Edasikaebamise kord
Kohtumääruse peale võib esitada määruskaebuse Tartu Ringkonnakohtule
15 päeva jooksul kohtumääruse kättetoimetamisest alates.
ASJAOLUD
A.M. esitas Viru Maakohtule hagi R.K. vastu nõude sundtäitmise
lubamatuks tunnistamiseks ja lapsega suhtlemiskorra kehtestamise
nõude. Viru Maakohtu 12. novembri 2008 kohtumäärusega eraldati
lapsega suhtlemiskorra kehtestamise nõue eraldi menetlusse. Viru
Maakohtu 14.11.2008 kohtumäärusega jäeti avaldus käiguta, avaldajale
anti tähtaeg puuduste kõrvaldamiseks.
Avaldaja kõrvaldas puudused 29.12.2008. 29.12.2008 esitatud avalduses
märkis avaldaja, et tal oli 5 aastat puudutatud isiku R.K.`ga ühine
majapidamine. Sel perioodil sündis poeg, kuid avaldajale arusaamatutel
põhjustel ei registreeritud teda lapse isana. Avaldaja isadus lapse D.K.`e
(sündinud 26.05.2007) suhtes oli tuvastatud. Puudutatud isik soovib, et
avaldaja osaleks lapse ülalpidamises ainult materiaalselt ning maksaks
elatist, millega valdaja ei ole nõus. Avaldaja soovib isiklikult osaleda lapse
kasvatamises ning palus määrata kindlaks lapsega suhtlemise kord, mille
kohaselt saaks avaldaja olla lapsega tema puhkepäevadel kella 10.00
hommikul kuni kella 19.00-ni õhtul (avaldaja töötab paindliku graafiku
alusel), võttes lapse enda juurde koju. Samuti soovib avaldaja võtta lapse
enda juurde oma iga-aastase puhkuse ajaks.
Viru Maakohtu 23. jaanuari 2009 määrusega kaasati menetlusse
eestkosteorganid Kohtla-Järve Linnavalitsus (Kohtla-Järve
Sotsiaalhoolekandekeskuse kaudu) ja Kohtla vald (Kohtla Vallavalitsuse
kaudu). Kohtumäärusega kohustati Kohtla-Järve Linnavalitsust ja Kohtla
valda kontrollima R.K. ja A.M.`i elamistingimusi, ning andma kohtule
hiljemalt 1 kuu jooksul arvates kohtumääruse kättesaamisest kirjalikud
arvamused selle kohta, kas R.K. ja A.M. on sobivad isikud kasvatama oma
alaealist last või mitte.
17. veebruaril 2009 kohtule esitatud vastuses (tl. 28) puudutatud
isik avaldusega ei nõustunud. Puudutatud isiku ütluste kohaselt elas
avaldaja pärast poja sündi koos nendega mõne nädala, kuid seoses
avaldaja agressiivsusega puudus võimalus abielusuhete vormistamiseks
ning pooled läksid lahku. Kuna puudutatud isik ja tema poeg on Läti
Vabariigi kodanikud ning puudutatud isiku perekond elab Lätis, siis asus
puudutatud isik koos pojaga elama Läti Vabariiki. Seose sellega palus
puudutatud isik jätta avaldus läbi vaatamata või edastada läbivaatamiseks
Läti Vabariigi Daugavpilsi linna kohtule. Viru Maakohtu 10.03.2008
kohtumäärusega tsiviilasjas nr. 2-07-43890 on määratud lapse elukohaks
tema ema R.K. elukoht. (tl. 30-34).
Puudutatud isiku Kohtla-Järve Sotsiaalhoolekandekeskuse 19.02.2009
vastusest (tl. 35) nähtub, et R.K. ei ela registrijärgses elukohas, vaid
elab koos lapsega Läti Vabariigis. Puudutatud isiku 05.03.2009 esitatud
arvamuse (tl. 42) kohaselt on R.K. poolt tagatud alaealise lapse õigused,
kuna R.K. ei ole sellevastu, kui isa võtab osa lapse kasvatamisest.
Puudutatud isiku Kohtla Vallavalitsuse 13.03.2009 vastusest (tl. 43)
nähtub, et Aleksander M.`i elamistingimused on sobivad lapsega
kohtumiseks. Oma nõusoleku on andnud ka A. M.`i vanemad V. M. ja L.
M.a.
KOHTUISTUNG
Viru Maakohtu 05. oktoobri 2009 kohtuistungil jäi avaldaja esitatud
taotluse juurde. Avaldaja sõnul on ta proovinud jõuda kokkuleppele
suhtlemiskorra määramise osas, kuid tulutult. Avaldaja ei ole last näinud
alates jõuludest, kuna puudutatud isik sõitis koos lapsega Lätti, temale
sellest ei teatatud. Puudutatud isik ütles, et ta suhtleks lapsega telefoni
teel. Elatis maksab avaldaja korralikult, DNA testi isaduse tuvastamiseks
ei teinud, kuna avaldaja tunnistas isadust vabatahtlikult. Avaldaja soovib,
et puudutatud isik tooks lapse tema puhkuse ajaks Tallinna, hiljem
avaldaja viiks lapse ise Riiga. Avaldaja soovib lapsega kohtuda enda,
mitte puudutatud isiku elukohas. Samuti soovib avaldaja teada, kuidas
kasutatakse elatist, soovib võtta osa oma lapse kasvatamisest.
Puudutatud isiku Kohtla-Järve Sotsiaalhoolekandekeskuse esindaja A.
Valk ütluste kohaselt puudub vaidlus selle üle, et ema kasvataks last.
Kuna laps ei ole see, keda kuhugi vedada, tuleb leida kompromiss, sest
mõlemal vanemal on võrdsed õigused lapse suhtes, ka isal peab olema
võimalus lapsega kohtuda. Samuti tuleb arvestada poolte materiaalset
olukorda.
Puudutatud isiku R.K. ütluste koahselt on nad pojaga Läti Vabariigi
kodanikud. 2008. aasta detsembris lahkusid nad pojaga Eestist ja sellest
ajast elavad nad Läti Vabariigis. Jõhvist Daugavpilsi on 560 km, autoga
kulub selleks 6 tundi, bussi ja rongiga umbes 10 tundi. Puudutatud isik
ei ole selle vastu, et isa kohtuks lapsega, kuid ta ei ole nõus nii väikest
last kuhugi vedama, ta ei ole nõus, et laps riigist välja viidaks, laps on
liiga väike ja peaaegu ei tunnegi isa. Puudutatud isik tegi avaldajale
ettepaneku helistada lapsele, tulla külla. 9 kuu jooksul, mis nad Lätis
elavad, ei ole avaldaja tundnud huvi lapse vastu, helistanud on ta ühe
korra, siis, kui laps sai 2-aastaseks. Ka lapse esimese eluaasta jooksul,
kui nad Eestis elasid, ei tundnud avaldaja huvi lapse vastu, maksis ainult
elatist. Huvi tekkis alles möödunud aasta sügisel. Lätti sõites andis
puudutatud isik avaldajale aadressi, telefoni, et ta saaks lapsega suhelda.
Avaldaja ei ole seda teinud. Puudutatud isik taotles asja üleandmist
arutamiseks Läti Vabariigi kohtule, kuna laps elab Lätis. Puuudutatud isik
taotles transpordikulude ja õigusabikulude väljamõistmist.
KOHTUMÄÄRUSE PÕHJENDUSED
Kohus, tutvunud tsiviilasja materjalidega ja esitatud taotlusega, leiab, et
avaldus tuleb jätta läbi vaatamata, kuna tsiviillasi ei allu antud kohtule
ning muul seadusandluses ettenähtud alusel.
Tsiviilkohtumenetluse seadustiku (TsMS) § 110 lg 1 p 1 kohaselt,
eestkosteasi on isikule eestkostja määramise asi ja eestkostega seotud
muu asi. Eesti kohus võib lahendada eestkosteasja, kui eestkostet vajav
isik või eestkostetav on Eesti Vabariigi kodanik või kui tema elukoht on
Eestis.
TsMS § 116 lg 1 kohaselt, käesolevas jaos nimetamata hagita
perekonnaasjades kohaldatakse vastavalt käesoleva seadustiku §-s 110
sätestatut, kui seadusest või asja olemusest ei tulene teisiti.
TsMS § 423 lg 3 kohaselt, kohus võib jätta hagi läbi vaatamata ka muul
seaduses nimetatud juhul.
TsMS § 423 lg 3 märgitud muu seaduses nimetatud juhus tuleneb
27.11.2003 Nõukogude määruses (EÜ) nr. 2201/2003 2. jao artiklist 8,
lõiked 1 ja 2 ning artiklist 9, lõige 1.
Artikli 8 lõigete 1, 2 kohaselt, liikmesriigi kohtutel on vanemliku vastutuse
asjus pädevus lapse suhtes, kelle alaline elukoht on hagi esitamise ajal
selles liikmesriigis. Lõiget 1 kohaldatakse, kui artiklitest 9, 10 ja 12 ei
tulene teisiti.
Artikli 9 lõike 1 kohaselt, kui laps kolib seaduslikult ühest liikmesriigist
teise ja saab seal uue alalise elukoha, säilitavad lapse varasema alalise
elukohariigi kohtud erandina artiklist 8 pädevuse kolme kuu jooksul pärast
kolimist, et muuta kõnealuses liikmesriigis enne lapse kolimist tehtud
kohtuotsust suhtlusõiguse kohta, kui selle isiku alaline elukoht, kellele on
vastavalt suhtlusõigust käsitlevale kohtuotsusele antud suhtlusõigus, on
jätkuvalt lapse varasema alalise elukoha liikmesriigis.
Nõuetekohane avaldus on kohtule esitatud 29. detsembril 2008. Tsiviilasja
materjalidest ja R.K. poolt kohtuistungil esitatud dokumentidest nähtub,
et lapse ema R.K. ja laps D.K. on Läti Vabariigi kodanikud ning vastavalt
Läti Vabariigi Daugavpilsi linna 13.02.2009 tõendile (tl. 29) on laps D.K.
alates 17.08.2007 sissekirjutatud aadressile xxx.
Ülaltoodust lähtuvalt puudub Viru Maakohtul seadusest tulenev alus
antud tsiviilasja edasiseks arutamiseks, tsiviilasi kuulub arutamisele
Läti Vabariigi kompetentses kohtus, vastavalt lapse elukohale. 2008.a.
detsembris, avalduse esitamise ajal, kuulus asi arutamisele Viru
Maakohtus. Tänaseks on möödunud rohkem kui 3 kuud päevast, kui laps
asus elama Läti Vabariiki.
Kohus selgitab avaldajale, et avaldajal on õigus pöörduda avaldusega
lapse elukohajärgsesse kohtusse Läti Vabariigis.
Puudutatud isik taotles kohtuistungil õigusabikulude ja sõidukulude
hüvitamist. Õigusabikulude tasumist tõendavast kviitungist nähtub,
et õigusabi on osutatud 04.12.2008 seoses konsultatsiooniga ja
dokumentide vormistamisega tsiviilasjas nr. 2-08-71981. Seega ei kuulu
antud taotlus käesoleva tsiviilasja raames rahuldamisele. Samuti jääb
kohtule ebaselgeks, seoses millega palub puudutatud isik hüvitada
23.12.2008 sõidukulud? Nimetatud avaldus on avaldajale saadetud 2009.
aasta jaanuaris, seega ei saanud 23.12.2008 sõidukulud tekkida antud
tsiviilasja menetluse käigus (piletite broneering suunal Jõhvi-Riia).
Ülaltoodust lähtuvalt jätab kohus puudutatud isiku taotluse nimetatud
kulude (õigusabikulud ja 23.12.2008 sõidukulud) väljamõistmiseks
rahuldamata. Kohus märgib, et taotluse õigusabikulude hüvitamiseks
summas 800.- krooni (04.12.2008 arve) võib puudutatud isik esitada
tsiviilasja nr. 2-08-71981 raames.
Peale eelpoolnimetatud kulude esitas puudutatud isik taotluse 05.10.2009
kohtuistungile sõitmisega soetud sõidukulude hüvitamiseks (04.10.2009
broneering summas 15.70 LVL ja pilet suunal Daugavpils-Riia summas
4.70 LVL, kokku 20,40 LVL, mis Eesti Panga 12.10.2009 kursi kohaselt
moodustab 1 latt = 22,044 krooni, kokku 449,70 krooni).
TsMS § 172 lg 1 kohaselt, hagita menetluses kannab menetluskulud isik,
kelle huvides lahend tehakse. Kui hagita menetluses osaleb mitu isikut,
võib kohus otsustada, et menetluskulud kannab täielikult või osaliselt
mõni menetlusosaline, kui see on asjaolusid arvestades õiglane, /-----/.
17. 02.2009 kohtule esitatud vastuses taotles puudutatud isik avalduse
läbivaatamata jätmist, seega on käesolev kohtulahend puudutatud isiku
ja tema alaealise lapse huvides. Sellest lähtuvalt jätab kohus puudutatud
isiku menetluskulud tema enda kanda.
TsMS § 172 lõike 1 teise lause kohaselt peab kohus õiglaseks jätta
menetluskulud poolte endi kanda, koormamata puudutatud isikut avaldaja
menetluskuludega.
Avaldaja on avalduse esitamisel tasunud 29.12.2008 riigilõivu summas
200.- krooni. TsMS § 150 lg 1 p 3 kohaselt on avaldajal õigus esitada
kohtule taotlus tema poolt tasutud riigilõivu tagastamiseks.
TsMS § 150 lg 1 p 3 kohaselt, tasutud riigilõiv tagastatakse, kui avaldus
jäetakse läbi vaatamata, välja arvatud juhul, kui hagi jäetakse läbi
vaatamata seetõttu, et hageja võtab hagi tagasi, kumbki pool või hageja
ei ilmu kohtuistungile, hageja ei täida kohtu nõuet leida endale tõlk või
eesti keelt oskav esindaja või hageja ei anna kohtu määratud tähtaja
jooksul tagatist kostja eeldatavate menetluskulude katteks.
Eeltoodu alusel ja juhindudes 27.11.2003 Nõukogude määruse (EÜ) nr.
2201/2003, artiklitest 8, 9, TsMS § 172 lg 1, § 423 lg 3, § 427, § 463, §
465, § 661 lg 1 ja 2 jätab kohus avalduse läbi vaatamata.