1(4)  
 
 
 
K O H T U M Ä Ä R U S  
 
Kohus  Harju Maakohus  
Kohtukoosseis  kohtunik Anu Uritam  
Määruse tegemise aeg ja koht  16. november  2018, Tallinna  kohtumaja  
Tsiviilasja number  2-18-9908  
Tsiviilasi  ProEnt OÜ hagi I H’i vastu rahalise kohustuse täitmise  
ja viivise nõudes  
Menetlustoiming  hagiavalduse läbivaatamata jätmine  
Menetlusosalised ja nende 
esindajad  Hageja : ProEnt OÜ  (registrikood 14157691, Liivalaia tn 
45, Tallinn 10145) ; 
Hageja lepinguline  esindaja : advokaat Marko Pikani  
(Advokaadibüroo Teder, P ärnu mnt 18, Tallinn 10141; tel: 
6631700; e -post: menetlus@tedrelaw.ee);  
Kostja : I H (elukoht: xxxx; e-post: xxxx); 
Kostja lepinguline esindaja : Carmen Tars (Legal Services 
OÜ, Lõõtsa 8a, 11415 Tallinn, e -post: 
menetlus@youroffice.ee).  
 
RESOLUTSIOON   
Jätta ProEnt OÜ hagi I Hi vastu läbi vaatamata . 
 
Menetluskulude jaotus  
 
Menetluskulud jätta hageja  kanda.  
 
Edasikaebamise kord   
Kohtumääruse peale võib esitada määruskaebuse Tallinna Ringkonnakohtule Harju Maakohtu 
Tartu mnt kohtumaja kaudu 15 päeva jooksul kohtumääruse kättesaamisest.  
 
 
 
 
 

 
 
 
  2(4) ASJAOLUD  
 
Hageja esitas kostja vastu hagiavalduse lepingust t uleneva võlgnevuse 21  703,62 euro ja viivise 
nõude. Hagiavalduse kohaselt oli hageja ja kostja vahel sõlmitud 10.02.2017 leping puidust maja 
elementide müügiks ning paigalduseks xxxx. Hageja viitas hagiavalduses, et lepingu punkti 11.2 
kohaselt tuli vai dlused lahendada Eestis, Harju Maakohtus. Lepingu punkti 11.4 kohaselt 
kohaldus Eesti õigus. Hageja ei nõustunud kostja väidetega ebaõige kohtualluvuse osas. Kostja 
ei ole tarbija, sest poolte vaheline leping oli töövõtuleping, mille esemeks oli maja ehita mine. 
Selline leping ei ole tarbijatöövõtuleping.  
 
Kostja vaidles vastu hagile ning koh tualluvusele. Kostja viitas EL Nõukogu määrusele nr 
1215/2012 ja leidis, et kohtualluvuse kokkulepe on tühine, sest see on vastuolus TsMS § 104 lg 
1. Vaidlus ei ole seot ud kostja majandus - ja kutsetegevusega. EL Nõukogu määruse nr 
1215/20112 artikli 18 lõike 2 kohaselt võib teine lepinguosaline aglatada menetluse tarbija vastu 
üksnes selle liikmesriigi kohtutes, kus on tarbija alaline elukoht. Kostja elab alaliselt xxxx ning 
leping täideti samuti xxxx. Kostja on tarbija ka Xxxx  õiguse kohaselt. Vaidluses ei saa lähtuda 
Eesti seaduse materiaalõigusnormidest, mis jätavad kostja ilma tarbijale ette nähtud kaitsest. 
Kostja palus jätta hagi läbi vaatamata.  
 
KOHTUMÄÄRUSE  PÕHJENDUSED  
 
Kohus leiab, et hagi tuleb jätta läbi vaatamata.  
 
Tsiviilkohtumenetluse seadustik u (TsMS ) § 70 lg 1 järgi  määratakse  rahvusvahel ise 
kohtualluvuse sätete järgi , millal võib asja menetleda Eesti kohus. TsMS  § 70 lg 4 p -st 1 tuleneb, 
et tsiviil kohtumenetluse  seadustikus rahvusvahelise kohtualluvuse kohta sätestatut kohaldatakse 
üksnes ulatuses, milles ei ole sätestatud teisiti Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus es (EL) nr 
1215/2012 .  
 
Määruse nr 1215/2012  art 1 lg 1 järgi kohaldatakse määrust t siviil - ja kaubandusasjade suhtes 
igat liiki kohtutes.  Sama määruse art  4 lg 1 kohaselt  esitatakse hagi isikute vastu, kelle alaline 
elukoht on liikmesriigis, selle liikmesriigi kohtutesse sõltumata nende kodakondsusest.  
Kooskõlas määruse artikli 5 lõikega  1 võib isikute vastu, kelle alaline elukoht on liikmesriigis, 
esitada hagi teise liikmesriigi kohtusse üksnes määruse sama peatüki 2. kuni 7. jaos sätestatud 
korras. Määruse nr 1215/2012 vastavad jaod ei näe ette, et töövõtulepingute puhul, mille on 
füüsi line isik sõlminud maja ehitamiseks või selleks vajalike detailide ostmiseks, võiks hagi 
esitada mitte füüsilise isiku elukohajärgse liikmesriigi kohtusse, vaid töövõtja asukohajärgse 
liikmesriigi kohtusse ning seda isegi siis, kui maja ehitati või detaili d paigaldati füüsilise isiku 
elukohajärgses liikmesriigis.  
 
Hageja on pöördunud hagiavaldusega Eesti kohtusse põhjusel, et vastava kohtualluvuse nägi ette 
pooltevaheline leping. Määruse 1215/2012 artikkel 25 sätestab, et kui pooled, olenemata sellest, 
kus on nende alaline elukoht, on kokku leppinud, et konkreetsest õigussuhtest tulenenud või 
tuleneda võivate vaidluste lahendamiseks on pädev liikmesriigi kohus või kohtud, on see kohus 
või need kohtud pädevad, välja arvatud juhul, kui kõnealune kokkulepe on s isulise kehtivuse 
poolest asjaomase liikmesriigi õiguse kohaselt tühine. Seega tuleb poolte vahel sõlmitud 
kohtualluvuse kokkuleppe puhul hinnata, kas see on kehtiv Eesti õiguse kohaselt.  
 
TsMS § 104 lg 1 järgi kohus võib kohtualluvuse järgi asja läbi vaad ata ka juhul, kui selle kohtu 
alluvus on ette nähtud poolte kokkuleppega ja vaidlus on seotud mõlema poole majandus - või 
kutsetegevusega või kui leping on seotud ühe poole majandus - või kutsetegevusega ja teiseks 
 
 
 
  3(4) pooleks on riik, kohaliku omavalitsuse üksu s või muu avalik -õiguslik juriidiline isik või kui 
mõlemaks pooleks on avalik -õiguslik juriidiline isik. TsMS § 106 lg 1 p 1 järgi kohtualluvuse 
kokkulepe on tühine, kui see on vastuolus käesoleva seadustiku § 104 lõikes 1 sätestatuga.  
 
Kohus leiab, et ha geja ja kostja vaheline kohtualluvuse kokkulepe on tühine, kuna kostja on 
füüsiline isik ning hagiav aldusest ei nähtu, et vaidlus oleks  seotud mõlema poole majandus - või 
kutsetegevusega. TsMS § 104 lg 1 kohaselt ei tule kohtualluvuse kokkulepete kehtivuse 
hindamisel lähtuda üksnes sellest, kas tegemist on tarbijalepinguga  või mitte . TsMS § 104 lg 1 
näeb selgelt ette, et vaidlus peab olema seotud mõlema poole majandus - ja kutsetegevusega ning 
vaid sellisel juhul on tegemist kehtiva kohtualluvuse kokkuleppega . Seetõttu leiab kohus, et 
kohtualluvuse osas ei ole hageja ja kostja vaheline kokkulepe kehtiv sõltumata sellest, et VÕS           
§ 635 lg 4 mõistes ei ole tegemist tarbija töövõtulepinguga ega VÕS § 208 lg 4 mõistes 
tarbijalemüügiga.  
 
Kohus leiab, et e elviidatud tõlgendus on kooskõlas EL Nõukogu määruse 1215/2012 mõtte ja 
eesmärgiga. Nii tuleneb määruse preambula lõikest 4, et teatavad erinevused kohtualluvust ja 
kohtuotsuste täitmist käsitlevates siseriiklikes eeskirjades takistavad siseturu häireteta toimimist. 
Preambula lõige 15 näeb ette, et kohtualluvuse eeskirjad peaksid olema hästi prognoositavad 
ning lähtuma põhimõttest, et tavaliselt on kohtualluvus seotud kostja alalise elukohaga, mistõttu 
peaks alati olema tagatud kohtualluvus kostja elukoha a lusel, välja arvatud täpselt määratletud 
juhtudel, kui vaidluse sisu või poolte autonoomia eeldab teistsugust seost. Samas tuleb 
tarbijalepingute puhul kaitsta nõrgemat poolt soodsamate kohtualluvuse eeskirjadega kui üldised 
eeskirjad, milline põhimõte tul eneb preambula lõikest 18.  
 
EL Nõukogu 1215/2012 määruse vastuvõtmisele eelnes 1968. aastal Brüsseli konventsioon 
kohtuotsuste tunnustamise ja täitmise kohta tsiviil - ja kaubandusasjades. 22.12.2000 võttis EL 
Nõukogu vastu määruse nr 44/2001, millega asend ati Brüsseli konventsioon. Euroopa Kohus on 
leidnud (kohtulahend C -464/01) Brüsseli konventsiooni osas, et tarbija mõistet tuleb tõlgendada 
kohtualluvuse küsimuste lahendamisel iseseisvalt, et tagada konventsiooni ühetaoline 
kohaldamine kõigis osalisriikid es. Kostja elukohajärgse kohtualluvuse põhimõttest 
kõrvalekalduvaid kohtualluvuse reegleid tuleb tõlgendada kitsalt (C -464/01, p 32). Tarbijat 
nõrgema poolena tuleb kaitsta ning erikohtualluvuse sätteid saab kohaldada vaid lepingutele, mis 
on sõlmitud välj aspool isiku majandus - ja kutsetegevust (samas).  
 
Kohus leiab, et eelviidatud tõlgendamispõhimõtted on kohaldatavad käesolevas vaidluses. Kostja 
ei ole lepingut sõlminud oma majandus - või kutsetegevuse raames ning vajab seetõttu nõrgema 
poolena kaitset ko htualluvuse küsimuses. TsMS § 104 lg 1, mis reguleerib kohtualluvuse 
kokkulepete kehtivust, tuleb kohtu hinnangul tõlgendada kitsalt selles toodud tähenduses. 
Sõltumata sellest, et leping oli suunatud elamu ehitamisele, ei ole kostja sõlminud lepingut oma 
majandus - või kutsetegevuse raames ning tema suhtes ei saa kohaldada kohtualluvuse erisätteid.  
 
TsMS § 423 lg 1 p 13 kohaselt jätab kohus hagi läbi vaatamata, kui kohus ei ole pädev asja 
lahendama. Antud säte kohaldub juhul, kui kohus on hagiavalduse menet lusse võtnud, kuid 
kostja vaidleb põhjendatult vastu kohtualluvusele. Hageja hagi kostja vastu tuleb eelto odu alusel 
jätta läbi vaatamata, sest ebaõige kohtualluvuse tõttu ei ole kohus pädev asja lahendama.  
 
TsMS § 168 lg 2 sätestab, et hageja kannab men etluskulud, kui hagi jäetakse läbi vaatamata. 
Kuna kohus jättis hagi läbi vaatamata, tuleb menetluskulud jätta hageja kanda.  
 
TsMS § 173 lg 1 kohaselt esitab asja menetlenud kohus menetluskulude jaotuse menetlusosaliste 
vahel kohtuotsuses või menetlust l õpetavas määruses. Vastavalt TsMS § 173 lg 4 sätestatule 
näeb kohus menetluskulude jaotuses ette, millised menetluskulud keegi menetlusosalistest peab 
 
 
 
  4(4) kandma, välja arvatud kulude rahalise suuruse. Vajaduse korral määrab kohus kindlaks 
menetluskulude propo rtsionaalse jaotuse menetlusosaliste vahel. Menetluskulude jaotust saab 
vaidlustada üksnes selle kohtulahendi peale edasi kaevates, millega menetluskul ude jaotus 
kindlaks määrati  (TsMS § 178 lg 1).  
 
/allkirjastatud digitaalselt/  
 
Anu Uritam  
Kohtunik