tähendab seda, et 
antud  kohas viibib isik rohkem kui mingis muus kohas. Elukohana ei ole käsitletavad kohad, 
kus isik võib viibida küll pikemat aega vabatahtlikult, kuid teatud põhjusel või eesmärgil, ilma 
soovita või võimaluseta asuda vastavasse kohta alaliselt elama. Elukoha m ääramisel on 
oluliseks kriteeriumiks vastavasse kohta elama asumise tahe (P. Varul jt. Tsiviilseadustiku 
üldosa seadus. Kommenteeritud väljaanne § 14/3.2.1.) . 
18. Maakohus  leidis, et kostja elukoht ei ole Eestis , tuginedes  üksnes  rahvastikuregistri 
väljavõttel e, mille järgi on kostja elukohaks märgitud alates 15.03.2019 BBB , Suurbritannia . 
Ringkonnakohus ei nõustu, et käesoleval juhul saab üksnes rahvastikuregistri andmete  pinnalt 
jõuda tõsikindlale järeldusele, et kostja elukoht ei ole Eestis. Rahvastikuregistrisse kantud 
andmetel on üksnes informatiivne ja statistiline tähendus (RRS §  6 lg 1) . Kohus ei ole 
kohtualluvuse määramisel seotud rahvastikuregistri andmetega. Elukoha kanne 
rahvastikuregistris on vaid üks t õend alalise elukoha kohta, mida tuleb hinnata koos teiste 
tõenditega. Isiku  peamine elamise koht tuleb kindlaks teha faktiliste asjaolude alusel, sh 
arvestades, kus on isiku kodu, kus ta töötab, puhkab või kus on tema isiklikud asjad.  Toimikust 
ei nähtu, et maakohus o leks teinud mõistlikke jõupingutusi kostja elukoha teadasaamiseks . 
Kohtul on võimalik koguda kostja kohta andmeid erinevatest registritest, sh Politsei - ja 
Piirivalveametilt, äriregistrist, kinnistusraamatust, liiklusregistrist, täitemenetluse registrist 
jms. Toimiku materjalidest ei nähtu, et maakohus oleks selliseid võimalusi kasutanud . 
19. Kui kohtul  tekib küsimus, kas hagi allub Brüssel i I bis määruse järgi Eesti kohtule, oleks 
üldjuhul vajalik küsida selle kohta ka kostja seisukohta (R iigikohtu 21.11.2012 määrus 
tsiviilasjas nr 3-2-1-123-12, p 11). Sellise võimaluse näeb ette hagi menetlusse võtmise 
2-20-16050  
4 otsustamise etapis ka TsMS §  372 lg 3. Ringkonnakohtu hinnangul kohaldub see ka hagi 
läbivaatamata jätmise kaalumisel. Sellisel juhul on võimalik kostjal avalda da seisukoht enda 
elukoha ja kohtualluvuse kohta ning kohtul on otsustamiseks ka rohkem informatsiooni. 
Kuivõrd r ahvastikuregistrist saadavate andmete pinnalt on tuvastatav kostja kontakt aadress , siis 
on maakohtul võimalik võtta kostjaga ühendust , et selgi tada välja, kus on kostja tegelik elukoht . 
20. Kohtul tuleb teha vastavad päringud, küsida kostja seisukoht ja tõendeid kogumis hinnates 
anda uus hinnang sellele, kas  isiku alaline elukoht asub Eestis  või mujal . 
21. Lisaks peab maakohus kaaluma ka  TsÜS  § 14 lg 2 kohaldamist. TsÜS  § 14 lg  2 järgi võib 
isiku elukoht olla üheaegselt mitmes kohas. Igal elukohal on õiguslikult sama tähendus, nagu 
ainukesel elukohal. Isik võib elada vaheldumisi kord ühes, kord teises kohas, sel juhul on 
mõlemad kohad elukohad  ning ajutisel viibimiskohal ei ole elukoha tuvastamiseks tähtsust 
(Riigikohtu 06.04.2016 määrus tsiviilasjas nr 3-2-1-13-16, p 13) . 
22. Kostja teavitamine tema vastu esitatud hagist on oluline antud juhul ka seetõttu, et Brüssel i I 
bis määruse art 26 lg 1 koh aselt allub asi üldjuhul ka sellele kohtule, kuhu kostja ilmub, s .t 
kostjal on võimalik kohtualluvusega nõustuda ja osaleda menetluses isegi juhul, kui muudest 
Brüssel i I bis määruse sätetest kohtualluvust ei tulene. Seega ei saa enne kostjalt seisukoha 
küsimist välistada, et asi allub Brüssel i I bis määruse järgi Eesti kohtule. Juhul, kui tegemist on 
Brüssel i I bis määruse mõttes tarbijalepingust tuleneva vaidlusega, tuleb Brüssel i I bis määruse 
art 26 lg 2 kohaselt kostjalt seisukohta küsides teavitada te da õigusest kohtualluvus vaidlustada 
ning kohtusse ilmumise või ilmumata jätmise tagajärgedest . 
23. Juhul k ui selgub, et kostja elukoht ei ole Eestis, siis võib Eesti kohtu alluvus tuleneda ka 
Brüssel i I bis määruse art -st 7. Isikute vastu, kelle alaline eluko ht on liikmesriigis, võib 
Brüssel i I bis määruse art 5 lg 1 järgi esitada hagi teise liikmesriigi kohtusse üksnes II ptk 2. –
7. jaos sätestatud korras. Brüssel i I bis määruse 2. jaos on sätestatud valikuline kohtualluvus, 
sh võib art 7 p 1  (a) järgi isiku v astu, kelle alaline elukoht on liikmesriigis, esitada hagi teises 
liikmesriigis lepinguid puudutavates asjades selle paiga kohtusse, kus tuli täita asjaomane 
kohustus. Seega ei ole välistatud, et kohtuvaidlus võib alluda Brüssel i I bis määruse art 7 p 1 
(a) alusel Eesti kohtule (Harju Maakohtule) . 
24. Kui kostja elukoht oli lepingu sõlmimise ajal Eestis, võib poolte sõlmitud leping olla 
käsitatav tarbijalepinguna Brüssel i I bis määruse art 17 p 1  (b) tähenduses, kui hageja sõlmis 
selle tarbijana, oma majanduste gevusest või kutsealast sõltumatul eesmärgil. Tarbijalepingu 
puhul võib tarbija vastu Brüssel i I bis määruse art 18 lg 2 järgi esitada hagi üksnes selle riigi 
kohtusse, kus on tarbija alaline elukoht, ning hageja ei või pöörduda mõne teise liikmesriigi 
kohtusse, k.a juhul, kui art 7 p 1  (a) järgi võiks asja lahendada ka teise liikmesriigi kohus. 
Erandjuhtudel võib tarbijalepingute puhul kohtualluvuse määramisel lähtuda ka tarbija 
viimasest teadaolevast alalisest elukohast (vt Euroopa Kohtu 17. 11.2011 otsus asjas nr 
C-327/10, p -d 39–45; Riigikohtu tsiviilkolleegiumi 31. 03.2015 määrus asjas nr  3-2-1-179-14, 
p 13) . 
25. Eeltoodust tulenevalt ei ole maakohus ringkonnakohtu hinnangul kohtualluvuse määramise 
aluseks olevaid asjaolusid nõuetekohaselt välja selgitanud ja  on seega jätnud  ennatlikult hagi 
läbivaatamata . Seeõttu tuleb maakohtu  määrus tühistada ja saata tsiviilasi maakohtule tagasi 
hagiavalduse edasiseks menetlemiseks.  
26. Menetluskulude jaotus jääb TsMS  § 173 lg  3 teise lause järgi maakohtu otsustada vastavalt 
edasise menetluse tulemustele.  
2-20-16050  
5 27. TsMS § 696 lg 1 esimene lause võimaldab esitada ringkonnakohtu määruse peale 
määruskaebuse Riigikohtule üksnes juhul, kui see on seaduse järgi lubatud. TsMS § 427 
esimese lause kohaselt võib määruskaebuse esitada määruse peale , millega hagi jäetakse läbi 
vaatamata. Kuna ringkonnakohus rahuldab määruskaebuse ja saadab asja menetluse 
jätkamiseks tagasi maakohtule, siis ei saa käesoleva määruse peale kaevata.  
 (allkirjastatud digitaalselt)